Redacció | dimecres, 26 de març del 2014, a les 21.11\nÉs difícil triar-ne una de preferida entre aquestes 10 cançons eclèctiques, alegres o iròniques. ‘El jersei’ és, de moment, la més coneguda: explica la veritable història de la peça de roba preferida del cantant Dani Alvarez, així com el drama que li va passar: “Un dia se li va aferrar un xiclet i no el vaig saber treure.”\nAlvarez, que ha compost i escrit la majoria de les cançons -la seva altra afició és musicar versos d’autors com Enric Casasses, Raúl Rivero o Gabriel Ferrater- sap sublimar la quotidianitat i retre un homenatge sensible als objectes que li han estat fidels com animals de companyia: “Una vida de jersei són set anys de vida de persona”, diu la cançó.\nTambé té molta facilitat per canviar de registre i imitar els sons i accents illencs -siguin de Mallorca o de Cuba- que deixa entreveure un profund coneixement i interès per les llengües i les músiques. Va estudiar fagot al Conservatori, i fa cinc anys que es va trobar amb els altres musics del grup, amb qui compartia la mateixa sala d’assaig. Ara Venancio s’ha estabilitzat amb un trompetista (Leo Torres), un guitarrista (Joan Gil), un baixista (Gerard Cantero) i un percussionista (Bernat Torras). El grup té una formació sòlida que li permet gaudir més en directe, cosa molt apreciada pels espectadors. “El contacte amb el públic és un estímul. Té aquest punt d’adrenalina que fa que surtin les coses”. Ara comencen una gira que passarà per Barcelona el mes de maig.\nSurt a la venda el disc de Shakira\nLa llibreria Documenta celebra una festa a la seva futura nova seu\nEl Liceu busca nous públics entre el turisme convencional i el de congressos\nEl CCCB descobreix els mestres de l’animació a través de la mostra “Metamorfosis”


EL BLACK MUSIC FESTIVAL ANUNCIA MORGAN A L’AUDITORI DE GIRONA – Portal de 7deRàdio\nEL BLACK MUSIC FESTIVAL ANUNCIA MORGAN A L’AUDITORI DE GIRONA\nDesprés d’una “Edició Especial” marcada per la pandèmia, el Black Music Festival agafa embranzida per encarar l’edició del 2022, que ha anunciat a Morgan per la seva edició de 20è aniversari\nby 7deRàdio 2 de diciembre de 2021, 6:39 pm 27 Views\nMorgan, la tercera confirmació de l’edició de 20è aniversari del Black Music Festival, actuarà el dissabte 5 de març de 2022 a l’Auditori de Girona. Els madrilenys tornen als escenaris després de dos anys per presentar el seu nou treball The River and The Stone, que flueix entre el soul el r&b i el folk, però que manté la força del rock. Aquest disc es va començar a treballar el 2020 després del confinament i va ser precisament aquesta parada total de la societat la que ha fet que aquest disc sigui més reposat i amb cançons més atmosfèriques.\nFa tan sols unes setmanes que el Black Music Festival donava per tancada l’Edició Especial que la pandèmia va provocar, convertint la durada del festival en tot un any i una programació molt ambiciosa, amb gran èxit. Ara, el Black Music Festival agafa embranzida i treballa en la que serà l’edició del 2022, que tornarà a celebrar-se durant el mes de març, com era l’habitual. Fa quinze dies es van posar a la venda les entrades pel concert de la cantant francesa ZAZ que, juntament amb Cory Wong i, ara Morgan, encapçalen el cartell d’aquest 2022.\nPrevious article Arriba la 10a edició de la fira de les ONG de Gràcia\nNext article Pánico en la Sala #253 03/12/2021


Portfoli del 21A: Exàmens, exàmens i més exàmens\nAquesta setmana s'ha basat en aprendre teoria i posar-la en pràctica amb exercicis que ens ha proposat Toni.\nPer al dilluns Toni ens havia demanat un mapa conceptual sobre la variació lingüística com a deures, i quasi ningú l'havia fet, per això els que el feren eixiren a explicar-ho davant de tota la classe. Com que no estaven del tot complets Toni ens donà un mapa conceptual fet per ell i es passà el que quedava de classe explicant-ho.\nDimecres Toni ens va donar un altre full amb teoria de la modalització i la dixi, i ens digué que els punts sobre la llengua estàndard i la noció del registre no anirien per a examen ja que no donava temps a explicar-ho. També decidirem entre tots llevar de l'examen el comentari del poema. Vam fer els exercicis de la fitxa 1 i la 2.\nDijous Toni va explicar el que es la dixi i les classes de dixi que hi ha, i vam practicar tot el que haviem donat a classe amb els exercicis.\nLa setmana que ve és la setmana d'examens finals i globals, i anem tots molt agobiats estudiant una cosa i altra, dia si i dia també. Però, aquesta setmana també és l'ultima abans de l'examen, per això tenim que estar mes atents que mai a classe.\nEns llegim prompte, companys.\nPublicat per Maria Durán a 23:57


La descoberta i la valoració del Pirineu romànic data d’inicis del segle XX. Les publicacions dels excursionistes i les informacions dels primers viatges per a recollir dades i obtenir fotografies van intensificar l’estudi d’un patrimoni fins llavors ben poc conegut des de Barcelona. Paral·lelament, les valls pirinenques es van anar incorporant al mercat de l’art, i els antiquaris i gestors de museus les començaren a freqüentar. En pocs anys, les esglésies que fins llavors havien conservat les decoracions, les imatges i el mobiliari acumulat al llarg dels segles, serien en bona part desposseïdes de tot allò que era susceptible de ser venut pels antiquaris. En un primer moment, només eren els béns mobles (imatges, frontals d’altar, objectes), però després s’hi van afegir les pintures que cobrien els murs dels edificis, i que van haver de ser arrencades, portades i exposades al Museu de Barcelona, per tal d’evitar-ne la seva exportació.\nEl Pirineu romànic vist per Josep Gudiol i Emili Gandia, de M. Guardia i I. Lorés. Portada del llibre\nHi ha dos moments que sobresurten en aquests canvis ràpids a què van ser sotmeses les esglésies en el primer quart del segle XX: el primer és l’expedició organitzada per l’Institut d’Estudis Catalans a la Ribagorça i la Val d’Aran, entre el 31 d’agost i el 14 de setembre de 1907, i l’arrencament de les pintures murals romàniques entre l’estiu de 1920 i el gener de 1923 és el segon. La trobada de nova documentació sobre aquests dos moments en el marc de les recerques sobre el romànic de la Vall de Boí que estem duent a terme des del grup de recerca Ars Picta, no només ens aporta noves dades, sinó que també ens permet valorar adequadament la feina feta pels autors d’aquests documents, Josep Gudiol i Cunill i Emili Gandia i Ortega, tot restituint el paper que van tenir en cada un dels dos moments. I això implica matisar el protagonisme pràcticament exclusiu que ha estat atribuït a personatges com Josep Puig i Cadafalch o Joaquim Folch i Torres.\nJosep Gudiol, conservador del Museu Episcopal de Vic i estudiós, que ja havia publicat alguna de les seves obres clau, com les Nocions d’arqueologia sagrada catalana, el 1902, que podríem considerar-la la primera història de l’art medieval català, va ser cridat per l’Institut d’Estudis Catalans a participar en l’expedició que havia proposat i que va dirigir Josep Puig i Cadafalch. També hi van participar Guillem de Brocà, membre de l’Institut, Josep Goday, assistent de Puig i que va fer l’aixecament de les diferents esglésies, i el fotògraf Adolf Mas, que va realitzar un ampli reportatge. La feina que inicialment se li va encarregar a Gudiol va ser la de llegir i estudiar les inscripcions que es trobessin en els edificis que visitarien. Però ara sabem que en va fer molta més. En efecte, en les setmanes immediatament posteriors a la seva tornada, va redactar una àmplia memòria que va lliurar a l’Institut d’Estudis Catalans. L’objectiu era publicar-la, però ha restat inèdita fins ara, que l’hem recuperada i editada en aquest nou llibre. L’estudi encomanat sobre les inscripcions ocupa el primer capítol, que ell va anomenar “Monuments literaris” i que es completava amb un ampli annex dedicat a les inscripcions del claustre de Roda d’Isàvena. Aquest annex no es conserva perquè és l’única part del manuscrit que va ser publicada en el primer número de l’Anuari de l’IEC, juntament amb un estudi de Brocà i el de Puig i Cadafalch dedicat amb coberta de fusta de les Valls d’Aran i de Boí. La resta del manuscrit, que constava de 57 folis escrits per una cara i il·lustrats amb fotografies enganxades al darrere, estan dedicats a l’escultura, la pintura, el mobiliari i la indumentària i els seus accessoris. Una organització que segueix de prop l’esquema de les Nocions d’arqueologia sagrada catalana.Manquen els folis 6 al 20, que estaven dedicats a l’arquitectura. A diferència de la resta del manuscrit, que va ser consultada perquè hi ha parts marcades amb llapis, aquestes pàgines van ser retirades, probablement per Puig i Cadafalch, i no les hem pogut localitzar.\nSant Quirze de Pedret : fotografia d'un detall de les pintures de l'absidiola meridional, in situ, 1921. Emili Gandia? (Fons Gandia)\nEl text de Gudiol constitueix el primer estudi sobre el romànic de la Vall d’Aran i la Ribagorça visitat en aquella expedició. A partir de les notes del quadern de camp i de les fotografies d’Adolf Mas, hi ha un procés d’assimilació de les dades adquirides i de les novetats que van poder veure. I els comentaris més frescos, més nous, són els referits a la pintura mural romànica i al Davallament d’Erill, que van descobrir tancat en un clos. De les set imatges del grup escultòric, Gudiol en va adquirir cinc per al Museu episcopal de Vic el 1911, i en la memòria d’aquell any reprodueix amb les mateixes paraules la sorpresa i l’emoció del moment.\nEmili Gandia era el conservador de les col·leccions d’art medieval del Museu de Barcelona, a més a més de l’arqueòleg responsable de les excavacions d’Empúries des del seu inici. Les funcions de conservador implicaven fer de “correu” per anar a embalar i recollir les obres que s’havien adquirit, una feina delicada en aquells moments. En els primers treballs d’arrencament no hi va participar perquè el Museu va enviar Vidal i Ventosa pels arrencaments dels absis de les dues esglésies de Taüll (estiu de 1920) i va confiar malauradament, com es va poder comprovar més tard, en Amadeu Sales per als de les esglésies de La Seu d’Urgell, de la Vall de Cardós i d’Engolasters. No es va documentar allò fet en cap dels dos casos i només tenim el testimoni de les cartes adreçades per Vidal i Ventosa des de Taüll a Folch i Torres. És durant aquests moments quan es destrueix la inscripció de Taüll, a causa de les males relacions entre la gent del poble i els tècnics italians. Després d’aquestes experiències, el Museu va confiar en Gandia per a controlar els arrencaments que havien quedat pendents. Durant l’estiu de 1921 treballà amb Steffanoni en l’arrencament i descoberta de nous fragments fins aleshores desconeguts a l’església de Sant Quirze de Pedret. Finalment, des del mes de novembre fins el gener dels anys 1922 i 1923 acompanyà els tècnics Cividini i Dalmati per concloure els treballs, els més complexes, a les esglésies de la Vall de Boí: les pintures de la nau meridional de Santa Maria, les de l’absis nord de Sant Climent i les dels intradossos i mur de la nau nord de Sant Joan de Boí. En tots els casos en què va intervenir va fer dibuixos i nombroses anotacions que havien de servir per a instal·lar les pintures als nous suports que s’estaven construint al Museu de Barcelona per acollir-les. Aquesta preciosa documentació, servada per la família Gandia que ens l’ha cedit generosament, per a aquesta publicació, ens proporciona dades molt importants i, en algun cas decisives, per a rectificar o confirmar la posició original de molts fragments pictòrics. A partir de la documentació gràfica, degudament creuada per altres dades que proporcionen diversos arxius fins ara utilitzats només parcialment, hem pogut refer el relat d’allò que va succeir durant els anys 20 als Pirineus en relació amb les pintures murals romàniques.\nSant Quirze de Pedret : croquis de les pintures del interior de l'absidiola meridional amb indicacions i amidaments dels fragments pictòrics i obertures. Emili Gandia, 1921 (Fons Gandia)\nIRCVM – Ars Picta\nEtiquetes: Història de l'art, Pintura mural, Romànic


Cadaqués pateix una onada d'enverinaments a gossos i gats - Diari de Girona\nCadaqués pateix una onada d'enverinaments a gossos i gats\nL'Ajuntament adverteix els veïns perquè lligui les mascotes i estigui alerta amb els nens\ncadaqués | m.faixó/c.v 18.02.2015 | 07:19\nUn grup de gats al carrer Clementina Arderiu de Cadaqués ahir a la tarda. marga faixó\nCadaqués està patint des de fa quinze dies una onada d'enverinaments a gossos i gats. Un gos ha mort i un altre va haver de ser atès per un centre veterinari. Una analítica a l'animal va confirmar l'enverinament. L'Ajuntament i l'Associació dels Amics de Ses Animals de Cadaqués han alertat els veïns perquè s'assegurin de portar les mascotes lligades i que els nens no agafin res del terra.\nSa Conca, Es Caials, Es Colomers i les Creus són alguns dels punts on fa uns quinze dies van començar a desaparèixer gats de carrer. A més, es coneixen els dos casos de gossos, en aquest cas de particulars, que també han estat enverinats. La situació es va posar en coneixement de l'Ajuntament, que ha decidit posar en avís els veïns demanant que estiguin alerta. Des de l'Associació també han fet una crida a través de l'emissora Ràdio Cap de Creus.\nA més, l'Ajuntament recorda que si es pot demostrar, es pot denunciar la persona o persones culpables. Constata que, a banda de les multes que es puguin imposar, es tracta d'un delicte tipificat al codi penal que pot comportar presó.\nNo és la primera vegada que apareixen animals morts que han menjat algun aliment enverinat. De fet, el 2004 es va decidir frenar la pràctica que s'havia convertit en habitual els cinc anys anteriors. L'Ajuntament va posar en marxa una normativa, el Reglament d'Animals de Companyia, que preveu sancions de fins a 20.000 euros per a les persones que enverinin ?gossos i gats considerant que la ?situació era "greu i preocupant". Per això el reglament estableix com a falta molt greu l'enverinament d'animals al carrer, ?donar-los menjar a la via ública i fomentar la presència de gats al carrer. La normativa també obliga els propietaris de gossos a censar les seves mascotes i a mantenir al dia la targeta sanitària dels animals.\nL'Associació dels animals de Cadaqués vetlla perquè no hi hagi una proliferació de gats de carrer practicant l'esterilització i els alimenta.


El circuit Sonora arriba a Sueca amb el 'jazz' d'Ales Cesarini & Payoh Soul Rebel i Jazzmatiks | Valencia Extra\nEl circuit Sonora arriba a Sueca amb el 'jazz' d'Ales Cesarini & Payoh Soul Rebel i Jazzmatiks\nL’Institut Valencià de Cultura presenta aquest cap de setmana el segon dels concerts de Sonora, el circuit de la música valenciana que porta per tot el territori els guanyadors i finalistes dels Premis Carles Santos de la Música Valenciana. Dissabte 31 d’octubre, a les 19.00 hores, el Centre Municipal Bernat i Baldoví de Sueca acollirà el programa doble amb els concerts d’Ales Cesarini & Payoh Soul Rebel i Jazzmatiks.\nLa unió del contrabaixista Ales Cesarini i el cantant i lletrista Payoh Soul Rebel ha donat lloc a una sinergia que ha generat ja dos discos. L’últim d’aquests, ‘Dandelion’, navega per les aigües de les músiques del món i descriu un fascinant viatge sonor presentat en un quartet que completen el pianista Baptiste Bailly i el percussionista David Gadea.\nPel que fa a Jazzmatiks, amb la seua proposta demostren que tota matèria es pot transformar en ‘jazz’. La seua aparició va suposar que versos de Raimon i La Gossa Sorda foren transmutats en l’element que el grup porta al nom. Des d’aleshores, han sumat un repertori de versions i temes propis que van del ‘swing’ a la ‘bossa nova’ o el ‘boogaloo’, i que desperten l’emoció de trobar-te en un paisatge conegut i, alhora, completament nou.\nL’accés al concert és lliure, però a causa de les mesures de seguretat i aforament per la COVID, és necessari inscriure’s per a reservar les invitacions mitjançant el formulari de la web ‘circuitsonora.com.\nSonora, el circuit de la música valenciana, naix en 2019 amb la intenció de portar als finalistes i guanyadors dels Premis Carles Santos de la Música Valenciana a un cicle de concerts per tot el territori valencià. Enguany, Sonora s’allargarà des del 25 d’octubre fins al 13 de març de 2021.\nEl Centre del Carme comença aquest dijous els 'Concerts des del llit' amb les actuacions de Yana Zafiro i Popin'love


Mort per sobredosi Mort per sobredosi\nMort per sobredosi\nFesta i nit/Maria Part\nÉs per tots conegut allò que “la música amanseix les feres”. Sembla cosa de màgia: com si qualsevol cançó tinguera el mateix efecte que una dosi de melatonina però amb la diferència que no t’has d’empassar cap pastilla. Però la música fa moltes més coses: et fa vindre a la memòria records, persones, ciutats, t’ajuda a mantindre un lligam etern amb persones que no tens a prop, perquè saps que s’han quedat a viure en cançons i, sense pagar lloguer! Tal com estan els preus de l’habitatge a Madrid! Quin desvergonyiment!\nTot i que si es mira la cara lletja de la moneda, la música té tant de poder que també fa que la pugues odiar. Per esta mateixa raó, no recomane posar de sintonia per a despertar-te la teua cançó preferida (per raons òbvies) com tampoc és recomanable lligar certa cançó a algú que saps que no romandrà amb tu per sempre: no cal dir que, al llarg de la meua biografia, hi ha moltes cançons que sempre seguiran al meu costat però que jo no tinc perquè tornar-les a escoltar. Encara que no tot és dolent: fa poc vaig fer un viatge en el temps sense eixir d’Spotify: venia d’haver estat a les festes de Fortaleny, on l’orquesta que cantava va començar amb la Gossa Sorda i vaig pensar “Xe tu… si els havia perdut la pista des que militava a les joventuts independentistes!”.\nSegur que tot aquell amb qui em vaig creuar aquell dilluns pansit va fer intenció de somriure, perquè si jo havia aconseguit fer tornar a la Maria de 14 anys a Metro Madrid, segur que la resta també podien veure-la (o això m’agrada pensar). Doncs això, que la música és una màquina del temps però també una brúixola: des que em vaig mudar a Madrid (fa poc més de dos anys i mig) he necessitat sentir-me a casa prou sovint. Al principi, sobretot, “Òntario” de Tardor sempre aconseguia recordar-me d’on vinc: Russafa, el Cinc, el Mercat Central, la platja del Mareny… Poc després, una amiga de Màlaga (sí, de Màlaga de tota la vida) em va parlar de Novembre Elèctric i jo encara ric del que em va costar païr que un grup valencià cantara en valencià quan la majoria dels seus membres són de Madrid: em va semblar (i encara em sembla) meravellós. Encara que no cante en valencià, però és russafer a més no poder… Tórtel: al llarg de la meua aventura madrilenya, a Jorge sempre li agrairé haver-me tornat l’estiu encara que el termòmetre estiguera a prop del 0 (cosa que a Madrid no és gens estranya).\nAi, no vull que se m’oblide: sabies que algunes cançons també són ansiolítiques? Això que li dones al play i és com si una veu interior (no descartes que vinga del teu mateix cap) et diguera que tot passarà, que potser ara està bé patir un poc però que al cap i a la fi tot passarà. La meua cançó ansiolític / lligam etern és “Patraix”, també de Tardor (en veritat el disc sencer, però això em donaria per a una altra columna). I tu, tens triada la teua?\nEls camps d’arròs al poble/Maria Part


Taula de treball a Malgrat per fer front al consum d’alcohol entre els joves | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Taula de treball a Malgrat per fer front al consum d’alcohol entre els joves\nTaula de treball a Malgrat per fer front al consum d’alcohol entre els joves\nMarc Ferri , setembre 6, 2016\t / 614 0\nEl passat mes de juliol el consistori malgratenc es va comprometre a crear una taula de treball per afrontar la problemàtica que genera el consum d’alcohol i drogues entre els joves al carrer.\nLes nits del cap de setmana són les més conflictives. En llocs de Malgrat de Mar com l’avinguda Colom i el carrer Avi Xaxu es concentren en ocasions desenes de joves per fer-hi el “botellón”. Una situació que genera les queixes d’usuaris i veïns de la zona.\nA més, també s’ha exposat els greus conflictes que els darrers mesos ha comportat aquest model com baralles entre grups, algunes de les quals han tingut conseqüències dramàtiques.\nDavant aquest fet, la Candidatura d’Unitat Popular -a l’oposició- va demanar un canvi de model d’oci nocturn del municipi. Paco Márquez, regidor de la CUP a l’ajuntament, ha explicat que la seva intenció és que l’oferta d’oci nocturn “no sigui exclusivament de bars i discoteques” i que s’ofereixi als joves alternatives com activitats esportives i culturals nocturnes, així com facilitar l’obertura d’espais durant la nit com ja s’ha fet en d’altres ocasions a Malgrat de Mar.\nLa proposta va ser ben rebuda per l’alcalde socialista. Joan Mercader es va comprometre a tirar-ho endavant aquest mes de setembre.\nTot a punt per la Festa Major de Palafolls\nTres ciutats europees centraran la temàtica de la Fira de Calella


a) El càlcul de la mitjana a partir de les notes numèriques.\nb) El càlcul emprat per determinar mitjanes d’expedients en sol·licituds de beques FPI i FPU.\nc) La taula d’equivalències per convalidacions de la UIB, aprovada per la Resolució del Rectorat 6929/2004, de 30 de juny, per la qual es fan públiques les directrius de la Comissió Acadèmica sobre adaptacions i convalidacions en aplicació dels articles 53, 54 i 55 del Reglament acadèmic de la UIB (FOU núm. 241, de 23 de juliol).\nd) La taula anual d’equivalències del MEC per a la convocatòria de beques de col·laboració, establerta a l’Ordre ECI/2007/2007, d’11 de juny, per la qual es convoquen les ajudes a l’estudi de caràcter especial anomenades beca-col·laboració per al curs acadèmic 2007-2008 (BOE núm. 161, de 6 de juliol de 2007).\n1. El càlcul de la mitjana de l’expedient acadèmic es farà a partir de tots els crèdits de totes les matèries o assignatures que pertanyin al pla d’estudis i que l’estudiant hagi superat i que tinguin una qualificació alfanumèrica o numèrica. Els crèdits provinents d’activitats formatives regulades pel nombre d’hores o assignatures convalidades o reconegudes amb la qualificació d’«apte» o, en general, els crèdits «transferits» (qualsevol que no hagi conduït a l’obtenció del títol), no es tindran en compte.\n22. La mitjana dels expedients acadèmics de l’estudiant, amb independència del format que tinguin, s’ajustarà sempre a la fórmula següent: la suma de tots els crèdits obtinguts per l’estudiant multiplicat cada un d’ells pel valor de les qualificacions que corresponguin, dividit pel nombre de crèdits superats per l’estudiant.\n1. A l’expedient sempre hi ha d’haver dues mitjanes. La primera s’ha de calcular en funció d’una escala d’1 a 4, que s’obté d’adjudicar a les qualificacions numèriques i alfanumèriques els valors següents: aprovat, 1 punt; notable, 2 punts; excel·lent, 3 punts; i matrícula d’honor, 4 punts. La segona mitjana s’ha de calcular en una escala de l’1 al 10. En ambdós casos la mitjana tindrà dos decimals.\n2. El càlcul de les mitjanes de l’expedient es farà sempre de manera ponderada, en funció d’un valor numèric de cada nota de les matèries i del seu nombre de crèdits.


L'autor italià. Pino Tierno\nUn recorregut per les diverses causes que han dut l’autoria dramàtica italiana a la precària situació que viu als nostres dies, una situació que es troba marcada en bona part per l’absència de suport de les institucions públiques i que es fa especialment visible en el conservadorisme i clientelisme en la manera d’actuar dels teatri stabili.\nHi ha hagut diversos períodes de la història artística italiana en què, de tant en tant, la novel·la, la poesia, les arts figuratives semblaven travessar moments de crisi o esterilitat, potser simplement a favor d’altres expressions culturals. Diferents senyals poden fer pensar que un d’aquests moment el viu ara, en el nostre país, l’escriptura per a l’escena. Si donem una ullada als títols que constitueixen les programacions de la temporada 2012-2013 dels principals teatres nacionals, es fa palès que la condició de la dramatúrgia italiana contemporània no és precisament de color de rosa o, en tot cas, té poc atractiu per als productors i programadors responsables d’aquestes temporades. Per no parlar tampoc de l’interès per part dels teatres estrangers. Excloent-ne els grans clàssics del segle xx (Fo, De Filippo i evidentment Pirandello), són realment pocs els autors vius o contemporanis de la nostra península que han estat presos en consideració pels agents culturals internacionals. Si s’examinen els llistats de la SIAE (Societat Italiana dels Autors i Editors) relatius als intercanvis amb l’estranger en els darrers anys, es conclou que la nostra demanda d’obres provinents d’altres països és de llarg molt superior a l’oferta, i a part d’algun bon èxit d’autors com Spiro Scimone o Fausto Paravidino, l’únic cas de text contemporani molt representat en els últims anys seria Novecento d’Alessandro Baricco, que, d’altra banda, no és exactament un autor teatral, com ja se sap.\nLa propera temporada, doncs, torna a estar plena altra vegada de clàssics més o menys revisitats, adaptacions de novel·les i pel·lícules, una mica de textos contemporanis, sí, però sobretot anglosaxons o francesos… Cal reconèixer que no hi falten textos d’autors italians, sobretot a diverses sales de la capital, però en general es tracta de farses i comèdies que gairebé sempre tenen poca envergadura, tant des del punt de vista artístic com pel que fa a la programació, ja que no estan destinades a ser represes posteriorment a les temporades següents.\nFa temps que es discuteix sobre les causes d’aquesta crisi de la dramatúrgia italiana que com a mínim fa trenta anys que dura. Provem de reexaminar-les breument, començant per les exògenes, és a dir, les relacionades amb el nostre «sistema teatral», públic i privat. Els agents culturals semblen convençuts que el públic italià se sent escassament atret pels textos contemporanis —si no és que tenen al darrere altres muntatges prestigiosos, potser a Broadway o al West-End— i per tant són ben pocs els que estan disposats a confiar en el treball d’un autor nostre.\nUn actor famós o un text conegut: això és el que compta en períodes com aquest, en què l’empresari privat vol arriscar-se poc o gens, encara que igualment es vegin reduïts els ingressos del teatre (l’any passat de nou un 5% menys, segons les darreres dades). Els distribuïdors d’espectacles en el territori nacional estan obsessionats pel «nom» de l’actor o pel «títol» de reclam i pensen, amb més o menys encert, que fora d’aquesta fórmula és dificilíssim imposar al mercat alguna cosa nova.\nEls gestors públics, per la seva part, tot i que institucionalment haurien d’acollir un cert marge de risc, només es dediquen a produir un clàssic rere un altre i altres títols segurs (aquest any el Teatre de Roma torna a proposar Pirandello i el teatre de Gènova presenta un Neil Simon!), atrinxerant-se en la lògica de l’intercanvi amb altres teatri stabili i deixant per a la dramatúrgia italiana, que d’altra banda tenen l’obligació de promoure per estatut, les engrunes de les seves energies econòmiques i professionals. Aquest mecanisme està contribuint a la museïficació dels nostres escenaris i a la consolidació de la idea segons la qual al teatre s’hi va —gairebé sempre avorrint-s’hi— per veure i repassar els clàssics, i als clàssics sempre se’ls demana que ens parlin de la realitat actual.\nSense voler discutir la fascinació immortal pels grans autors, sembla evident que la vitalitat de l’escena no pot apuntalar-se només en els textos del passat, i aquesta concepció està erosionant lentament la quantitat de públic a les nostres sales, on també falta un recanvi generacional, ja que els joves, a més del problema de les entrades cares, sovint no es reconeixen en el llenguatge i les formes actuals del teatre de text. Això no sembla passar en altres països amb un sistema teatral avançat. Posem-ne un exemple. A Itàlia gairebé no hi ha cap actriu amb cert nom que no hagi interpretat L’hostalera de Goldoni (aquest any en tindrem una enèsima edició), mentre que les estrelles anglosaxones, quan decideixen trepitjar els escenaris durant un temps breu o llarg de la seva carrera, renunciant a propostes cinematogràfiques més lucratives, ho fan gairebé sempre amb textos d’autors vius, mogudes per la idea d’un teatre que necessita paraules, temes i estils nous per parlar als seus contemporanis. Estrelles a part, en les grans capitals europees potser no passa cada dia, però segurament no és del tot estrany que un text contemporani “faci el ple” i es quedi en cartell durant mesos o fins i tot anys. A Itàlia, en els últims decennis, no s’han donat mai casos com els de la francesa Reza, el català Galceran, o tants anglesos capaços de seguir en cartell pel seu interès durant temporades, tant al seu país com a l’estranger. Ni, d’altra banda, sembla que hagin aparegut autors de tanta força i originalitat per imposar-se de manera estable en el panorama, almenys de la nostra dramatúrgia. És cert que, a les sales petites (penso en la Cometa-Off o en l’Orologio de Roma, en l’Out-Off o el Teatre I de Milà), s’hi poden descobrir talents de tant en tant, però en molts casos aquests encara necessitarien «posar-se a prova», trobar oportunitats noves i estimulants, enfrontar-se a públics més amplis per donar resultats sòlids i autènticament madurs, sense quedar relegats de per vida a petits teatres perifèrics i amb escàs ressò mediàtic…\nEls premis de dramatúrgia abunden en el nostre país, però les seves connexions amb el món de la producció resulten cada cop més irrisoris ja que, quan la cosa va bé, es limiten a oferir un petit premi en metàl·lic, una publicació inofensiva, una placa que només fa nosa. De molts d’ells, en els últims anys, no n’ha sortit gairebé mai un text que hagi gaudit d’una gira decent per la península, per no dir ja més enllà dels Alps. A més a més, per una actitud compartida per bona part de les realitats institucionals, molts d’aquests premis defensen sovint i monòtonament la vital exuberància dels nostres dialectes, enfront d’una artificiositat fins a cert punt objectiva de l’italià, i per tant han afavorit durant anys un interès nefast, a parer meu, per la dimensió lingüística —en clau literària o popular— en detriment de l’atenció cap als signes d’una autèntica capacitat d’estructurar una obra teatral. Els premis, quan han servit per a alguna cosa, s’han assignat no poques vegades a treballs en dialecte, on predominaven el joc formal, l’experimentació lingüística, el ritme exterior, enfront de l’actitud de construir amb solidesa i saviesa una «intriga», si és que encara es pot usar un terme mal vist per molts esnobs del teatre. Afegim-hi també que, mentre que existeixen diverses escoles d’interpretació (o de guió) apreciades i reconegudes, a casa nostra hi falta encara una estructura seriosa i acreditada que ensenyi els fonaments de l’escriptura teatral, la construcció del personatge, la invenció d’una història… La itàlica concepció del geni que floreix espontàniament no només xoca amb el pensament anglosaxó, que sempre ha tingut molt en compte la formació, fins i tot en l’escriptura creativa, sinó també, pel que en sé, amb la d’altres nacions europees. A moltes ciutats del nostre continent és possible freqüentar bons cursos d’escriptura teatral i aquests cursos són impartits per professionals vàlids i coneguts, i no pas, com sovint succeeix aquí, per «professors» que en molts casos tenen menys experiència pràctica que els seus alumnes…\nEl tema de la formació ens permet enllaçar amb les problemàtiques més «internes» que afecten la nostra dramatúrgia contemporània. La dificultat de veure a l’escenari els propis textos fa que, per un costat, molts autors acabin abandonant qualsevol mena d’ambició teatral per dedicar-se a activitats d’escriptura més lucratives, com ara les sèries o els programes d’entreteniment televisius, i per l’altre, hi ha autors que esdevenen directors dels propis textos, per tria o necessitat, amb resultats no sempre òptims. L’escriptura mateixa, d’altra banda, sembla dirigir-se essencialment en dues direccions. Per una banda, proliferen obres amb patrons, lingüístics o estructurals, de clara matriu televisiva, amb ritmes i diàlegs de cert ganxo, però que van en detriment d’una capacitat real d’aprofundiment i metaforització més pròpia del teatre; per l’altra, abunden les obres que es fixen en grans models —en general Beckett i Pinter— sense tenir, inevitablement, la força trencadora dels mestres. En aquest cas, les temàtiques defugen els vincles amb la quotidianitat i sovint fins i tot amb la contemporaneïtat, però les aspiracions xoquen, moltes vegades, amb la incapacitat de superar estructures inconnexes, construccions monosil·làbiques i irregulars, incapaces, en resum, d’aguantar la confrontació amb l’escenari i el públic.\nMolt millor li va, i això cal dir-ho també, al nostre teatre de director, o al teatre-espectacle, tant pel que fa al públic italià com a l’internacional. El teatre d’experimentació, o per utilitzar la definició ministerial, d’innovació, sí que gaudeix de relativa bona salut i els espectacles de la Raffaello Sanzio o de Pippo Delbono, dels Motus o d’Emma Dante, són molt presents i aplaudits en les programacions italianes i estrangeres, sobretot dels festivals, naturalment. De tota manera, en aquest teatre, gairebé no val la pena ni remarcar-ho, el centre no l’ocupa el text, la paraula autènticament teatral, la que viu més enllà de les llengües i sobretot més enllà de les representacions individuals.\nTornant al teatre més autènticament textual, l’absència de suport per part de les institucions es tradueix, com hem dit, en resultats artístics que no sempre estan a l’alçada. Actualment a Itàlia la gran majoria dels directors artístics dels teatri stabili (que sovint ocupen el càrrec des de fa decennis per la seva vinculació amb la política) es neguen a considerar essencial un suport a la dramatúrgia contemporània en termes d’espai i oferta. Prefereixen reverenciar les lleis darwinianes del mercat més que no pas pensar de tant en tant en els autors nostrats com una «espècie» perillosament en via d’extinció, que, en moments difícils com aquests, potser seria convenient sostenir, promoure, protegir.\nFa pocs mesos es va constituir el Centre Nacional de Dramatúrgia, que uneix moltíssims autors que abans estaven subdividits sota diverses sigles menors, i que ha assumit la dura tasca de donar veu i dignitat a la figura de l’escriptor teatral i s’ha proposat com a interlocutor privilegiat dels teatri stabili i els organismes públics. Ja veurem què passa. El currículum d’alguns autors al capdavant de l’associació, que no són precisament autoritats, crea certa perplexitat…\nL’esperança, tot i així, és que aquest Centre Nacional pugui contribuir a trencar un cercle viciós: els agents culturals desatenen l’autor contemporani italià, «retraient-li» que no atrau públic i que no escriu textos de gran nivell; l’autor lamenta no poder experimentar i millorar, atès que se l’aparta dels temps i llocs adequats per presentar el seu talent.\nMai com ara cal fer-se sentir amb força davant dels teatri stabili i el Ministeri dels Béns Culturals, ja que les primeres que han de lluitar per la promoció de la nostra dramatúrgia són precisament les institucions; molt, molt més del que fins ara no han fet.\nMots clau: clàssics, dramatúrgia italiana, italià (teatre), pedagogia teatral, política cultural, teatre públic\nEntrada anteriorL’orazione civile. Un exemple d’escriptura i memòria Entrada posteriorEntrevista a Gian Maria Cervo (dramaturg, traductor i director del Festival Quartieri dell’Arte de Viterbo)


D'Àlex Rigola a Concha Velasco: 7 noms propis de la temporada 2015 de Focus - Butaques i somnis\nD'Àlex Rigola a Concha Velasco: 7 noms propis de la temporada 2015 de Focus\nElisa Díez 16:52 Àlex Rigola, Borja Sitjà, Concha Velasco, Daniel Martínez, Focus, Guillem Clua, Josep Maria Pou, Marilia Samper, Noticias\nEl Grup Focus ha anunciat les novetats de tota la temporada 2015 per als quatre teatres que gestiona. La productora de teatre més important de Catalunya ha anunciat que aquest any destinarà 2 milions d'euros a la producció (200.000 euros més que l'any anterior) d'11 espectacles propis i 7 coproduccions.\nEls quatre teatres de Focus han sumat 338.600 espectadors el 2014 (respecte els 325.000 del 2013) i el president, Daniel Martínez, mostra un "moderat optimisme" de cara a aquest 2015, que esperen que remunti en públic un 7-8%. El grup va fer el 2014 un total de 1.700 representacions.\nEl més vistós de l'anunci d'avui són els noms propis. Aquestes són les principals novetats.\n'Sócrates' serà Josep Maria Pou, dirigit per Mario Gas. La producció s'estrenarà a Mérida i obrirà temporada del Teatre Romea.\nWoody Allen en versió catalana a La Villarroel. Àlex Rigola farà una versió catalana de l'adaptació de 'Marits i mullers'. Joan Carreras i Andreu Benito estan confirmats.\nConcha Velasco tornarà al Teatre Goya amb 'Olivia y Eugenia, després de superar un càncer, una producció estrenada ja a Madrid.\nEl Mag Lari portarà la seva nova producció 'Ozom' al Teatre Condal, un espectacle de gran format.\nLolita Flores passarà pel Goya amb 'La plaza del Diamante', amb versió direcció de Joan Ollé, que també prepara un espectacle pel Romea sobre l'art de principis del segle XX a Espanya, i que es titularà 'Poemas para antes de una guerra'.\nGuillem Clua és autor del llibret, amb música de Jordi Cornudella, del primer musical de producció pròpia que farà el Teatre Goya. '73 raons per deixar-te' el dirigirà Elisenda Roca.\nMarília Samper escriu i dirigeix 'Petits monstres', que es podrà veure després d''El crèdit' a La Villarroel. Pere Riera i Emma Vilarasau seran una de les parelles de fet que tornaran a aquest teatre amb un projecte encara indefinit.\nTags # Àlex Rigola # Borja Sitjà\nEtiquetas: Àlex Rigola, Borja Sitjà, Concha Velasco, Daniel Martínez, Focus, Guillem Clua, Josep Maria Pou, Marilia Samper, Noticias


La Taula demana al conseller El Homrani acció conjunta en les urgències socials | Taula d'Entitats del Tercer Sector Social de Catalunya\nInici Sala de premsaLa Taula demana al conseller El Homrani acció conjunta en les urgències socials\nLa Taula demana al conseller El Homrani acció conjunta en les urgències socials\nREUNIÓ AMB CONSELLER EL HOMRANI\nEn una reunió conjunta han abordat l'emergència migratòria i la renda garantida de ciutadania.\nUna delegació de la junta directiva de la Taula d'entitats del Tercer Sector encapçalada per la seva presidenta, Francina Alsina, s'ha reunit amb el conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir El Homrani, per demanar-li una acció conjunta i coordinada per fer front a les urgències socials, com l'emergència migratòria i la renda garantida de ciutadania.\nEn el cas de l'emergència humanitària, la Taula del Tercer Sector ha reclamat immediatesa en l'elaboració d'un pla d'actuació que permeti donar resposta a la crisi migratòria a mitjà i llarg termini, però també en l'augment dels recursos econòmics per fer front, amb les màximes condicions de dignitat, a l'atenció, l'acompanyament i els suports que necessiten les persones migrades i refugiades que són acollides a Catalunya. Amb la seva vocació de servei públic, les entitats socials també han exposat al conseller Chakir El Homrani la necessitat d'intensificar les accions de sensibilització a la ciutadania sobre la situació dels refugiats.\nSobre la Renda Garantida de Ciutadania, la Taula del Tercer Sector ha valorat la rapidesa amb la qual el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies i el nou conseller Chakir El Homrani han abordat aquesta qüestió després del bloqueig institucional del 155. El Tercer Sector ha demanat, però, al conseller tenir un paper actiu en la implementació de la Renda Garantida de Ciutadania. Les entitats socials reclamen formar part de la planificació, gestió i acompanyament dels plans d'inserció laboral i inclusió de la renda garantida. A més, també volen assessorar, informar i acompanyar les persones en situació de vulnerabilitat sobre com tramitar i accedir a aquest dret social per garantir que arriba al màxim de persones susceptibles de ser-ne beneficiàries.\nA la reunió, les entitats socials també han plantejat al conseller El Homrani altres prioritats del Tercer Sector com la nova Llei de l'Autonomia Personal i l'impuls de l'atenció social i sanitària integrada. La Taula del Tercer Sector ha demanat accelerar l'elaboració de la Llei d'Autonomia Personal a Catalunya conjuntament amb tots els agents implicats, amb una dotació pressupostària i amb els recursos necessaris per al seu desenvolupament. Per a la Taula, la posada en marxa d'aquesta llei és cabdal per impulsar polítiques socials que promoguin l'autonomia personal, la dignitat i la vida independent de les persones amb discapacitat o dependència.\nPel que fa a l'atenció social i sanitària integrada, el Tercer Sector ha plantejat formar part d'un grup impulsat pel mateix Govern que coordini el desplegament real d'aquest model estratègic per millorar l'atenció a les persones. Les entitats socials consideren que ja s'ha deixat enrere el debat sobre les característiques d'aquest model i que ara s'ha d'obrir una etapa de reflexió sobre com aplicar-lo.\nPer una fiscalitat justa, equitativa, progressiva i suficient en la lluita contra la pobresa i l’exclusió social


Kahlig porta la cinquena victòria a base de triples (69-80) – Força Lleida Club Esportiu\nKahlig porta la cinquena victòria a base de triples (69-80)\nInici/Actualitat/Notícies/Kahlig porta la cinquena victòria a base de triples (69-80)\nL’Actel Força Lleida ha guanyat a la pista del Cocinas.com 69 a 80. Un Greg Kahlig desenfrenat des de la línia de 6.75, amb 8 triples anotats i 26 punts a la mitja part, ha facilitat que els lleidatans arribessin al descans guanyant de 20 punts. Els de Prado han sabut mantenir l’avantatge en el tercer quart i, malgrat que Lima, Ott i Nwogbo han reduït distàncies en els últims minuts, s’ha acabat aconseguint la cinquena victòria de la temporada.\nEl Lleida seguia sent una piconadora en el segon període. Sota una gran direcció de joc de Simeón, l’Actel es trobava molt còmode atacant. La defensa, tot i no estar en la seva millor versió,es mantenia sòlida amb Fakuade dominant el rebot i la resta de pivots que no donaven facilitats als rivals sota cistella. Un espectacular Kahlig, amb 26 punts a la mitja part gràcies a 8 triples anotats, seguia castigant al Cocinas.com des de la línia de 6.75, que veia com els del Segrià cada cop estaven més lluny. A la mitja part s’arribava amb un 30 a 50 al marcador i la possibilitat que Greg Kahlig superés el rècord de triples anotats en un partit de LEB Or des que la línia està situada a 6.75m d’Albert Sàbat, que en va anotar 9 l’any 1997 amb el Múrcia.\nA la represa, el ritme frenètic dels anteriors 20 minuts s’ha refredat. Els locals han pujat el seu nivell defensiu i l’encert dels lleidatans ha baixat considerablement. L’Actel Força Lleida també es mostrava agressiu i concentrat a darrere i el tercer quart s’ha convertit en un cúmul d’errors i molt poca anotació. Aquesta igualtat beneficiava als de Prado gràcies a l’avantatge aconseguit anteriorment i s’encarava l’últim període encara 20 punts per sobre dels de Logronyo (40-60).\nPer flleida| 2014-11-21T22:09:22+01:00\tnovembre 21st, 2014|Actualitat, Notícies|0 Comentaris


Home Teràpies Naturals Deixar de fumar amb ajuda de Flors de Bach: conèixer la persona...\nAl món hi ha uns 1000 milions de fumadors. “Cada any, més de 8 milions de persones moren a causa del tabac”. Així ho estimen les dades de juliol de 2021 de l’OMS, a l’informe de les quals es recull que “la COVID-19 ha portat milions de consumidors de tabac a manifestar que volen deixar de fumar”.\nSímptomes en deixar de fumar\nSegons Medline Plus, publicació de la Biblioteca Nacional de Medicina dels EUA, els símptomes més freqüents en deixar de fumar són: intens desig de nicotina, ansietat, tensió, inquietud, frustració o impaciència, dificultat per concentrar-se, trastorns del son, mals de cap, increment de la gana i del pes, irritabilitat o depressió.\nPerò cada persona és única i té les seves pròpies manifestacions i expressions físiques, mentals, emocionals, així com les seves raons i trets propis, tant en el moment de deixar de fumar, com en el que va començar a fer-ho.\nPer això cada persona recorrerà a diferents eines d’ajuda que actuaran de diferent manera en cadascuna. I una de les eines que pot ajudar en el procés de deixar de fumar són les Flors de Bach.\nDeixar de fumar amb flors de Bach\nEls 38 remeis florals que va desenvolupar el metge, cirurgià i epidemiòleg Edward Bach, estan vinculats a estats emocionals i actuen sobre l’estructura energètica de la persona, en l’aspecte psíquic i físic. Ell els va ordenar en 7 grups arquetípics que expressen la manera particular que té la persona d’enfrontar-se al món (els que senten temor, els que pateixen incertesa, els que no senten interès per allò actual, els que senten solitud, els hipersensibles, els desesperats i els que pateixen per altres).\nCada flor està relacionada amb una emoció i ajuda a prendre consciència de la limitació i la qualitat que cal desenvolupar. Així, per a algunes persones serà “Centaury”, la flor amb què s’identifiquin perquè ajuda a dir no. Per altres serà “Impatiens” per ajudar amb la impaciència o “Cherry plum” si sent por de perdre el control. Els que s’han donat per vençuts s’identificaran amb “Gentian” i els que senten manca de confiança recorreran a “Larch”.\nEncara que Bach va voler desenvolupar un sistema senzill, innocu, eficaç, comprensible per a tothom, és important diferenciar entre prendre flors com a remei, que qualsevol persona pot fer a casa i el sistema de teràpia floral en consulta, en què, com Bach proposava, s’atén la persona i no la malaltia o trastorn i es busca la causa que va desencadenar el símptoma.\nBIOFLORAL produeix els remeis florals d’Edward Bach, respectant el mètode original. A més del seu cultiu ecològic i del certificat Demeter, les flors són curosament cultivades, seleccionades i recol·lectades per persones que les coneixen i tracten amb cura, per mantenir la potència de les seves propietats energètiques durant tot el procés.\nBIOFLORAL ofereix diversos formats: gotes, perles, grànuls, esprai. En el procés de deixar de fumar, una proposta seria:\nPel moment de deixar de fumar, Centaury ajuda a la força de voluntat per dir no. White Chestnut a calmar la ment i els pensaments repetitius. Cherry Plum ajuda amb la pèrdua de control i ajuda a recuperar la calma.\nQuan ja es deixa de fumar, Walnut ajuda a acceptar el canvi i tot el procés.\nPer ajudar a no recaure: Chestnut Bud permet aprendre dels errors ja comesos i Agrimony ajuda amb l’ansietat per acceptar les dificultats\nEl Complex emergència aporta calma instantània als moments d’ansietat.


Els mitjans aeris s'incorporen per apagar el foc de la Jonquera després de cremar 9.000 hectàrees\nFelip Puig ha explicat que s'han pogut contenir els flancs principals de l'incendi, el de l'oest, que avança cap a la Garrotxa, i el que s'acosta al litoral. El foc ha afectat 13.000 hectàrees i n'ha cremat 9.000.\nRedacció 23/07/2012 - 06.30 Actualitzat 23/07/2012 - 13.34\nUn incendi crema sense control a la Jonquera. El foc s'ha declarat a uns 500 metres del pas fronterer amb França. Es calcula que les flames ja han afectat unes 13.000 hectàrees. Les flames avancen amb força cap al sud animades per una forta tramuntana i la baixa humitat. El mateix Departament d'Interior ha reconegut que l'incendi s'escapa ara mateix de les seves possibilitats de control.\nLes flames han arribat a les portes de nuclis de població, com la Jonquera, Llers o Capmany, i la Generalitat ha hagut de demanar a tota la població de l'Alt de l'Empordà que no sortís de casa. A les set d'aquest dilluns, però, la Generalitat ha aixecat el confinament a l'Alt Empordà excepte als 17 municipis més pròxims al foc. Es tracta d'Agullana, la Jonquera, Darnius, Boadella d'Empordà, Terrades, Vilanant, Avinyonet de Puigventós, Vilafant, Figueres, Llers, Pont de Molins, Biure, Maseracs, Cabanes, Sant Climent Sescebes, Capmany i Cantallops.\nUna setantena de dotacions terrestres dels bombers han treballat durant tota la nit per apagar el foc que ha seguit cremant amb força en les darreres hores. A partir de quarts de set del matí, s'han pogut enlairar els mitjans aeris per participar en les tasques d'extinció, després que la intensitat del vent baixés considerablement. També s'hi ha sumat més dotacions terrestres i desenes de voluntaris.\nLa Generalitat ha demanat ajuda al Ministeri d'Agricultura i a l'exèrcit per combatre el foc amb més mitjans aeris. Els bombers han instal·lat el Centre de Comandament Avançat al Parc de Bombers de Figueres.\nEl foc està "totalment descontrolat" i afecta 13.000 hectàrees\nEl conseller l'Interior, Felip Puig, ha explicat que la velocitat del foc -de 6 km/h- ha desbordat els bombers, que en les primeres hores s'han centrat a mirar d'evitar l'afectació per les persones. Les flames arriben als cinc metres d'alçada. Puig ha explicat que el foc està "totalment descontrolat" i afecta 13.000 hectàrees, 9.000 d'elles cremades.\nPuig ha explicat que s'han pogut contenir els flancs principals de l'incendi, el de l'oest, que avança cap a la Garrotxa, i el que s'acosta al litoral, tot i reconèixer que en l'occidental el foc ha crescut lleugerament. També ha manifestat que hi ha tres punts sensibles: al nord i al sud de l'embassament de Boadella i a la part nord-oriental per sobre de Sant Climent Sescebes i la Jonquera.\nEls pagesos, per la seva banda, han llaurat els camps amb els seus tractors i això ha servit de tallafocs perquè les flames no puguin avançar.\nUn mort, ferits, desallotjats i confinats\nL'incendi ha deixat almenys un mort i tres ferits i nombrosos desallotjats. La víctima mortal és un home de 75 anys de nacionalitat francesa que ha tingut una aturada cardíaca a Llers, després de veure's atrapat per les flames al jardí de casa seva. Dels tres ferits, la víctima més greu és també de nacionalitat francesa i té cremades al 80% del cos. L'home ha tingut ferides en l'explosió d'uns dipòsits de benzina a Agullana.\nA la Jonquera, les flames han amenaçat algunes cases del terme municipal. El foc ha cremat alguns patis i la Policia Local ha evacuat diversos veïns del nord de la població i els ha fet anar al pavelló poliesportiu. Quan el vent s'ha endut el fum cap al sud, han pogut tornar a casa. També s'han evacuat amb helicòpter els habitants d'alguns masos i urbanitzacions i un grup que s'estava en una casa de colònies d'Estanys de Capmany, format per 74 menors, 17 monitors i els 2 propietaris\nEn total, el foc ha obligat a 1.300 persones passar la nit en pavellons. Mentrestant, 15 municipis continuen amb afectacions de llum i que hi ha repetidors de telefonia mòbil afectats que impedeixen i dificulten la comunicació. En total, hi ha més de 3.000 abonats sense subministrament i més de 1.700 línies telefòniques tallades.\nCarreteres tallades i col·lapsades\nUna altra de les conseqüències dels incendis són les retencions de trànsit que ha provocat el tall de les dues vies principals que travessen l'Empordà de nord a sud. L'incendi de la Jonquera ha obligat a tallar tant l'autopista AP-7 com l'N-II aquest diumenge. A primera hora d'aquest matí, però, s'ha restablert el trànsit a l'AP-7 en sentit nord, i més tard, en sentit sud, entre entre La Jonquera i Borrassà. L'N-II també s'ha reobert en els dos sentits. Continuen tallades la Gi500, 501 i 506 a Agullana, i la GI610 a Vilajuïga.\nAutopistes de França ha tallat també el trànsit, des de la Catalunya Nord a l'altura de Perpinyà fins al Principat. S'ha prohibit la circulació als camions des de Montornès del Vallès en sentit nord per l'AP-7.\nEls talls de carreteres han ocasionat un gran col·lapse que no s'ha solucionat fins a la nit. Tot i això, Protecció Civil i Bombers recomanen no agafar aquestes vies. La Generalitat ha decidit aixecar barreres a la C-16 al túnel del Cadí per millorar la circulació. Un miler de persones han quedat atrapats a Llançà per l'incendi de Portbou.\nLa línia de l'AVE no funciona a la Jonquera i la circulació de trens entre Figueres i Portbou s'ha reprès aquest dilluns a primera hora del matí. El tall afecta el servei de la línia R11 i els trens que connecten Catalunya amb França, tant per Portbou com pel túnel del Pertús. El tram de via internacional entre Figueres-Vilafant i Perpinyà també està interromput.\nUn gran foc crema a la Jonquera\nMala previsió pel foc


Desmantellada una "escola de lladres" que actuava a nou comarques, també al Maresme | Mataró Ràdio\nDij, 24/03/2016 - 13:22\nEls Mossos desmantellen una organització criminal que cometia robatoris arreu de Catalunya. Segons han explicat aquest matí durant una compareixença davant la premsa, la banda havia comès 48 robatoris en 30 municipis de nou comarques diferents. Alguns d’aquests s’han comès a la comarca, a les poblacions de Mataró, Alella, Montgat, Argentona i Premià de Mar. La banda tenia un cap que reclutava al seu país d’origen, Albània, a diferents grups de persones i les instruïa sobre les millors ubicacions per cometre els delictes, com els havien de cometre i on havien de vendre l’or que sostreien. L’inspector dels Mossos d’Esquadra, Ramon Grasa explica que la banda estava formada per grups petits als que se’ls facilitaven vehicles per cometre els delictes i se’ls ensenyava a robar.\nLa banda estava formada per petits grups d’entre tres i quatre persones i no hi havia relació entre els diferents grups. De fet, segons els mossos no es movien mai del domicili que se’ls assignava a menys que haguessin de sortir a cometre algun robatori. Tampoc es relacionaven amb ningú. Segons l’inspector Grasa, aquestes persones venien exclusivament a robar. La banda havia convertit el territori de les nou comarques on actuaven en una escola per formar lladres i després d’un parell de mesos els enviaven cap a altres punts del continent europeu.\nSegons les dades policials fetes públiques, han estat dues operacions policials diferents que han portat al mateix punt i al mateix grup de persones, gairebé totes amb origen a Albània. D’una banda, una unitat policial seguia el rastre a un grup d’albanesos que es dedicaven a cometre robatoris amb força. De l’altre, una altra unitat investigava les activitats d’una empresa de lloguer de vehicles que arrendava turismes a un grup de ciutadans albanesos que els utilitzaven per desplaçar-se i cometre diversos robatoris a l’interior de domicilis. En els escorcolls, els agents van recuperar joies, documentació falsa, diversos rellotges, 500 lliures esterlines, 7.800 euros i una gran quantitat d’estris i eines per a la comissió dels robatoris com tornavisos, palanques o passamuntanyes. El 16 de març es va detenir a dotze persones relacionades amb el cas. Després de passar a disposició judicial, onze han ingressat a al presó. La policia buscar ara els propietaris dels objectes recuperats.\nescola, Mossos d'Esquadra, robatori amb força, robatoris en domicilis, Centre Cívic Espai Gatassa


Caminar per visibilitzar les malalties mentals | Canal Reus TV\nCaminar per visibilitzar les malalties mentals\n13:40 - 8 octubre 2019\nMés de 500 persones han participat aquest diumenge en la Caminada Popular en benefici a l'Associació de Familiars de Malalts Mentals del Doctor Tosquelles. Amb aquesta edició, ja fa sis anys que Rutes Reus col•labora amb l'entitat.\nSaben que un 25% de les persones patirà una malaltia mental al llarg de la seva vida? Parlar d'aquestes patologies encara continua sent tabú a la nostra societat. És per aquest motiu que l'Ajuntament de Reus, juntament amb Reus Esport i Lleure, organitza cada any una caminada popular en benefici a l'Associació de Familiars de Malalts Mentals del Doctor Tosquelles.\nLa funció de l'entitat és, entre d'altres, millorar la inclusió social de les persones afectades i ajudar als qui els envolten a gestionar-ho. La caminada serveix també per donar visibilitat a aquestes malalties, que l'any passat patien 3.300 persones.\nMés de 500 participants han pogut contribuir en la causa mitjançant una urna itinerant o comprant loteria solidària. L'activitat s'engloba dins del "Mes de la Salut Mental" que se celebra aquest octubre a la capital del Baix Camp.\nLa ruta ha gaudit de dos itineraris diferents, un de curt de 7,7 km, i un de llarg d'11,8 km.


Homenatge i elogi a una política millor\nActualitzada 16/12/2021 a les 09:51\n© Homenatge i elogi a una política millor\nAvui us volem parlar d’una persona que és millor que nosaltres i que fa millor tot allò en què participa deixant petjades i llegats d’alçada. Després de més de 14 anys de servei públic i dedicació en favor de les persones, els municipis més petits, les alcaldesses, alcaldes i equips municipals, d’uns ideals de progrés social, econòmic i territorial de les nostres comarques i les nostres forces vives i de demostrar una manera d’entendre la governació avançada en el nostre temps, el Diputat Ramon Cònsola s’acomiada de la Diputació de Lleida.\nArray Es tracta d’una persona que va per feina, discreta i que no li agrada ser el centre d’atenció, amb auctoritas, amb un lideratge reconegut i que es fa estimar.\nEl caracteritzen el carisma, la visió i capacitat analítica, la mirada generosa amb els seus companys electes i els equips humans de la Casa. També les paraules –més sentides de la institució– que li surten del cor, la convicció, l’experiència i els ideals. No hi ha intervencions a la Diputació més sentides, que ressonen i es fan escoltar més que les d’en Ramon.\nEll és fill d’una generació i d’una cultura política en què les paraules importaven i allò que es deia era important. Avui això ja no és així. L’estima i la defensa de la dignitat de les famílies pageses i ramaderes, fer exemplar l’Àrea de Medi Ambient i Sostenibilitat de la Diputació –una de les que més bona feina realitza, tot i ser de les més petites de personal–, modernitzar el complex de la Caparrella, que va dirigir, o situar el seu municipi (Bell-lloc) al mapa de l’excel·lència, amb iniciatives com el viver d’empreses, que avui és model i referència arreu, són només alguns dels assoliments que ha liderat en Ramon.\nEll fa realitat impossibles i la feina que fa parla d’ell més i millor que qualsevol paraula que puguem dedicar-li.Persona de vàlua, conviccions i valors insubornables. Al cap de pocs mesos d’entrar a la Diputació, el 2008, ja defensava prendre decisions per evitar la deslocalització d’empreses de Lleida a l’Aragó –aleshores amb el vot en contra de les forces polítiques majoritàries al Parlament–. Avui, la marxa d’empreses continua imparable i tothom és conscient de les amenaces de la deslocalització.\nSi avui hi ha un consens ampli al respecte és gràcies a la visió pionera d’en Ramon.És el mateix Ramon que avui defensa –amb vehemència– que si les nostres comarques no fan seva la revolució de les energies renovables, serem més pobres, despoblats i dependents en energia (s’han projectat tres línies de molt alta tensió a l’Aragó amb impacte al paisatge).Les comarques de Lleida i el Pirineu, i el país que en Ramon defensa i somia és el de la represa, de l’avantguarda que és referència. Avui no ens ho creiem perquè tenim un país bloquejat i en paràlisi, però fa uns anys Catalunya era exemple i model a seguir. En Ramon és exemple de l’adversari més temible del discurs del no a tot, de la resignació, la queixa i la derrota.Avui hi ha una percepció compartida àmpliament entre la ciutadania sobre la política com un espectacle de qualitat dubtosa que s’allunya progressivament de les persones.\nEn Ramon és una persona que sap el que és treballar de sol a sol, ve i és de pagès. I quan acaba el dia, es dedica en cos i ànima a treballar per millorar, dignificar i fer més fàcil la vida de les persones: com la gran majoria d’alcaldesses i alcaldes. En Ramon deixa la Diputació però no abandona el servei públic.\nLa seva passió abnegada i el seu compromís social continuen intactes. Continuarà exercint d’alcalde, mentre pensa com serà l’agricultura del futur i com s’anticipa al que vindrà.El país té sort que tinguem persones com ell. El país tira endavant i aguanta com pot gràcies a tots els Ramons Cònsoles, no pas gràcies a les persones de primera fila política que monopolitzen les pantalles amb política espectacle, que es preocupen més per alimentar el seu propi ego i la seva notorietat personal.\nSón els Ramons de les nostres comarques i del país els que fan política en majúscules i tocant de peus a terra, malgrat que la majoria de mitjans de comunicació no els presti atenció suficient.Per tant, des d’aquí el nostre homenatge, reconeixement i afecte per la figura d’en Ramon Cònsola, i les persones que, com ell, de manera silent i discreta, es deixen la pell, a canvi de res, treballant per les persones en unes condicions sovint complexes i gens agraïdes. Aquesta és la política que funciona, una política molt millor que l’actual: voluntat de servir, de transformar i de fer la vida més digna i més fàcil per a les persones, municipis i forces vives, sense defallir.En Ramon és un savi dels nostres temps. És una persona que és millor que nosaltres i ens fa millors com a equip polític i com a institució.\nUna ment inquieta que no para de pensar, analitzar, dissenyar i construir. Fa més 40 anys que som amics seus, l’estimem i compartim amb ell una manera de pensar, de ser i de fer. Hem tingut la sort de comptar amb el seu exemple i referència durant aquest temps.\nSeguirem comptant amb la seva saviesa i mestratge. El necessitem més que mai. El seu exemple ens interpel·la.Ramon, gràcies per la teva dedicació, la teva saviesa, el teu exemple i per ser el nostre referent i el nostre actiu més preuat.\nLes generacions del futur sabran que, gràcies a la feinada i el compromís de persones com tu, elles tenen un present millor. Ramon, avui no acaba res, et necessitem més que mai per fer d’aquest món un lloc millor.\n1. Escolta les notícies de Lleida d'aquest divendres 21 de gener de 2022\n2. El toc de queda s'extingeix sense que Salut reobri el lleure nocturn\n3. Més alumnes i docents confinats\n4. Denuncien inseguretat i casos d'incivisme als blocs La Pau\n5. Enllestida l'estructura de la nova gran residència a Acadèmia


Venda de Portàtils Manuals Pro - Pàgina 4\nKit Magic Flight + UFO + piles\nAra tens a Alchimiaweb aquest kit Magic Flight, que inclou el vaporitzador, un set de piles de recanvii l'UFO, amb el qual transformaràs qualsevol vas en un bubbler. D'aquesta manera podràs començar a vaporitzar les teves herbes passant el vapor [...]\nAuró (No hi ha stock)130.00€\nCirerer (No hi ha stock)140.00€\nNoguera (No hi ha stock)144.00€\nKit Magic Flight + adaptador bong\nJa disponible a Alchimia Grow Shop aquest kit Magic Flight, que inclou el vaporitzador Magic Flight en fusta d'auró, noguera o cirerer, al costat d'un adaptador per bong amb junta de 14mm, perquè puguis passar el vapor a través d'un bubbler o bong [...]\nAuró (No hi ha stock)119.00€\nCirerer (No hi ha stock)119.00€\nNoguera (No hi ha stock)129.00€\nKit Magic Flight + cable de corrent + Orbiter\nAra pots aconseguir en Alchimia Grow Shop aquest Kit de vaporització amb el Magic Flight en fusta d'auró, noguera o cirerer, acompanyat del cable de corrent i el bubbler Orbiter, perquè gaudeixis de vapor de qualitat, fresc i hidratat, regulant la [...]\nAuró (No hi ha stock)234.00€\nCirerer (No hi ha stock)244.00€\nNoguera (No hi ha stock)254.00€\nAlchimia us presenta el vaporitzador FOB de l'empresa californiana Vaped, caracteritzada pel seu disseny en forma d'una gran clau de cotxe. Aquest petit vaporitzador portàtil funciona de manera tan senzilla com eficient, amb només 3 botons però o [...]\nSi els vaporitzadors que barregen discreció amb eficiència t'interessen, el nou vaporitzador Pulsar APX V2 serà una excel·lent opció per descobrir ara mateix en el catàleg d'alchimiaweb. El vaporitzador portàtil per a herba seca Pulsar& [...]\nCalaveras (No hi ha stock)82.00€\nThe Swiss d'Atmos\nAlchimia et presenta el nou vaporitzador de Atmos: The Swiss, un vaporitzador versàtil i fabricat amb elements de gran qualitat. Disponible al catàleg de vaporitzadors per al consum de cabdells i de resines de marihuana. Amb The Swiss, el consumid [...]\n(No hi ha stock)129.95€\nKit Arizer Solo + Bubbler Budgie\nAlchimia presenta aquest kit de Arizer Solo + filtre de vidre amb Bubbler Easy Flow, perquè puguis inhalar el vapor prèviament hidratat sense haver d'usar bubblers o bongs grans. Aquest kit es compon d'un vaporitzador Arizer Solo en color negre o [...]\nGris (No hi ha stock)194.00€\nNegre (No hi ha stock)194.00€\nKit Arizer Solo + Easy Flow Bubbler\nAra a Alchimiaweb tens aquest kit Arizer Solo + filtre d'inhalació amb filtre d'aigua Easy Flow, que refreda i hidrata el vapor generat pel vaporitzador. Aquesta filtre ens permet introduir-hi una mica d'aigua, que actua millorant l'experiència de [...]\nGris (No hi ha stock)186.00€\nNegre (No hi ha stock)186.00€\nActualització gener 2014: El model en venda és el nou M1D, que permet ser usat mentre es carrega i millora el flux d'aire disminuint la resistència. El Vaporitzador Arizer Només és sens dubte un dels millors vaporitzadors portàtils del mercat. [...]\nNegre (No hi ha stock)158.00€\nVaporitzador DaVinci V2\nEl Vaporitzador DaVinci és un nou equip de vaporització portàtil creat a Las Vegas (EUA). Aquest vaporitzador elèctric està pensat per a un ús diari, tant en interior com en exterior, acompanyan-te durant el dia per ser recarregat a la nit. Di [...]\nKit DaVinci V2 + adaptador bong + Budgie\nAra a Alchimia Grow Shop tens disponible aquest kit del vaporitzador Da Vinci amb un adaptador per bong i el tub d'inhalació amb percolador Easy Flow Budgie, perquè hidratis i refresquis el vapor abans d'inhalar. D'aquesta manera, aconsegueixes po [...]\nGris (No hi ha stock)176.00€\nNegre (No hi ha stock)176.00€\nVerd (No hi ha stock)176.00€


Ensaïmada vegana amb xocolata de Can Pons (Menorca)\nInici > Productes > Especials > Vegans > Ensaïmada vegana amb xocolata\nEnsaïmada vegana amb xocolata\n¡¡NOVETAT!! Ensaïmada 100% vegana, elaborada amb masa mare vegana de sègol integral. Pensada per a que les persones veganes també puguin gaudir de les nostres ensaïmades!\nEnsaïmada 100% vegana, elaborada amb masa mare vegana i amb oli d'oliva verge extra.\nIngredients: Farina de força, aigua, sucre moreno de canya integral, masa mare de sègol integral, farina de sègol integral, xocolata 60%, oli d'oliva verge extra, segó, oli de girasol i llevat.


≫ Comprar Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals > Mejor Precio 2022\n24 febrero, 2022 29 noviembre, 2021 por\nBenvingut/a al nostre web de llibre en català. Aquí podràs trobar diferents llibres de Amazon relacionats amb el llibre en català de la categoría Batxillerat. La lectura és una de les pedres angulars per aconseguir coneixement. Llegir, la lectura, és una de les millors habilitats que podem conseguir. Ella ens acompanyarà al llarg de les nostres vides i permetrà que adquirim coneixement, i que entenguem el món i tot allò que ens envolta. També que puguem viatjar a qualsevol lloc sense desplaçar-nos enlloc o que puguem ser la persona que vulguem ser per un moment. I és que llegir ens obre les portes del coneixement i dóna ales a la nostra inspiració i imaginació. Aquí pots trobar Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals\n1 ≫ Top Ventas: Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals\n2 ➤ Más sobre Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals\n≫ Top Ventas: Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals\n➤ Más sobre Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals\nPrecio y opinión de Pdf Llibre 1 Batxillerat Casals\nLlibros De Tapa Blanda Infantil


Inversions a mida – Norz Patrimonia EAF\nInversions a mida\nDediquem temps i esforç als nostres Clients, així com als seus actius. Tenim el coneixement i els recursos requerits per a desenvolupar solucions a mida.\nPersonalització i flexibilitat són conceptes clau per a abordar reptes i proposar alternatives exitoses. Atenem l’evolució de la situació personal i familiar, i l’adeqüem a l’estratègia i objectius marcats, adaptant-nos als canvis i a les noves circumstàncies sobrevingudes.\nLa nostra dedicació se centra en el suport al llarg de tota la cadena de valor de la inversió, des de la posició estratègica a la tàctica, passant per una àmplia gamma de possibilitats: gamma d’actius, jurisdiccions, i vehicles, entre altres.


Batalles i cançons, el recopilatori de La Gossa Sorda – I Wanna Punk\nActualitat La Gossa Sorda\nBatalles i cançons, el recopilatori de La Gossa Sorda\nper darthandreu 29 gener, 2021 2 Març, 2021\nLeave a Comment on Batalles i cançons, el recopilatori de La Gossa Sorda\nLa Gossa Sorda ha publicat avui un nou disc. Batalles i cançons és un recopilatori de 20 de cançons masteritzades amb tota l’essència del grup. Així podem trobar temes dels seus sis treballs, Vigila, Garrotades, Saó, L’últim heretge, La Polseguera i el directe amb el qual es van acomiadar; L’última volta.\nA més, aquest treball recorre els més de 15 anys de trajectòria del grup de Pego amb algunes de les seues amistats. Batalles i cançons compta amb temes col·laboratius del grup. Per la qual cosa trobem les veus i sons de Pirat’s Sound Sistema, Julio Maloa, Soul Atac, Ciudad Jara, Carles Dénia i Al tall. Un disc que defineix l’estil i missatge de La Gossa Sorda al so de la dolçaina.\nBatalles i cançons\nMarihuana per a oblidar.\nUna cançó d’amor. L’AP-7 és gratuïta ara dins de la comunitat autònoma.\nUn recorregut per València amb Pirat’s Sound Sistema. Una cancçó d’unió entre Catalunya, ses Illes Balears i el País Valencià.\nCol·laboren Julio Maloa i Soul Atac. Beuratge de valencians i valencianes.\nEl poder ofega la classe treballadora.\nAmb Ciudad Jara. Informació o manipulació als mitjans de comunicació?\nLa primera cançó del primer disc, Vigila. Un dels himnes del grup.\nL’especulació i la corrupció són un tema recurrent dins de la seua discografia, encara que Brut sangonera no apareix en cap àlbum anterior.\nLa lluita de classes no finalitza.\nEl despoblament de municipis rurals.\nAmb Carles Dénia en directe. Els incendis també han sigut un greu problema al País Valencià.\n“Gira’t mira borinot treballa, de vuit a set”.\nLa lluita, pacífica, continua.\nCol·laboració amb Al tall. La vergonya que ha produït la corrupció a la Comunitat Valenciana.\nLa ciutat de Barcelona també ha canviat durant la trajectòria del grup.\nUna crisi anterior. “La nostra por és una sala d’hospital”.\nTres de Pego van patir l’infern de Mauthausen.\nUn repàs de la rica cultura valenciana.\nLa cançó que defineix a La Gossa Sorda. Falleres, Canal 9, os tancades i més trets característics de la València dels 2000.\nEl canvi climàtic també cap entre les crítiques del grup.\nEls temes dels quals parla La Gossa Sorda en les seues cançons segueixen d’actualitat després de cinc anys d’aturada. Cal recordar que el grup va deixar els escenaris al desembre de l’any 2015 en la gira L’última volta i el concert de la sala Repvblicca a València.\nPrevious Entry Les emocions i records que me provoca Boikot\nNext Entry Maria del Mar Bonet i Borja Penalba presenten disc al festival Barnasants


New England Sefton Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n67 Bath Street, Southport Centre, Sefton, Regne Unit - Veure al mapa\n"Owner allowed us an early breakfast so we could get to work..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, New England està situat idealment a Southport; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Teatre Southport i Complex Floral, El Petit Teatre, Club de Golf Hurlston Hall.\nA New England, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, habitació familiar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, plat de dutxa, cafetera/tetera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a New England.\nTots els comentaris (289) Parelles (158) Viatgers en solitari (43) Famílies amb infants petits (40) Famílies amb infants grans (13) Grups (35)


ARA Barcelona Actualitzada el 24/11/2011 17:37\n260x366 El gràfic de la BBC El gràfic de la BBC\nUn gràfic elaborat per la BBC compara els deutes entre els actors principals de la zona euro. També mostra la situació dels països econòmicament més potents (com ara els Estats Units i el Japó). En el gràfic apareix un cercle en què es mostra el deute extern brut i l'estranger.\nLes fletxes indiquen la quantitat de diners que deu cada país als bancs, de manera que s'hi mostra un 'qui deu a qui' de manera senzilla. En el cas espanyol, les fletxes més gruixudes van a parar a Alemanya i França. Els colors que s'atribueixen als països són una guia aproximada a la quantitat de problemes que té cada economia.\nSegons recull el gràfic, el risc d'Espanya és de nivell mitjà, igual que el de França. El risc a Portugal, Irlanda, Itàlia, Grècia és alt, mentre que als Estats Units, al Japó, Alemanya i la Gran Bretanya el nivell de risc és baix.\nEl cercle mostra que Espanya deu una gran quantitat a França i Alemanya, de 112.000 milions d'euros i 131.700 milions, respectivament. Segons el gràfic, el deute exterior per capita a Espanya és de 41.000€, mentre que al Regne Unit és de 117.500. Tal com recull el gràfic de la BBC, el dèficit de la Gran Bretanya està per sobre de l'espanyol.\nEl deute extern del PIB a Espanya és del 284%, només superat pel d'Irlanda (1.093%) i la Gran Bretanya (436%). Les xifres més baixes les té el Japó (50% del PIB) i els Estats Units (amb un 101%).\nLa Gran Bretanya és el país que més quantitat de diners deu a Espanya, amb 316.000 milions d'euros.


Casa Rocamora | Fundació\nLa Fundació Rocamora\nLa fundació és una entitat sense ànim de lucre, creada el 1976 per Antonio Rocamora Pellicer, Marquès de Villamizar, a partir del llegat de la col·lecció d’art del seu besoncle Manuel Rocamora Vidal. S’ubica a la Casa Rocamora, residència habitual de Manuel Rocamora des del 1935, un palauet isabelí del carrer Ballester al barri del Putxet de Barcelona.\nLa fundació alberga un patrimoni artístic divers format per més de vint col·leccions, entre les quals destaca la de ceràmica d’Alcora, dibuix, pintura, escultura i mobiliari d’entre els segles xviii i xx majoritàriament. Destaca especialment una sala en la qual s’exhibeix de manera permanent obra del pintor Ramon Casas. També s’hi troben peces tan singulars com la maqueta original en bronze del monument a Cristòfor Colom de Barcelona o el mòbil d’Els Quatre Gats que va fer Picasso per a la taberna modernista per excel·lència que duu el mateix nom. La biblioteca està formada per cinc mil volums que versen sobre matèries com ara literatura, art, música i història. Hi descobrim col·leccions curioses de reclams publicitaris, mascarons de proa, naips i autòmats distribuïdes entre les diverses estances.\nLa Casa Rocamora ha estat objecte d’una rehabilitació profunda, gràcies a la qual ha recuperat l’esplendor original. Al bell mig de la ciutat de Barcelona, la fundació disposa de 600 m² d’exposició. El jardí de la casa és un agradable racó romàntic amb palmeres altes i un estany central, un oasi de pau a tocar de la Ronda del General Mitre.\nLa missió de la Fundació Rocamora és conservar i divulgar el seu patrimoni cultural. La fundació pretén establir diversos vincles i facilitar l’aproximació de la societat a l’art, impulsant programes culturals, artístics i socials a través de la col·laboració amb altres entitats.\nEl ric patrimoni que gestiona la fundació aplega col·leccions molt diverses que permeten un acostament envers l’art català dels darrers tres segles. En aquest sentit, la fundació té l’aprenentatge com un dels seus valors principals. Constantment s’investiguen i documenten peces. El coneixement de la fundació es trasllada al visitant, amb el qual s’obre una àmplia diversitat de diàlegs.\nLa col·lecció també reuneix un ampli llegat de peces procedents d’indrets molt diferents. La Fundació Rocamora s’orienta cap a la creació de discursos que interrelacionen la realitat cultural de la societat catalana vers el món, especialment en els segles xviii, xix i xx. Alhora, amb mirada introspectiva, facilita l’accés a l’anàlisi de la societat catalana del moment. El fonament de la Fundació Rocamora és establir noves vies d’accés a l’art. També obre les portes per facilitar consultes a la seva biblioteca i organitzar visites guiades a la col·lecció.\nA través de la promoció d’acords de cooperació, la Fundació Rocamora assumeix el paper de dinamitzadora dins l’àmbit artístic. Creant línies de diàleg, treballa amb altres entitats de prestigi reconegut mitjançant la cessió d’obres d’art.


Batalla oberta pel nom del cava de Requena - À Punt\nBatalla oberta pel nom del cava de Requena\nLa Conselleria d’Agricultura ha recorregut contra el nom Altos de Levante perquè no identifica la zona.\n30 de novembre 2020 - 21:53\nContinua la batalla pel nom del cava de Requena. El famós cava d’aquesta localitat entra en un laberint sense fi pel seu nom, després de 38 anys de producció.\nLa primera opció, Altos de Levante, que en principi tenia el vistiplau del sector, ha alçat un gran rebombori. Fins i tot la Conselleria d'Agricultura ha recorregut davant del Ministeri una decisió a què també dona suport el Consell Valencià de Cultura per motius “geogràfics, culturals i històrics”.\nLa Conselleria d'Agricultura, de fet, considera que Altos de Levante no identifica la zona. A Requena, d’altra banda, el sector vol ara que el nom del poble aparega en la nova denominació, una opció que també serà complicada.\nLa denominació d’Utiel-Requena no s’hi oposa, però resulta complicat perquè a les altres tres subzones d’Espanya han evitat noms que coincidisquen amb denominacions d'origen vitivinícoles per a evitar confusions i possibles demandes judicials.\nA la fi, la decisió recaurà en el Consell Regulador de Cava, l’organisme encarregat d’aprovar el nou nom que consensuen els elaboradors de Requena perquè després l’aprove Brussel·les.


El Consorci de Turisme Costa de Maresme edita una guia de Museus i arxius de la comarca | Consell Comarcal del Maresme\nInici Turisme Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme El Consorci de Turisme Costa de Maresme edita una guia de Museus...\nEl Consorci de Turisme Costa de Maresme edita una guia de Museus i arxius de la comarca\nEl Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme ha editat una guia de butxaca que recull l’oferta de les diferents poblacions de la comarca pel que fa a museus i arxius oberts al públic. La publicació, que té com a objectiu, contribuir a difondre el patrimoni museístic i arxivístic de la nostra comarca, s’ha editat en 4 idiomes: català, castellà, anglès i francès.\nLa guia de Museus i arxius del Maresme està concebuda com a un producte divulgatiu de la gran oferta arxivística i museística que tenen els municipis de la comarca. A cada un dels museus i arxius que hi apareixen es destina una pàgina en la qual es descriu el contingut de l’equipament i es facilita informació pràctica per al possible visitant, com ara: adreça, telèfon, pàgina web, correu electrònic, persona de contacte, dies i horaris de visita i, si és el cas, contacte per a concertar visites guiades. La informació es troba en 4 idiomes per tal d’arribar tant al visitant nacional com al turista d’altres països que vol enriquir la seva estada al Maresme amb visites culturals. En total s’han editat 15.000 exemplars que es poden trobar en els propis museus i arxius, en el Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme, en els ajuntaments, en oficines de turisme, en el Palau Robert, i en les seus d’altres entitats culturals del Maresme. La guia ha estat editada pel Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme i ha comptat amb la col·laboració del Consell Comarcal del Maresme, la Diputació de Barcelona i la Generalitat de Catalunya.\nArticle anteriorConcessió d’ajuts per a la programació d’activitats culturals relacionades amb la cultura popular i tradicional durant l’any 2006


8 receptes amb torró que voldràs fer\nINICI > RECEPTARIS > 8 receptes amb torró que voldràs fer\nUna de les postres més tradicionals del Nadal pot ser un pilar per a una infinitat de receptes\nDur, tou, de xocolata, amb fruita seca, de taronja o, fins i tot, de Suchard. El torró és el tradicional amic de les postres nadalenques, present a botigues i supermercats quan s'acaba l'any. Normalment el prenem sol, acompanyant el cafè, com si fos un bombó. Però el torró també es pot utilitzar per cuinar una infinitat de receptes, majoritàriament postres, així que repassem un recull de bons plats fets amb torró.\nCassoletes de torró i fruita\nUnes cassoletes farcides de crema de torró i fruites en unes postres delicioses i molt especials per a les dates que s'aproximen. Senzilles i perfectes en els grans àpats de Nadal.\n'Mousse' de torró amb gelat de llet merengada\nAquesta recepta és una mica més elaborada i complicada, ja que requereix temps al forn i a la nevera, però els resultats bé ho compensen. Una 'mousse' elaborada amb torró de Xixona i nata, acompanyada d'una crema de llimona i un caneló fet amb llimona, sucre i mantega al forn.\nSopa de torró i iogurt amb broqueta de fruita Gemma Clofent\nSopa de torró i iogurt amb broqueta de fruita\nI aquesta és una recepta perquè us prengueu el torró com si fos una salsa. Genial per sucar-hi fruita com la maduixa, la pinya o el plàtan. Barrejat amb una mica de xocolata desfeta és molt millor.\nPannacotta de torró Gemma Clofent\nPannacotta de torró\nUnes postres tradicionals italianes adaptades a l'època i cuinades amb nata, llet i torró. Es cou el sucre amb la gelatina i, posteriorment, s'hi afegeixen la resta d'ingredients abans de triturar-ho i repartir-ho en uns motlles que més tard es deixen refredar a la nevera per finalitzar una recepta dolça, tendra i fàcil de fer.\n'Coulant' de xocolata i torró Gemma Clofent\n'Coulant' de xocolata i torró\nI la recepta més espectacular i explosiva és aquest 'coulant' farcit de torró, en lloc de xocolata. Contrasta sabors, és ben dolç i són unes postres brutals que heu de tastar sí o sí. No us en penedireu; és una de les millors receptes del CUINA.\nUnes altres postres que també es poden elaborar amb torró és un flam tradicional. Simplement, cal afegir torró a la típica barreja d'ous, llet i sucre, i així obtindreu un sabor més en el vostre magnífic flam.\nUna variant de la recepta del tiramisú ‒que, de fet, són unes altres postres italianes com la pannacotta‒ és aquest genial tiramisú de torró, senzill de preparar, si bé requereix temps. Però, per als àpats més singulars com el cap de setmana o les reunions de Nadal, és una opció deliciosa per a unes postres.\nNeules farcides de 'mousse' de torró Gemma Clofent\nNeules farcides de 'mousse' de torró\nI acabem amb unes neules farcides de 'mousse' de torró. Perquè no direm que no, a millorar-les amb una mica de torró del tou. Recepta també fàcil de muntar, i actualització total d'unes postres ben nadalenques.\nQuè proposava l'Estatut de Núria?\n5 parcs astronòmics per observar la pluja d'estels d'agost\nQuins pilotaris van protagonitzar 'La partida del segle'?\nPalma per a 'winelovers'


La tradicional cantada de nadales de l’Orfeó Català embolcalla la plaça del Rei | betevé Web\nPABLO LARRAZ, sotsdirector de l’Orfeó Català\n“Ara farà 6 anys que estem fent aquest concert, que està esdevenint un concert tradicional, també de nadales, aquí a les escales de la Plaça del Rei. Va néixer, una mica, amb la voluntat d’apropar més l’Orfeó al carrer, a la gent. I la veritat és que és un dels concerts més especials pels cantaires de l’Orfeó.”\ndimecres 4 de gener, 2017 , 20.49\nLa tradicional cantada de nadales de l’Orfeó Català embolcalla la plaça del Rei\n'Fum, fum, fum', 'El noi de la mare' o 'Els àngels de la glòria' són algunes de les nadales que han interpretat els cantaires de l'Orfeó Català a la plaça del Rei. Aquest concert s'ha convertit en una tradició des de fa sis anys i és una oportunitat per gaudir de la música coral en un format gratuït i obert a tothom.\nL'Orfeó Català i els cantaires del Cor Jove i el Cor de Noies de la institució han ofert aquest concert en el marc de les celebracions de Nadal a la ciutat comtal. Dirigides pel sotsdirector de l'Orfeó, Pablo Larraz, les veus dels cantaires han seguit un repertori ple de nadales tradicionals com 'Joia en el món', 'El noi de la mare' i 'Rústec villancet', entre d'altres. El cor ha clos la vetllada amb ‘El cant de la Senyera’, l'himne de l'Orfeó Català.\nCiutat Vellaculturamúsica coral


Un grup de veïns hem demanat la paralització del projecte de supressió de passos a nivell dut a terme per Ferrocarrils de la Generalitat, que inclou entre altres la construcció de diversos talussos de centenars de metres de llarg i la col·locació de passarel·les metàl·liques de més de 7 metres d’altura per creuar la via.\nDes del grup es considera un malbaratament de recursos públics al no tenir sentit que es construeixi aquest pont sobre la via (que té un cost de més de 2 milions d’euros) quan a escassos 100 metres hi ha d’anar la continuació de l’autovia Lleida-Balaguer. Amb la continuació de l’autovia, el número de vehicles que passaran per l’actual pas a nivell serà mínim. Per tant, el que és defensa prioritàriament és el fet que el Departament de Territori ha de donar-se pressa amb la continuació de l’autovia i la construcció del nou pont cap a Menàrguens.\nDe la mateixa manera, posem en dubte que es tracti d’un punt negre. No ens consta que hi hagi hagut cap accident mortal en aquest punt des de que hi ha barreres. Si ara amb major trànsit no hi ha hagut cap accident, el dia que n’hi haurà menys, encara la possibilitat d’accident encara serà menor. Passos a nivell amb barreres n’hi ha molts arreu del país i si el sistema automàtic de tancament de barreres el tenen en bon estat i manteniment no hi ha d’haver cap problema.\nCal recordar que el poble ja té actualment diverses barreres que separen el poble en pocs metres de diferència: el canal, la via, la carretera i ara només falta una nova barrera (el talús aquest d’una banda) i el dia que col·loquin els armatostes metàl·lics per creuar a peu la via.\nLa nostra segona proposta és que es convertís en tramvia de la mateixa manera que està previst fer-se a Balaguer. El tren ha d’estar integrat dins del poble i servir per facilitar la mobilitat. Per tant, demanem que no es duguin a terme aquestes obres ja licitades i de l’altra que es replantegi tot el projecte de supressió de passos a nivell.\nDes del grup també lamentem que des de l’Ajuntament d’una banda no hagi informat al poble d’aquest macro projecte (tot i que des d’Activem Térmens així ho vam demanar en pic vam assabentar-nos del projecte) i de l’altra que pel seu compte no ha sabut o no ha volgut incidir sobre Ferrocarrils perquè ajustessin el projecte al que Térmens necessita.\nA mitjans dels anys 90 el poble es va unir per forçar a Renfe, per a què es duguessin accions que milloressin la seguretat de la línia. Durant dies vam tenir tancada la via amb bales de palla i altres obstacles i finalment es van aconseguir el que es demanava. Si 15 anys més tard ho hem de tornar a fer ho farem.\nGrup Activem Térmens


Les Festes de Nadal més tristes i solitàries de les nostres vides! | El Llobregat\nLes Festes de Nadal més tristes i solitàries de les nostres vides!\nNo sé si els passarà a moltes persones, però a mi no em sembla, en aquests moments del mes de desembre, que estiguem molt a prop de celebrar les Festes de Nadal. No hi ha l’alegria als carrers com altres anys, ni els comerços plens de gent i moltes persones a hores d’ara s’estaran preguntant si podran fer dinars familiars, d’empresa, ajuntar-se en un domicili una família de més de 10 persones, etc...\nPenso que seran les Festes de Nadal, Cap d’Any i Reis més tristes de les nostres vides. I és que hi mancarà el més important, l’alegria i les ganes de gaudir de l’entorn, de les compres, de la companyia, de la família, del menjar, de tocar-nos, abraçar-nos i besar-nos.\nNo hi ha reserves als restaurants per dinars d’empreses, d’amics i amigues, de famílies. És una sensació màxima de la repressió. I per molt que ho preparem d’antuvi no ens queda clar que és el que podrem i no podrem fer al mig del toc de queda, l’estat d’alarma i els horaris i perímetres restringits.\nA mi aquesta situació em recorda la primera vegada que vaig viatjar a Rússia en plena dictadura. Eren els anys setanta i em va semblar que tot estava prohibit pel control exhaustiu que es feia de les persones. I em va sobtar que l’única diversió o esbarjo que els estava permès era beure vodka i cervesa a dojo, sense control. I, és clar, al capvespre als carrers no quedava ni una ànima dempeus sols persones amuntegades en els racons i a portals dormint la borratxera! Per a nosaltres llavors era difícil d’entendre-ho, però ara, des del mes de març tot m’ha quedat molt clar. La manca de llibertats fa perdre el control a les persones que sempre necessitem el contacte humà o d’una ampolla, tot se val, però fugim de la solitud.\nUna convidada sí que tindrem segur aquestes festes: la Covid-19, que estarà a l’aguait per endinsar-se en les nostres vides si abaixem la guàrdia. És molt important que no li facilitem l’entrada i prenguem les mesures adients. Entre tots i totes hem de fer el possible per destruir-la. La vacuna arribarà segur, més tard o més d’hora, però el més trist són les persones que haurem perdut pel camí. Serà un any de les nostres vides que ens costarà oblidar malgrat potser, el dia de Nadal, cantem nadales i el 31 de desembre ens desitgem “virtualment” un Feliç Any 2021. Però per això caldrà recordar una frase d’Immanuel Kant :”La felicitat no brolla de la raó sinó de la imaginació”. Doncs imaginem-nos-la i siguem feliços. III


Industrias es juga avui a Saragossa evitar la zona de descens - El Web del Mirall.net\nIndustrias es juga avui a Saragossa evitar la zona de descens\nIndústries Santa Coloma obre aquesta nit la desena jornada de Lliga contra el Fútbol Emotion al Pavelló Siglo XXI. L’encontre es jugarà a les 20.45 –s’ha endarrerit un quart d’hora de manera imprevista- on la victòria tindria un doble valor.\nEn cas de perdre, Indústries es col·locaria en posició de descens directe, una situació que fa molt de temps que no viu l’equip industrial. Amb 8 punts, els homes d’Óscar Redondo es veurien superats pels aragonesos en la classificació,.\nPer contra una victòria, apart d’allunyar el descens a cinc punts obriria opcions, encara que fossin poques, de què l’equip pugui lluitar en les cinc restants jornades de la primera volta per estar entre els vuit equips que juguin la copa d’Espanya.\nEl golejador Bruno Petry és la principal novetat a la convocatòria, en la que continua faltant el porter Miquel Feixas que, lesionat en el lligament de la mà no té data de retorn a l’equip, segons els metges que el van atendre ahir mateix.\nAl vestuari són conscients del que significaria un triomf a Zaragoza. Per a Khalid, en declaracions a la web del club, “som un equip que per plantilla hauria d’estar més amunt i davant Futbol Emotion hem de demostrar-lo. No hem puntuat en els dos últims partits i això ens obliga a guanyar” i s’ha mostrat molt ambiciós “podem ficar-nos encara en Copa i per a això no podem fallar en aquests 6 partits que ens queden”.\nLa llista de convocats és la formada per: Borja i Ramón Morales (porters), Khalid, Uri Santos, Well, Pablo Vidal, Sepe, Albert Cardona, Corso, Bermusell, Verdejo i Bruno Petry.\nJa en la pretemporada Zaragoza va jugar dues vegades a Industrias Santa Coloma i en les dues es va imposar al conjunt industrial (5-4 i 1-2).\nSeguiu aquí la jornada de Primera Divisió.


Castell de Llívia / Cerdanya | Catalunya Medieval\nCastell de Llívia / Cerdanya\nBales de canó i altres pedres, "arxivades" al fossat.\nEntrada d'una cisterna d'aigua amb sostre de volta de canó.\nImpressionant talús ...\nSituació: Dalt d’un turó que presideix la localitat de Llívia (Cerdanya) – Girona\nÈpoca: Edificació del segle IX.\nEstat: Força malmès, però a la vegada presenta senyals evidents de que s’hi estan portant a terme importants treballs de restauració, que sens dubte dignificaran força aquesta edificació, que en el seu moment deuria d’haver estat una imponent i fins i tot, una bonica fortificació. Lliurament accessible.\nL’itinerari comença en una plaça situada darrera mateix de l’església parroquial de Nª Senyora dels Àngels( N 42.46571 01.98242), on hi ha disposat un espai públic gratuït on poder aparcar còmodament i ens disposarem a continuar el camí a peu.\nEn un cantó de la plaça hi ha un cartell de color verd, de senderisme, que assenyala l’inici d’un petit però ben definit corriol que s’enfila decididament muntanya amunt. Unes marques de color groc pintades al tronc de dos arbres situats en aquest lloc, marquen el començament del camí, taques de color que anirem trobant durant el proper recorregut, situades fins i tot al cap d’unes petites tiges de ferro.\nA mig camí veurem a l’esquerra unes parets derruïdes i a la dreta un solitari pal coronat per una bandera. Cal continuar muntanya amunt.\nEn uns 25 minuts de caminada, arribarem a tocar de les restes.\nLocalització: N 42.46768 E 01.98612 - Altitud: 1.328 m.\nArbres amb una senyal de pintura groga indicant l'inici del camí a peu.\nUna mostra de les magnífiques vistes que es gaudeixen des d'aquesta contrada.\nLlívia als nostres peus.\nPublicat el 9 octubre 2011 per Ricard\tdins de Cerdanya amb l`etiqueta Castells, Catalunya, Lleida .


October de 2017 – PalmaActiva\nFinalitza una nova edició del programa SOIB Garantia Juvenil organitzat per PalmaActiva\nPublicat el 24 October, 2017 25 October, 2017 per PalmaActiva\nGràcies a aquest programa finançat pel SOIB, 20 joves s’han pogut formar a l’Ajuntament de Palma per obtenir certificats de professionalitat. Avui ha tingut lloc a la sala de plens de Cort l’acte de cloenda del programa SOIB Garantia Juvenil, en el qua...\n87 persones participen a una nova jornada de selecció de personal de TUI a PalmaActiva\nPublicat el 24 October, 2017 per PalmaActiva\nEl touroperador alemany necessita contractar 35 teleoperadors i 20 guies turístics. PalmaActiva ha organitzat aquesta setmana una nova jornada de selecció de personal per al touroperador alemany TUI, que necessita contractar properament 35 teleoperadors i 20...\nPalmaActiva contracta 57 persones mitjançant el programa SOIB Visibles 2017\nPublicat el 23 October, 2017 per PalmaActiva\nTenen una mitjana de 56 anys i faran feina a l’Ajuntament de Palma durant 6 mesos. Aquest programa, finançat amb fons del SOIB mitjançant la Conferència Sectorial, pretén millorar l’ocupabilitat dels treballadors de més edat. El batle Antoni Noguera, ...\nSegona reunió de seguiment del Pacte Local per a l’Ocupació\nPublicat el 16 October, 2017 per PalmaActiva\nA més dels representants municipals, han assistit UGT, CCOO i CAEB. La regidora de Turisme, Comerç i Treball, Joana Maria Adrover, ha presidit avui la segona reunió de seguiment del Pacte Local per a l’Ocupació, a la qual han assistit diversos agents soc...\nPublicat el 11 October, 2017 per PalmaActiva\nLa regidora de Treball Joana Maria Adrover destaca que el passat mes de setembre l’atur va seguir baixant en relació a anys anteriors. Joana Maria Adrover, regidora de Turisme, Treball i Comerç, ha donat avui a conèixer les darreres dades del mercat de tr...\nNova jornada de selecció de personal de TUI a PalmaActiva\nPublicat el 6 October, 2017 per PalmaActiva\nEl touroperador alemany vol contractar 35 teleoperadors i 20 guies turístics. El proper dilluns 23 d’octubre PalmaActiva organitzarà una nova jornada de selecció de personal per al touroperador alemany TUI, que necessita contractar 35 teleoperadors i 20 g...\nVisita de la regidora de Comerç a alguns dels establiments que han rebut les subvencions de l’Ajuntament\nPublicat el 3 October, 2017 4 October, 2017 per PalmaActiva\nPalmaActiva ha concedit ja 17 subvencions a comerços per un valor de 36.500€. L’Ajuntament està valorant les 70 sol·licituds que es van presentar durant el segon període. La regidora de Turisme, Comerç i Treball Joana Maria Adrover i la directora gene...


Atenció! Utilitzem cookies per millorar la seva experiència de navegació i realitzar tasques d'anàlisi.\nEn continuar amb la seva navegació entenem que dóna el seu consentiment a l'ús d'aquestes. Learn more\nMIMSA facilities utilitza cookies per recollir informació sobre com utilitza el lloc web (per exemple, les pàgines que visita o si es produeix algun error) i que també ens ajuden a la localització i solució de problemes del lloc web. Tota la informació recollida en les mateixes és totalment anònima i ens ajuda a entendre com funciona el nostre lloc, i realitzar les millores oportunes amb la finalitat de prestar un millor servei als usuaris que ens visiten.\nLes cookies són petits arxius de text que s'emmagatzemen al dispositiu de l'usuari d'Internet en visitar una pàgina web. És l'operador del lloc web el que determina quin tipus d'informació conté la galeta i quin és el seu propòsit, podent a més ser utilitzada pel servidor web cada vegada que visiti aquesta web. S'utilitzen les galetes per estalviar temps i fer l'experiència de navegació web molt més eficient.\nL'aplicació que utilitzem per obtenir i analitzar la informació de la navegació és Google Analytics, pot trobar més informació a: www.google.com/analytics\nAquesta aplicació ha estat desenvolupada per Google, i presta el servei d'anàlisi de l'audiència de la nostra pàgina. Aquesta empresa pot utilitzar aquestes dades per millorar els seus propis serveis i per oferir serveis a altres empreses.\nEl tipus de cookies que es fan servir són galetes d'anàlisi, que són aquelles que tractades per nosaltres o per tercers, ens permeten quantificar el nombre d'usuaris i així realitzar el mesurament i anàlisi estadística de la utilització que fan els usuaris dels nostres serveis.\nAquesta informació conté el nombre de pàgines visites, l'idioma, xarxa social en la qual es publiquen les nostres notícies, la ciutat a la qual està assignada l'adreça IP des de la qual accedeixen els usuaris, el nombre d'usuaris que ens visiten, la freqüència i reincidència de les visites, el temps de visita, el navegador que fan servir, l'operador o tipus de terminal des del qual es realitza la visita.\nVostè pot controlar les seves galetes a través del seu navegador:\nPer permetre, conèixer, bloquejar o eliminar les cookies instal · lades en el seu equip pot fer-ho mitjançant la configuració de les opcions del navegador en el vostre ordinador, en concret:\nPer a més informació, podeu consultar l'Ajuda del navegador o en les respectives webs dels navegadors.