Aparcament Aparcamiento Colegio San José a Avenida Flota de Indias, 12B, Sevilla | Parclick\nPàrquing Aparcamiento Colegio San José\nEn el procés de compra escull la data en que arribaràs. Després de fer el pagament online rebràs per correu electrònic un justificant de compra amb el codi localitzador de la teva reserva. El dia que vagis a gaudir del servei, només has d'arribar al pàrquing, agafar tiquet i aparcar en... Llegir-ne més\nEn el procés de compra escull la data en que arribaràs. Després de fer el pagament online rebràs per correu electrònic un justificant de compra amb el codi localitzador de la teva reserva. El dia que vagis a gaudir del servei, només has d'arribar al pàrquing, agafar tiquet i aparcar en qualsevol plaça buida. Un cop t'hagis baixat del cotxe, acosta't a la garita amb el justificant Parclick. Si no hi ha personal a la cabina de control, no et preocupis: Utilitza l'intèrfon situat al caixer automàtic o a la barrera de sortida per posar-te en contacte amb el nostre Centre d'Atenció Remot i segueix el mateix procés descrit a dalt.Llegir-ne menys\nLlocs i esdeveniments interessants a prop de Pàrquing Aparcamiento Colegio San José


Morella accessible - Morella Turismo- Pàgina oficial de Turisme de Morella\nTal i com reconeix la Llei 15/2018, de 7 de juny de Turisme, Oci i Hospitalitat i el Codi Ètic del Turisme Valencià, totes les persones, amb independència de les seues capacitats, tenen dret a disfrutar dels recursos i serveis turístics. Amb aquesta premisa, Morella es planteja el repte d'adaptar els seus recursos turístics per a que puguen ser visitats per qualsevol persona. Malgrat la complexitat i les profundes reformes que adaptar uns carrers empedrats i arrapats a la vessant de la muntanya suposaria, com a mínim una informació veraç i concreta pot facilitar que els nostres visitants comprenguen com és moure's per la nostra ciutat medieval.\nA l'oficina de turisme disposem d'un llibre en braile per a persones invidents en el qual apareix informació en general de tota la Comunitat Valenciana, des de dades geogràfiques i històriques, fins recursos naturals com platges, parcs naturals, etc.\nLes persones amb mobilitat reduïda (PMR) deuen arribar a Morella dirigint-se cap al Portal de Sant Miquel, que és l'accés principal per als nostres visitants. Just abans de la pujada al pàrquing municipal, hi ha dues places d'aparcament habilitades. Darrere d'aquest portal es troba l'oficina de turisme, punt d'informació per situar les coses en un plànol i preguntar qualsevol dubte.\nCal tindre en compte que els carrers de Morella que són plans, és a dir, els carrers que anem a recórrer, més estrets i per on poden transitar vehicles, estan adoquinats. En aquests carrers no es pot estacionar: dintre de muralla l'aparcament està restringit a vehicles autoritzats i residents (zona verda). Els vehicles amb targeta per a PMR poden estacionar dintre de muralla si van identificats.\nUna vegada dintre del recinte emmurallat, trobem que la majoria d'establiments i espais patrimonials, tenen alguna dificultat, com escalons o estretor, degut precisament a aquesta condició que la muntanya i el seu clima imposen als seus ocupants, i al fet d'estar ubicats en edificacions antigues que mai contemplaren la mobilitat reduïda o les dificultats sensorials com una necessitat.\nAl voltant del carrer principal és on es concentra la zona comercial, precisament per ser aquesta la zona de fàcil accés. Al carrer principal es troba l'Ajuntament, edifici gòtic del s. XIV que continua utilitzant-se per al que es va crear, avui dia ja amb rampes d'accés i ascensor.\nSeguint pel mateix carrer ens trobem amb els portals (C/ Blasc d'Alagón), imatge icònica de la urbanística morellana i on alguns establiments tenen terrasses preparades per a sentar-se a degustar la nostra gastronomia o refrescar-se de les calors de l'estiu. D'ací es puja pel carrer Mare de Déu de Vallivana fins a la Basílica de Santa Maria, joia del gòtic valencià accessible i que mereix ser visitada. Poden descarregar-se el plànolper localitzar cadascun d'aquests punts.\nL'explorador de destins amb cadira de rodes Miguel Nonay, feu aquest recorregut i ens ho mostra en el següent vídeo.\nD'ahí al Convent de Sant Francesc, única entrada possible al Castell, es puja pel C/ Hospital. En aquest punt s'ha de valorar l'accessibilitat segons les nostres capacitats, ja que l'entrada al Convent de Sant Francesc té 10 escalons de pedra i en el seu interior està ple de desnivells que se salven amb escalons, de vegades 2 però d'altres vegades 7. Després del claustre, amb sól de grava, es puja per un camí de terra cap al Castell, l'últim tram del qual té una escalinata de 98 escalons per arribar a la plaça d'armes. Aquests espais són impossibles de transitar amb cadira de rodes. No existeix trenet per recórrer-lo i si el visitant té problemes respiratoris, deu valorar les seues forces per decidir-se a visitar-los.\nEn cada apartat de cada monument hem afegit la informació sobre la seua accesibilitat.\nMés que Morella\nA més de visitar Morella, és possible que vulguem disfrutar també d'altres poblacions i d'altre tipus d'activitats. A l'oficina de turisme facilitem mapes i guies amb explicacions, i es pot consultar el web www.elsports.es. També les empreses Saltapins i Escape Morella ofereixen les seues activitats a persones amb discapacitat, adaptant-se a les seues necessitats.\nEl mateix Miguel Nonay recorre altres destins pròxims a Morella i el nostre Ajuntament. Ho podeu vore ací.\nTant les empreses citades com els preus de les entrades a monuments, contemplen el descompte pertinent per a persones amb diversitat funcional.\nA Morella tenim a més un lavabo públic accessible, just a la parada de l'autobús del Portal de Sant Miquel. i el nostre centre de salut té 24h d'atenció.


La Festa Major de Valldoreix, que es celebrarà del 13 al 16 de setembre, ja té cartell - TV SantCugat.cat\n04/08/2019 – REDACCIÓ /\nLa Festa Major de Valldoreix arriba el 13, 14,15 i 16 de setembre. De moment, ja s’ha presentat el cartell, amb el títol “Festa Major a la Natura”, que anunciarà l’arribada de la Festa grossa de Valldoreix.\nEl cartell és una proposta de Jacob Taurà Riera, originari de Montornès del Vallès i de 40 anys. La seva obra va ser la més votada del Concurs de Cartells i serà el cartell que anunciarà la Festa Major de Valldoreix de 2019.\nCom a guanyador del certamen, Jacob Taurà ha rebut un premi de 750 euros.\nEl cartell anunciarà la Festa Major de Valldoreix 2019 i serà la portada del programa d’actes de la festa gran valldoreixenca.\nEl 6 d’octubre s’organitza una marxa nòrdica i caminada popular solidària per l’Alzheimer


L'ATENCIÓ SANITÀRIA NO ÉS UN NEGOCI - CODITA\nL’ATENCIÓ SANITÀRIA NO ÉS UN NEGOCI\n1) “Farmàcia comunitària”: una privatització encoberta de la Sanitat Pública\nL’objectiu de la mal anomenada “farmàcia comunitària” és el lucre i per a això els farmacèutics pretenen cobrar per realitzar atenció sanitària a pacients, per la qual cosa no estan capacitats ni habilitats.\nAquesta atenció sanitària només correspon a les infermeres i metges dels centres de salut, en un Sistema Sanitari públic, gratuït i universal.\nLa “farmàcia comunitària” pretén cobrar pel que ja fan infermeres i metges\nEntre les funcions assistencials per les quals pretenen cobrar es troben:\nDetecció i seguiment de la diabetis\nControl del pacient anticoagulat i prevenció de l’ictus\nAtenció a domicili i revisió de la farmaciola\nSeguiment i atenció al pacient crònic\nCedir l’atenció sanitària a les farmàcies és privatitzar la Sanitat Pública\n2) La “farmàcia comunitària” no té suport legal\nEls farmacèutics són experts en medicaments, no en assistència sanitària, de fet, la llei no els hi dona suport en aquest tipus d’intervencions, ja que suposa un risc per a la salut dels ciutadans.\nLa “farmàcia comunitària” no està reconeguda com a especialitat i, per tant, no està regulada per cap norma, decret o llei.\n3) Farmàcies: l’únic monopoli que queda a Espanya\nEspanya és l’únic país del món on per ser amo d’una farmàcia cal ser farmacèutic. En elles, es ven tot tipus de productes, molts d’ells no són ni medicaments i a molts d’altres els hi manca l’evidència científica que els avali.\nAprofitant la situació de privilegi i la falta de competència, els farmacèutics busquen un negoci més lucratiu.\n4) Consulta a la teva infermera\nLes infermeres i infermers espanyols estan considerats entre els millors del món.\nA Espanya és la professió més valorada del Sistema Sanitari per pacients i ciutadans.\n5) La teva infermera al Centre de Salut\nCuidem de les persones en totes les etapes de la seva vida\nDes del naixement, en la infància i l’adolescència: revisions, educació per a la salut…\nEn l’edat adulta: dones embarassades, pacients crònics, educació sanitària, problemes de salut aguts…\nEn l’edat avançada: atenció al pacient polimedicat, cures, formació de cuidadors….\nL’únic interès de les infermeres és la cura de la teva salut\nLes infermeres, des de la independència i sense interessos econòmics, exerceixen i garanteixen una atenció domiciliària de qualitat per a aquells pacients que no poden desplaçar-se al seu centre de salut o hospital.\nInfermeres i metges d’Atenció Primària garanteixen una assistència sanitària de qualitat, adequada a les necessitats de cada moment vital dels ciutadans, i realitzada pels professionals capacitats per a això des de l’evidència científica i la independència d’interessos comercials.


CHARLIE RIVEL exposició: ARRIBA LA XATONADA 2011 A CUBELLES\nEl proper diumenge, 20 de febrer de 2011. Arriba La Xatonada a Cubelles. A partir de les 11:00h del matí, a la plaça del Centre Social i a la plaça del Castell! Vine i gaudeix dels concursos, la jornada gastronòmica i l'animació a càrrec de la companyia de teatre "Gobern" de Catalunya!\nInformació e inscripcions als concursos: a l'Oficina Municipal de Turisme de Cubelles, tel. 938952500 i e-mail: turisme@cubelles.org\nEtiquetes de comentaris: cubelles, festes i activitats, gastronomia


L’artista Francesc Torres fa molt temps que treballa amb la història com a material per a les seves peces o per organitzar exposicions. La seva investigació l’ha portat ara a l’antic camp d’aviació de la Guerra Civil, a la Sénia, on s’està recuperant el llegat aeronàutic de les Terres de l’Ebre\nAl Centre de l’Aviació Històrica, que gestiona José Ramón Bellaubí, és fascinant veure com treballa en el Tupólev SB, Katiuska, un avió d’alumini polit i brillant que sembla ben bé una obra d’art. FIRMA FOTO FRANCESC TORRES\nPocs saben que al poble de la Sénia, a les Terres de l’Ebre, tocant a Castelló, s’hi troba una de les concentracions més grans per metre quadrat d’història aeronàutica de la Guerra Civil a Catalunya. Jo era un dels que havien sentit tocar campanes però a part de tenir constància de l’existència d’un camp d’aviació que va ser important durant la guerra no en sabia gaire més. Doncs bé, últimament he tingut l’oportunitat de conèixer de primera mà la magnitud de tot el que s’ha estat coent en aquelles terres que de tan ventoses t’adverteixen que vagis amb compte quan condueixes per l’autopista AP-7 a partir de l’Hospitalet de l’Infant fins a gairebé arribant a Tortosa. A qui se li va acudir construir un camp d’aviació en un indret tan perillós és una bona pregunta. Però potser que comencem pel principi.\nA mitjans del 1937, amb la guerra avançant a velocitat de creuer, el govern de la República decideix per qüestions estratègiques construir un aeròdrom militar als afores del poble de la Sénia (la localització estratègica del lloc explica que es relativitzés el problema del vent). Es van expropiar ràpidament 90 hectàrees d’oliverar amb l’ordre que els propietaris talessin les oliveres per fer net, prop de 9.000 arbres, cosa que va crear molt malestar al poble pel perjudici econòmic que això representava i que no es compensava, ni de lluny, amb els pagaments d’expropiació. Les oliveres triguen molt a créixer i ser rendibles, d’aquí que perdre tants arbres fos un cop força dur. Malgrat tot -s’estava en guerra-, es va fer, i en molt poc temps s’hi havien construït tres pistes creuades de 1.200, 1.100 i 990 metres de llargada respectivament. Estaven orientades als vents prevalents i eren de terra dura, de composició sorrenca sense asfaltar, que absorbia molt bé l’aigua de pluja. També es va construir un edifici per allotjar els oficials i un refugi antiaeri amb capacitat per a 200 persones -avui dia aquest edifici és la seu d’un centre d’interpretació històrica que és força interessant-. Es van aprofitar petits edificis rurals al perímetre del camp per a tasques auxiliars. No hi havia hangars per als avions, que es mantenien i servien a ple sol.\nA partir del setembre del 37 comencen les accions operatives amb tres esquadrilles de bombarders bimotors de fabricació russa Túpolev SB (Katiuska) i tres esquadrilles de caça equipades amb els Polikàrpov I-16 (Mosca), també russos. Els Katiuskes eren molt avançats per a l’època i tan ràpids que els caces no els podien atrapar. Això feia que no anessin gaire armats; de fet, no els feia falta, però la situació va canviar amb l’arribada dels avions més moderns que Hitler va enviar a Franco a corre-cuita. Els Mosques també eren uns avions extraordinaris i molt especials. Rapidíssims però perillosos per als pilots sense experiència perquè les ales eren tan curtes que els complicaven l’enlairament i l’aterratge; havien de fer aquestes dues operacions a tota castanya. Jo crec que en dissenyar el Mosca els russos es van inspirar en els avions de carreres americans dels anys 30 i en van fer una versió militar. No arrufaven el nas a l’hora d’adaptar altres dissenys americans, com per exemple el seu llegendari tanc T-34 de la II Guerra Mundial, basat en el disseny de l’enginyer nord-americà Walter Christie, que el va oferir als russos quan el seu país inexplicablement va mostrar interès per models clarament inferiors.\nImatge actual del camp d’aviació, que està museïtzat, i del centre d’interpretació, que es pot visitar Heribert Garcia i Esteller\nEntre els pilots dels bombarders Katiuska amb graduació destaca el coronel Leocadio Mendiola Núñez, amb un historial molt dilatat a tots els fronts i responsable de l’atac al cuirassat alemany Deutschland, que va quedar molt afectat, amb nombroses baixes. La resposta alemanya, però, va ser el dramàtic bombardeig marítim d’Almeria. Els aviadors de la Sénia durant el període republicà formaven una combinació d’espanyols i russos.\nArriben els alemanys\nEl 14 d’abril del 1938 la Legió Cóndor alemanya s’instal·la a l’aeròdrom de la Sénia, que havia sigut evacuat pels republicans per l’avanç de les tropes franquistes i comença un període en el qual el poble s’ha d’adaptar a la nova situació. Deixant de banda la repressió habitual de primera hora, que no era broma precisament, a la Sénia la cosa va ser relativament continguda i no hi va haver brutalitats indiscriminades, com va passar molt a prop, a les Cases d’Alcanar, per exemple, a mans de les tropes marroquines de Franco. Els alemanys es comportaven amablement, com si estiguessin de vacances, i donaven feina a la gent del poble, que veia tots aquells homes joves, alts, forts, ben vestits i ben alimentats que utilitzaven màquines i aparells tecnològics que semblaven d’un altre planeta -de fet, ho eren- com una cosa portentosa.\nJa n’havien tingut un tast amb els pilots republicans però això era una altra galàxia. Tenien de tot. Van instal·lar bateries antiaèries d’última generació al perímetre del camp i van dedicar-se a provar en accions de guerra tota la parafernàlia tècnica que es faria famosa més tard durant la II Guerra Mundial. Es van estrenar operacionalment a Espanya els bombarders en picat Junkers Ju 87, Stuka; els caces Messerschmitt Bf 109; els bombarders convencionals Heinkels He 111 (que van ser utilitzats per bombardejar Gernika), i els Dornier 17, entre molts altres tipus menys moderns.\nLa Guerra Civil va ser un camp de proves per a la Legió Còndor. El govern alemany, convençut que tard o d’hora hi hauria una altra gran guerra a Europa, va ordenar tota una sèrie de missions de bombardeig en poblets petits del Maestrat que no tenien el més mínim interès militar, com Albocàsser, Benassal, Ares del Maestrat i Vilar de Canes. Es van fer com a simple experiment de bombardeig indiscriminat contra la població civil assegurant-se que fossin poblets pràcticament situats a la línia de front per camuflar la intenció manifesta, de manera que semblés un acte de guerra legítim. Hi van morir prop de quaranta civils. Quan les tropes franquistes van avançar fins a depassar-los, oficials de la Cóndor van visitar els pobles destruïts per fer un estudi tècnic dels efectes de l’atac. Aquest experiment es va dur a terme amb bombarders en picat Stuka (Junker Ju 87), en el que possiblement va ser el primer ús en missió de combat d’aquest avió.\nEls alemanys de la Sénia estaven molt ben organitzats, amb serveis muntats en alguns casos fora del perímetre del camp d’aviació. Per tenir... tenien fins i tot un bordell amb noies portades d’altres punts d’Espanya per fer-se càrrec del personal, sobretot els oficials, quan els hi entrava el neguit. Estava dotat de dos metges que portaven els protocols sanitaris i s’encarregaven de la salut de les noies, i d’un oficial de guàrdia per controlar les entrades i sortides tant dels usuaris com de les professionals. En l’últim bombardeig de l’aviació republicana a la seva exbase, el 16 de desembre del 1938, van encertar el bordell. No va haver-hi víctimes... Un dels Katiuskes va ser abatut i quan els alemanys van interrogar l’únic membre de la tripulació que va sobreviure, va resultar que el que els emprenyava més era que els haguessin fet volar el bordell, i volien saber on eren els equivalents republicans per tornar-los la jugada.\nUn Katiuska a la Sénia l’any 1938 Fons documental del Centre d’Aviació de la Sénia\nEl final de la Guerra Civil va ser molt diferent per als aviadors d’un bàndol i l’altre. Mentre els guanyadors tornaven a casa, el aviadors republicans anaven a parar als camps de concentració del sud de França. En el cas dels veterans de la Còndor, la rebuda oficial a Munic va ser apoteòsica, amb la presència de Hitler, Goering i la plana major del govern nacionalsocialista. Un bon grup de pilots alemanys de la Còndor van seguir combatent durant el conflicte mundial, que va empalmar amb el nostre. De fet, la Guerra Civil no va ser més que la primera batalla de la traca sinistra mundial -com els agradava recordar als voluntaris americans de la Brigada Lincoln que vaig conèixer als Estats Units.\nEntre el contingent alemany d’estrelles de caça de la II Guerra Mundial que van passar el baptisme de foc a Espanya hi ha Adolf Galland, que va acabar sent general de la Luftwaffe i comandant de les forces de caça alemanyes fins al final de la guerra. Fins aquí una resumida crònica del camp d’aviació de la Sénia que vaig visitar no fa gaire pensant que això era tot. Afortunadament m’equivocava i va resultar que era només el primer plat d’un menú molt més suculent.\nDesprés de visitar el camp d’aviació ens van portar, a un quilòmetre de distància, al Centre d’Aviació Històrica, del qual no havia sentit parlar mai. Està situat en una nau comercial dintre d’un polígon industrial molt a prop del poble. És bastant gran i en opinió meva es pot considerar un museu de totes totes. Com moltes coses fora de sèrie en aquest país, és el resultat d’una iniciativa inicial privada. En aquest cas es tracta de José Ramón Bellaubí, nascut a la Sénia, exindustrial del moble, la indústria clau del poble durant molts anys, excapità de la marina mercant i víctima terminal d’una afició per l’aviació que voreja el sublim. Ha pogut aconseguir el suport de l’Ajuntament i la Generalitat de Catalunya mitjançant el Memorial Democràtic. Un projecte personal amb evidents beneficis per a la comunitat construït a l’americana, és a dir, tirant pel dret.\nEt reben unes sales amb fotos documentals del camp visitat; perfils de pilots; models a escala dels avions de la Guerra Civil dels dos bàndols; pintures a l’oli d’aquests mateixos avions en operacions bèl·liques que vaig trobar força curioses perquè estan situades en la terra de ningú entre la il·lustració tècnica i la pintura tradicional i paisatgística; retrats del president Tarradellas i de Mikhaïl Gorbatxov, tots dos dedicats i signats pels retratats a Jaume Mata, fundador de l’Associació d’Aviadors de la República, entre moltes altres coses de tipus documental. I a partir d’aquí la cosa s’embala moltíssim, encara que paradoxalment només hi ha tres avions, però quins avions! El primer, entrant a la dreta, és un Polikàrpov I-16, Mosca, un caça notable, com he indicat més amunt, del qual queden poquíssims exemplars arreu del món. El segon a l’esquerra és un bombarder bimotor Tupólev SB, Katiuska, també esmentat més amunt, amb la particularitat que està en procés de... construcció! El tercer és un reactor espanyol Hispano Aviación HA 220 Súper Saeta dels anys 50, un aparell amb una història una mica surrealista. Anem per parts.\nEl Mosca de la Sénia és un aparell perfecte, complet i motoritzat, pintat amb els colors de la República i amb la numeració corresponent al pilot Josep Torras Pujol però que ha estat construït de zero per en José Ramón Bellaubí amb les seves pròpies mans i amb l’ajuda d’un equip de voluntaris que no arriba a la mitja dotzena. El Mosca és una còpia calcada feta a partir de plànols trets de sota les pedres. Te’l mires i no t’ho creus. Té muntada la placa d’identificació de l’avió original, abatut en acció, que es va trobar fa uns quants anys.\nAleshores entens el misteri del Tupólev dels anys 30 en construcció al segle XXI. Veure el costellam d’aquest aparell fet d’alumini ribetejat, parcialment cobert de planxa també d’alumini, polit i brillant, és estar davant d’una obra d’art, ho diu un servidor, que és artista. És un objecte absolutament meravellós. Em va fer pensar de seguida en l’obra de l’escultor belga Panamarenko (Anvers, 1940), conegut per les seves escultures que semblen, però no són, avions. El Tupólev, en canvi, és un avió que sembla art però que podria ser-ho per dret propi atès que no volarà mai, per raons tècniques i econòmiques massa llargues d’explicar. Al Kati encara li falten bona part de les ales, però no trigarà gaire a tenir-les senceres; en Bellaubí hi treballa sovint i intensament, ja que tot es fa in situ, i a part s’encarrega de fer les visites guiades dels diumenges i gestionar en el dia a dia el Centre d’Aviació. Una part dels diners que s’utilitzen per finançar el museu provenen del preu d’admissió (3 euros) per a la visita combinada, que comença a les onze del matí al camp d’aviació històric i acaba al Centre d’Aviació. Tot plegat dura entre una hora i mitja i dues hores, depenent del nombre de visitants i de les preguntes que es fan, que el José Ramón contesta amb moltíssima paciència.\nEl camp d’aviació de la Sénia des de l’aire Fons documental del Centre d’Aviació de la Sénia\nEls visitants poden veure el bombarder en procés de construcció d’una manera similar a com es pot fer a la branca d’aviació que l’Imperial War Museum de Londres té a Duxford, prop d’Oxford, en un antic aeròdrom de la II Guerra Mundial restaurat, ple d’avions històrics que volen, es mantenen i es restauren allà mateix a la vista del públic com a part de la visita i del model museogràfic. A la península Ibèrica, i salvant les considerables distàncies, el Centre d’Aviació de la Sénia és el que més s’hi assembla. El tercer avió, el Saeta, és un aparell original cedit per la Generalitat de Catalunya, cosa que no deixa de ser ben peculiar. La història que hi ha al darrere de la gènesi d’aquest aeroplà és força interessant i bastant surrealista, ja que bàsicament és el resultat d’un miratge de grandesa del règim franquista, que a mitjans dels anys 50 es va capficar a fabricar un caça de reacció de combat de disseny i tecnologia pròpia quan encara no s’havia sortit completament del període autàrquic i tant els recursos com els coneixements tècnics eren abismalment baixos. Per compensar aquesta mancança es va contractar l’ajuda d’un personatge llegendari de l’aviació alemanya en temps de guerra que era ni més ni menys que Willy Messerschmitt, el dissenyador del famós Me-109 que es va estrenar en la nostra guerra i va estar operatiu a la Sénia, així com el primer caça de reacció de la història que va veure acció al final de la II Guerra Mundial, el Me-262.\nQuan Messerschmitt va ser contractat per Espanya tenia prohibit, com tots els seus col·legues alemanys, treballar en res que comportés una potencial reconstrucció de la indústria aeronàutica alemanya. Això explica que el govern espanyol no ho tingués gaire difícil a l’hora de llançar-li l’ham. Messerschmitt va crear un equip mixt d’enginyers alemanys i espanyols que va desenvolupar l’avió. El Saeta fins i tot va entrar en combat durant la Guerra del Sis Dies de 1967 amb la força aèria egípcia, que n’havia comprat la patent, i als anys 70 amb la força aèria espanyola contra la guerrilla del Polisario abans d’abandonar la colònia a corre-cuita l’any 1975.\nTot això es pot veure al Centre d’Aviació Històrica de la Sénia, un dels secrets més ben guardats (de moment) de la història de l’aeronàutica catalana i espanyola, que intenta fer-se conèixer gràcies al coratge d’un home emprenedor i bastant tocat de l’ala, en el millor i més excel·lent sentit de la paraula, que és en José Ramón Bellaubí. Espero que continuï molt de temps amb el mateix entusiasme i la mateixa intensitat que ha demostrat fins ara en benefici de tots. I felicito efusivament l’Ajuntament de la Sénia per haver tingut la visió de donar suport a un projecte tan únic i especial. Pot semblar estrany que un artista hagi escrit aquest article, però si vas amb les antenes endollades arribes a la conclusió que l’art és per tot arreu.


Línia del mercat de capitals (definició, fórmula) | Càlcul amb exemples de CML\nDefinició de la línia del mercat de capitals (CML)\nLa línia del mercat de capitals és una representació gràfica de totes les carteres que combinen de manera òptima el risc i el rendiment. CML és un concepte teòric que proporciona combinacions òptimes d’un actiu sense risc i la cartera del mercat. El CML és superior a Efficient Frontier en el sentit que combina els actius de risc amb els actius sense risc.\nEl pendent de la línia del mercat de capitals (CML) és la proporció Sharpe de la cartera del mercat.\nLa frontera eficient representa combinacions d’actius de risc.\nSi traiem una línia a partir de la taxa de rendiment sense risc, que és tangencial a la frontera eficient, obtindrem la línia del mercat de capitals. El punt de tangència és la cartera més eficient.\nLa pujada del CML augmentarà el risc de la cartera i la baixada disminuirà el risc. Posteriorment, les expectatives de retorn també augmentaran o disminuiran, respectivament.\nTots els inversors escolliran la mateixa cartera de mercat, tenint en compte una combinació específica d’actius i el risc associat.\nFórmula de la línia del mercat de capitals\nLa fórmula de la línia del mercat de capitals (CML) es pot escriure de la següent manera:\nRetorn previst de la cartera\nRetorn previst del mercat\nDesviació estàndard del mercat\nPodem trobar el rendiment esperat per a qualsevol nivell de risc connectant els números a aquesta equació.\nExemple de la línia del mercat de capitals\nPodeu descarregar aquesta plantilla Excel de línia de mercat de capital aquí: plantilla Excel de línia de mercat de capital\nSuposem que la taxa actual de risc lliure és del 5% i la rendibilitat esperada del mercat és del 18%. La desviació estàndard de la cartera del mercat és del 10%.\nAra prenem dues carteres, amb desviacions estàndard diferents:\nCartera A = 5%\nCartera B = 15%\nUtilitzant la fórmula de la línia del mercat de capitals,\nCàlcul del retorn esperat de la cartera A\n= 5% +5%* (18%-5%)/10%\nCàlcul del retorn esperat de la cartera B\n= 5% +15% (18%-5%)/10%\nA mesura que augmentem el risc de la cartera (avançant al llarg de la línia del mercat de capitals), la rendibilitat esperada augmenta. El mateix passa amb el contrari. Però l'excés de rendibilitat per unitat de risc, que és la ràtio Sharpe, continua sent el mateix. Vol dir que la línia del mercat de capitals representa diferents combinacions d’actius per a una ràtio Sharpe específica.\nTeoria del mercat de capitals\nLa teoria del mercat de capitals intenta explicar el moviment dels mercats de capitals al llarg del temps mitjançant un dels molts models matemàtics. El model més utilitzat a la teoria del mercat de capitals és el model de fixació de preus d’actius de capital.\nLa teoria del mercat de capitals pretén fixar els actius del mercat. Els inversors o gestors d’inversions que intenten mesurar el risc i els rendiments futurs del mercat solen utilitzar diversos dels models d’aquesta teoria.\nSupòsits de la teoria del mercat de capitals\nHi ha certs supòsits a la teoria del mercat de capitals, que també són vàlids per al CML.\nMercats sense friccions - La teoria assumeix l’existència de mercats sense friccions. Això significa que no hi ha impostos ni costos de transacció aplicables a aquestes transaccions. Suposa que els inversors poden realitzar transaccions al mercat sense incórrer en cap cost addicional.\nSense límit de venda curta - La venda a curt es produeix quan es prenen préstecs i es venen amb una expectativa de baixada del preu dels títols. La teoria del mercat de capitals assumeix que no hi ha límits en l’ús dels fons rebuts de la venda a curt termini.\nRational Investors - La teoria del mercat de capitals assumeix que els inversors són racionals i que prenen una decisió després d’avaluar el rendiment-risc. Suposa que els inversors estan informats i prenen decisions després d'una anàlisi acurada.\nExpectativa homogènia - Els inversors tenen les mateixes expectatives de rendibilitat futura a la seva cartera. Tenint en compte les tres aportacions bàsiques del model de cartera per calcular els rendiments futurs, tots els inversors tindran la mateixa frontera eficient. Com que l’actiu lliure de risc continua sent el mateix, el punt de tangència, que representa la cartera de mercat, serà l’elecció òbvia de tots els inversors.\nSupòsits - Hi ha certs supòsits que existeixen dins del concepte de línia del mercat de capitals. No obstant això, aquestes suposicions sovint es violen al món real. Per exemple, els mercats no tenen friccions. Hi ha certs costos associats a les transaccions. A més, els inversors no solen ser racionals. Sovint prenen decisions basades en sentiments i emocions.\nEndeutament / Préstec a tipus lliure de risc - Teòricament, se suposa que els inversors poden demanar préstecs i préstecs sense cap límit al tipus lliure de risc. Tanmateix, al món real, els inversors solen demanar prestats a un ritme superior al de la qual poden prestar. Això augmenta el risc o la desviació estàndard d’una cartera apalancada.\nLa línia del mercat de capitals (CML) parteix de la teoria del mercat de capitals i del model de fixació de preus dels actius de capital. És una representació teòrica de diferents combinacions d’un actiu sense risc i una cartera de mercat per a una determinada proporció de Sharpe. A mesura que avancem al llarg de la línia del mercat de capitals, el risc de la cartera augmenta, així com el rendiment esperat. Si baixem al llarg de la LMC, el risc disminueix, igual que el retorn esperat. És superior a la frontera eficient perquè l'ef només consisteix en actius de risc / cartera de mercat. El CML combina aquesta cartera de mercat amb aquesta cartera de mercat. Podem utilitzar la fórmula CML per trobar el rendiment esperat de qualsevol cartera tenint en compte la seva desviació estàndard.\nEl supòsit del CML es basa en els supòsits de la teoria del mercat de capitals. Però aquestes suposicions sovint no es compleixen amb el món real. Els analistes utilitzen sovint la línia del mercat de capitals per obtenir la quantitat de rendibilitat que els inversors esperarien assumir un cert risc a la cartera.


Backpackers Friends Guesthouse Seül Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n404-8, 5F, Seokyo-dong, Mapo-gu, Hongdae, Seül, Corea del Sud - Veure al mapa\nBarri Hongdae Myeong-dong Hongdae Myeong-dong Gangnam Myeong-dong Myeong-dong Jongro Hongdae Myeong-dong\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Backpackers Friends Guesthouse es troba a la zona de Hongdae de la ciutat de Seül. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Pulkot Pyunghwa Yonguso, Sangsangmadang, The Gallery donen a aquest hotel un encant especial.\nBackpackers Friends Guesthouse també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Seül. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, visites turístiques, servei de bugaderia, caixa forta.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Backpackers Friends Guesthouse no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (44) Viatger de Negocis (1) Parelles (4) Viatgers en solitari (37) Grups (2)\nJocelyne, Estats Units\nEricka, Estats Units


Sóller presentà la reedició de «La Faula de Guillem de Torroella»\nRecuperats els premis literaris Faula a la milllor edició mallorquina\nMIQUEL À. CANALS. Sóller.\nEl Casal de Cultura Museu de Sóller celebrà el Dia del Llibre en presentar el Premi Literari Faula, que es recupera després de 46 anys i que guardona obres publicades a Mallorca. S'aprofità l'avinentesa per donar a conèixer l'edició de bibliòfil de la Faula de Guillem de Torroella, obra del doctor Joan Nadal, editada pel Grup Serra.\nL'acte comptà amb el delegat del Govern, Ramon Socias; el director general de Política Lingüística, Miquel Melià; la vicepresidenta del Consell, Dolça Mulet; els batles de Sóller i Fornalutx, Carlos Simarro i Joan Albertí; el president del Grup Serra i patrocinador del certamen Pere A. Serra; els escriptors Baltasar Porcel, que obtingué el premi Faula en la seva primera etapa, i Antoni Serra; i Pedro Gual de Torroella, descendent de Guillem de Torroella, entre d'altres.\nEl president del Casal, Jaume Ensenyat, explicà els motius de la recuperació del guardó, que s'atorgarà a un dels millors llibres editats a Mallorca, i recordà autors que l'obtingueren com ara Llorenç Villalonga, Vidal Alcover, Miquel Serra Pastor i Baltasar Porcel.\nEl propi Porcel rememorà la sorpresa que va tenir quan li concediren el premi, perquè era jove i començava a escriure, i més pel fet que li guardonaren una obra de teatre.\nPere Serra intervingué i explicà que després de 45 anys s'havia ressuscitat la balena, el símbol del premi Faula, i que ell mateix havia editat algunes de les obres que s'havien premiat aleshores. Acabà lloant la Faula de Guillem Torroella, una obra que «diu molt en favor de Sóller».


La Coral Shalom comparteix els seus ‘Somnis i ideals’ al Pati de l’Institut d’Estudis Ilerdencs - TOTLLEIDA\nLa secció d’adults d’aquesta formació coral lleidatana ha presentat davant l’auditori un repertori format per peces de la música coral catalana, contemporània, cantautors i musicals de Broadway, tot plegat sota la direcció de Robert Faltus.\nAixí, el programa del concert s’ha articulat en quatre parts sota el lema comú de la música inspirada en els somnis o els ideals. La primera part del programa ha estat dedicada a tres compositors emblemàtics catalans, representants de tres èpoques de la música clàssica (el renaixement, el classicisme i el romanticisme).\nAquesta part ha evolucionat cap a una segona, dedicada a tres compositors universals, mostrant tres aproximacions diferents a la música coral contemporània. A la tercera part, el públic ha pogut escoltar sis cançons emblemàtiques de la nostra societat, obra de tres cantautors catalans. La part final ha fet somniar a l’auditori amb una selecció de números de musicals de Broadway.\nD’aquesta manera, els espectadors han pogut gaudir de creacions més clàssiques, com ara ‘L’emigrant’ d’Amadeu Vives o el ‘Salve Regina’ d’Enric Morera, a la vora de peces més actuals de cantautors com Raimon (‘Al vent’ i ‘Cançó de les mans’), Joan Manuel Serrat (‘Cantares’ i ‘Pare’) o Lluís Llach (‘L’Estaca’ i ‘La gallineta’), i de peces extretes de musicals com ‘El màgic d’Oz’, ‘West Side Story’, ‘A Little Night Music’ i ‘Mamma Mia’.


Microreptes terrassistes per al 2016-17\nPer a una entitat com el Terrassa FC, més enllà de l’objectiu principal de la temporada 2016-17 (assolir plaça de promoció d’ascens a Segona B i intentar arrodonir aquesta fita en el corresponent creuament o en les rondes que calgui), és recomanable plantejar-se petits reptes, el que anomenem microreptes, que van sadollant les jornades i animen l’aficionat. El balanç de victòries del Terrassa FC al llarg de la història és molt positiu (per entendre’ns, és un equip guanyador: moltes més victòries que derrotes, i nombrosos títols), i cal refermar-lo.\nTerrassa FC-Ripollet: un clàssic dels anys 30 que torna el 2016\nTerrassa FC Divendres, 12 Agost 2016\nLa història del Terrassa FC és tan bonica que, analitzant el passat, dóna sorpreses i curiositats diverses. Quan per a aquesta pretemporada s’organitzava un amistós contra el CF Ripollet (nascut el 1921), probablement molts aficionats es preguntaven si tots dos equips s’havien enfrontat alguna vegada, tot i la proximitat geogràfica. Doncs sí: 16 partits, amb un balanç favorable al Terrassa FC: 7 triomfs, 5 empats i 4 derrotes, 29 gols a favor i 22 en contra.\nMarc Vilajosana: “És un plaer jugar al Terrassa FC”\nTerrassa FC Dijous, 11 Agost 2016\nEl davanter ullastrellenc, que amb aquesta sumarà ja cinc temporades seguides al Terrassa FC, se sent “molt content i molt agraït”.\nEl CF Ripollet, últim rival de la pretemporada del Terrassa FC\nTerrassa FC Dimecres, 10 Agost 2016\nL’equip de Toni Rodríguez afronta la darrera setmana de la pretemporada.\nHospitalet-Terrassa FC: ratxes i golejades canviants\nTerrassa FC Dimarts, 09 Agost 2016\nEls duels entre el Terrassa FC i el CE L’Hospitalet (fundat el 1957 en fusionar-se la UD Hospitalet, el CD Santa Eulàlia i el CF Hèrcules) s’han caracteritzat per les ratxes i algunes golejades sorprenents. Si en títols guanya clarament el Terrassa FC, en els duels particulars el balanç afavoreix l’Hospi (12 triomfs terrassistes, 13 empats i 18 derrotes, 59 gols a favor i 68 en contra; en partits oficials, però, el balanç és favorable al Terrassa FC: 10-12-10, 47-44 en gols), que han militat tres vegades a Segona Divisió A, 23 a Segona Divisió B, 16 a Tercera Divisió, 8 a Preferent Territorial i 3 a Primera Territorial.


Barcelona, food street, food trucks, gastronomia, restaurants, street food\nPublicat per merce domenech on 24 Agost, 2016 21 Juliol, 2017\nEn els darrers anys la moda el street food ha anat en augment, a Barcelona per exemple no hi ha esdeveniment que no tingui caravanes de menjar pel seu voltant. Tant a festivals de moda com la 080, teatrals tipus el Grec, o festes especials com els Vespres de la UB estan repletes de tacos, hamburgueses, hot dogs, etc.\nCom a fan d’aquest tipus de menjar i sobretot com que m’agrada molt anar als mercadillos, festivals culturals, etc. us mostro els meus TOP foodtrucks que podeu trobar en aquests ambient:\nLa caravana més vintage té les hamburgueses més gourmet i chic en aquesta oferta street food.\nLa cuina californiana sobre rodes en un estil purament surfer, sóc fan dels seus nachos i la seva Arnold Burguers.\nÉs la versió healthy del street food, amb begudes de sucs verds i amb menjar menys greixos comparat amb el típic fast food que et pots trobar.\nEl foodtruck de El Filete Ruso ofereix les hamburgueses més sucoses i de més bona qualitat a tots els festivals.\nÉs un dels millors plans de Barcelona on s’ajunta cultura i menjar!\nFacebook Eat Street Barcelona\nBarcelonaCaravanmadeCulturaeat streetEureka Street FoodFileteandofood streetfood trucksstreet foodSurfHouse\nEntrada prèvia Casa Lupe\nEntrada següent Sushi Buïgas


121/20 – CSSB. REUNIÓ COMITÈ D’EMPRESA\n28 septiembre, 2020 by Jose Luis Perez Rodriguez\n28.09.2020 # 121/2020\nREUNIÓ DEL COMITÈ D'EMPRESA DEL CONSORCI DE SERVEIS SOCIALS DE BARCELONA\nUs resumim, tot seguit, els temes tractats a la darrera reunió del Comitè d’Empresa del CSSB.\nCentre de Sant Andreu\nAmb el canvi de lloc del Centre es va perdre en general el seu servei de cuina; ara manquen hores de cuiner/a, amb la qual cosa els/les educadors/es realitzen, junt amb els/les nens/es, tasques de cuina que no els hi corresponen. Al mateix temps, la qualitat del menjar ha baixat molt.\nCCOO exposem les diferències entre els diversos serveis de cuina dintre del Consorci, on la qualitat varia molt entre un centre i un altre. La cuina i el menjar del Centre de Sant Andreu probablement son els pitjors. CCOO, des de fa temps, hem demanat els contractes dels diversos serveis que realitzen empreses externes dintre el Consorci, però, de moment, tan sols tenim els que fan referència als serveis de menjador.`\nCCOO també treiem el tema dels horaris del Centre de Sant Andreu, on existeix una demanda per part de l'equip educatiu d'un canvi. Es farà una proposta d'horaris a la Comissió Paritària i la portaran els delegats de CCOO i CGT.\nTambé al Centre Sant Andreu existeix unanimitat per tal que l’actual coordinador d’educadors/es (tasca no reconeguda oficialment) passi a ser un educador més.\nCCOO fa força temps que demanem quins són els objectius de futur pels centres d'infància del Consorci; entre d’altres qüestions sobre aquest futur existeix la jubilació propera dels tres directors dels centres d'infància. CCOO esmentem que als/les educadors/es se'ls ha reduït el treball no presencial i, per tant, la part més tècnica, enfront del treball d'atenció directa que, any rere any, va en augment.\nCCOO demanem al Comitè la realització del document, junt amb l'empresa, sobre el pagament de triennis per al personal que té temps treballat a la Generalitat de manera discontínua (aplicació obligatòria per sentència), demanem que en el document aparegui una data de pagament.\nLa pujada del 2020 es van aplicar de forma no lineal per categories i CCOO demanàvem que fos lineal, així es va aprovar en el Comitè i no es va aplicar, si es fes així les categories que menys cobren sortiren beneficiades. El tema es tractarà a la propera Comissió Paritària.\nCCOO protestarem davant l’empresa pel fet discriminatori al qual van ser sotmesos els/les companys/es del Centre Toni Julia en posposar fins a l'octubre el pagament del 60% de la paga del 2013. L'empresa va fer una interpretació molt discutible de la normativa de pagament per part de la Generalitat.\nCCOO portarem a la Comissió Paritària la distribució d’una compensació econòmica (paga) per tots/es els/les que van treballar durant l'està d'alarma. I també demanarem incloure a la borsa de treball, en el moment que s’obri, tot el personal que va treballar durant l’estat d’alarma malgrat no tenir un any d’antiguitat.\nCCOO demanem la realització de tests ràpids als centres per tal de detectar la Covid-19, sobretot pel que fa referència a les visites familiars i les tornades de nens i nenes després de les sortides no acompanyades. El tema el portarem al Comitè de Seguretat i Salut.\nTambé, a proposta de CCOO, aniran els temes següents a la propera reunió de la Comissió Paritària: el pagament de la roba de treball (no pot ser que estigui en nòmina amb un descompte de l'IRPF); la qüestió de l’incompliment per part de l’empresa que el personal que tingui d'anar a un curs obligatori no treballi la nit anterior; que les actes de la Paritària siguin redactades alternativament entre la part social i l'empresa; que els descomptes dels dies sense sou no siguin desproporcionats i, finalment, que els nòmines es paguin el mateix dia del mes.\nDelegats de CCOO: Jaume Icart ([email protected]), Carlos Azorin ([email protected]), i Manel Rodríguez ([email protected])


Col·lisió frontal amb tres turismes implicats i dos ferits greus a l’N-240 a Vimbodí | EFMR.cat\nInici Notícies Col·lisió frontal amb tres turismes implicats i dos ferits greus a l’N-240...\nCol·lisió frontal amb tres turismes implicats i dos ferits greus a l’N-240 a Vimbodí\nSis persones han estat afectades aquest dijous a la tarda en una col·lisió frontal entre tres turismes a la carretera N-240 a Vimbodí i Poblet en totes dues direccions, segons informa el Servei Català de Trànsit.\nL’accident s’ha produït a les 18.27 hores al quilòmetre 48 i ha obligat a tallar la carretera més de dues hores. Fins al lloc de l’accident van acudir sis patrulles dels Mossos d’Esquadra, tres dotacions dels Bombers de la Generalitat i diverses ambulàncies del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM), a més a més, de l’helicòpter medicalitzat.\nUn conductor ha quedat atrapat a l’interior del cotxe i ha hagut de ser rescatat pels Bombers. De les sis persones afectades 3 estan il·lesos, 2 ferits greus i 1 menys greu, aquests tres els han transportat a l’Hospital Joan XXIII de Tarragona.\nArticle anteriorLa Guixera del Tòfol de Vilaverd, a la llista vermella del patrimoni pel seu mal estat de conservació\nArticle següentPoetes novells, consagrats i l’actuació de Gemma Humet en la vuitena edició del Festival del Rusc del MVR


abertis autopistas finalitza les obres del tercer carril de l’AP-7 a Girona - abertis\n· 21 de juny de 2012 , Barcelona abertis autopistas finalitza les obres del tercer carril de l’AP-7 a Girona · abertis autopistas posarà en servei aquest cap de setmana el tercer i quart carril de l’autopista des de Fornells de la Selva fins La Jonquera. Els treballs d’ampliació i de capa de rodament de l’AP-7 a Girona queden així definitivament enllestits. · La companyia ha adjudicat les obres de construcció de l’enllaç de Vilademuls, que estarà finalitzat el setembre del 2013. Per la seva part, els treballs de construcció dels enllaços de Sant Gregori i Fornells avancen segons el calendari previst, i finalitzaran el primer trimestre de 2013. · abertis autopistas inverteix 300 milions d’euros en les obres d’ampliació de l’autopista AP-7 a les comarques de Girona.\nabertis autopistas posarà en servei aquest cap de setmana el tercer i quart carril de l’autopista AP-7 des de Fornells de la Selva fins La Jonquera, el que suposa que els treballs d’ampliació a tres i quatre carrils i de capa de rodament de la via queden definitivament enllestits a Girona.\nAixí mateix, abertis autopistas –a través d’acesa– ha adjudicat, després de l’aprovació de la Delegació del Govern en les Societats Concessionàries d’Autopistes Nacionals de Peatge, les obres de construcció de l’enllaç de Vilademuls a la UTE Scrinser-Romero Polo-Sacyr. Es preveu que aquestes obres, que començaran en les properes setmanes, finalitzin el setembre del 2013.\nLes obres de construcció del tercer carril a Girona, que representen un total de 78 quilòmetres, s’emmarquen dins del projecte d’ampliació de l’autopista AP-7 que abertis autopistas ha executat al llarg d’un total de 125 quilòmetres entre La Jonquera i Vilaseca-Salou (Tarragona). La finalitat d’aquestes millores és adequar la capacitat de la via i oferir millors condicions de servei als usuaris de l’autopista.\nEstat de les obres dels enllaços\nA més de l’enllaç de Vilademuls, el projecte d’ampliació de l’AP-7 a Girona es completa amb la construcció d’altres dos nous enllaços: Fornells i Sant Gregori. Les obres d’aquests dos accessos es troben en marxa i avancen segons els calendari previst. Està previst que estiguin enllestits el primer trimestre del 2013.\nAquests tres nous enllaços, juntament amb els de Girona Sud i Girona Nord, configuren el projecte de circumval·lació de Girona de l’N-II a través de l’AP-7. L’enllaç de Sant Gregori també connectarà l’autopista amb la GI-531. Arxiu/s amb més informació:\tNota de premsa (pdf, 0,17 Mb.) Compartir aquesta notícia:


Lavanda vs Espígol, Lavandí i Cap d'Ase - El Jardí Secret\nL’embolic entre lavanda, espígol, lavandí i cap d’ase, fa que no estem segurs de què tenim a les mans i per tant, no podem valorar les seves de virtuts, confonent-los sovint entre ells, sobretot: la lavanda, el lavandí i l’espígol.\nLavandula angustifolia – lavanda fina’, Lavandula vera o Lavandula officinalis\nLes flors de lavanda es recol·lecten al principi de la floració blava o lila, pelen així eternes extensions de camps on la vista es perdia en un mar de colors provençals, però aquí no s’acaba l’espectacle, perquè no hi ha res, com olorar la incomparable fragància dels assecadors de\nlavanda, on centenars de rams acabats de collir, s’alineen mentre els rams s’assequen.\nEls rams de lavanda són curts però eterns, si s’apreta una flor, deixa anar la seva olor, després quan s’esvaeix, en tornar a prémer, torna a començar. Amb aquest comportament està clar que les flors caigudes no s’han de llençar, ja que seguiran deixant olor a cada pressió i es poden aprofitar en les conegudes bosses d’olor o simplement en petites piles, per fer punts d’olor natural al rebedor, al lavabo, al corredor….\nAquesta qualitat d’olor constant només es manifesta en la lavanda vera, el lavandí i l’espígol no arriben a l’any i mig, després no fan mala olor però perden aquesta olor característica.\nRams de lavanda – la Provença\nAguantaportes de lavanda\nBosses d’olor, per armaris i sabaters, habitualment per perfumar i protegir, ja que la lavanda és antiarnes.Si els mobles escollits, tenen l’interior de fusta sense vernís, actuaran com una esponja i facilitaran l’ambientació, fent possible que només calgui una bossa de lavanda per tota la peça. Una bossa que haurà de canviar de lloc amb lleus pressions per ajudar que alliberi la seva olor.En aquest punt és important que totes les persones que els agrada cosir bosses d’olors, triïn la longevitat de la lavanda en comptes del lavandí fugaç, per valorar el seu propi treball .\nCoixins de lavanda brodats a mà\nLa lavanda i les seves propietats\nDesinfectant ecològic, barrejant les flors amb alcohol i aigua destil·lada\nDelicatessen de Kukles amb lavanda alimentaria\nLavanda alimentaria a granel\nInfusions i condiment, amb la lavanda alimentaria que ha d’estar certificada i garantida per a la ingesta.\nBeneficis de l’oli essencial – sempre segons un prescriptor homologat i amb oli essencial garantit de lavandula angustifolia .\nLavandula spica – Lavandula latifolia\nLa lavanda aspic creix a la garriga entre 0 i 600 metres d’altitud. És de gran talla amb diverses ramificacions, cada tija porta doncs diverses flors de petita talla. Molt poc utilitzada en perfumeria, perquè el seu perfum és massa fort (massa camforat), es utilitzada a Espanya i a Portugal en les mateixes àrees de la lavanda i com a diluent per les pintures l’oli sobre porcellana. Així com quan es rega desprèn una fragància acollidora en sec va perden el seu olor característic vers el general d’herbes seques.\nLavandula hybrida – Lavandula x hybrida\nEl lavandí es troba entre 0 i 800 metres d’altitud a qualsevol lloc. És de gran talla, té ramificacions i forma un matoll molt desenvolupat en forma de bola. És un híbrid, és – a – dir un encreuament entre la lavanda fina i l’espígol que inicialment es va hibridar espontàniament, després l’home el multiplicà amb esqueixos. Es diu també que és un clone. Es confon amb la lavanda fina. El que és un error perquè té un perfum més fort, molt menys subtil i, no es pot utilitzat per les seves virtuts medicinals. Així doncs la seva utilització resta, en bona part, industrial per perfumar els productes de manteniment i els detergents.\nLa flor s’utilitza per la confecció de bosses d’olor i per fer rams que perden la fragància\nExposició de lavandí\nHe trobat persones que sense cap escrúpol, aprofiten la confusió que regne entre la lavanda, l’espígol i el lavandí, per encolomar lavandí tintat, que perfumen amb esprai abans de la venta. Habitualment aquests rams que fan són molt macos i econòmics . L’engany és gratuït doncs, probablement en vendrien igual si en comptes de signar com a lavanda ho fessin com el que realment sónlavandí.\nLa lavanda atrau a molta gent pel seu sentit lligat en el nostre passat, normalment reconfortant, és el color però sobre tot la seva olor que ens fa tancar els ulls i respirar fons ….és a dir és la seva OLOR vera i duradera\nRams de lavandí de la Provença\nEl Cap d’Ase o Tomaní és l’espígol marítim. No presenta interès per a la perfumeria. El seu aspecte és molt diferent de la lavanda o de l’espígol . Els horticultors la utilitzen per crear híbrids amb finalitats de decorar els jardins.\nRams de lavanda a la firneste


arturo, autor en CEM Maresme\nOutdoorBy arturo 23 novembre, 2017\nSalutBy arturo 23 novembre, 2017\nHidroterapia: Sovint escoltem algunes expressions com: “Fer esport en la piscina és per a gent gran” o “El Aquagym? això és molt fluix”, afirmacions que no atenen a la multitud de variants que hi ha sobre els exercicis aquàtics. Sense cap dubte, l’esport en l’aigua és apropiat per a totes les persones, sense importar la seva edat i condició física i està pensat tant per a persones amb sobrepès o amb problemes d’articulacions com para esportistes d’elit.\nKidsBy arturo 23 novembre, 2017\nLes definicions d’esport escolar no només parlen d’exercici físic i de moviment,\nSalut, WellnessBy arturo 23 novembre, 2017\nLa fisioteràpia respiratòria és una especialitat dedicada a la prevenció, tractament i estabilització de les disfuncions o alteracions respiratòries agudes i cròniques.\nLes tècniques que utilitza són molt útils també per a persones que no tenen cap malaltia respiratòria i tenen com a objectiu la readaptació a l’exercici, a l’esport, o que volen millorar en referència a la degeneració de l’edat o la condició física global.\nEls objectius de la fisioteràpia respiratòria són:\nAugmentar la ventilació / capacitat pulmonar i l’intercanvi de gasos\nRecuperar la funció de la musculatura respiratòria\nNetejar les secrecions de les vies respiratòries per evitar infeccions\nAugmentar la tolerància a l’exercici i així millorar la qualitat de vida\nDisminuir la dispnea (fatiga)\nLes malalties més comunes on és important la intervenció de la fisioteràpia respiratòria són la EPOC (malaltia pulmonar obstructiva crònica),


La Vaissièra (Cantal) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n45° 06′ 58″ N, 2° 48′ 22″ E / 45.1161°N,2.8061°E / 45.1161; 2.8061Coord.: 45° 06′ 58″ N, 2° 48′ 22″ E / 45.1161°N,2.8061°E / 45.1161; 2.8061\nLa Vaisseira o La Vaissèira (en francès Laveissière) és un municipi francès, situat al departament de Cantal i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 576 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Laveissière era de 576 persones. Hi havia 240 famílies de les quals 68 eren unipersonals (44 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 84 parelles sense fills, 80 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 1.324 habitatges, 246 eren l'habitatge principal de la família, 1.049 eren segones residències i 30 estaven desocupats. 376 eren cases i 948 eren apartaments. Dels 246 habitatges principals, 153 estaven ocupats pels seus propietaris, 81 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 12 estaven cedits a títol gratuït; 6 tenien una cambra, 18 en tenien dues, 54 en tenien tres, 67 en tenien quatre i 100 en tenien cinc o més. 163 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 91 habitatges hi havia un automòbil i a 127 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Laveissière el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 406 persones, 323 eren actives i 83 eren inactives. De les 323 persones actives 313 estaven ocupades (179 homes i 134 dones) i 10 estaven aturades (4 homes i 6 dones). De les 83 persones inactives 38 estaven jubilades, 21 estaven estudiant i 24 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Laveissière hi havia 254 unitats fiscals que integraven 583,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.939 €.\nDels 108 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 12 d'empreses de construcció, 18 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses de transport, 32 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 6 d'empreses immobiliàries, 5 d'empreses de serveis, 25 d'entitats de l'administració pública i 5 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 33 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una funerària, 1 taller de reparació d'automòbils i de material agrícola, 2 guixaires pintors, 3 lampisteries, 2 electricistes, 2 empreses de construcció, 1 perruqueria, 17 restaurants i 4 agències immobiliàries.\nDels 10 establiments comercials que hi havia el 2009, 1 era una botiga de menys de 120 m², 1 una carnisseria, 1 una llibreria, 1 una botiga d'equipament de la llar i 6 botigues de material esportiu.\nL'any 2000 a Laveissière hi havia 17 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 540 hectàrees.\n↑ La segona pronunciació potser ve de la influència de la forma francesa.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La Vaissièra\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Laveissière a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Laveissière a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Vaissièra_(Cantal)&oldid=29604231»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 març 2022 a les 04:11.


TAC12 TV - Torredembarra degusta un miler de tapes durant la mostra dels ranxets\nUna dotzena de restaurants van oferir als assistents una variada selecció de plats tradicionals fets amb peix, amb arròs, fideus o romesco, entre altres. Per aprofundir en les seves possibilitats, la jornada també va preparar una sèrie de Showcookings a càrrec dels cuiners Oriol Castro i Àlex Segur que, a més de donar consells als visitants per preparar un bon ranxet, van destacar el valor de la cuina tradicional en la contemporània. Alls, tomàquets, fruits secs, oli i, sobretot, un bon peix de temporada. Són alguns dels ingredients per elaborar un ranxet, una varietat de plat mariner tradicional que passava per aprofitar els aliments que viles marítimes com la de Torredembarra podien tenir a l'abast. El municipi arrenca una nova edició d'aquesta fira gastronòmica amb una nova mostra de ranxets. El bon temps va acompanyar la jornada als jardins de Cal Bofill del passeig marítim de Torredembarra. Tal com demostren les cues va ser tot un èxit de visitants, que es van apropar a tastar les més de dotze propostes culinàries amb un preu popular de 3 euros per ració.\nMés en aquesta secció: « Rècord de participació a Torredembarra en un torneig de pàdel Jordi Solé (PSC) renuncia al càrrec de primer tinent d'alcalde de Torredembarra »


Literatura valenciana: Jaume Roig, Isabel de Villena i Joan Roís de C…\nLa pneumònia by Luis J. Castaño 306 views\nRois de corella by Luismorenohurtado 1030 views\nFallas (biologia) by Luis J. Castaño 1073 views\nT 9 c. sociales by Luis J. Castaño 389 views\nPresentación valencià by Luis J. Castaño 295 views\nLa desnutrició by Luis J. Castaño 212 views\n1. La literatura del segle d'or 1. Context de la ciutat de València 2. Jaume Roig 3. Isabel de Villena 4. L'Espill Vs Vita Christi 5. Joan Roís de Corella Àlex Lluch\n2. Context de la ciutat de València al segle XV ● Segle XV és el segle d'or de la nostra literatura ● Causes: – Creixement demogràfic i econòmic ● Port de València era un dels principals del Mediterrani – La cort es va traslladar a la nostra ciutat ● Es van interessar per l'augment de la cultura\n3. Jaume Roig ● Vida: – Metge prestigiós que va nàixer en una família burgesa ● La burgesia al segle XV era una classe social en expansió i gràcies a la impremta, que abaratí els costs dels llibres, aquesta classe social s'incorporà a la literatura ● Autor de l'Espill – És una de les obres més emblemàtiques de la literatura valenciana medieval – És una obra misògina ● Tracta de demostrar que totes les dones són malvades, amb l'excepció de la mare de Déu i l'esposa de l'autor ● Què és la misogínia? – Espill o Llibre de les dones ● Obra narrativa escrita en primera persona ● El protagonista conta les seues experiències desastroses amb les dones ● La narració es converteix en un espill de la societat de la seua època\n4. L'Espill: Raimon\n5. Isabel de Villena ● Vida: – Va viure de menuda a la cort de la Maria de Castella (neboda i cosina) – Va ser abadessa del convent de la Santíssima Trinitat – Tenia molta relació amb la monarquia – Malgrat la seua reclusió física al convent, una posició excepcional: la gent venia a consultar-li els problemes més difícils i a sol·licitar ajuda i oracions\n6. Isabel de Villena: Vita Christi ● És un relat bíblic, una biografia de Jesucrist, que presenta també una reivindicació de la dignitat de les dones ● Característiques: – Narra la vida de Jesucrist des del punt de vista femení (de la Mare de Déu) – La dona cobra un paper decisiu – Destaquen alguns detalls tradicionalment atribuïts a l'emotivitat del caràcter femení: ● ús dels diminutius ● el tracte afectuós amb els infants ● Descripció casolanes i humils\n7. Vita Christi Vs Espill ● Sor Isabel devia conéixer el llibre i la tradició que pretenia continuar i volgué fer del seu Vita Christi una resposta a l'Espill, destacant virtuts femenines i demostrant la falsedat de les acusacions: – Tots els mals que atribueix Jaume Roig a les dones Sor Isabel els passa als hòmens: ● Per exemple, si els misògins relacionen la dona amb el dimoni Isabel de Isabel de Villena confegirà una relació de dones honestes – L'autora assenyala contínuament la predilecció de Jesús pel sexe femení; fins i tot el mateix Jesucrist condemna explícitament la misogínia i els misògins\n8. Joan Roís de Corella ● Vida – (1435-1497), cavaller, poeta i teòleg. Va fer carrera eclesiàstica com a predicador, però mai no arribà a ser sacerdot ● Obra: – La seua obra està escrita tant en prosa com en vers, i tracta tant temes religiosos com profans – Tragèdia de Caldesa, on barreja el vers i la prosa, i que és una descripció d’un desengany amorós – la seua producció abasta també obra religiosa, amorosa, mitològica i de circumstàncies ● Estil: – És culte, acurat i s'inspira en els autors clàssics. – Es caracteritza per l'ús de metàfores, d'hipèrboles, i per d'utilització de llatinismes i d'hipèrbatons\n9. Curiositats: Roig Vs Corella L'escriptor i teòleg valencià Joan Roís de Corella, va tenir un èxit espectacular cap al 1460, gràcies als seus relats mitològics d'estil llatinitzant (propis de l'humanisme) que tracten dels desastres individuals que desemboquen en una passió amorosa. D'altra banda Jaume Roig va tenir èxit a partir del tòpic de la misogínia: criticar a les dones era en aquell moment garantia d'èxit, com ho ha estat fins fa poc parlar de zombis en el cinema Podem dir que tenim dos estils distints però d'èxit. L'estil de Jaume Roig és intencionadament contraposat al de Corella: ● Roig fuig dels cultismes i llatinismes del predicador i prefereix la popular parla de l'Horta valenciana; ● En lloc de l'ús seriós de les fonts del teòleg, Jaume Roig prefereix la comèdia.\n10. Has de saber... ● Conéixer el context que va fer possible la producció cultural a la València del segle XV ● Les característiques de Jaume Roig i la seua obra l'Espill ● Les característiques de Sor Isabel de Villena i la seua obra Vita Christi ● La polèmica entre l'Espill i Vita Christi ● Les característiques de l'obra de Roís de Corella ● Identificar les obres de cada autor a partir d'un text Àlex Lluch\nSocietat del segle xiv xv i la seua literatura


Asil polític per a Hassanna Aalia - Notícies - Coordinadora d'ONG Solidàries\nAsil polític per a Hassanna Aalia\nHassanna Aalia va nèixer a l'Aaiun, al Sàhara Occidental , el 1988. L'any 2010 va participar activament al campament de protesta pacífica de Gdeim Izik. Per aquella participació va ser jutjat i sentenciat a quatre mesos de presó sense execució. L'octubre de 2011 va tenir l'oportunitat de viatjar al País Basc amb una beca d'estudis per aprendre l'idioma. Quan li faltaven dos mesos per tornar a l'Aaiun, el seu nom va aparèixer en la llista de persones que serien jutjades pels fets de Gdeim Izik i ell va decidir esperar per tornar al seu país, donat que l'empresonarien les autoritats ocupants marroquines. Hassana AAlia va sol·licitar l'asil polític al govern espanyol però aquest dilluns 19 de gener, li van notificar que la seva petició d'asil havia estat rebutjada. Li han donat un termini de 15 dies per abandonar el territori espanyol.ACAPS Girona demana el teu suport!\nEl 17 de febrer de 2013 el tribunal militar de Rabat va emetre sentència contra 25 civils sahrauís acusats d'haver organitzat Gdeim Izik. En aquells moments, Hassanna Aalia estava al País Basc i va ser jutjat en rebel·lia. Des de llavors ha recorregut el territori de l'Estat espanyol per donar a conèixer la situació de desemparament dels seus companys empresonats i la injustícia a la que el règim marroquí sotmet diàriament al poble sahrauí.\nL'Associació Catalana d'Amics del Poble Sahrauí ha obert una campanya a avaaz.org sol·licitant al ministre d'interior que concedeixi l'asil polític a Hassana Aalia: «Exigim a l'autoritat competent que reconsideri la petició d'asil de Hassanna Aalia donat que si torna al seu país serà castigat durament per les autoritat d'ocupació marroquí i no tornarà a sortir de pressó en el que resta de vida perquè és una persona activa políticament i mai ha deixat de lluitar pacíficament pel dret d'auotdeterminació del seu poble, lluita que li ha costat detencions i tortures en nombroses ocasions.»\nSIGNA AQUÍ >>\nTambé a twitter pots participar a difondre la campanya amb el hastag #AsiloParaHassanna.


Un agent de la Policia Nacional evita una agressió masclista - À Punt\nUn agent de la Policia Nacional evita una agressió masclista\nFins ara, aquest mes de juliol, sis dones han mort a mans de les seues parelles o exparelles.\n23 de juliol 2019 - 00:02\nUn policia nacional que es trobava fora de servei ha evitat que un home agredira la seua parella amb una escopeta a Picassent. Segons han informat fonts policials, l'agent va escoltar la dona cridant al portal d'un edifici i va vore com forcejaven amb una escopeta.\nSegons les mateixes fonts, l'home i la dona eren parella i ell va amenaçar de matar-la amb l'escopeta que portava. L'home ha sigut detingut per un presumpte delicte de maltractaments en l'àmbit familiar.\nEl mes passat van assassinar la víctima número 1.000 des que hi ha registres de violència de gènere, i des d'aquest moment hem assistit a una escalada de crims masclistes. Fins ara, aquest mes de juliol, sis dones han mort a mans de les seues parelles o exparelles a Còrdova, Burgos, Elx, Màlaga, ahir a Lugo i, l'últim, el cas de hui a Calp. A aquestes dades s'han d'afegir els tres intents d'assassinats masclistes que s'han registrat a la Comunitat Valenciana: al Perellonet, a Dénia i hui mateix a Picassent.


Presentem el nou Pla General de Palma 2021-2041\nEl nou Pla General d’Ordenació Urbana de Palma (PGOU) traça les línies en les quals es dibuixarà la Palma dels pròxims 20 anys, una aposta per l’habitatge assequible, la contenció del creixement urbanístic i el model de ciutat saludable.\nJose Hila, batle de Palma: “El nou Pla General incorpora la visió de la sostenibilitat i impulsa de manera significativa l’aposta per l’habitatge assequible, la contenció del creixement urbanístic i el model de la ciutat de les cures”.\nDibuixar la Palma dels pròxims vint anys és el repte que tenim per davant i que ja reflecteix el nou Pla General d’Ordenació Urbana (PGOU) que aquest mes s’aprovarà inicialment en el ple.\nEl nou Pla General reflecteix el nostre model de ciutat, el que sempre hem defensat els i les socialistes: una ciutat verda, inclusiva, sostenible, saludable, que afavoreixi i fomenti l’economia circular i que cuidi als nostres barris.\nEl nou plantejament urbanístic de Palma treballa en sis eixos: la protecció i l’ús racional del territori, una ciutat oberta a la mar; humanització de la ciutat i mobilitat sostenible; ciutat de barris per a la seva gent; ciutat autosuficient enfront de la crisi climàtica i una aposta per la diversificació de la nostra economia.\nAlgunes de les mesures concretes que inclou aquest nou Pla General són:\nReducció del consum de territori respecte a l’anterior PGOU i increment del sòl rústic protegit.\nAugment de la xarxa de corredors, parcs i zones verdes i projectes que connectaran la ciutat amb la mar.\nAposta per la ciutat dels quinze minuts, creant nous eixos cívics i incorporant el concepte urbanístic de “superilla”, alhora que s’incrementarà el transport públic.\nPalma, ciutat de les cures creant nous espais reservats per usos sociosanitaris.\nCura dels nostres barris a través de plans de rehabilitació i revitalització incloent la perspectiva d’eficiència energètica i accessibilitat.\nEl 47% del nou habitatge a Palma serà social, la qual cosa implica que en vint anys s’ampliarà el parc d’habitatge social multiplicant per vuit la xifra actual.\nAposta per la innovació com a eina de diversificació econòmica com en el districte d’innovació Nou Llevant, treballant pel comerç de proximitat i impulsant l’economia cultural i creativa i el turisme sostenible.


L'Ajuntament de Barcelona en els últims 30 anys -inclòs el partit que governa actualment- s'ha caracteritzat per defensar el comerç de proximitat, mal anomenat petit comerç , com a element bàsic d'una economia socialment responsable i ambientalment sostenible. L'equilibri que s'ha assolit a Barcelona, i en general a Catalunya, entre els interessos i la pressió dels operadors de grans superfícies comercials i la promoció i defensa dels comerciants de proximitat ha donat lloc a una ciutat equilibrada des del punt de vista comercial. No hi ha hagut grans destrosses de trama urbana i tot plegat fa pensar que no tot s'ha fet malament en aquest país en els últims anys.\nÚltimament alguns moviments ens fan preocupar. La Roca del Vallès demana ser municipi turístic i es permet que una flota d'autocars surtin de Barcelona per portar els turistes al centre comercial adjacent al municipi. S'autoritza un altre village a Viladecans. No cal dir que l'alcalde no trigarà gaire a demanar la qualificació de municipi turístic: sens dubte Viladecans i la Roca són indrets must visit per als que vénen a passar uns dies a casa nostra. Tot plegat fa sospitar que qui governa ara té una idea més aviat difusa i poc coherent del que suposa defensar un model comercial, un o altre, el que sigui.\nEls responsables de comerç d'aquest país tenen l'obligació política de definir-se, d'explicitar quin model de comerç i de turisme volem, de fer apostes valentes i dur-les a terme. No s'hi val fer-ho tot per consens , ja sabem com funciona això del consens: avui per tu i demà per mi. No cal fomentar que es portin turistes a Viladecans o a la Roca perquè es deixin els calés a les butxaques d'una multinacional amb un enorme poder de promoció. Qui necessita ajuda és qui fa viure els centres urbans, qui cuida cada cantonada, qui fa ciutat i, a més, és capaç de fer bons negocis.


2011/10/28-FESTA-PRI-CM-Castanyada | Col·legi Sant Josep\nJordi — 22 novembre, 2011\nEl passat 28 d’octubre els alumnes de cicle mitjà no vam poder celebrar la castanyada a causa de la pluja. El següent divendres va passar el mateix però finalment aquest divendres 11 de novembre, vam poder fer la gimcana de la castanyada a la plaça de la Bòvila.\nEls mateixos alumnes setmanes abans vam preparar les diferents proves i es van escollir una gran diversitat d’elles: encertar la castanya, disfressar-se de castanyera, pintar-se la cara amb fruits de la tardor, cursa de sacs, ballar amb una magrana al cap, pintar castanyes a un full amb els ulls tapats, córrer amb una castanya a l’ull.\nHi havia dotze proves. Per grups de cinc en cinc vam anar passant les diferents proves. Uns organitzadors anaven controlant que els participants passessin correctament el que se’ls proposava. Finalment es va donar piruletes a tots els participants i els guanyadors van rebre una medalla de xocolata. Va ésser una tarda especials per a tots. Una castanyada al mes de novembre però que tots teníem moltes ganes de poder-la fer!\nNext post 2011/10/09-SORTIDA-2ESO-Teatre Cop de Rock\nPrevious post 2011/10/27-SORTIDA-3ESO-Tibidabo\nPortes Obertes 2018 – AMBIENT\nJordi, 18 març, 2018


Alta tensió a les eleccions de l’ANC | Diari de Tarragona\nAlta tensió a les eleccions de l’ANC\nLa polèmica per l’exclusió de la candidatura d’Antonio Baños genera una onada de crítiques. Tarragona es queda a un sol pas de perdre pes en la seva quota de representació al Secretariat Nacional de l’entitat independentista\n15 de Marzo de 2018 - 08:20 hs\nAntonio Baños ha estat exclòs per participar en tertúlies en mitjans de comunicació. FOTO: ACN\nLes eleccions al Secretariat Nacional de l’ANC van generar ahir una tempesta de crítiques contra l’entitat independentista. L’exclosió de la candidatura de l’exlíder de la CUP Antonio Baños va desfermar una onada de retrets que, a nivell territorial, van estar a punt de provocar l’aprimament de la presència de membres de Tarragona, un fet que va generar un gran malestar segons va poder contrastar ahir aquest diari.\nDesprés de conèixer les candidatures presentades, la direcció de l’ANC va decidir apartar a 18 aspirants, entre els que es trobaven l’Adrià Aragonès i la Núria Cerdà de la regió del Tarragonès, Alt Camp, Baix Camp, Conca de Barberà i Priorat.\nInicialment, la junta electoral va excloure a dos dels quatre candidats de Tarragona, però finalment va permetre que Núria Cerdà es pogués presentar\nLa demarcació tarragonina compta amb tres integrants en el Secretariat Nacional i, de fet, van ser quatre els candidats que es van presentar. L’exclosió durant hores de la meitat dels aspirants va fer témer amb la possibilitat que la demarcació es quedés amb tant sols dues persones. Finalment, però, la Núria Cerdà va ser acceptada malgrat ser militant d’ERC i Tarragona mantindrà el tres membres.\nEl desgavell que es va viure va provocar les crítiques, a títol personal, de l’excoordinador de l’ANC a Tarragona, Albert Cortés, qui va lamentar la situació generada.\n«La manera de gestionar la comunicació ha estat molt deficient, sense avís previ ni explicació als afectats primer, i sense donar un temps per al·legacions, provocant tota l’espiral que hem vist per les xarxes» va criticar Cortés, que va afegir:\nL'excoordinador de l'ANC a Tarragona, Albert Cortés, critica que hi ha hagut una "clara intencionalitat d'apartar" a Antonio Baños\n«En aquestes eleccions hem vist com la Junta Electoral ha apartat a tot un seguit de candidats, que en alguns casos sí que han anat a llistes electorals o que tenen càrrecs de partit estarien ben censurades». Malgrat això, Cortés considera que seria necessària «més claredat al reglament electoral intern per no donar peu a interpretacions, com ha estat el cas d’Antonio Baños amb l’argument de la seva tertúlia on participa com a periodista», un fet que considera que denota «una clara intencionalitat d’apartar a la seva persona».\n«Estem en rebel·lia»\nLes crítiques de Cortés són expressades també en privat per altres membres de l’entitat a Tarragona, que reconeixen estar en «rebel·lia» contra la cúpula de l’ANC. En l’àmbit català, l’excandidata a presidir l’Assemblea Nacional Catalana (ANC) Liz Castro va denunciar «manipulació» en les eleccions. En un article a ‘El Món’, Castro va assegurar que hi ha qui està «fent circular les seves llistes de candidats» perquè «no suporten deixar de remenar les cireres» i troben necessari «excloure les candidatures que no controlen».\nPer la seva banda, l’expresident d’Omnium Cultural i ara diputat de Junts per Catalunya, Quim Torra, va piular a Twitter: «Em sap molt de greu que s’hagi anul.lat la candidatura de l’ @antoniobanos_ a l’@assemblea. Seria un formidable exercici de radicalitat democràtica si la resta de candidats demanessin la seva readmissió». Poc després, i en clau d’autocrítica, el vicepresident de l’ANC, Agustí Alcoberro, li va respondre a la mateixa xarxa social:\n«Totalment d’acord, amic Quim Torra. L’ANC, i la República Catalana que construïm només pot ser democràtica. Si el company Antonio Baños no pot ser candidat al Secretariat Nacional de l’ANC és que estem fent alguna cosa molt malament».\nDegut a tot el desgavell viscut, l’ANC ha haver d’anul·lar ahir l’inici de les votacions, que s’han d’allargar durant tres dies. Estava previst que les votacions per escollir els 77 integrants del màxim òrgan de direcció es poguessin reiniciar a partir d’ahir a la mitjanit, un cop resoltes les al·legacions.


Vols barats de Menorca a Gènova des de 279 € a Iberia\nVols barats Itàlia Gènova Menorca-Gènova\nVols barats de Menorca a Gènova (GOA) de Menorca a Gènova Menorca-Gènova, Itàlia\nConsulta l’oferta de vols de Menorca a Gènova i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Menorca a Gènova.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Menorca a Gènova fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Bloc Empotrat: El Vol de l'home ocell a les Agudes.\n- Que vas a fer demà?\n- El vol de l'home ocell.\n- Baff...rostoll del bueno.\nAquesta va ser la conversa amb el lolillo de torn el dia abans de plantar-me a la base del Vol de l'home ocell i és que aquesta via no gaudeix de gaire bona reputació entre la iconoclasta comunitat escaladora.\nEls bons escaladors no van a fer uns via de ressalts en una paret discontinua:40 metres d'escalar,100 de grimpar,50 d'escalar,feixa,20 d'escalar i 10 de rostollet per sortir a dalt;ho deixem en empat?.\nUn servidor que és un escalador mediocre,rostollaire consumat i el lolillo de torn que es va deixar enganyar ens van agardar els ressalts,els vàrem trobar variats i entretinguts ( pel nostre humil nivell,és clar) a part de gaudir del paissatge i l'entorn.\nHem enllaçat la primera i la segona tirada,la segona reunió l'hem fet més amunt del pitó que hi ha a terra en un bon relleig amb dos friends ( Alien groc al Camalot del 2,entra tot).\nAccés: Hem d'aparcar al quilómetre 23.8 de la carretera BV-5114 que uneix Viladrau i St. Celoni.\nSi venim de Viladrau localitzarem l'aparcament a ma esquerra,es tracta d'una petita esplanada per 4/5 cotxes i amb un monolit picat.Aquest aparcament es troba entre St. Fe i Sant Marçal.\nAproximació: Hi trobarem algunes fites i marques vermelles.Creuem la carretera i pujem uns pocs metres per un torrent. De seguida el deixem a la nostre esquerra per pujar el pendent que hi ha a la seva dreta. Anem seguint pendent amunt per una bonica fageda, creuem un parell de pistes abandonades( des de la segona es veu la via) i seguim per una tartera.A mitja tartera hem d'anar a la dreta per trobar la base de l'esperó on hi ha la via.Petita placa metal.lica amb el nom i R1 visible sota el sostret.\nMaterial: 12 cintes exprés,algun tascó i un joc de friends des de l'Alien groc al Camalot de l'1.\nHoraris: Aproximació 40',via 2 hores i descens caminant 45'.\nOrientació: Est,sol fins cap allà les 12.\nGrau obligat: V-V+/A0.\nDescens: Hi ha dues opcions a peu o rapelant,el més habitual és baixar caminant.\nBaixada a peu: Acabar de crestejar un tram senzill de II i assolir el cim de les Agudes on trobem marques de P.R. que caldrà seguir de baixada fins a la Font de Briançó.\nArribats a la Font de Briançó deixem el P.R. i continuem per una pista.Caldrà seguir aquesta pista fins al segón revolt de 180° on retrobarem les fites de l'aproximació.\nBaixada rapelant: La darrera reunió és comuna amb la Terra Incognita i està formada per dos parabolts amb anella.D'aquí tirem un ràpel de 45 metres (?) fins la gran diagonal on hem fet la R4,per aquesta feixa potser es pot baixar amb algun ràpel en algun arbre.\nRessenyes: Joanasín i Col.leccionistadevies.Gràcies!\nsergi 15 d’abril de 2021, a les 7:45\nMillor descripcio imposibol ajjajajja!!\nAqui el que guanya es el paisatge i la posible companyia.\nBloc Empotrat 16 d’abril de 2021, a les 6:57\nEm debia haver fumat algún porro de romaní quan vaig fer la paiada i estava ben inspirat jajajaja\nA veure quan en fem alguna junts!


Recuperades cinc cartes inèdites que el president Companys va escriure quan ja era a presó\nEntre els diversos documents que un drapaire va trobar en un pis de Barcelona ara fa uns anys s'han pogut recuperar cinc cartes inèdites que el president de la Generalitat Lluís Companys va escriure quan era a la presó, després dels fets d'octubre del 1934. El destinatari era Jaume Creus, íntim amic dels presidents Companys i Macià.\nRedacció 14/10/2011 - 07.39 Actualitzat 15/10/2011 - 01.03\nEl drapaire Gabriel Domínguez López va trobar les cartes de Companys, juntament amb més documentació, fa molts anys, en un pis de Barcelona. Els textos, actualment penjats al portal de l'Associació i Història de Manresa, Memòria.cat, anaven adreçats a l'industrial i polític d'ERC Jaume Creus, quan tots dos eren a la presó pels fets del 6 d'octubre de 1934.\nEl conjunt documental també recull dues epístoles de Josep Dancàs, dues de Pere Foix, una de Frederic Escofet, una de Josep Canudas i una altra del fundador d'Unió Democràtica de Catalunya, Manuel Carrasco i Formiguera.\nA banda, s'han recuperat deu còpies de cartes que Jaume Creus va enviar a Lluís Companys, Enric Pérez Farrás, Joan Casanovas, Josep Maria Espanya i Ventura Gassol. Unes cartes que evidencien l'amistat que Creus mantenia amb personalitats destacades de la vida política catalana durant la República.\nTota la documentació, 29 han estat les carpetes recuperades, s'ha entregat a l'Arxiu Comarcal del Bages, d'on es traslladarà a l'Arxiu Nacional de Catalunya.\nL'ombra de Pablo Iglesias marca el relleu a Podem cap a una era de lideratge compartit\nCartes inèdites de Companys


Projecte Bombay to Barcelona Library Café – From Barcelona to Bombay\nUn projecte el qual estic totalment involucrada, que m’apassiona, hi crec, em fa créixer, i hi treballo de forma diària. Aniré penjant entrades sobre la feina que anem fent per tal de poder arribar a fer del projecte una realitat. Us convido a que llegiu aquesta introducció del projecte i que entreu a la pàgina web, creada recentment.\nBombay, capital econòmica de la Índia, és una ciutat amb 21 milions de persones de les\nquals entre el 50 i el 60% de la població viu per sota el llindar de la pobresa. El fet de veure un nen vivint al carrer, no és un fet aïllat a la ciutat de Bombay, és més aviat un fet comú.\nSón molts els nens que ja des de ben petits, tant per decisió pròpia com per abandó, acaben tenint el carrer com la seva llar, una llar compartida per milions de persones més, plenes de perills com el maltractament, la drogadicció, les malalties, el segrest, la prostitució, la explotació infantil, etc.\nLes seves probabilitats d’inserció laboral són ben poques, per no dir gairebé nules. Les seves ocpions, doncs, són o bé pidolar pels carrers, o bé treballar en feines com la recolecta i separació de brossa en els grans abocadors, netejar sabates, portar maletes a les estacions de tren, etc, o bé la prostitució. Totes aquestes feines les realitzen a un preu desorbitàdament baix, per la qual cosa, aconseguir pagar un got de llet, un batut de xocolata, o una galeta, per a ells és una tasca inaccessible.\nAixí doncs, aquest projecte preté obrir una Biblioteca cafè la qual serà portada per nois i noies del carrer que han estat acollits per l’orfanat Snehasadan durant la seva infantesa, però que un cop arribats a la majoria d’edat, han hagut de marxar per deixar lloc a altres nens del carrer. D’aquesta manera, s’evitarà que alguns hagin de tornar a viure al carrer, i se’ls donarà una oportunitat d’inserció laboral.\nEn aquesta Biblioteca cafè s’oferirà un batut de xocolata, una galeta, o un got de llet a un preu accessible a aquells nens del carrer que no tenen la sort de tenir una llar. Els aliments bàsics, motl sovint tenen un preu extremadament car si el comparem amb el seu preu de cost, per tant, es facilitarà l’accés d’aquests nens als aliments bàsics. De la mateixa manera, tots aquells que tinguin inquietuts educatives podran tenir accés a llibres, i es realitzarà una borsa de treball on es podran penjar ofertes de feina, per tant, es donaran més oportunitats a joves amb dificultats d’inserció laboral. Una cafeteria biblioteca on tothom, sense importància de classe social o casta, pugui entrar i es pugui permetre prendre alguna cosa, per molt bàsica que sigui. Volem evitar la selecció de clients per motius econòmics, volem crear un lloc sense desigualtats i accessible per a tothom.\nEl creador i impulsor del projecte és l’Amin Sheikh, antic nen del carrer i actualment emprenador i best-seller. Amb només cinc anys, l’ Amin Sheikh (Bombay, 1980) va fugir dels barris d’on vivia i es va instal·lar en una de les estacions ferroviàries de la seva ciutat natal. Va patir d’abusos sexuals i robatoris, treballar com a neteja sabates, transportador de metalls, recol·lector de brossa fins que va acceptar la oferta d’una monja que li va proposar viure en un orfenat on tindria menjar, roba, i un sostre on dormir. A partir d’aquí va anar lluitant fins que finalment, va escriure la seva autobiografia per poder finançar aquest projecte.\nPer més informació entreu al següent enllaç: www.iambecauseofyou.com


Cirurgia Estètica | Augment de pits\nUna de les cirurgies més destacades en estètica és la de l'augment de pits, tractament conegut també com a augment mamari o augment de mames. És important per a la dona, eliminar aquests complexos que tenen el seu origen en una mama amb poc volum per manca de desenvolupament genètic o perquè ha perdut volum després de l'època d’alletament.\nÉs una cirurgia d’excel·lents resultats, molt sol·licitada perquè aconsegueix la mida mamària desitjada mitjançant les pròtesis de gel de silicona, trilaminars, de diverses mides, formes, textures i nivell de projecció, donant el volum i turgència apropiats i desitjats.\nLa situació de l’implant és sempre per darrere de la glàndula, podent fer la butxaca d’ubicació davant del muscle pectoral o darrere, segons els casos.\nÉs una cirurgia que produeix cicatrius mínimes i discretes, requereix menys d’un dia d’ingrés i la recuperació per a la tornada del ritme de vida normal és d’entre una i dues setmanes.\nSegons la via d’accés de l’implant, axil·lar, perí areolar o en el solc submamari i la situació d'aquest, es pot garantir una futura lactància.\nDemani informació i assessorament:


#1lib1ref – Amical Wikimedia\nLa Viquipèdia sempre ha estat en el punt de mira per una cosa: la manca de fiabilitat. Cada vegada que em fan una entrevista, sempre em pregunten el mateix: La Viquipèdia…és fiable? Jo, tirant de les meves plantilles de resposta, sempre contesto: Res és fiable per sí mateix. És la gent que se’n refia de les coses i dels altres. Jo no em refio del meu peixater i en canvi sí del meu fruiter. Que una cosa estigui publicada en paper o en digital no significa que sigui certa. Tots tenim la nostra veritat. La Viquipèdia només evidencia aquest fet i -en el seu avís general, informa clarament que no dóna cap garantia de validesa. En el fons, no fa res més que seguir el mètode científic. No dóna res per cert ni per definitiu. Ho qüestiona tot, fins i tot els seus propis articles i els seus col·laboradors. Els articles de la Viquipèdia no diuen “això és cert” sinó que diuen “això és el que els voluntaris en aquesta llengua han sigut capaços de compilar fins ara”. I sempre basant-se en fonts alienes. En publicacions. En revistes especialitzades. En premsa. És el que els viquipedistes anomenem referències.\nEls viquipedistes no som creadors de coneixement, sinó gestors del coneixement. Recollim informació publicada, la sintetitzem, la contrastem, la posem a disposició del públic i demanem que ens la critiquin, la millorin, l’arreglin, l’actualitzin. Anem amb l’acceptació de l’error per davant, i demanem ajuda.\nEn un escenari on els termes de moda són “post-veritat“, o “fake news“, on pescar clics sembla més important que validar el contingut que es publica, el model de la Viquipèdia esdevé de referència: Citar la font. Els periodistes no estan obligats a citar les seves fonts. Els viquipedistes sí. No es tracta tant de validar la informació, sinó de verificar la traçabilitat de la mateixa. No et dic pas que sigui cert. Et dic d’on ho he tret. I et demano que m’ajudis a millorar-ho. Com més fonts i més diverses, millor serà un article. Ets tu amb el teu esperit crític qui hauràs de decidir si et creus o no tota o part de la informació llegida.\nLa feina però, no s’acaba mai. Hi ha milers d’articles a la Viquipèdia en català que necessiten fonts bibliogràfiques. Històricament, els bibliotecaris han facilitat l’accés a la informació a la ciutadania. És per això que, coincidint amb l’aniversari de la popular enciclopèdia en línia, demanem que ens regalin una referència. Imagineu un món on cada bibliotecari afegís una referència bibliogràfica a Viquipèdia? Benvinguts a #1lib1ref.\nNota: Text publicat originalment aquí.\nTagged on: bibliowikis, GLAMwiki\n← Permís per a PESCAR: millorem la història de la humanitat a la Viquipèdia\nAmador Álvarez: “Modernitzem les infotaules per tenir continguts més actualitzats i amb millors mapes” →


243/365-Volta i volta TV – Òscar Julià\n365dies, Personal, Televisió, Xarxes socials\n243/365-Volta i volta TV\nDate: 4 Novembre 2016Author: OscarJulia 1 Comentari\nAvui us vull parlar d’un programa de televisió, una cosa que diria que encara no he fet.\nPerò resulta que el presentador d’aquest programa és amic meu i, més enllà de l’estima personal que li pugui tenir, presenta el programa de collons i ho fa amb un “desparpajo” digne de gent que ho ha fet sempre.\nEs tracta d’un programa de cuina que es titula “Volta i Volta” i que s’autodefineix com “programa distès de cuina patxanguera a BadalonaTV presentat per Jordi Beumala i amb la participació de cuiners del país“.\nUs puc ben assegurar que en Jordi cuina de collons i monta unes “gastrojuergas” de nassos (el dia que l’Institut d’Estudis Catalans descobreixi aquesta paraula “made in Beumala” no trigarà garie en afegir-la al diccionari). Però això no us ho vull explicar massa per no fer-vos dentetes.\nEl programa es fa a BadalonaTV però es pot veure per La Xarxa de televisions locals. Ja s’ha emès una temporada de 13 capítols però aviat començaran a gravar la 2ª temporada (també de 13 capitols). A més, es podrà veure pel canal que té La Xarxa a Movistar.\nDit això, us vull recomanar que aneu al seu canal de Youtube i us vull demanar que us hi subscriviu. Si us agrada cuinar segur que aprendreu receptes noves. Si no us agrada cuinar potser en Jordi aconsegueix que us atreviu a obrir algun calaix de la cuina.\nTambé els podeu trobar a Facebook, Twitter i Instragram: voltaivoltatv\nPer cert, us agrada cuinar?\nAnterior Previous post: 242/365-Hi ha poques dones enginyeres\nSegüent Next post: 244/365-Vaga de deures\nOne thought on “243/365-Volta i volta TV”\n4 Novembre 2016 a les 09:00


Jorge Javier menteix a Gloria Camila sobre la seva família mentre ella par\nJorge Javier menteix a Gloria Camila sobre la seva família mentre ella participa a 'Supervivientes'\nEl seu germà podria tornar a entrar a la presó\ndivendres, 28 d’abril 2017 - 10:29h\nGloria Camila no sap res sobre les novetats de la seva família. | Cedida\nDurant una de les connexions d'aquest dijous a la nit entre el plató de Madrid i l'illa de 'Supervivientes', Jorge Javier Vázquez es va veure obligat a mentir a Gloria Camila. Durant la conversa tots dos van parlar sobre com estava vivint l'experiència la filla de José Ortega Cano i sobre els problemes que l'esperaven a Espanya. No obstant això, el presentador li va voler mentir afirmant que no hi havia problemes a la seva família i que no hi havia cap fet important que hagués de conèixer.\nJorge Javier va obviar que el germà de Gloria Camila, José Fernando, havia estat detingut de nou dissabte passat, 22 d'abril, per pegar un policia, un incident que podria fer que tornés a entrar de nou a la presó. A més, tampoc no li va explicar que acabava de ser tieta d'una nena, fruit de la relació que el seu germà va tenir amb Michu, sobre qui ara té una ordre d'allunyament. Jorge Javier potser només tractava de protegir la noia o, simplement, vol esperar la seva sortida del programa per poder captar la seva reacció davant totes aquestes notícies.\nCom recull 'Vanitatis', ja va passar un fet semblant amb la família Cano, quan Rosa Benito va participar a 'Supervivientes' l'any 2011. L'estada de Rosa a l'illa va coincidir amb el greu accident de cotxe que va tenir José Ortega Cano, en què va morir l'altre conductor. Llavors, el programa tampoc no va voler explicar-li els fets a la concursant, encara que en aquest cas Aída Nízar, que es trobava a l'illa i sabia què havia passat, va començar a fer comentaris macabres. Nízar no va dubtar a preguntar-li que què passaria si alguna cosa dolenta li passava al torero, però Rosa no va entendre a què es referia.


Mor a Madrid la pintora Ángeles Santos Torroella a l'edat de 101 anys - El Gerió Digital\nL'autora de quadres com 'Un mundo' va néixer a Portbou el novembre del 1911\nDivendres, 4 d'octubre de 2013 09:26h\nÁngeles Santos Torroella © arrinconarte-elrincondelarte.blogspot.com.es\nÁngeles Santos Torroella ha posat punt final a una vida centenària a la seva residència de Madrid, segons ha informat el diari 'ABC', rotatiu on escriu el seu germà Rafael, poeta i crític d'art.\nLa pintora nascuda a Portbou (Alt Empordà) va incrementar la seva fama, després de fer algunes exposicions a Valladolid, gràcies a la seva participació al Salón de Otoño de Madrid, l'any 1929. Especialment, pels articles que van alabar la seva pintura, a mig camí entre l'expressionisme i el surrealisme, escrits per intel·lectuals i crítics com Ramón Gómez de la Serna, Juan Ramón Jiménez o Federico García Lorca.\nDesprés de fer exposicions a París, Venècia i els Estats Units, Ángeles Santos es va traslladar a Barcelona, on el 1936 va casar-se amb el pintor Emilio Grau Sala. Durant aquest període, Santos va deixar de pintar, ja sigui pel naixement del seu fill Julián o, com assenyalen alguns crítics, perquè el contrast entre la seva pintura i la del Noucentisme català li va valdre qualificatius d'artista dura i poc amable.\nUn temps més endavant, Santos va tornar a pintar, amb un estil més suau, i va abordar temes com el retrat, els interiors urbans i els paisatges marítims, optant per un estil postimpressionista. L'any 2005, va ser guardonada amb la Creu de Sant Jordi per la Generalitat de Catalunya.


Cerca de Ajuntament De Berga. Regidoria De Medi Ambient - Llibreria De La Diputació.\nCerca de Editorial : Ajuntament de Berga. Regidoria de Medi ambient\nTipus d'articles Llibres (1) Matèries Ciència (1) Idiomes Català (1) Preus De 15 a 40 euros (1) Disponibilitat Disponibilitat (1)\nAjuntament de Berga. Regidoria de Medi ambient Eliminar filtro Treu els filtres


PUCKMINNIE: Canviar l'estil?\nFa dies que hi dono voltes.I abans de prendre una decissió us ho pregunto a vosaltres. Seria bo que fes un canvi d'estil?\nNo em refereixo a un canvi d'imatge personal d'aquests que fan a "Corporación Dermoestética", jeje,potser convindria però passo:P.Sinó d'un canvi d'estil del blog.\nDues hores després:\n...disculpeu però m'ha vingut una inspiració celestial ;P i ja he decidit reordenar el blog.Intentaré centrar-me en els temes que m'interessen però d'una manera menys caòtica.\nO sigui una cosa com: dilluns una recepta de cuina, dimecres l'últim llibre llegit o peli que he vist,divendres ídees estrafolàries...Bé alguna cosa per l'estil.Vaig a acabar de pensar-m'ho. He de reorganitzar la meva vida..ups,perdó, el meu blog!!!\nPublicat per Minnie a 3:24\nGAIA 4 de març de 2010 a les 12:44\nNo et sents a gust amb el teu estil de blog?\nCreus que el teu estil no els hi agrada als teus lectors?\nPodries començar amb un canvi de plantilla, de lletra, afegir gadgets...\nDe tant en tant, està bé fer algun canvi en el blog. Jo, al principi vaig fer varis canvis i al final he trobat el que m'agrada. Vaig començar posant una plantilla fosca de color lila i música de fons. Parlava també de coses més personals.\nAmics meus em van dir que els hi molestava la música al entrar al meu blog i la lletra no era gaire llegible davant d'una plantilla gravada i fosca. Els hi vaig fer cas.\nTambé és veritat que un blog és molt personal i el que tu et pot agradar, a d'altres no els hi agrada.\nEls temes que tractes no trobo que siguin caòtics. Són curts, fàcils d'entendre... No tenen perquè seguir un ordre però el que exposes pot ser una bona idea tot i que si vols escriure diàriament, et crea una obligació, no?\nVinga, a veure que en sortirà d'això!!!!\nMinnie 4 de març de 2010 a les 12:50\nGràcies!m'agrada que em donin més idees o tindré en compte.