Comprar domini .INFO.VN a Catalunya | Dominis lliures\nCercar dominis .info.vn\nDisponibilitat i preu de dominis .info.vn\nMitjançant aquesta utilitat podràs comparar el preu dels dominis d'internet .info.vn de i comprovar si nom de domini web que necessites es trova lliure o ja ha estat registrat prèviament per una altra persona, entitat o empresa. Si desafortunadament el domini ja ha estat registrat podràs realitzar un whois per conèixer les seves dades de registre, o també el podràs visitar directament per comprovar si està en línia.\n2.- En principi, si es tracta d'un lloc web d'empresa, hauries de comprovar si el nom de la marca està lliure. Per exemple, si vens rentadores MarcaX, sempre serà millor comprar el domini MarcaX.info.vn en lloc rentadoresbones.info.vn. Si no és possible, hauries de buscar un nom de domini que tingui implícita la paraula que millor representi l'activitat del teu lloc. En aquest cas, podríem triar rentadoresMarcaX.info.vn\n3.- És essencial que el nom de domini sigui fàcil de recordar. Per això, procura utilitzar un nom de domini curt, amb paraules bensonants i que contingui alguna keyword (paraula clau) rellevant. Però evita sempre donar-li caràcter d'eslògan, ja que els dominis tipus lamillorwebderentadores.info.vn, encara que sembli el contrari, avui ofereixen poca credibilitat i transparència de cara a l'usuari. Evita també l'ús del guió (-), pot donar lloc a confusió a l'hora de transmetre'l verbalment.


Del 15 al 24 d’abril els plafons dels Display estaran ocupats pels projectes portats a terme dins de la proposta 'Murs per la Pau', desenvolupada a partir del treballs proposats per alumnes d’Arts Aplicades al Mur de l’Escola d’Art i Disseny de Tarragona i realitzats amb els alumnes dels Centres Educatius que participen en el projecte d’Educació per la Pau, impulsat pel Grup de Tarragona de la Xarxa d’educadores i educadors per a una ciutadania global d’Oxfam-Intermón amb el recolzament i la participació de la Conselleria d’Educació de l’Ajuntament de Tarragona –a través de l’Institut Municipal d’Educació de Tarragona– i de la Conselleria de Cooperació i el Consell Municipal de Cooperació i Solidaritat de Tarragona.\nCada plafó del circuit Display està ocupat per un projecte diferent:\nDivertir-nos a través de gaudir de la pau i l'art de Marta Baceiro, realitzat en col·laboració amb l’Escola Joan XXIII de Bonavista i el Collegi La Salle-Torreforta i que ocuparà el Display del carrer Ixart.\nTitelles, d’Anna Cailà realitzat en col·laboració amb el Col·legi Vedruna-Sagrat Cor i l’Escola Pau Delclós i que ocuparà els Displays del carrer Gasòmetre.\nEducació per als pares de Guillem Duran, realitzat en col·laboració amb el Col·legi El Carme i l’Escola El Miracle i que ocuparà els Displays de la plaça Imperial Tàrraco.\nViolència i resolució de conflictes de Manel Estrems, realitzat en col·laboració amb l’Institut Pons d’Icart i que ocuparà el Display del carrer Cervantes.\nLa pintura com a forma d’expressió d’emocions de Cristina Gavilán, realitzat en col·laboració amb l’Escola de Pràctiques i l’Escola d’Educació Especial Solc i que ocuparà el Display del carrer Pere Martell.\nIronia de la guerra-Joc de colors, performance d’Aureol Sanz, realitzat en col·laboració amb les Escoles d’Educació Especial Estela i Sant Rafael i que ocuparà el Display del carrer Méndez Núñez.


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - Acords Junta de Govern Local del dia 8 de març de 2018\nAcords Junta de Govern Local del dia 8 de març de 2018\nEl passat dijous 8 de març es va celebrar una sessió de la Junta de Govern Local a l'Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt on van assistir tots els membres del govern.\nConveni de col·laboració econòmica entre el consell comarcal del maresme i els ajuntaments que participin a la XXXV mostra literària del maresme 2018. Aprovat per unanimitat.\nBases reguladores del procés de selecció per a la contractació temporal de 5 joves en el marc del projecte formatiu laboral brigada jove 2018 de l’Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt. Aprovat per unanimitat.\nAutorització d'ús del local c/Pica d'Estats núm. 6 a Sorea. Aprovat per unanimitat.\nConveni de col·laboració entre l’Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt, el col·legi oficial de veterinaris de Barcelona i el consell de col·legis de veterinaris de Catalunya en matèria de gestió del cens municipal d’animals de companyia. Aprovat per unanimitat.\nCorrespondència oficial i despatx d'ofici:\nAprovació plec de clàusules administratives particulars de la licitació per a l’adjudicació de l’obra de substitució de la gespa artificial del camp de futbol municipal. La Junta de Govern Local es dóna per assabentada.\nDurant la sessió també es va donar compte de la relació d’anuncis i edictes oficials publicitats des de la darrera sessió.


Enquesta de salut de Catalunya - Ajuntament de Palafrugell\nDurant el primer semestre d'aquest any 2022, la Generalitat de Catalunya està fent enquestes de salut de Catalunya, les quals aporten informació essencial per conèixer l'estat de salut, els comportaments relacionats amb la salut i l'ús dels serveis sanitaris de la població resident a Catalunya.\nAquest any, les poblacions del Baix Empordà on es faran les enquestes són: Begur, Calonge i Palafrugell.\nConsisteix en una entrevista personal que els enquestadors i enquestadores fan en el domicili de les persones seleccionades.\nLes persones que han estat seleccionades aleatòriament per contestar l'enquesta reben per correu ordinari o bé lliurada en mà una carta informativa. La persona seleccionada pot trucar al telèfon 061 CatSalut Respon per aclarir dubtes o rebre més informació.\nL'empresa encarregada de realitzar les entrevistes és IPSOS. Els seus enquestadors i enquestadores s'identifiquen mitjançant una credencial del Departament de Salut.\nÉs important que les persones seleccionades proporcionin una informació completa i verídica amb relació a les preguntes plantejades. Les dades d'identificació (nom, sexe, edat i adreça) únicament serveixen per establir el contacte i per fer el control de treball de les persones entrevistadores. Les respostes que es proporcionen s'emmagatzemen de forma anònima i es tracten de manera agregada.\nEnquesta de salut de Catalunya (ESCA). Generalitat de Catalunya\ndivendres, 18 març 2022 12:19


El Salto de la Novia de Cirat ja s'ha convertit en tot un clàssic de l'excursionisme de la vall del Millars però tot i què hi hem anat a fer algunes rutes per Cirat no havíem estat mai així que ja tocava.\nPerò hem mirat de fer algunes variacions sobre la ruta clàssica visitant altres racons interessants de Cirat, seguint les passes del Tio Charly i de Cirat. Així hem fet una ruta que passa pel barranco de la Losa, visita la Piedra Partida i, finalment, el Salto de la Novia.\nAixí que a les huit i mitja tocades (acabades de tocar al rellotge de l'església) hem eixit de Cirat pel camí del Rosaire, eixint del poble per davant de les piscines municipals.\nEixint de Cirat per les piscines.\nNomés eixir del poble entrem al pinar. Un bonic pinar sobre arenisca que puja cap al Rosaire.\nNosaltres mirem de retallar la pista per una vella senda que travessa el pinar i torna a eixir a la pista i seguim amunt.\nPista a la Tejeria.\nUn poc més avant, on el pinar espès ha deixat pas a un pinar esclarissat que ocupa les terres argiloses i els algepsars que afloren a la falda del Rosaire. Just ací mou a la dreta el camí del Rosaire mentre que nosaltres seguim recte per la pista que enfila cap a\nPassem per la vora d'una granja i un poc més avant trenquem a la dreta per una vella pista que s'ha convertit en senda i per on baixa la conducció d'aigua de Cirat. L'hem de seguir tota l'estona remuntant el barranco de la Losa fins a la fuente la Carrasca.\nBarranco de la Losa.\nComencem pujant per la banda de la solana i la vella pista es converteix en una senda. El barranc es va tancant i fent més estret i el paisatge va guanyant en espectacularitat i qualitat. La banda de la solana, per on anem, està coberta de pinar i contrasta amb l'ombria on creixen els pins però barrejats amb carrasques i roures ja grandets.\nSenda pel barranco de la Losa.\nLa senda comença a anar penjada sobre el barranc i arribem al pas més estret i perillós on cal anar en conte de no fer un mal pas i caure al buit.\nPassat este pas la senda no té més complicació que pujar una costereta i arribar a la pista del Rosaire.\nTravessem la pista en diagonal i en seguim una altra, poc xafada, que va cap a la fuente de la Carrasca.\nEntrem en una zona molt més humida i on a les vores de la pista comencen a aparèixer avellaners i oms indicant la proximitat de l'aqüífer. Arribem a la font que es troba sota un cingle i que es troba seca per què l'aigua es canalitza cap al poble de Cirat. Una caseta i un abeurador sec és tota senyal de font que veiem.\nPassem de llarg i seguim per la vella pista, convertida ara en senda, que passa sota els cingles que tanquen el barranc de la Losa.\nArribant a la fuente de la Carrasca.\nQuan arribem novament al barranc veiem que el track que portem passa just per dalt nostre, a poc més d'un centenar de metres i decidim provar de pujar barranc amunt a trobar-lo.\nCal anar pujant grans blocs de pedra però no sembla massa complicat i la vegetació no ens impedeix el pas, de fet hi ha senyals del pas de les cabres.\nTot i això una part del grup decideix no pujar perquè no ho veuen clar així que ens partim i mentre uns segueixen la ruta prevista nosaltres seguim amunt pel barranc.\nNo pugem molt que arribem a un pas complicat, no per escalar sinó per punxar-nos doncs al lloc on ens hauriem d'agafar hi ha alguns esbarzers i tot i que provem de llevar-los decidim que no paga la pena.\nQuan tornem enrere veiem la senda on hem de fer cap quasi a tocar i pugem recte sota un pinar amb poc de sotabosc de manera que arribem sense massa complicacions estalviant una bona volta. Una vegada ací mirem de trobar i dirigir els companys que van per baix però els perdem de vista.\nSeguim la senda i, quan ens sembla bé, enfilem al recte cap al cim de la Piedra Partida.\nSenda a la Tejeria.\nLa pujada és fàcil tot i el desnivell, i buscant el millor pas entre coscolls, carrasques i argelagues que creixen escampades arribem al cim.\nPujada a la Piedra Partida.\nNo veiem el tall fins que quasi estem damunt. Des d'ací contactem telefònica i visualment amb els companys que no han trobat la senda de pujada i els dirigim cap al Salto de la Novia mentre nosaltres iniciem la baixada.\nCim de la Piedra Partida.\nAra bé, encara aprofitem per fer una ullada dins el tall de la Piedra Partida i veiem els teixos que hi creixen.\nNo ens entretenim molt i de fem la baixada mig corrents de retorn a la senda, i per ella baixant ràpidament fem la volta a la Piedra Partida fins arribar al coll on s'està el corral de Andrés.\nSenda de baixada al corral de Andrés.\nAcí hi ha un encreuament de pistes: per l'esquerra ve la pista del Rosaire després de travessar el barranco de la Losa, i per la dreta la pista que ve del mas de Bagan.\nTransponem el coll i seguim recte descartant també una pista a la dreta i enfilem avall al barranco de las Salinas que es troba als nostres peus. Totes les seues vessants estan cobertes de pinar i fa goig vore un lloc tan frondós.\nRestes del corral de Andrés.\nLa baixada cap al barranc és tota per pista però no es fa pesada al ser cara avall i amb bones vistes. Quan ja estem prop del desviament de la pista a la Noguerica pel Salto de la Novia deixe els companys per provar a retallar baixant recte entre el pinar, i la veritat és que es baixa bé, ajudat pel fet que el sòl d'algeps no deixa crèixer massa el sotabosc.\nArribat a la pista de baix espere que vinguen la resta de companys que s'han ajuntat, llevat de dos que han decidit tornar per pista a Cirat i que trobarem més tard a la cervesa.\nPista del Salto de la Novia.\nAixí una vegada reagrupats seguim per la pista que s'acosta al barranc i quan està a punt de travessar-la un pal indicador ens marca la senda que remuntant el barranc s'acosta al Salto de la Novia.\nEntrem per ell fins que arribem al fons del Salto de la Novia on hi ha un toll d'aigua per a nadar. Nosaltres no ho fem però un grup que arriba quan ja ens n'anem si que fan cap dins.\nRefem el camí fins a la pista, on hi ha uns banquets per descansar, i continuem per la pista que remunta per la vessant dreta del barranc fins que arribem a un trencall a l'esquerra per on hem de seguir de retorn a Cirat pel camí vell. Aquesta és la ruta normal d'accés al Salto remuntant el barranco de las Salinas.\nEl camí comença ben ample i es va fent un poc més estret de baixada al barranc. Es nota que fou un camí important i per ell ací és per on s'anava des de Cirat a Segorbe, la ciutat de referència a l'edat mitjana.\nConforme baixem passem pels antics bancals i mas de la Huertacha i un poc més avant el terreny calcar deixa pas a l'arenisca que ocupa la part baixa del barranco de las Salinas.\nRodeno al barranco de las Salinas.\nTravessem el barranco de la Losa que enllaça ací amb el de las Salinas i comencem a pujar cap al collado del Cerro del Castillo.\nAcí el camí és ample, empedrat i ben conservat i assoleix el coll després d'un parell de revoltes magníficament traçades. La calcària torna a substituir al rodeno i forma una gran llosa a la part alta del coll.\nRevoltes empedrades al collado del Castillo.\nArribem al collado i descartem a la dreta la senda que puja al castell. Transponem el coll i baixem per l'altra banda. El camí continua ample i ben empedrat fins que arriba prop de Cirat on el terreny calar deixa pas a l'arenisca groga, i per ell enllacem amb el camí formigonat del cementeri i per ell entrem a Cirat, passant per la vora del carrer de Segorbe, com correspon al camí que hem seguit.\nCamí arribant a Cirat.\nJa només ens queda recuperar forces, i per a fer-ho seguim els passos dels companys que ens han abandonat per anar directes al bar, i es troben a l'albergue Jaramacil on trobem a Tio Charly què és qui el porta i així tenim el gust de conèixer-lo personalment, i també de tastar algun dels trenta tipus de cerveses que tenen.\nAmb Tío Charly.\ncirat - rosaire - campero - arañuel més informació ací\ncirat - castillo\nPublicat per goterris a 9:33\nUbicació: 12231 Cirat, Castellón, España


Història de l'EPS. Escola Politècnica Superior - EPSAlacant\nEscola Politècnica Superior - EPSAlacant\nNormativa i òrgans universitaris\nTitulacions en extinció\nDelegació d'Estudiants de l'EPS\nCursos zero de l'EPS\nInternacionalització i mobilitat\nInfo COVID-19 EPS\nHoraris, exàmens i calendari\nComunicació i Igualtat\nHistòria de l'EPS\nEl Desenvolupament de l'Escola Politècnica Superior (passat)\nEls començaments (dependència de la Universitat Politècnica de València)\nDependència de la Universitat Politècnica de València\nLa Llei General d'Educació 14/1970 de 4 d'agost va introduir en la Universitat les que llavors es van cridar Escoles Tècniques Universitàries. Posteriorment, mitjançant el Decret 1377/1972 de 10 de maig es van integrar i van regular aquestes Escoles en la Universitat com a Escoles Universitàries d'Arquitectura Tècnica i Enginyeria Tècnica. En aquest Decret s'especifica a quines Universitats s'adscriuen les Escoles, i en concret l'Escola d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant , que havia sigut creada per Decret 854/1968 de 4 d'Abril, inicialment amb l'especialitat de Construccions Civils, i que va quedar integrada en la Universitat Politècnica de València (UPV). Des de la seua creació fins a setembre de 1971 des d'Alacant solament es van gestionar els espais i llocs on s'impartirien els estudis. En aquest mateix Decret es va dictar la necessitat d'elaborar nous plans d'estudi per a les recentment creades Escoles Universitàries, als quals es va conferir el caràcter d'experimentals. Com a escola denominada de Grau Mitjà depenia directament del Ministeri d'Educació i Ciència. Per Ordre Ministerial de 31 d'Agost de 1971 es va autoritzar el funcionament de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant (EUITOP), dependent de la Universitat Politècnica de València. En aquesta Ordre es va establir igualment que els ensenyaments de primer curs començarien en el curs acadèmic 1971-1972, implantant-se els altres cursos gradualment, any rere any.\nL'Escola que es va començar en el curs 1971 es va situar en un pavelló de l'antiga Caserna de Rabasa, (terme municipal de Sant Vicent) pròxim a l'hangar de l'aeròdrom, del que a dia d'avui només es conserva l'estructura, que es pot admirar en l'actual campus convertida en jardí. També es manté actualment la torre de control de l'aeròdrom de Rabasa, on estava funcionant aleshores l'Aeroclub d'Alacant. Posteriorment i davant la falta d'espai per a atendre els successius cursos i l'augment de matrícula es van realitzar obres d'ampliació que van consistir a unir l'edifici on s'impartien les classes amb un altre pavelló paral·lel existent (cap a l'hangar), quedant un edifici en forma d'una O amb un pati central, suficient fins a la construcció d'un nou Edifici. Aquest lloc va ser posteriorment seu del Rectorat, dels Serveis Mèdics i en l'actualitat de la Unitat de Beques.\nEn 1971, la UPV va encarregar a l'enginyer de camins de València D. Rafael Couchú, posar en funcionament l'Escola d'Obres Públiques d'Alacant, sent aquest qui va proposar a la UPV que fóra D. Sergio Campos Ferrera el Director Comissari de la mateixa.\nEl professorat inicial va estar majoritàriament compost per Enginyers de Camins i d'Ajudants d'Obres Públiques, titulacions aquestes afins amb els estudis que s'impartien. En ser professionals o empleats en altres administracions no podien dedicar tot el temps que desitjaven a la seua labor docent. Amb el pas dels cursos es va ser consolidant un professorat estable i amb major dedicació. El Pla d'Estudis s'organitzava en semestres, i al setembre de 1971 es van matricular 29 alumnes. La primera promoció va acabar elº 6 semestre de febrer-juliol de 1975 i van anar 8 alumnes. En el curs 1975-1976 es va establir en la UPV el règim de cursos anuals, dividits en quadrimestres, integrant-se els cursos semestrals en el règim anual. L'alumnat de l'Escola va ser creixent i per al curs que començava al setembre de 1975, es van organitzar dos cursos de primer any, d'uns cinquanta alumnes cadascun.\nEn aquest període es va ampliar l'edifique inicial i es va construir el nou edifici per a l'Escola, dins del que ja era el Campus de la Universitat d'Alacant, el projecte de la qual va ser redactat per l'arquitecte de la Unitat Tècnica del Ministeri d'Educació en la província d'Alacant D. Miguel Dols. En 1979 es va realitzar un expedient d'ampliació d'especialitats, d'Hidrologia i Transports i Serveis Urbans, que van ser concedides pel Ministeri d'Universitats i Recerca, a principis de 1984, quedant d'aquesta manera configurades en l'Escola les tres especialitats de les quals disposava la titulació d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques.\nLa peculiaritat de l'Escola, en aquest primer període amb grans manques d'espais i d'instal·lacions, va anar d'autentica heroïcitat i bona voluntat per part del professorat, del personal de serveis i dels estudiants. L'Escola era quasi de tipus familiar, situada en les proximitats del que quedava d'aeròdrom de Rabasa. Era un espai obert en un mitjà enjardinat amb grans pins, molt agradable, en un espai sense barrar, la qual cosa permetia veure la pintoresca figura del professor de l'Escola D. Luis Mateo Ruiz acudir algun dissabte per a atendre als alumnes a la grupa d'un bonic cavall blanc.\nEncara que en 1979 es va crear la Universitat d'Alacant, encara no s'integra l'Escola en la mateixa, però en l'article 1º, punt 2º, de la llei de creació es diu:\n"Dos. Les Escoles Universitàries d'Enginyeria Tècnica actualment existents en la Província d'Alacant continuaran depenent de la Universitat Politècnica de València, en tant aquesta Universitat i la nova d'Alacant proposen al Ministeri d'Universitats i Recerca, de comú acord, i a petició dels respectius Claustres, la seua incorporació a la Universitat que es crea per la present Llei."\nNo obstant açò, aquesta capacitat atorgada al Ministeri d'Universitats i Recerca seria transferida posteriorment a les Comunitats Autònomes per la Llei Orgànica 11/1983 de 25 d'agost de Reforma Universitària (LRU).\nConsolidada la titulació d'Obres Públiques, van sorgir noves circumstàncies que influirien en la marxa de l'Escola, i que van imprimir una dinàmica més activa a l'entorn de la titulació el que va portar molt bones conseqüències. Aquestes van ser:\nNous Estatuts en la UPV\nCreació de la Universitat d'Alacant\nDisposar d'un nou edifici per a l'Escola\nIncorporació d'altres professors amb major possibilitat de dedicació a l'ensenyament.\nPer motius professionals, i per raó dels nous estatuts, va passar a ser director de l'Escola per un breu període de temps D. Luis Martínez Pérez. En disposar-se ja d'un saló d'actes, es van iniciar diverses activitats acadèmiques no reglades, com a jornades tècniques, xarres-col·loquis, taules redones, cursos d'ordinadors i tot tipus d'activitats relacionades amb la professió dels futurs titulats.\nAl juny de 1982 es va celebrar en el recinte de l'Escola la Primera Mostra Alacantina de la Construcció (MACO) que organitzaven conjuntament l'Escola i els alumnes. Es va iniciar en la Universitat amb la finalitat d'integrar a les empreses en la Universitat i donar a conèixer a la societat alacantina els estudis d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques. S'organitzava en el nou edifici de l'Escola i voltants. Va ser una fita innovadora en l'àmbit de la Universitat, consolidant-se en successives edicions. Així per exemple, en la IV Mostra Provincial de la Construcció de 1986, van participar més de 100 expositors, amb una ocupació de 160 stands, inaugurada pel Conseller d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports. La fira prenc una dimensió tan important que les necessitats d'espai i d'organització van desbordar la normal activitat de l'Escola, per la qual cosa el Comitè Organitzador va acordar que el certamen se cedira a la Institució Firal Alacantina. Des de llavors se celebra anualment en les instal·lacions d'IFA sota el nom de FIRAMACO.\nFira Maco 1983\nFira Maco 1984\nFira Maco 1986\nAl febrer de 1983 es fa càrrec de l'adreça de l'Escola un nou equip, encapçalat per D. Eloy Sentana Cremades. En el seu període de gestió van esdevenir diversos fets que van donar un impuls al que seria el futur de l'Escola.\nClaustre constituït al febrer de 1983 amb el nomenament del Director de l'Escola d'Obres Publiques D.Eloy Sentana Cremades, reunits en el saló d'actes de l'Escola.\nComponents del Claustre de la fotografia:\nAsseguts d'esquerra a dreta: D. Sebastián Canales Selva . D.Antonio Saa Pérez; D. Pedro Barber Lloret; D.Eloy Sentana Cremades (director.);D.Aquilino Pérez Vicent; Dª Yolanda Villacampa Esteve; Dª Maricamen Canales Selva (Secretària);D.Sergio Campos Ferrera;D. Jose Antonio Martín Alustiza (Cap d'Estudis); D.Juan Ruiz Lafita\nDempeus , començant per l'esquerra: D.Florentino Regaldo Tesoro; Antonio González Cabezas; D. Luis Perea Plana; D. Jose Antonio Gómez Fernández-Cuesta(Sotsdirector); D. Jose Ramón García Antón;D. Leandro Alloza Cerdà; D. Enrique de Madaria Ruvira; D.Fco. Javier de la Riva Fdez.; D. Agapito Martín García; D. Antonio Escobedo Moya; D. Miguel Ángel García Ortega; D. Miguel Louis Cereceda; D. José Luis Poveda ;Pérez ;D.Miguel Angel Climent Llorca\nEn reunió del Claustre de l'Escola, celebrada el 20 de desembre de 1983, es va aprovar per unanimitat la proposta de sol·licitar els estudis de Diplomat en Informàtica i Arquitectura Tècnica. El Claustre de l'Escola no va dubtar a compartir l'espai disponible amb altres titulacions, en entendre que el ben que es creava compensava les possibles dificultats que es podrien produir. Es van iniciar les gestions per a poder impartir com a cursos delegats de la UPV, les titulacions de Diplomat en Informàtica i Arquitectura Tècnica, sobre la base de la demanda social que es justificava en el corresponent informe (entre altres arguments, Alacant era la tercer província d'Espanya en construcció d'habitatges). La UPV no estava per la labor i va exigir que se cercaren els fons necessaris per a fer front a les despeses de professorat.\nPresentat l'oportú pressupost de despeses, que ascendia a dotze milions de pessetes, es va recórrer a quatre entitats netament alacantines per a la seua provisió: la Diputació Provincial que presidia D. Antonio Mira Perceval; la Caixa d'Estalvis d'Alacant i Múrcia que dirigia D. Francisco Oliver Narbona i el sotsdirector del qual era D. Miguel Romá; la Caixa d'Estalvi Provincial d'Alacant, que presidia D. Bernardo Pérez Sales; i el Banc d'Alacant a través del sotsdirector D. Luis Simón. La Junta de Govern de la Universitat Politècnica de València en sessió celebrada el 22 de març de 1984 va acordar que, durant el curs acadèmic 1984-1985 es procedira a impartir els ensenyaments corresponents als primers cursos de les Escoles Universitàries d'Informàtica i Arquitectura Tècnica en els locals de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques, amb caràcter de cursos delegats de les corresponents Escoles de la UPV, amb la condició que estiguera dipositada en les arques de la UPV la quantitat pressupostada prèvia a l'inici de les classes. Es va haver d'emprendre una veloç carrera per a gestionar que les entitats oficials aportaren les subvencions i feren tals transferències. La Caixa Estalvis d'Alacant i Murcia va ser la primera que es va oferir a col·laborar amb quatre milions. Exposada la situació en la Diputació, generosament va doblegar a vuit milions i la Caixa d'Estalvis Provincial d'Alacant amb dos milions. El Banc d'Alacant va oferir un milió però amb la condició, pel que sembla paradoxalment imposada per un conseller, professor de la Universitat d'Alacant, que es lliuraria només si l'Escola, dependent en aqueix moment de la UPV, s'integrava en la Universitat d'Alacant. En total es van recaptar catorze milions de pessetes que van ser ingressats en el compte de la UPV. Gràcies a aquestes entitats i a la generositat del Claustre de l'Escola d'Obres Públiques, que ho va sol·licitar, així van començar els estudis d'Arquitectura Tècnica i d'Informàtica a Alacant.\nDesprés de realitzar els corresponents concursos es va procedir a la contractació dels professors necessaris per a la docència dels primers cursos. Es van incorporar 9 professors encarregats de curs i 2 mestres de taller per a Informàtica i 4 professors encarregats de curs per a Arquitectura Tècnica. Completava el professorat l'existent en l'Escola d'Obres Públiques amb un Catedràtic d'Escola Universitària i tres Professors Titulars d'Escola Universitària.\nL'èxit acadèmic i d'acceptació no va poder ser més rotund, la matrícula durant el curs 1984-1985 va ser de 128 alumnes en Arquitectura Tècnica i 357 en Informàtica (es van fer 3 grups). La matrícula del segon any va ser de 160 alumnes en Arquitectura Tècnica i 513 en Informàtica. Amb data 3 de juny de 1985 es va sol·licitar a la UPV la implantació dels segons cursos de les citades carreres, el pressupost de les quals ja ascendia a divuit milions, justificat per la nova contractació de professorat, que van subvencionar entre la Diputació Provincial amb dotze milions, la Caixa d'Estalvis d'Alacant i Murcia amb quatre milions i la Caixa d'Estalvis Provincial d'Alacant amb dos milions. La Junta d'Escola de 3 de juny de 1986 constituïda d'acord amb els nous estatuts, reiterava per unanimitat la petició de creació de les Escoles Universitàries d'Arquitectura Tècnica i Informàtica a Alacant\nAixí és com en els anys de 1984 i 1985 es van desenvolupar els primers cursos delegats d'Informàtica i d'Arquitectura Tècnica de les corresponents Escoles Universitàries de la UPV, completant-se en el curs 1985-1986 els estudis dels tres cursos de les carreres de Diplomat en Informàtica i d'Arquitectura Tècnica.\nEn el mes de setembre de 1986 es va començar la tramitació formal per a la creació de l'Escola Universitària Politècnica d'Alacant amb les carreres d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques, Arquitectura Tècnica i Diplomatura en Informàtica. En l'acte d'inauguració del Curs Acadèmic 1986-1987 de la Universitat Politècnica de València, el Conseller de Cultura, Educació i Ciència, l'Honorable D. Ciprià Ciscar va anunciar la creació de l'Escola Universitària Politècnica d'Alacant, quedant aprovada la mateixa en la reunió del Consell Ínteruniversitario celebrada el 22 de desembre de 1986. Finalment, l'Escola Universitària Politècnica d'Alacant (EUPA) es va crear per Decret del Consell de la Generalitat Valenciana 101/1987, de 17 d'Agost, com a transformació de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques, de la disposició de les quals es transcriu a continuació la part més significativa del text:\n"La Universitat Politècnica de València va sol·licitar, per acord del Consell Social de 12 de Novembre de 1986, la transformació de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant en Escola Universitària Politècnica d'Alacant amb la finalitat de poder implantar en el Centre, amb caràcter oficial, els ensenyaments corresponents als estudis conduents a les titulacions de Diplomat en Informàtica i Arquitecte Tècnic, a més dels ensenyaments, ja existents, que corresponen als estudis conduents al Títol d'Enginyer Tècnic d'Obres Públiques,%u2026"\nEs transforma l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant de la Universitat Politècnica de València en Escola Universitària Politècnica d'Alacant perquè aquesta organitze i gestione administrativament els ensenyaments corresponents a%u2026"\nEl creixement (adscripció a la Universitat d'Alacant)\nAdscripció a la Universitat d'Alacant\nL'Escola es trobava en una insòlita situació, ja que d'una banda estava situada en el Campus de la Universitat d'Alacant, però depenia orgànica, acadèmica i administrativament de la UPV, la seu de la qual estava situada a 200 km. de distància. Açò, com és natural, originava disfuncions dins del campus de la Universitat d'Alacant, independentment que la UA sempre va tenir un tracte exquisit amb l'Escola i aquesta va correspondre en tot a la Universitat.\nJa en 1983, el President de la Càmera Oficial de Comerç, Indústria i Navegació d'Alacant, i membre del Patronat d'Ensenyament Superior d'Alacant, D. Eliseo Quintanilla Almagro, va sol·licitar mitjançant un escrit dirigit dels directors de les tres Escoles Universitàries depenents de la Universitat Politècnica de València, situades a Alacant, Oriola i Alcoi, que iniciaren els tràmits per a la seua adscripció a la Universitat d'Alacant. Solament inicia els tràmits l'Escola d'Obres Públiques d'Alacant. El director va convocar als diferents estaments de l'Escola que van manifestar les seues diverses opcions, la qual cosa va crear tensions al no existir unanimitat. Uns opinaven que en una universitat específicament politècnica ens entendrien millor que en una genèrica, com era el cas de la d'Alacant. També existia la incertesa de la promoció del professorat i com ens tractaria la Universitat d'Alacant. Va ser convocada la Junta d'Escola per a pronunciar-se sobre aquest tema. Va resultar una votació favorable al canvi a la Universitat d'Alacant per un petit marge. Enviats els resultats per a coneixement de la UPV, l'assumpte va ser tractat en la seua Junta de Govern, concloent-se pel Rector Sr. Cabot, que la majoria obtinguda no era encara "suficient".\nPosades així les coses es van realitzar diverses gestions amb els diputats a les Corts Valencianes per Alacant, els senyors Cholbi, Cremades i Montesinos que van fer gestions i es van interessar a nivell polític. Però la persona que es va interessar a nivell nacional va ser el diputat a les Corts Generals D. Vicente Ramos Pérez, diputat d'Unió Valenciana, que va arribar a fer la consulta parlamentària al ministre d'Educació, amb la seua corresponent contestació, que comptat i debatut era una vaga resposta, en el sentit que es fera el que deia el decret de creació de la Universitat d'Alacant. Els polítics alacantins que exercien el poder llavors no van mostrar interès o tenien consignes de no moure's en aqueix sentit, entre ells algun destacat dirigent que alhora era professor de la Universitat d'Alacant.\nEl director D. Eloy Sentana Cremades va ser convocat al despatx del rector de la UPV D. Vicente Carot, estant presents el Secretari General i el Vicerector d'Ordenació, carregant-li la responsabilitat de ser l'animador del canvi. Després d'aquesta trobada, la relació del Rectorat amb l'Escola es preveia difícil, i davant aqueixa tesitura i per a no ser un obstacle en la marxa de l'Escola, el director va presentar la dimissió davant la Junta d'Escola. Va ser substituït al maig 1985 per D. Luis Martínez, baix l'adreça del qual es van ser consolidant els cursos successius de les titulacions d'Arquitectura Tècnica i Informàtica. En la Junta d'Escola de juny de 1986 es va presentar l'informe de la sol·licitud de creació de les Escoles d'Arquitectura Tècnica i Informàtica. Atès que no s'estava en la Universitat d'Alacant, el director va iniciar gestions per a cercar un solar on edificar un Centre que albergara les tres escoles que dependrien de la UPV.\nSota l'adreça de D. Miguel Louis, el mandat del qual es va iniciar en 1988, es va aconseguir, no sense grans esforços i pressions, que la Consellería d'Educació autoritzara l'adscripció a la Universitat d'Alacant. La incorporació o transferència a la Universitat d'Alacant es va produir finalment, després del corresponent pronunciament majoritari del Centre en tal sentit, en virtut del Decret 82/1991 de 13 de maig, del Consell de la Generalitat Valenciana, i fent efecte ja a tots els nivells la incorporació a la Universitat d'Alacant a partir d'1 d'octubre de 1991. Aquest Decret del Govern Valencià va establir, en la seua disposició final segona, un termini de tres anys per a transformar la llavors Escola Universitària Politècnica d'Alacant en Escola Politècnica Superior. Es va realitzar el corresponent conveni per a la transferència, en la qual intervenien el Conseller, l'Honorable D. Antonio Escarré Esteve (Catedràtic de la Universitat d'Alacant), el Rector de la UPV D. Justo Nieto Nieto i el Rector de la Universitat d'Alacant D. Ramón Martín Mateo. El 22 novembre de 1991, el Consell Social de la Universitat d'Alacant, que presidia D. José Quiles Parreño, sol·licitava a la Consellería d'Educació els estudis de Llicenciat en Informàtica. Va ser finalment en 1992 mitjançant el Decret 141/1992 de 30 de juliol del Govern Valencià, quan es va autoritzar la transformació de l'Escola Universitària Politècnica d'Alacant en Escola Politècnica Superior (EPS), incloent la implantació de la titulació d'Enginyeria en Informàtica, començant-se a impartir 4º curs per primera vegada en el curs acadèmic 1992-1993. A més des d'aquest moment la Diplomatura en Informàtica es converteix gradualment en les dues Enginyeries Tècniques en Informàtica (la de Gestió i la de Sistemes).\nEl canvi de situació va fer que es programaren nous edificis que donaren cabuda a les noves necessitats de l'EPS. En l'espai existent entre l'Escola recentment construïda i els antics pavellons militars, existia un camp de jockey on es va projectar un nou edifici com a ampliació de l'existent. Aquest edifici va ser acabat en 1996. Aquest edifici està compost per dos cossos, un destinat a laboratoris i l'altre a despatxos i seminaris que va ser inaugurat en el curs 1996-1997, sent director de l'Escola D. Fernando Varela.\nLa Universitat d'Alacant a través del seu Consell Social sent conscient de les necessitats d'ampliar els estudis tècnic, tenia sol·licitat a la Consellería i acceptada en el mapa de titulacions de la Comunitat Valenciana, presentat per la Consellería el 28 d'abril de 1994, l'assignació a la Universitat d'Alacant de sis noves titulacions: Enginyer Tècnic en Disseny Industrial, Enginyer Tècnic Mecànic, Enginyer Tècnic Elèctric, Enginyer Tècnic de Telecomunicacions, Enginyer Industrial i Arquitecte. La creació de la Universitat Miguel Hernández trastoca els plans en incorporar algunes d'aquestes titulacions tècniques en la seua oferta, la qual cosa va trencar el mapa de titulacions existent.\nA partir d'aquest moment s'incorporen noves titulacions en l'EPS. El títol d'Arquitecte comença a impartir-se el curs 1996-1997. El títol propi de segon cicle en Enginyeria Civil començarà a impartir-se en el curs acadèmic 1998-1999 després de la signatura, el 25 de juny de 1999, d'un Conveni Marque de Col·laboració Universitària Internacional, entre la Universitat d'Ancona (Itàlia) i la Universitat d'Alacant. El títol d'Enginyer Tècnic en Telecomunicacions (especialitat So i Imatge) s'inicia el curs 1999-2000. El títol propi de segon cicle en Negoci Electrònic ("i-business"), compartit amb l'Escola Universitària de Ciències Empresarials "Germà Bernàcer" inicia la seua marxa el curs 2001-2002. El títol propi de segon cicle en Gestió i Prevenció de Riscos Laborals en Edificació és iniciat el curs 2002-2003.\nAmb el creixement de l'alumnat i les noves titulacions va ser necessària l'ampliació d'edificis per a donar cabuda als despatxos de professors i aules específiques que requerien les noves titulacions. Per a açò es va construir l'edifici IV de l'EPS, que va ser ocupada l'any 2001.\nEl títol d'Enginyer de Camins, Canales i Ports s'inicia el curs 2005-2006. La nova titulació ve a donar continuïtat al títol d'Enginyer Tècnic d'Obres Públiques que ja s'impartia en el Campus. Cal destacar que es va realitzar la implantació simultània de cambra i cinquè curs. Aquest fet es va produir a causa de la demanda d'ingrés en l'últim any dels més de cinquanta alumnes que ja van obtenir el seu títol propi en Enginyeria Civil, que està reconegut per la Universitat Politècnica L'Marxe d'Ancona (Itàlia) mitjançant conveni signat.\nEn el curs acadèmic 2006-2007, es va començar a impartir el nou Master en Gestió de l'Edificació, sent la Universitat d'Alacant una de les universitats pioneres a Espanya a tenir un títol Oficial de Postgrau segons el que estableix el RD 56 /2005. Aquest Master és el resultat de la reconversió del Títol Propi de Gestió i Prevenció de Riscos Laborals en l'Edificació.\nEl Master de Desenvolupament d'Aplicacions i Serveis Web es va iniciar en el curs 2007-08. Aquests estudis ofereixen la possibilitat d'obtenir una especialització professional en el desenvolupament del programari. És totalment adequat per a enginyers i enginyers tècnics d'Informàtica recentment titulats i per a professionals informàtics en actiu que desitgen actualitzar els seus coneixements.\nDirectors que ha tingut l'EPS\n1971-1980 Sergio Campos Ferrera Nomenat Director Comissari de l'Escola d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant i President de la Comissió Gestora d'Integració. Nomenament formal del càrrec de Director de 3 de novembre de 1971.\n1980-1983 Luis Martínez Pérez Director de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant.\n1983-1985 Eloy Sentana Cremades Director de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica d'Obres Públiques d'Alacant.\n1985-1988 Luis Martínez Pérez Director de l'Escola Universitària Politècnica d'Alacant.\n1988-1996 Miguel Louis Cereceda Director de l'Escola Universitària Politècnica d'Alacant i de l'Escola Politècnica Superior.\n1996-2000 Fernando Varela Botella Director de l'Escola Politècnica Superior.\n2000-2005 Faraó Llorens Llarg Director de l'Escola Politècnica Superior.\n2005-2013 Fernando Llopis Pascual Director de l'Escola Politècnica Superior.\n2013- Andrés Montoyo Guijarro Actual Director de l'Escola Politècnica Superior\nL'Escola Politècnica Superior avui (present)\nEls Estudis i els Estudiants (títols oficials, %u2026)\nEstudis impartits, evolució de la matrícula i nombre de titulats\nEn un panorama universitari caracteritzat per una reducció de la demanda de primer accés, induïda per la contracció demogràfica general, i per la multiplicació de l'oferta, la demanda de les titulacions de l'Escola Politècnica Superior es manté a l'alça, en termes tant relatius com a absoluts. Es manté així mateix la demanda social dels seus titulats tècnics, la qual cosa és encara més important. Títols oficials, títols propis, programes de doctorat, diversos cursos de postgrau, més de cinc mil alumnes matriculats cada any i més de set mil alumnes titulats fins al moment, converteixen a l'EPS en un membre significatiu de la Universitat d'Alacant, tant quantitativa com conceptualment.\nEls títols oficials que en aquests moments s'imparteixen són:\nArquitectura (en extinció)\nTecnologies de la Informació per a la Salut\nI en extinció:\nEnginyeria Tècnica en Obres Públiques (ITOP), en les especialitats de:\nTransport i Serveis Urbans\nArquitectura Tècnica (AT)\nEnginyeria Tècnica en Informàtica de Sistemes (ITIS)\nEnginyeria Tècnica en Informàtica de Gestió (ITIG)\nEnginyeria en Informàtica (II)\nEnginyeria Tècnica en Telecomunicacions, especialitat So i Imatge (ITTSI)\nEnginyeria Camins, Canales i Ports (ICC)\nEnginyeria Geològica (IG)\nEnginyeria Química (IQ)\nL'EPS també participa en l'ensenyament de tercer cicle (doctorat) a través dels diferents programes oferits pels departaments adscrits a la mateixa. També el personal de l'EPS organitza i col·labora en la docència de diferents curs de Postgrau ( Master, Especialista i Expert) així com en tot tipus d'activitats complementàries (conferències, xarrades, jornades, debats, %u2026).\nEn les taules i les gràfiques següents es pot veure l'evolució de l'alumnat de les titulacions oficials de l'Escola Politècnica Superior. Evidentment, l'entrada en vigor de nous plans i l'extinció de plans antics, amb el corresponent desplaçament d'alumnes entre els uns i els altres, difumina la informació que es pot obtenir a partir de les dades pures.\nTaula 1: Nombre d'alumnes matriculats, per curs i titulació\n1992-93 700 808 125 162 427 2222\n1993-94 833 912 213 253 796 3007\n1994-95 926 998 302 400 983 3609\n1996-97 1069 1111 362 490 1079 88 4199\n1997-98 1122 1150 525 619 1128 173 4717\n1998-99 1087 1162 694 736 1215 270 5164\n1999-00 1095 1154 588 623 1211 373 94 5138\n2000-01 1086 1563 449 488 1233 478 159 5456\n2001-02 1023 1194 467 538 1200 568 271 5261\n2002-03 1018 1262 520 559 1187 648 327 5521\n2003-04 998 1152 504 552 1214 722 380 5522\n2004-05 1007 1166 520 579 1077 781 434 5564\n2005-06 1018 1211 500 561 971 838 430 303 5832\n2006-07 1033 1241 489 538 820 867 414 346 5748\n2007-08 1064 1273 448 520 675 874 376 321 5551\n2008-09 1071 1323 393 503 593 884 357 327 137 277 5865\n2009-10 1088 1228 342 454 554 901 369 379 112 261 5684\nTaula 2: Nombre d'alumnes titulats, per curs i titulació\n1978-79 2 2\n1979-80 1 1\n1980-81 9 9\n1981-82 5 5\n1982-83 5 5\n1983-84 2 2\n1984-85 7 7\n1985-86 7 7\n1986-87 8 8\n1987-88 6 7 13\n1988-89 2 13 15\n1989-90 5 13 18\n1990-91 13 22 35\n1991-92 27 30 57\n1992-93 42 42 84\n1993-94 43 85 2 3 38 171\n1994-95 56 94 40 81 70 341\n1995-96 72 76 62 125 96 431\n1996-97 76 61 54 133 82 406\n1997-98 93 97 92 160 83 525\n1998-99 58 117 72 118 84 449\n1999-00 111 174 91 131 90 597\n2000-01 99 183 73 113 106 574\n2001-02 103 122 60 100 83 4 472\n2002-03 110 122 63 80 70 10 15 470\n2003-04 83 79 43 62 92 9 12 380\n2004-05 90 95 67 77 98 13 18 458\n2005-06 96 103 53 76 111 30 41 510\n2006-07 58 106 42 66 86 37 48 66 509\n2007-08 65 105 52 62 84 45 52 23 488\n2008-09 86 160 52 65 61 48 42 25 61 23 623\nTotal Titul. 1354 1746 866 1387 1273 144 190 89 61 23 7672\nEl Personal (PDI, PAS, %u2026)\nL'Escola Politècnica Superior compta amb cinc-cents professionals, entre Personal Docent i Investigador (PDI) i Personal d'Administració i Serveis (PAS), distribuït en un claustre de més de quatre-cents professors i unes vuitanta persones d'administració i serveis. La plantilla del PDI compta amb un escàs 51% de personal funcionari. D'aqueix personal funcionari, el 65% és Titular d'Escola Universitària. En general, el 75% del personal funcionari pertany a cossos d'Escola Universitària, en part a causa del seu passat com a Escola Universitària. Del total del PDI, el 54 % té dedicació a temps complet i el 35% és doctor. La taxa de professorat a temps parcial és alta, encara per a uns estudis tècnics que necessiten de la implicació dels professionals en la vida acadèmica. És significatiu el ràpid augment de professors amb grau de doctor.\nTaula 4: Estructura de la Platilla del PDI\nCatedràtics d'Universitat 190\nTitulars Universitat 522\nCatedràtics d'Escola Universitària 38\nTitulars Escola Universitària 203\nContractats Doctor 89\nAjudants Doctor 70\nInvestigadors, Becaris i uns altres 171\nEls Departaments (programes de tercer cicle i recerca)\nProgrames de tercer cicle, recerca, tesis doctorals llegides\nEls departaments són els òrgans bàsics encarregats de coordinar els ensenyaments d'una o diverses àrees de coneixement en un o diversos centres, d'acord amb la programació docent de la Universitat. Són nombrosos els departaments de la Universitat que imparteixen docència en les diferents titulacions de l'Escola Politècnica Superior. No obstant açò, hi ha departaments que per diferents causes mantenen una estreta vinculació amb l'EPS. Aquests són els departaments adscrits. L'Escola Politècnica Superior està integrada en l'actualitat per vuit departaments:\nCiència de la Computació i Intel·ligència Artificial (DCCIA)\nConstruccions Arquitectòniques (DCA)\nExpressió Gràfica i Cartografia (DEGC)\nFísica, Enginyeria de Sistemes i Teoria del Senyal (DFISTS)\nEnginyeria de la Construcció, Obres Públiques i Infraestructura Urbana (DICOPIU)\nLlenguatges i Sistemes Informàtics (DLSI)\nMatemàtica Aplicada (DMA)\nTecnologia Informàtica i Computació (DTIC)\nI tres seccions departamentals dels departaments de:\nEconomia Financera, Comptabilitat i Màrqueting (DEFCM)\nFilologia Anglesa (DFI)\nGeografia Humana (DGH)\nLa responsabilitat organitzativa de l'ensenyament de tercer cicle (doctorat) recau en els departaments. Els diferents programes oferits pels departaments adscrits a l'EPS són:\nAplicacions de la Informàtica, organitzat pel DLSI.\nArquitectura, Ciutat, Obra Civil i la seua Construcció, programa de doctorat interdepartamental (DCA, DEGC i DICOPIU), coordinat i organitzat pel DCA.\nFísica, Enginyeria de Sistemes i Teoria del Senyal, organitzat pel DFISTS.\nEnginyeria de Materials, de l'Aigua i del Terreny, organitzat pel DICOPIU i el departament de Fisica i Ingegneria dei Materiali i del Territori de la Universitat d'Ancona (Itàlia)\nEnginyeria Informàtica i Computació, organitzat pel DCCIA.\nMatemàtiques i Aplicacions Cientificotécnicas. Càlcul Numèric, Dinàmica Espacial, Geodèsia Espacial i Modelització de Sistemes Biològics i Sistemes de la Realitat Completament Estructurats, programa de doctorat interdepartamental, coordinat pel DMA\nTecnologies de la Societat de la Informació, organitzat pel DTIC.\nInteruniversitari en Automàtica i Robòtica, organitzat pel DFISTS\nTaula 5: Tercer Cicle\n1992-93 30 0\n1993-94 32 4\n1994-95 34 1\n1995-96 42 0\n1996-97 61 5\n1997-98 49 0\n1998-99 39 2\n1999-00 54 8\n2000-01 47 8\n2001-02 92 17\n2002-03 64 6\n2003-04 86 7\n2004-05 1170 103\n2005-06 1235 83\n2006-07 1129 95\n2007-08 2179 121\n2008-09 1658 154\n2009-10 1538 125\nTotal 9539 830\nEn el si de l'EPS es desenvolupa una important labor de recerca científica i tècnica en les àrees de coneixement que integren els seus diferents departaments, amb múltiples i variades línies de recerca.\nTaula 6: Àrees de coneixement\nArquitectura i Tecnologia dels Computadors DTIC\nCiència de la Computació i Intel·ligència Artificial DCCIA\nComposició Arquitectònica DEGC\nConstruccions Arquitectòniques DEFCM\nEconomia Financera i Comptabilitat DCA\nExpressió Gràfica Arquitectònica DEGC\nExpressió Gràfica en l'Enginyeria DEGC\nFilologia Anglesa DFI\nEnginyeria Cartogràfica, Geodèsica i Fotogrametria DEGC\nEnginyeria de la Construcció DICOPIU\nEnginyeria de Sistemes i Automàtica DFISTS\nEnginyeria del Terreny DICOPIU\nEnginyeria Hidràulica DICOPIU\nLlenguatges i Sistemes Informàtics DLSI\nMatemàtica Aplicada DMA\nMecànica de Mitjans Continus i Teoria d'Estructures DICOPIU\nProjectes Arquitectònics DEGC\nRadiologia i Medicina Física DFISTS\nTeoria del Senyal i Comunicacions DFISTS\nUrbanística i Ordenació del Territori DGH\nLes activitats administratives, socials, departamentals i investigadores de l'Escola Politècnica Superior, així com una part significativa de les activitats docents es distribueixen en set edificis al llarg del campus, encara que aquestes es concentren principalment (el 98% de la superfície usada) en els quatre edificis gestionats directament per l'EPS, aquests són la Politècnica I, II, III i IV. Amb açò, l'Escola Politècnica Superior gestiona uns quinze mil metres quadrats nets de superfície, la qual cosa constitueix un 85% del total utilitzat.\nTaula 7: Superfícies netes en edificis de gestió pròpia (m2)\n16 (P-I) 1806 661 661 3.127 22%\n15 (P-II) 1.108 1.117 2.225 16%\n14 (P-III) 1.158 1.188 2.346 16%\n39 (P-IV) 2.284 1.952 1.072 1.116 6.423 45%\n6 45 45 0%\n13 144 144 1%\n22 27 27 0%\nA aquests espais en assignació o titularitat permanent s'afigen els espais utilitzats en altres edificis, fonamentalment aularis, que ascendeixen a uns mil cinc-cents metres quadres. A aquest conjunt d'edificis d'usos docents, investigadors i administratius ha d'afegir-se la Biblioteca de l'Escola Politècnica, compartida amb les Escoles Universitàries d'Infermeria i d'Òptica i Optometria, situada en l'edifici de la Biblioteca General.\nAixí, la superfície total utilitzada per l'Escola Politècnica Superior ascendiria a més de setze mil metres quadrats nets, en un total de deu edificis notablement dispersos, mostra inequívoca de la fragmentació dels espais utilitzats per l'Escola.\nLa Projecció de l'Escola Politècnica Superior (expectatives de futur)\nL'Espai Europeu d'Educació Superior: implicació en els projectes de disseny de plans d'estudi. Necessitats d'ampliació. Expectatives de futur: Pla Director\nEl context en el qual es planteja el futur proper està caracteritzat per significatius desafiaments i se'ns presenta ple d'oportunitats: ens trobem immersos en una etapa de canvis en la qual serà necessari adaptar, quan no reformar profundament, els òrgans de representació de l'EPS i els seus reglaments bàsics, conforme al que es disposa en el recentment aprovat Estatut de la Universitat d'Alacant; la pròpia Universitat es mostra il·lusionada per un ambiciós projecte d'expansió del Campus; la implantació de l'Espai Europeu d'Educació Superior i el repte que açò suposa i que comportarà transformacions importants de l'actual model universitari; l'avaluació de la Qualitat i l'Acreditació de les diferents titulacions; un redimensionamiento generalitzat de la demanda universitària; la necessitat de reestructurar el finançament del model universitari, amb un major paper del finançament privat; etc.\nQuant a la projecció de l'EPS podem ser optimistes. D'una banda, pel que fa a l'evolució de l'alumnat, les previsions són halagüeñas, sempre que es consolide l'oferta actual i s'aposte clarament per noves titulacions que vagen apareixent en el futur, tant les de perfils tècnics puros com les de perfils híbrids (biotecnològiques, cientifico-tècniques, soci-tecnològiques, humanístic-tècniques, %u2026). S'ha de treballar també en la captació d'alumnat de postgrau i comprometre's amb la formació contínua.\nPer un altre, el model d'ensenyaments tècnics ofereix oportunitats reals que fa possible tenir confiança en el futur, tant immediat com a llarg termini. Les dues més importants són:\nL'atractiu real i sostingut que suposen els ensenyaments tècnics per a l'alumnat, demostrat fora de tot dubte, i que està intrínsecament lligat a l'excel·lent valoració i creixent demanda del titulat tècnic que fa el món professional, tant públic com a privat.\nLa singular capacitat de les disciplines cientificotècniques per a col·laborar estretament amb el món industrial i empresarial, amb benefici recíproc, i per tant per a captar importants recursos privats que modernitzen significativament l'actual model de finançament de la Universitat.\nAmb agraïment als antics directors de l'Escola Dr. Faraó Llorens Llarg i Dr. Eloy Sentana Cremades per cedir els materials que han permès la publicació de la història de l'EPS\nResponsable: Glicerio Sánchez, Glicerio.sanchez@ua.es, 3435, Dpto. Humanitats Contemporànies\nVolum I: Història de la Universitat d'Alacant\nVolum II: Facultats i Centres\nEscola Politècnica Superior:\nAutors: Faraó Llorens (Faraon.llorens@ua.es) i Eloy Sentana (Eloy.sentana@ua.es)\nÚltima actualizació: 11/10/2019


Tingues cura del teu Smartphone | Solucions de carga | Yupcharge ⚡\nYup!Charge t’anima a tenir cura…\n1. Compte amb les temperatures!: Com tots els aparells electrònics, els mòbils i tablets pateixen amb les temperatures extremes. Protegeix sempre el teu mòbil de la calor i el fred ja que les temperatures extremes fan que la càrrega es consumeixi més ràpid. Per sobre de 45º i per sota de 0º les bateries d’ió liti es veuen afectades en el seu rendiment i el terminal s’alenteix.\n2. Al recarregar el mòbil tingues en compte que…: No hauries d’utilitzar el mòbil mentre es recarrega ja que carrega més lent i es reescalfa més durant la càrrega. D’altra banda, intenta carregar el mòbil un cop estigui més descarregat del 40% o 50% de la seva capacitat i fes que no estigui connectat després de la seva càrrega completa, amb això evitaràs ‘mini-cicles’ de càrrega que minven la seva vida útil.\n3. Utilitza l’estalvi d’energia”: hi ha moltes maneres en el teu smartphone que et permeten estalviar energia de manera òptima. Per exemple, quan no utilitzis el mòbil o tinguis poca bateria, pots posar-ho en “Mode avió”. Així teu dispositiu desactivarà automàticament el Bluetooth, el Wi-Fi i la funció GPS, estalviant bateria i dades. A més molts terminals tenen l’opció de “mode estalvi d’energia” o “Reducció de brillantor”, amb ells tindràs un menor consum d’energia.\n4. Tanca les App del mòbil i ves amb compte amb els widgets: sens dubte les aplicacions mòbils per a smartphones són ja imprescindibles. No obstant això, també són les que fan que el nostre mòbil gasti més bateria que mai. Recorda de tancar sempre les aplicacions perquè no quedin en un segon pla i gastin energia innecessàriament. També recorda no utilitzar massa widgets, aquests requereixen una constant connexió a internet o WiFi i, per això, són una despesa de bateria i de dades.\nAnteriorPublicación anterior:“Queremos ser un equipamiento indispensable en restaurantes, bares y cafeterías”SiguientePublicación siguiente:¿Conoces la estación de carga Groove?


Millet surt de la presó després de pagar la fiança de 400.000 euros - Diari de Girona\neuropa press barcelona 03.03.2018 | 01:17\nL'expresident del Palau de la Música Fèlix Millet va quedar ahir en llibertat provisional després de pagar una fiança de 400.000 euros imposada per l'Audiència de Barcelona, va informar el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC).\nHo fa tres dies després que la seva mà dreta, Jordi Montull, també quedés en llibertat provisional després de pagar una fiança de 100.000 euros.\nMillet va ser condemnat a 9 anys i vuit mesos de presó pel saqueig de l'entitat musical, xifrat en 23 milions d'euros, i va ingressar a la presó el 5 de febrer.\nL'expresident del Palau de la Música havia passat diversos dies ingressat per una infecció pulmonar i ha rebut aquest mateix divendres al matí l'alta hospitalària.\nA la tarda, la seva defensa ha comparegut a la secció 10 de l'Audiència de Barcelona i ha presentat avals per fer front a la fiança.\nPosteriorment es va dictar acte de llibertat provisional i es va comunicar a la presó Brians II a través del jutjat de guàrdia: Millet ha quedat en llibertat a última hora de la tarda, ha detallat el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.


La dissolució de la fotografia? « Toni Vilches Fotografia- El teu fotògraf a Girona.\nLa dissolució de la fotografia?\nImatge: Joan Fontcuberta\nSi hi ha algun fotògraf que ha entès millor que ningú el canvi radical que ha experimentat la fotografia, aquest és Joan Fontcuberta. En el cicle de conferències que el Centre Cultural La Mercé està fent, anomenat “La vida en imatges”, vam poder disfrutar de la presència ahir de Joan Fontcuberta. L’autor ens va presentar una xerrada que sota el nom de “La fotografia errant” ens deia a tots allò que no volem sentir; que la fotografia tal i com la coneixem ha experimentat un canvi dràstic, quasi mortal. Fontcuberta esmentava que la fotografia no ha mort però que si que s’ha diluït. És una frase real i que als fotògrafs que ens dediquem a viure de crear fotografies ens ha de fer reflexionar. Hem de canviar la idea de la percepció de la fotografia tal i com la coneixem. Si bé els fotògrafs que ens hi dediquem treballem la part tècnica i compositiva com a fet diferencial del professional, avui en dia el receptor no busca ja aquests interessos si no un contingut. Així doncs el contingut és més important que la qualitat i la composició i això es pot veure en els milers de imatges que es generen a través de xarxes socials com Facebook i portals com Flickr. Siguem realistes; els diaris busquen publicar les fotografies dels lectors en determinades situacions. Un fotògraf no pot estar a mil llocs a l’hora però milers de lectors poden documentar in situ una noticia. Sense anar més lluny podem veure que el Diari de Girona demana a través de la seva web que els seus lectors enviïn les seves imatges d’aquestes ultimes inundacions. En una empresa el cap de premsa o algun treballador amb traça ja executa les fotografies necessàries i en un casament aquell parent que sap tirar fotos és l’encarregat de cobrir l’esdeveniment. Tot, per suposat, gratuïtament o a un cost molt inferior al real. Per tant és ben palés que la qualitat o la composició que dona un professional ja no és important si no el contingut informatiu. L’accés a la fotografia digital per part dels usuaris també ha sigut un punt afegit.\nQuè hem de fer els fotògrafs que ens hi dediquem? Joan Fontcuberta afirmava que el pas a seguir és el reciclatge o la re-invenció. Com? Cada dia veig més i més publicacions, agències, fotògrafs que divaguen per el món buscant fórmules per sobreviure. Per nosaltres, els fotògrafs, és temps de parar i pensar.\nJoan Fontcuberta va mostrar el seu ultim treball “A través del espejo” que ha aixecat tanta polèmica. El treball, del qual s’ha fet un llibre i ha estat exposat a la galeria Àngels de Barcelona, mostra milers de imatges extretes del Facebook o altres punts de la xarxa on podem veure persones que es fotografien a ells mateixos. Un experiment per veure com la gent s’auto-retrata davant del mirall. Un treball impressionant d’una persona que sap adaptar-se als temps actual tant difícils i que ens fa reflexionar i meditar per saber quin camí agafar. Haurem de deixar enrere el terme “fotografia” i canviar-lo? Quin nom seria més adequat per els temps que corren? En Joan Fontcuberta també ens fa pensar sobre això.\nPer cert, dimecres 20 a les 19:30h al Centre Cultural La Mercé de Girona; “La vida bidimensional. Cos i autopercepció a la publicitat” de Patrícia Soley. Professora de teoria feminista i sociologia del cos a la Universitat d’Edimburg i a diverses universitats catalanes. IMATGE/JOAN FONTCUBERTA.\nBy Toni Vilches Fotografia on 14 octubre 2010 / Mestres de fotografia, Notícies, Publicacions, Tècnica, Web


Blog - Pàgina 2 de 23 - Turisme Torrebesses\nL’Empremta de la Natura, nova exposició temporal al CIPS\nVine a veure la nova exposició temporal al Centre d’Interpretació de la Pedra Seca. L’exposició l’Empremta de la Natura per Carla de Ruiter amb la col·laboració del Centre Ocupacional La Torxa (Lleida). Exposició amb l’art d’estampació botànica (Ecoprint) utilitzant els… Continue Reading…\nFes un dibuix d’una construcció amb pedra seca i comparteix-la al teu compte d’Instagram utilitzant el hashtag #dibuixalapedraseca2022 si voleu entrar a la categoria general o #dibuixalapedrasecainfantil2022 per la categoria infantil, i podeu guanyar rutes guiades, activitats familiars o lots… Continue Reading…\nAnima’t i apuntat al Curs formatiu d’iniciació al seguiment de fauna salvatge impartit per Aguait que tindrà lloc els dies 18 i 19 de juny de 2022 a Torrebesses on aprendreu la importància de la determinació de l’abundància i com… Continue Reading…\nNovetats i mesures Covid-19 • Novetats i notícies\nAixecament de les restriccions de mascareta en interiors pel covid-19\nEm motiu de l’aixecament de les restriccions del requeriment de dur mascareta en interiors avui 20 d’abril de 2022, aquesta no serà obligatòria a les activitats del centre, no obstant es segueix recomanant en espais interior amb grups nombrosos i/o… Continue Reading…\nEXPERIÈNCIA EN REALITAT VIRTUAL\nEls diumenges 13 i 27 de febrer de 2022 a les 11 i a les 12.30 h al Centre d’Interpretació de la Pedra Seca (Pl. Vileta 9-11, Torrebesses) podràs construir una cabana de volta en una experiència immersiva en realitat… Continue Reading…\nExposició “El Segrià Sec, un món a descobrir”\nA partir de dissabte 22 de gener de 2022 podeu veure l’exposició “El Segrià Sec, un món a descobrir” de Mercè Guiu Prats, al Centre d’Interpretació de la Pedra Seca durant el nostre horari habitual. Per visitar-la altres dies de… Continue Reading…\nAvui dissabte 22 de gener no es faran visites/rutes guiades pel municipi amb motiu del muntatge de la pròxima exposició temporal i a les 18.00 h inauguració de l’exposició: El Segrià Sec. Un món a descobrir,de Mercè Guiu Prats\nArtistes amb tractor: La terra i la pagesia, nova exposició al CIPS\nVine a veure l’exposició Artistes amb tractor: La terra i la pagesia, al Centre d’Interpretació de la Pedra Seca durant el nostre horari habitual. Correu que només estarà fins al cap de setmana del 8-9 de gener de 2022.En cas… Continue Reading…\nEl Centre d’Interpretació de la Pedra Seca us desitja unes bones festes i un feliç any 2022. I… …la Rabosa, la nostra mascota, també.


Cerca hotels a prop de Dry Martini\nPopular ara mateix a Barcelona Més venut Hotel Porta Fira Plaza Europa, 45 Habitació Doble o de 2 llits Estàndard reservada fa 35 minuts, 56 segons\nMarvi Hotel Pelai, 6 Doble reservada fa 1 hora, 30 minuts, 53 segons\nHCC Taber Hotel Aragon 256 Habitació de 2 llits reservada fa 1 hora, 35 minuts, 21 segons\nBarcelona Universal Hotel Av Parallel 76-78 Estàndard reservada fa 1 hora, 36 minuts, 2 segons\nBarcelona Princess Hotel Avenida Diagonal, 1 Habitació Doble amb Vistes al Mar reservada fa 2 hores, 8 minuts, 14 segons\nLlocs com Dry Martini atreuen viatgers a Barcelona. Amb les tarifes d'hotel més baixes, Agoda.com ofereix moltes opcions d'allotjament a prop de Bars. Tant si és Hostal Balmes Centro o Homearound Exclusive Apartments, molts hotels estan disponibles per a vostè a prop de Dry Martini. El formulari de reserves segures online d'Agoda.com fa fàcil reservar hotels a prop de Dry Martini. És fàcil trobar allotjament a la nostra pàgina de ciutat de Barcelona, amb eines de recerca senzilles i ampla informació dels hotels. Uns 3,500,000 viatgers han triat Agoda.com per trobar l'hotel perfecte a prop de llocs com Dry Martini.\nHotels a prop de Dry Martini el més proper\nAlex, 0 24 d'octubre de 2016\nTatyana, 0 24 d'octubre de 2016\nDissenyat tant per oci com per negoci, ClassBedroom Apartments VII està situat idealment a Eixample; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. ClassBedroom Apartments VII ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, servei de llançadora. L'ambient de ClassBedroom Apartments VII es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, ClassBedroom Apartments VII és una selecció idònia per a la vostra estada a Barcelona.\nEls millors hotels prop de Dry Martini\nBarcelona EixampleBarcelona UPartments ParísBbarcelona Apartments Corsega FlatsCasa MuntanerClassBedroom Apartments VII\nCute Center ApartmentEixample IIEvenia Rossello HotelGlocal Apartments BarcelonaGranados Center Exclusive\nHabitat Apartments Barcelona BalconiesHostal El NinotHostal Turis AlbaResidencia AnglusThe Mirror Barcelona Hotel


Relat "Ermessenda (Vam-12)"\nInici > detall del relat: Ermessenda (Vam-12)\n- Categoria: Juvenil, Fantàstica, Històrica\nArribaren a l'altre extrem del pati on començava l'escalinata que pujava fins el petit claustre que duia al Saló de Govern. Allí s'hi fixà que tampoc havia soldats ni servents. Molts ja havien fugit. Passaren davant la Sala Capitular on les grans cadires cisellades en fusta de boix eren buides. Després de travessà la Biblioteca accediren a la Porta del Saló, que era flanquejada per dos alabastrers que el miraren sense poder amagar del tot la seva sorpresa, ja que havien circulat notícies sobre el seu estat proper a la mort. Obriren les pesades portes del Saló i el majordom s'avançà.\n- Serlan d'Enroc, hereu del Comtat de Vamurta - anuncià el majordom.\nEl Saló de Govern era una de les millors estances del palau fortificat dels comtes, una enorme cambra de planta rectangular d'uns dotze metres d'alçada sostinguda per poderosos arcs de mitja punta que es succeïen fins al final de la sala, on des dels temps de la fundació del comtat es reunia el Consell dels Onze encapçalats pel comte, sota la cúpula que s'obria al final del corredor. Entre els pilars dels arcs laterals s'hi havia obert llargues i estretes finestres de vidres de colors amb motius religiosos, que creaven una atmosfera fins a un cert punt sobrenatural quan les llums del sol, al travessar els vidres projectaven tonalitats calidoscòpiques sobre les parets, dels vermells als colors del mar fins als verds de la primavera. Serlan sempre pensà que el Saló més semblava un temple que no un lloc on es decidien increments de delmes, canvis diplomàtics o normes relatives als usos dels molins comtals. Aquell vespre, però, era la llum de les centenars d'espelmes disposades en canelobres la que atorgava un ambient fantasmagòric al Saló.\nLes donzelles de Palau callaren en veure avançar l'hereu, coix, molt prim, del color trencat d'un home que ha perdut la força, arrossegant el seu cos i la gruixuda cota sobre la que relluïa la seva cuirassa a la claror de les espelmes, amb aquell aspecte horrible del convalescent que ha decidit trencar el repòs abans d'hora.\nLa comtessa Ermessenda l'esperava asseguda al tro de fusta d'arbre negre, treballada fins no deixar cap espai llis, el tro on abans havia descansat el seu pare. Duia el vestit de coll alt reservat pels grans actes del comtat, teixit amb els millors panys del continent, d'un color entre el lila i els colors del capvespre, indefinit, amb un escot rodó cosit amb fil de plata. Sobre la reverenciada testa duia la diadema roja, on s'encastaven els dotze robins hexagonals, tallats feia moltes generacions, sobre l'or blanc dels antics murrians. El mirava fixament sense que cap emoció s'escapés dels seus ulls allargassats que havien fet perdre el seny al comte. De pòmuls aixecats i galtes xuclades, el cabell fosc recollit enrere amb la diadema, Ermessenda era la imatge feta carn del poder, capaç d'ensorrar amb un lleu moviment del seu dit el més poderós noble si ella creia que així afavoria el camí del seu fill o el seu mateix destí. Era l'hora del desesper, i la glacial intel·ligència de la comtessa ja havia traçat els moviments de les hores d'aquells que li eren més propers.\n- Senyora - saludà l'hereu fent una lleugera reverència.\n- Esperava un convalescent i ara em trobo davant d'un soldat coix. - digué, amb imperceptible somriure en els seus llavis prims-. Un soldat coix és com un llop ferit. Saps que et pot mossegar però també saps que ja no pot fugir.\nEl silenci es feu absolut. Les dames contemplaven l'escena sense gosar tossir, els dos majordoms armats que protegien la Comtessa seguien mirant el sostre i cap dels consellers que encara no havien fugit no gosaren obrir boca.\n- Saps que malgrat no sortir dels murs del Palau sóc la dona millor informada d'aquesta terra. Et podria dir quines són les raons de la sorprenent desaparició de la dona de Vitilba, quins van ser els beneficis del darrer viatge del mercader Elar o quan i quin serà el final d'aquest terrible setge. Com també sé, i ho sé tan sols veient el teu rostre sense sang, que si vas a lluitar al peu de la muralla amb aquesta nafra a la teva cuixa ets home mort, senzillament perquè no deixaràs els teus homes a la seva sort i això vol dir que mai arribaries al port - conclogué en un to de veu invariable.\n- I doncs, senyora, quin és el vostre parer respecte al que hauria de fer? - preguntà Serlan amb un somriure forçat.\n- Embarcar aquesta mateixa nit rumb a les noves terres.\nLa sentència va deixar els presents amb una ganyota d'incredulitat al rostre. Ningú s'havia atrevit a preveure la desfeta i encara menys en veu alta. Un dels consellers feu un gest, a punt de fer escoltar les seves diplomàtiques paraules. Tots els presents feien les seves càbales per desaparèixer, amb els murrians a les portes de la ciutat. El pas del temps angoixava els presents, que temien perdre-ho tot, a la vegada que intentaven semblar fidels al Comtat per por d'un judici improvisat per traïció o covardia, i fins i tot, en cas de desaparèixer massa ràpid, ser acusats algun dia per aquells que sobreviurien a aquella trampa. I enmig d'aquella contradicció la Comtessa preveia davant de tots, en públic, una derrota immediata.\n- Voleu, senyora, que el vostre únic fill sigui recordat com aquell que va faltar al seu deure suprem en els moments més crítics? Tingueu per segur que al vespre la meva espasa lluirà davant els murs de la ciutat, on s'ha m'espera.\nDe nou es feu el silenci. Ermessenda mirava el seu fill. Sabia que no li podria deixar res, tret del record de la grandesa. Sabia que tots els seus esforços per assegurar la continuïtat del llinatge havien resultat inútils, esmicolats per les hosts murrianes. Era el fracàs absolut per algú que tenia com a únic deure transmetre el poder comtal. Acceptat aquest fet, els dubtes turmentaven Eremessenda. Sobreviuria el seu fill? Si vivia, com seria rebut a les colònies, on s'havien instal·lat molts dels desertors, exiliats i desterrats? Quin seria el seu futur? Vagar, errant, com aquell que es sap d'un altre món ? Ser un mercenari? Destruir-se en l'abisme del les cases d'opi? Ella ja no hi seria per afavorir-lo. El seu únic fill, el seu estimat fill, que no havia tingut una mare amatent sinó una mestre impecable. Els seus ulls foscos es van contreure per uns moments.\n- Voldria, fill meu, que no busquessis la mort, quan aquesta és segura - va dir en un to desconegut, on s'hi amagava la súplica.\n- Cap home d'honor marxaria en secret, protegint la seva traïció en la foscor, abandonant aquells dels qui ha rebut fidelitat - va exclamar excitat Serlan-, i menys encara el fill del comte !\n- El comte mai no ho hauria aprovat ! - va afegir.\n- El teu pare penjava els murrians en llargues cordes fins que se'ls podria la carn - digué Ermessenda escopint el seu verí - . Els perseguia i els empalava als camins en lloc de córrer davant d'ells com tu fas !\n- Sí.... Sí, i és per això que ara tornen. Tanta crueltat, tanta sang - Serlan s'aturà per tossir. L'hereu recordà aquella tarda en que el seu pare, essent ell un infant, el dugué fins la Serra Rogallosa, a set dies de camí de Vamurta. Allí, al peu de la serralada, els homes del comte havien empalat un murrià cada quatre o cinc metres fins prop del cim, traçant una línia macabre de cossos que miraven a terra, torçats, a punt d'abraçar alguna cosa. Hi havia de tot, guerrers, pagesos, menestrals, femelles... Tots dos havien recorregut part d'aquell camí erigit entre matolls, "el símbol de la victòria sobre les bèsties" havia dit el seu pare. No els havia mirat però els havia intuït, caiguts. Ara havien tornat per venjar els morts, la humiliació dels morts, ara ja trucaven a la porta.\nSerlan va donar mitja volta, i sense dir res més, es dirigí cap al pati d'armes.\n- Atura't ! - va bramar Ermessenda -. Puc perdre aquest vespre la meva ciutat però no el meu fill! - i dient això feu un senyal amb la mà. Els majordoms van apressar l'hereu, primer, ofegant-lo tot seguit amb un mocador impregnat de narcòtics.\nIgor Kutuzov | 04-02-2009\nBerenguer, gràcies pel comentari. És un plaer saber que algú va seguint aquesta novel.la de fantasia tan propera al realisme. Merci, salutacions.\nberenguer | 06-12-2008\nHe llegit el teu relat i m'he adonat que és una continuació, i que segurament continuarà, no? per tant és difícil fer-ne un comentari argumentat. Però sí que puc dir que m'ha agradat la teva manera d'escriure, les descripcions, l'atmosfera que crees... espero poder anar-te llegint.\nun punt poetic[Ofensiu]\nyvonne | 24-11-2008 | Valoració: 10\nCada vegada que llegeixo els teus relats em quedo fascinada amb la teva gran capacitat per descriure, no tan sols els moments de guerra sinò també les intimitats del Palau, de la vida de la nena Sara, etc., però estic, sobretot, impressionat amb les imatges que ens ofereixes de la llum, un punt poetic que fa que les crueses de la lluita queden contrastades i aixì el relat es torna menys dens, menys dur, més suportable.


Cinema-Classics: "Pandora and the Flying Dutchman", un passeig per l'amor i per la mort\n"Pandora and the Flying Dutchman", un passeig per l'amor i per la mort\nEscrit per Pandora a 16:33\nSi, com va dir Franz Kafka, "les cordes de les lires dels poetes moderns són immenses cintes de cel·luloide", no hi ha un altre exemple més explícit del que va intentar transmetre l'escriptor txec que les obres del realitzador novaiorquès Albert Lewin, un dels més insòlits i desconeguts directors de l'època daurada de Hollywood, creador de joies com "The Picture of Dorian Gray", "The Private Affairs of Bel Ami" o, naturalment, la seva obra mestra iconoclasta i agosserada, "Pandora and the Flying Dutchman", una mostra del que els cinèfils francesos -als anys setanta- van batejar com a cinema de qualité i què ha estat llargament reinvidicada en les darreres dècades com una de les propostes artístiques més originals, innovadores i avanguardistes del cinema americà dels anys cinquanta.\n"Pandora" és, certament, com un quadre a l'oli en el que Lewin -autor també del guió- va barrejar dos mites pertanyents a cultures diferents: el de Pandora, la dona que va escampar el mal per tot arreu a causa de la seva infinita curiositat, i el de l'Holandès Errant, el capità de vaixell condemnat per la seva iniquitat a navegar per l'oceà en un desesperant viatge sense fí fins arribar a trobar la dona que vulgués morir per ell, i amb ell. L'exhibició de recursos artístics que porta a terme Lewin en aquest film és tal, que sovint l'espectador encisat no sap si es troba davant d'una projecció cinematogràfica o d'una obra pictòrica. Aquesta força plàstica de les seves imatges es fa palesa en moments d'intensa bellesa amb l'utilització d'una paleta cromàtica més pròpia del pintor que del fotògraf, i que va aconseguir, per primera vegada, retratar el paisatge de la costa catalana i la nostra llengua i exportar-los a tot el món, al mateix temps que consagrava la fascinant i llegendària personalitat d'Ava Gardner.\n"Pandora and the Flying Dutchman", rodada l'any 1951 a la -aleshores- petita i aïllada població gironina de Tossa de Mar, narra la història de Pandora Reynolds (Gardner), una cantant nordamericana en viatge de plaer per Europa que passa una temporada al petit port pesquer d'Esperança, al Mediterrani. Pandora és freda, voluptuosa, capriciosa i no ha conegut mai l'amor, malgrat tenir als seus peus una cort d'admiradors entre els que destaquen un pilot de cotxes de carreres i un matador de toros, interpretat pel torero-poeta-actor català Mario Cabré. Pandora coneixerà Heindrick van der Zee (un immens James Mason), un solitari navegant que resultarà ser l'Holandès Errant i per qui ella, a la fí, serà capaç d'un sacrifici d'amor i mort més enllà del temps i l'espai.\n"Pandora" és, juntament amb "The Barefoot Contessa" i "Mogambo", part de la mítica trilogia gardneriana que cimenta l'accés de l'actriu a l'Olimp de la gloria fílmica. En totes tres tenim reproduccions de diferents aspectes de la seva verdadera personalitat, fet que sempre va estar definitiu a l'hora de que Gardner aportés credibilitat i vigor als personatges que li tocava interpretar. Si en la majoria de les pel·lícules que va tindre que rodar com a representació del més alt glamour de la Metro-Goldwyn-Mayer es limitava a passejar-se per la pantalla, farta de tenir que fer paperets decoratius al costat de les grans estrelles masculines de la casa (Gable o Robert Taylor, per citar-ne els més populars), és en aquestes obres de Lewin, Manckiewicz i Ford on la seva llum brillarà excepcionalment, embolcallada per uns sòlids guions, uns directors sensitius i genials i amb la percepció d'uns personatges molt propers a la seva pròpia ànima. I en totes tres, així mateix, es troba submergit l'etern conflicte de la lluita de sexes, on l'etiqueta que l'actriu portava penjada de "devoradora d'homes" quedara esclafada, paradoxalment, sota l'evidència de que, finalment, serà ella la que resultarà destruida.\n"Pandora" és, en realitat, una plasmació absoluta del concepte d'amour fou al cinema, en la qual les referències excessivament literals a ambdós mites converteixen la història en un conte tràgic d'insensata bellesa. Potser massa, donat que la seva surrealista proposta no va ser entesa en el moment de l'estrena internacional de la pel·lícula, donant tebis resultats de taquilla. A més, la Metro va considerar-la "excessivament intelectual i manierista", i va retallar-ne bona part del seu metratge. La producció, això sí, va estar un èxit a Espanya, i especialment a Catalunya, on la possibilitat de poder escoltar unes frases en català -pronunciades al principi del film i que Lewin va incloure per trobar-les "exòtiques"- va arrossegar al públic a les sales on s'exhibia. I, de manera molt important, per la presència d'Ava Gardner, l'estada de la qual a territori espanyol va fer còrrer rius de tinta a partir del seu publicitat flirt amb Mario Cabré, circumstància que va fer que el seu promès, Frank Sinatra, aparegués desesperadament per la Costa Brava amb una pulsera de diamants i una capsa de chewing gum per tractar de recuperar-la.\n"Pandora" es va perdre en l'oblit durant més d'un quart de segle fins que, el 1976, el Festival Internacional de Cinema de Paris la va recuperar, per fí, completa i restaurada, reivindicant-la com una de les millors pel·lícules del cinema romàntic de la història.\nseccions Albert Lewin, Ava Gardner, Cinema Romàntic, James Mason, Mario Cabre, Surrealisme\nUn film magnífic, i una bona mostra de que un director no ha de tenir una filmografia extensa per deixar petjada: de Lewin només he vist fins ara aquesta i "el retrat de Dorian Gray", on són obvies les inquietuds creatives i el seu interés en l'art i la literatura. Lewin creia que els films podien ser més que un pinso per entrenenir, i li agradava d'incloure elements culterans en la seva obra... evidentment, per als amants del cinema "d'explosions"que veuen el cinema com una gegantina promoció de videojocs troben aquesta sofisticació de Lewin com a excessiva: massa paraules intel·ligents!\nI no puc concebir aquest film sense Mason i Ava Gardner, tan memorables en els seus papers, que em costa imaginar a qualsevol altre actor fent de Henryk i Pandora.\nTot i que admeto que alló del Torero amb mare gitana em va semblar una concessió al "Typical Spanish", ha, ha... Tot i que s'ha de prendre en consideració el seu valor metafòric, com ho son les estatues enmig del "party" a la platja, o la carrera de cotxes al costat del mar... metàfora, metàfora\n16 de setembre de 2008 a les 17:44


Compromís denuncia que la Universitat Catòlica de València equipara l’homosexualitat amb el tabaquisme – Compromís Corts Valencianes\nFran Ferri: “És aberrant donar cabuda en l’àmbit universitari a un text que estigmatitza a les persones homosexuals”\nEl síndic de Compromís, Fran Ferri, ha denunciat hui que la Universitat Catòlica de València utilitza en el seu màster de Bioètica un informe, signat per José Luis Pérez Requejo, absolutament ofensiu cap a les persones homosexuals.\nSegons explica Ferri “l’autor comença el seu informe manifestant que ha volgut ser respectuós amb les persones homosexuals, però de la seua lectura es desprén que aquesta afirmació es realitza des del cinisme, perquè el document és un constant atac homòfob. Creiem que les institucions universitàries han de ser llocs per al coneixement, i no instruments per a difondre mentides sobre col·lectius minoritaris en base a teories sense cap fonament científic”.\nL’autor, membre de l’Observatori de Bioètica de la Universitat Catòlica de València, reconeix que la ciència ha descartat que l’homosexualitat siga una malaltia, però sembla que ell no hi està del tot d’acord perquè es dedica a qüestionar-ho contínuament i arriba a equiparar l’homosexualitat amb un problema de salut tan greu com el tabaquisme, pel qual cada any moren milions de persones i que és combatut per tots els organismes sanitaris internacionals (1).\nSegons denuncia Ferri, este text allotjat en la pàgina web de la Universitat Catòlica diu respectar el criteri científic que nega que l’homosexualitat siga una malaltia però a la vegada ho qüestiona desacreditant la manera amb la qual la comunitat científica va arribar a este consens (2). L’autor estigmatitza l’homosexualitat des d’una perspectiva acientífica enumerant unes possibles causes de la seua aparició en les persones com a conseqüència d’experiències traumàtiques en la infantesa en el que suposa un insult inacceptable cap a les persones homosexuals i les seues famílies (3).\nTrobem també en este informe del màster de Bioètica de la Universitat Catòlica un clàssic dels textos homòfobs, la referència a què la homosexualitat té cura, en este cas anomenant un pretés especialista que ha aconseguit previndre-la i curar-la (4).\nEn una situació d’augment d’atacs d’odi per l’orientació sexual per a Ferri resulta d’especial repugnància el posicionament pretesament equidistant de l’autor entre els que ataquen els homosexuals i els que els defenen, en una argumentació que acaba sent un atac frontal al moviment de defensa dels drets dels homosexuals (5). L’autor demostra una obsessió tan gran contra el món LGTB que arriba ha desacreditar com a violents els actes dels activistes històrics d’este moviment (6). En esta línia José Luis Pérez Requejo, aprofita per deixar ben clara la seua ideologia reaccionària posicionant-se en contra de què els homosexuals tinguen algun tipus de protecció com a minoria des dels poders públics (7).\nEste informe destaca com a una de les seues conclusions que “la homosexualidad es no sólo contraria a la naturaleza racional del hombre, sino también a la naturaleza instintiva del animal”. Segons Ferri “estem davant d’un text que és paradigma de l’homofòbia del nostre temps, aquella que ataca frontalment els drets de les persones LGTB advertint prèviament que no volen ser homòfobs”.\n“Ens preocupa esta escalada d’atacs contra gais, lesbianes, transexuals i bisexuals per part de la jerarquia eclesiàstica. I ens preocupa també l’equidistància del Partit Popular i de la Sra. Bonig. S’han de definir: o estan amb la llibertat, o estan amb els que promouen l’odi. O estan amb les víctimes de l’homofòbia o estan amb els que la fomenten. Posicionaments com el de l’Arquebisbe, o el del Màster de Bioètica de la Universitat Catòlica no poden tindre cabuda en una societat avançada, diversa i democràtica com la nostra”, ha conclòs el síndic de Compromís.\n(3)“… parece haber cierto consenso en que la figura paterna o materna en la infancia (cuando se desarrolla la identidad de género), trastornos emotivos durante el desarrollo, violencia, soledad, tristeza o abusos en la infancia (lo que Juan Pablo II denominó “huérfanos con padres vivos”), primeras experiencias sexuales decepcionantes, inseguridad y falta de autoestima y déficit de refuerzos adecuados en la orientación sexual durante la adolescencia, pudieran aportar datos sobre el desarrollo de la homosexualidad en un individuo dado, ya que no hay datos suficientemente probados o relevantes, físicos, genéticos, endocrinológicos, hormonales, psicogenéticos o psicoanalíticos, que expliquen y justifiquen los cambios de la orientación sexual”.\nArxivat en: Blog drets lgtb, ferri, lgtbfòbia\n← Compromís proposa desenvolupar la Llei d’Ús i Ensenyament del Valencià en les funcions administratives i institucionals\nCompromís demana que Alfonso Rus i Marcos Benavent compareguen a la Comissió de les residències →


Circular CAT/EBA 09/2015 Campionat de Catalunya d'edats de sub-8 a sub-18. BASES\nEl campionat se celebrarà a la localitat de L'Ametlla de Mar a l’hotel **** Ametlla de Mar, Urbanització Roques Daurades Cala Bon Capó, s/n de L'Ametlla de Mar, Tarragona.\nLa prova serà avaluada per ELO Català a totes les categories segons la reglamentació actual i els rànquings es faran per ELO català.\nEs farà una reunió per a tots els delegats a les 12:00 hores, del dia 28 de març, a la sala que s'indicarà en el mateix hotel.\n1a Ronda a les 16:00 hores\n2a Ronda a les 18:30 hores\n3a Ronda a les 09:00 hores\n4a Ronda a les 11:00 hores\n6a Ronda a les 09:00 hores\n7a Ronda a les 11:00 hores\n8a Ronda a les 15:45 hores\nLa Cloenda tindrà lloc a les 18:30 hores\n3a Ronda a les 16:00 hores\n5a Ronda a les 16:00 hores\nLa FCE publicarà la llista provisional de participants inscrits el divendres, 20 de març, a les 19:00 hores.\nS’admetran reclamacions fins el dilluns, 23 de març, a les 13:00 hores.\nEl dimarts, 24 de març, a les 13:00 hores es publicarà el rànquing definitiu de cada categoria.\nEls aparellaments de la 1a ronda de joc es publicaran el dimecres, dia 25 de març, a les 17 hores.\nEl 1er classificat i la 1ª classificada de cada categoria de la Final del Campionat de Catalunya d’edats, si està entre els deu primers de la classificació general, tindran el dret de participar l'any següent amb les despeses pagades al 100%, i la plaça serà nominativa, i a la categoria sub-18 només si repeteix categoria.\nEl primer noi i la primera noia classificada de totes les categories, tindran la inscripció gratuïta en els torneigs de ritme tradicional del XII Circuit Català d’Oberts Internacionals.\nEl primer classificat i la primera jugadora classificada de la categoria sub-8 tindran una ajuda del 100% per a la participació en el Campionat d’Espanya SUB-8. Els dos següents millors classificats rebran una ajuda del 50% de les despeses de l'estada a l'establiment determinat per la FCE en el Campionat d’Espanya Sub-8.\nPer a la resta de categories, el primer classificat i la primera jugadora classificada tindran una ajuda del 100% de les despeses de l'estada a l'establiment determinat per la FCE pel Campionat d'Espanya de la seva categoria. En el cas de l’obtenció del 100 % per a la jugadora, aquesta caldrà que s’hagi classificat entre les 10 primeres posicions de la classificació general. En el cas que quedi entre la posició 11 i 15 de la classificació general tindrà una subvenció del 50 % i posterior en aquesta posició no rebria cap ajuda.\nEl segon, tercer i quart classificat rebran una ajuda del 50% de les despeses de l'estada a l'establiment determinat per la FCE de la participació en el Campionat d'Espanya de la seva categoria.\nLa segona jugadora classificada rebrà una ajuda del 50% de les despeses de l'estada a l'establiment determinat per la FCE pel Campionat d'Espanya de la seva categoria sempre que quedi entre els 15 primers de la general. Si queda en una posició posterior, no rebria cap ajuda.\nDegut que a la categoria Sub-18 es van haver de modificar les rondes de joc passant a 8 rondes en comptes de 9; els requisits per a la categoria Sub-18 són: haver participat en la Final de Catalunya d’edats i haver assolit:\n3. El jugador que estigui dins els quinze primers d’elo català de la llista de l'1 d'abril de l'any en vigor de la categoria i la jugadora que estigui dins les cinc primeres noies d’elo català de la llista de l'1 d'abril de l'any en vigor de la categoria.\n4. Haver quedat entre els vint primers classificats del Campionat d’Espanya Sub-10 a Sub-18 de l’edició anterior.\n7. En casos execpcionals, com germans de participants i no haver aconseguit els punts mínims requerits, es podrà sol.licitar, sempre i quan vagin com a mínim acompanyats per un dels dos pares al Campionat d'Espanya. La Comissió d'Escacs de Base estudiarà la petició i comunicarà la decisió.\nTots els premis de classificació per a futurs campionats (el de Catalunya, d’Espanya i Absolut) estan condicionats als pressuposts de la Federació Catalana d’Escacs i al rebre les subvencions atorgades de la Generalitat de Catalunya.


Programa d'actes de Festa Major 2018\nLa Regidoria de Festes de l'Ajuntament de Taradell i diferents entitats del poble ja tenen a punt la Festa Major. Durant 10 dies s'han programat un gran ventall d'activitats per a tots els públics.\nEl tradicional pregó de Festa Major al Centre Cultural Costa i Font el dia 21 d'agost donarà la sortida oficial a la Festa Major, tot i que abans ja hi haurà activitats com la caminada, les sardanes vermut o la inauguració de l'exposició d'artistes locals o el mateix dia, el torneig de Tennis Taula, el concert de la Coral Vilademany o la Cronodipòsit.\nJoan Dausà, Macedonia i sopar popular com a novetats.\nDe les activitats programades, destaquen el concert dels Països Catalans, enguany a càrrec del cantautor català, Joan Dausà i que arriba immers a la gira del seu nou disc, Ara som gegants. A part, es celebrarà sota un dels llocs emblemàtics de Taradell, el Bosc del Pujoló.\nUna de les novetats més importants serà diumenge a la tarda. El passeig de Sant Genís es convertirà en un punt neuràlgic de la Festa Major i durant tota la tarda s'hi celebraran diferents activitats. A les 6 de la tarda, arribarà el torn pels més joves. Serà el torn del Grup Macedònia amb la Carlota, l'Anna, la Mar, la Gina i la Noa al capdavant, que pujaran a l'escenari per oferir les cançons del seu nou disc, Estic Contenta.\nUna de les altres novetats, és que el Ball de Festa Major es traslladarà a les 8 del vespre al mateix passeig Sant Genís, anirà a a càrrec de l'Orquestra Gerunda. Quan es faci fosc, es celebrarà el Ball del Fanalet.\nAl mateix passeig Sant Genís es celebrarà el Sopar popular de pagès que substitueix el sopar de gala de Festa Major. El sopar serà a base de pa amb tomàquet i embotits, postres i begudes, i tindrà el cost de 8 euros. Es podrà comprar els tiquets a les oficines de l'Ajuntament i al Cafè de Can Costa.\nLa vetllada, acabarà amb les versions de l'Orquestra Gerunda.\nTot seguit podeu consultar tot el programa de Festa Major.


Marina Geli - Pian - Sífilis | NacióDigital\n«Hi ha moltes malalties infeccioses que naixen de la pobresa i impedeixen el desenvolupament de les comunitats afectades»\nper Marina Geli , 16 de desembre de 2019 a les 22:00 |\nEl jove metge investigador doctor Oriol Mitjà va participar la setmana passada en les Tertúlies de Literatura Científica de la UVIC-UCC. Reconegut en el món per l'intent d'erradicar el Pian, malaltia tropical desatesa, causada per un bacteri de la família dels treponemes, la mateixa que origina la Sífilis.\nEl doctor Oriol Mitjà constata que cal deixar de fer invisibles les malalties de països pobres i que la recerca en salut ha de tenir en compte a tot el món. Serveix l'exemple del Pian, malaltia tropical desatesa i de la sífilis. La recerca en salut ha d'incorporar la mirada local i la global.\nEl Doctor Oriol Mitjà va estudiar Medicina a la Universitat de Barcelona- Clínic amb una sòlida formació postgrau a la London School of Higiene Tropical Medicina. El seu compromís amb les malalties de la pobresa el va portar a la seva tesi doctoral entorn "Estratègies per al control del Pian i altres malalties tropicals desateses de les Illes del Pacífic. El doctor Oriol Mitjà treballa a l'Illa de Papua Nova Guinea com a clínic i investigador. L'any 2012 va publicar a la revista Lancet els resultats del control del Pian amb una única dosi d'azitromicina, amb uns costos de menys d'un euro per persona. L'Organització Mundial de la Salut (OMS) ha incorporat al doctor Mitjà com expert per l'erradicació del Pian en el món.\nEl Pian és una de les 20 malalties tropicals desateses que l'OMS identifica. És una infecció de la pell en l'inici i posteriorment afecta les articulacions, ossos fins a ser sistèmica. L'any 1950 s'estimava que 150 milions de persones tenien Pian. Actualment s'estima que uns dos milions i mig la pateixen però amb brots epidèmics en zones tropicals d'Amèrica del Sud, Àfrica, Àsia i Oceania entre grups de persones que viuen en la pobresa amb males condicions d'higiene. El 75% dels afectats són nens menors de 15 anys.\nHi ha moltes malalties infeccioses que naixen de la pobresa i impedeixen el desenvolupament de les comunitats afectades. Més de 1.000 persones (13,3% de la població mundial) en el món tenen malalties vinculades a la pobresa. La calor i la humitat al costat de la falta de sanejament, de canalització de les aigües estancades, d'higiene més les deixalles acumulades i les poblacions amuntegades són les causes de la continuïtat de malalties infeccioses.\nMés enllà de les malalties tropicals desateses, la tuberculosi, la sífilis i la malària són la causa de més de cinc milions de morts a l'any. Les condicions de vida i la falta de sistema sanitari fan que la pobresa sigui estructural. Els nens que viuen en la pobresa tenen 50 vegades més possibilitat de morir que els que viuen en comunitats amb condicions de salut pública i sistema d'atenció sanitària de qualitat.\nLa inversió en salut és un mitjà per sortir de la pobresa de moltes persones en el món, no només un fi en si mateix.El bacteri que causa el Pian és de la mateixa família que el que causa la sífilis, els treponemes. En els dos casos el bacteri és sensible a la penicil·lina. La via de transmissió de Pian es a través del contacte cutani amb úlceres infectades mentre que la sífilis és una malaltia de transmissió sexual. El Pian es presenta en zones tropicals pobres i la sífilis arreu del món.\nLa sífilis a Catalunya ha rebrotat els darrers anys. L'any 2008 la taxa d'infecció declarada era de 4,9 casos/100.000 habitants i l'any 2018 de 22,9/100.000. La infecció s'ha masculinitzat. El 69% dels casos actualment són homes que tenen sexe amb homes, l'11% homes heterosexuals i el 9% dones heterosexuals.\nLa prevenció, el diagnòstic precoç i el tractament de la sífilis a Catalunya estan a l'abast de tothom. El Pian té fàcil prevenció, diagnòstic i tractament però no està en mans de la majoria de comunitats pobres la seva curació, sense que hi hagi suport internacional.\nIgual que l'any 1980 es va poder erradicar la verola també és possible erradicar moltes altres malalties. Per poder controlar, eliminar i, finalment, erradicar calen polítiques d'ordre mundial, i continuïtat de polítiques operatives. Fins ara les vacunes semblen la via més fàcil per controlar les infeccions però cal continuar millorant les condicions de vida de les persones en l'àmbit mundial com a via per controlar moltes de les infeccions relacionades amb la falta d'higiene.\nEn un món globalitzat la ciència podria capgirar la majoria de malalties de la pobresa. El doctor Oriol Mitjà, col·laborador docent de la Facultat de Medicina de la UVIC-UCC (Càtedra Infeccioses i Immunitat UVIC-UCC liderada pel doctor Clotet) ha fet de la seva professió de metge i investigador el seu compromís ètic.