“A Aubarca els presoners van patir fam, fenòmens meteorològics adversos (dues nevades) i pallisses habituals, algunes mortals” | card.cat\nQue una llorencina guanyi un premi sempre és digne de menció (i d’una entrevista a Card.cat) i, si és d’història, aquesta disciplina tan poc comuna però tan important, encara més. Per això ens hem apropat a n’Eugènia Jaume Esteva i li hem fet un parell de preguntes.\n1. Primer de tot, enhorabona. Com te sents després d’un premi així?\nMoltíssimes gràcies. Realment, aquest premi ha estat una sorpresa. Jo vaig fer la defensa del meu treball de final de Màster en el juliol, i uns dies més tard vaig rebre la nota d’aquest treball. No em pensava mai que hi hagués sorpreses més enllà d’això. Sincerament, em sent molt sorpresa, contenta i orgullosa, ja que és un goig veure com se’m reconeix la feina feta. Aquest va ser un treball que me va exigir moltes hores de dedicació, i veure com el premien realment me fa sentir molt contenta i amb ganes de seguir.\n2. I exactament en què consistia el premi?\nEl premi es titula “Temps, Espai i Forma”, i hi ha tres categories. Una primera categoria està dirigida als estudiants de batxillerat que acabaren enguany el seu any escolar. A Catalunya, els estudiants que acaben aquests estudis realitzen un treball final -a Mallorca això no és habitual- i aquests presenten de forma totalment voluntària el seu treball al concurs, d’on en surten dos de guardonats. Cal especificar que aquest any n’hi va haver tres, ja que en el segon lloc hi empataren dos treballs.\nLlavors hi ha les categories de grau i màster on s’hi presenten, de forma automàtica, tots els treballs que han obtingut més d’un 9. Igual que als de batxillerat, hi ha dos premis. Són guardonats per la qualitat del treball i per la seva escriptura. És a dir, per la redacció, gramàtica i ortografia. En el cas de la categoria del Treball de Final de Màster hi va haver un total de 13 treballs presentats, que foren dels estudis d’Història, Geografia i Història de l’Art. Enguany els dos premiats foren del Màster en Història.\n3. A Mallorca hi havia presoners de guerra després de la Guerra Civil o camps de concentració? Quina seria la diferència?\nSí que hi havia presoners en acabar la guerra. Els primers camps es van obrir al desembre de 1936 i bastants d’ells seguien oberts un cop acabada la guerra. Un exemple és el campament del Llatzaret, al Port de Sóller, el qual fou obert a l’inici de la Guerra Civil amb la finalitat d’allotjar presoners provinents de la presó de Can Mir, de Palma. En aquest cas els presoners arreglaren algunes carreteres, encara existents, dins el terme de Sóller. Una que va cap al far de Muleta, a més d’obrir la carretera cap a Sóller i habilitar aquelles que van cap a Deià. Aquest campament no va tancar fins ben entrat al 1940.\nDurant el període de la Guerra Civil, els presoners realitzaven tasques de reparació i obertura de diverses carreteres al voltant de l’illa, ja que els camins i les carreteres que hi havia en aquell temps eren molt precàries. Moltes de les carreteres que avui denominem com a “perilloses”, i que hi ha per la zona de Campos o Llucmajor, són fetes a “pic i pala” per aquests individus, els quals formaven part dels Batallons de Soldats Treballadors.\nUn cop finalitzada la Guerra i a partir de 1940 apareixen els Batallons Disciplinaris de Soldats Treballadors, a diferència dels abans esmentats, en aquests grups hi havia presoners que havien tornat de l’exili, i que atesa la seva afinitat amb el bàndol republicà eren obligats a treballs forçats per a realitzar de bell nou, i de forma depurada, el servei militar. En aquest cas, ja trobem menys treballs de construccions de carretera i sí de la construcció de tota una línia de defensa: els nius de metralladora que trobem a moltes platges.\n4. El cas del camí dels presos a Aubarca en seria un exemple? Conta’ns un poc aquesta història que tenim tan a prop.\nEl campament de Son Morey i Cap Ferrutx fou de postguerra. Només va restar obert des del Nadal de 1941 fins a final de 1942 i curiosament fou un dels que va albergar un nombre major de presoners, tots ells provinents de la Península. Precisament, fa poc més de tres mesos que va morir el darrer pres que quedava viu dels que havien passat per allà: Paulí Pallàs. Les seves funcions es basaven en obrir un camí des de la possessió de Son Morey d’Artà fins al Cap de Ferrutx, amb la finalitat de posar-hi una bateria que havia d’anar comunicada amb la de Cap Pinar per així defensar la Badia d’Alcúdia.\nQuan parlem d’aquest campament possiblement ens referim a la zona on s’hi van donar unes condicions de vida de les més precàries de Mallorca. Els presoners van patir fam, fenòmens meteorològics adversos (dues nevades) i pallisses habituals, algunes mortals. Les condicions eren tan pèssimes que a mitjans de l’any 1942, el director de l’Hospital General de Palma, de tan cansat que estava de rebre presoners provinents d’Artà amb unes característiques realment lamentables (la pell els arribava als ossos), va dir que no es volia fer corresponsable d’aquella monstruositat. Arran d’això van canviar el Comandament i les coses van començar a canviar. De fet, fou en aquell moment quan van construir el campament del qual encara queden restes de les seves infraestructures i que avui trobem anant cap a En Porressà, ja que abans els presoners estaven en tendes de campanya. Escarrufa pensar com seria passar nevades i fam en condicions com les que es trobaven ells…\nSon Morey va ser el darrer Camp de Concentració que es va tancar a Mallorca, però, sense acabar les seves construccions. El seu tancament es degué a la dissolució dels Batallons Disciplinaris de Soldats Treballadors en el mes de desembre de 1942, deixant una carretera que no porta enlloc a causa que no fou acabada. De fet, intentaren acabar les construccions contractant mà d’obra civil, però tot sortia molt més car.\n5. Als ignorants com jo ens podries posar algun exemple més representatiu i explicar-lo?\nBuff!! En el cas de Mallorca, igual que per tot Espanya, trobem una gran quantitat de Camps de Concentració. Sincerament, quan vaig començar el meu estudi en tenia tres de localitzats a les Illes Balears i al finalitzar n’hi ha hagut un bon grapat més. No diré exactament quants, però sí que són bastants més dels 13 que últimament han anomenat els mitjans de comunicació. Per posar-te algun exemple, a Manacor és bastant conegut el Campament de Son n’Amoixa, però sense anar més lluny, allà, molt prop d’ell, n’hi havia dos més, en un dels quals s’hi van allotjar presoners grecs i russos, capturats a alta mar i acusats de comunisme. Això ens fa pensar que, a banda dels presoners polítics i els presoners de camp de batalla, a les illes també s’hi va donar una certa pirateria.\nA més hi ha el cas de diversos camps que es van anar obrint al litoral entre 1940 i 1942, que eren camps subordinats a altres campaments més grossos. La finalitat d’aquests era que els presoners estassin més a prop del camp de treball i així no haver de gastar temps en el seu transport. Els destacaments que anaven a parar a aquests campaments eren els encarregats de la construcció de nius de metralladores.\n6. Tenc entès que està previst que se converteixi en llibre. Explica’ns-ho un poc.\nSí, suposo que durant el 2019 sortirà. No tenc idea de la data de presentació, però fa un més que vaig enviar l’esborrany en format digital a l’Editorial, Documenta Balear, i estic esperant noves al respecte.\nA veure, sé que el llibre té un caire atractiu atès que toca un tema que sempre ha estat present en la nostra societat actual. I és cert que es coneixen camins de presos, però molta gent desconeix realment el que va passar en aquests camps arreu de Mallorca. I és clar, aquest llibre crea curiositat i crida l’atenció.\n7. Ja se sap quines seccions tendrà? Ens pots fer un resum per saber tot el que tocaràs?\nLes seccions seguiran l’ordre del que va ser al seu dia el meu treball:\nHi haurà un primer apartat on s’explicarà el que eren els Camps de Presoners a nivell espanyol, quines tipologies hi havia i a què eren dedicats, de la mateixa manera que tocarà quins tipus de Batallons de Soldats hi havia – que eren tres: Batallons de Soldats Treballadors, Batallons Disciplinaris de Soldats Treballadors i Batallons Disciplinaris de Soldats Treballadors Penats – i en cada un dels casos com eren utilitzats.\nLa segona secció es troba dedicada al cas de la repressió a Mallorca. És un breu apartat on s’explica com va ser, i com va estar dividida en etapes, mitjançant la violència, la Guerra Civil a Mallorca. Aquí també s’hi tocaran els diversos sistemes de persecució i d’assassinats que es van estendre arran de tot el territori mallorquí.\nEl tercer apartat ja s’endinsa en donar a conèixer els primers Camps que es van obrir a Mallorca, entre 1936 i 1940 on se fa una explicació detallada. Se’ls col·loca geogràficament en un mapa i s’explica les seves construccions. També, en ocasions, s’han pogut identificar alguns presos i la seva edat. En el començament d’aquest apartat també es detallen les principals (no totes) infraestructures de reclusió. Seguidament hi apareix un quart apartat molt similar, però amb els campaments que s’obriren entre 1940 i 1942, en aquesta etapa ja se’n troben menys que no pas a la primera i per tant, no trobem tanta construcció.\nFinalment un cinquè apartat on hi ha detallada la construcció dels nius de metralladora, detallant la seva finalitat i definint cada una de les diferents tipologies que hi havia, ja que els construïen depenent de com era el sector i la pedra del lloc.\n8. Jo mateix he sentit xerrar de presos, de treballs forçosos als republicans… però no tant del terme “camps de concentració”. Trobes que hi ha part de la història que s’oculta?\nRealment no crec que a l’actualitat s’ocultin, simplement crec que degut a la desconeixença social no s’han estudiat abans. Una cosa s’ha de tenir clara, aquí l’únic camp de concentració que es va construir com a tal, fou el d’Artà, la resta o eren barracots de fusta els quals es desmuntaren i es van reutilitzar enviant-los a Formentera o a Tetuan, o bé, eren possessions que en un moment determinat foren cedides (obligatòriament) pels seus propietaris amb la finalitat d’albergar-hi els presoners. Per tant, no parlem d’infraestructures com el cas d’Alemanya que han quedat i poden ser visitades. En gairebé tots els casos de Mallorca són propietats privades que anys més tard foren retornades als seus propietaris i, és clar, com és possible visitar aquests llocs si actualment són agroturismes o possessions? Es fa difícil, sobretot si els interessos d’aquests propietaris és evitar la seva coneixença per així evitar rebre aquestes visites. Realment ho trobo normal, ja que es tracta de propietats privades.\nPer tant, no és que s’oculti, sinó més bé que la situació no convida a ser visitats, i un dels únics que es troben en aquesta situació, el d’Artà, és visitat i reconegut.\n9. Sempre he considerat dificilíssim explicar la història. S’ha de ser teòricament neutral, però ja sabem que això no existeix. Des del moment que destaques una cosa i n’obvies una altra ja ets parcial, la manera com l’expliques, l’èmfasi que hi poses… i si a això li afegeixes els interessos d’algunes de les parts, és quasi una missió impossible. Com vos ho feis?\nRealment és una tasca difícil ser imparcial dins un món com aquest. Tots tenim un punt de vista i en moltes ocasions se’ns pot veure les nostres idees. Però realment el treball -almenys el jo he intentat exercitar- és una contrastació de fonts.\nEn aquest cas, gairebé totes les investigacions es basaven en fonts militars i, per tant, del bàndol guanyador de la Guerra, la qual cosa dificultava la contrastació de les diferents informacions. L’únic contrast ho trobava en llibres de testimonis com el de Paulí Pallàs, Gabriel Riera o Joan Fons (presoners que havien estat reclosos en camps de Mallorca).\nD’aquesta manera, la tasca realitzada es basa en el contrast de les informacions trobades des dels dos bàndols i arribar a unes conclusions, de les quals sempre en surten afavorits els d’un grup, i desafavorit l’altre.\nPersonalment, durant el transcurs dels meus estudis m’han fet llegir dos llibres que realment han estat útils pel desenvolupament d’aquesta tasca. En primer lloc el de Josep Fontana “L’Ofici d’historiador” i en segon lloc, el de Carlos Aguirre Rojas “Antimanual del mal historiador”. En els dos es destaca que el treball de l’historiador és reconstruir el passat dintre del present, amb la finalitat de no cometre els mateixos errors en el futur.\n10. Com ha estat l’experiència d’estudiar a la UB? Què en destacaries?\nEl màster que jo vaig cursar era un conveni entre la UB, on he cursat estudis a distància, i la UOC. Jo el vaig realitzar mitjançant la Universitat Oberta de Catalunya tot i que, en segons quines assignatures, els professors eren de la UB. Això sí, la defensa del treball de Final de Màster la vaig anar a realitzar a la universitat presencial.\nL’experiència amb els professors de la UB, realment, la vaig trobar molt positiva, la majoria d’ells semblaven presencials atès que quan necessitaves comunicar-te amb ells, eren ràpids en contestar. A part que són atents i el treball que posen és assequible (sempre amb alguna excepció).\nLa defensa, que és el contacte més pròxim que vaig tenir amb ells, va ser agradable. Tenia professors que ja havia tingut al llarg del primer semestre i això va fer que em sentís un poc més en família, tot i la duresa del moment.\nPerò bé, en destacaria el bon tracte i la qualitat de treball, atès que les activitats que em van fer presentar m’han servit en el futur i en el grau que en l’actualitat estic acabant.\n11. Vols afegir res més?\nNomés la gratitud cap a tots aquells que em van ajudar o que han sofert la meva visita algun cop. A Josep Cortès, Guillem Pont, Tomàs Martínez o Ignasi Umbert -que en el darrer mes ens ha deixat- de Sant Llorenç, les dones de l’arxiu militar de Palma, o dels diversos arxius de Mallorca que he hagut de visitar, que sense conèixer-me em van tractar beníssim. A Toni Tugores de Manacor, per les xerrades, a Toni Quetgles de Sóller per la gran ajuda, a Jaume Morey d’Artà que fa tants anys que m’aguanta, primer com a professor i després per les llargues entrevistes que li vaig fent. I finalment al director del treball, Jaume Claret, per la gran ajuda i la paciència que ha tingut. Realment va ser un treball molt intens i del que en sortien notícies noves dia sí i dia també.


Curs "Del titella al gegant" - Federació d´Associacions d´Artesans d´Ofici de Catalunya\nCurs “Del titella al gegant”\nL’art no només com a expressió sinó també com habilitat.\nDins del marc de la Universitat d’Estiu de Vic del proper mes de juliol, des del CIFE, en col·laboració amb la FAAOC, han organitzat el curs “Del titella al gegant. Construcció pràctica d’imatgeria popular i festiva adaptada a l’escola” pensat per a professorat i futurs mestres. Tot seguit, us presentem els aspectes fonamentals del curs.\nUn titella és tota aquella figura animada per un manipulador. Un concepte amplíssim que abraça no només aquell tipus d’animació que es fa en un escenari, sigui interior o exterior, sinó també la que es produeix a les places i als carrers, en moviment la majoria de les vegades i en ocasió de festes populars, els gegants.\nPerò, més enllà del significat del concepte titella i gegant , hi ha el valor didàctic de la seva creació. Construir imatgeria popular i festiva és una excel·lent eina didàctica per tal que els escolars puguin adquirir diferents habilitats que es tradueixin en el fonament per al futur desenvolupament de diferents competències. És una possibilitat d’apropar l’artesania i l’ofici als més petits des de l’expressió i l’habilitat.\nEl titella, el gegant, la imatgeria ofereix una visió pràctica de l’artesania. I, al mateix temps, l’artesania brinda la possibilitat de desenvolupar la intel·ligència mà/raó, la sincronia entre les mans i la ment segons explica Judith Camps, mestra artesana en imatgeria festiva i principal responsable del contingut del curs. L’ adquisició de diferents habilitats plàstiques, ser capaç de fer ús de diferents materials, aprendre a modular volums, entre d’altres, és de vital importància per al desenvolupament evolutiu dels més joves. Aprehendre a fer ús de diferents tècniques plàstiques comporta en l’aspecte cerebral, la creació de les bases d’una estructura mental, que facilitarà en els propers anys el desenvolupament d’un pensament crític que permeti adaptar-se a diferents realitats. L’artesania permet superar els prejudicis de la manualitat i introduir una nova lectura al concepte de creativitat, recorda la mestra artesana.\nL’artesania, els oficis artístics es basen en el binomi material/ofici.\n“L’artesà es defineix pel material que utilitza, com per exemple la ceràmica, el paper cartró o les fibres vegetals, i aquest material el conforma gràcies a l’ofici. És en aquest binomi, material/ofici on rau la seva intel·ligència”.\nLa construcció d’imatgeria popular i festiva pot esdevenir una eina didàctica. Tanmateix és convenient que el professorat pugui disposar dels coneixements i de les competències necessàries. El curs “Del titella al gegant. Construcció pràctica d’imatgeria popular i festiva adaptada a l’escola” està pensat per a professorat i futurs mestres.\nEn la formació han participat 15 alumnes.


Almuñécar Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Almuñécar\n71 lloguers de vacances i hotels arreu del món\nThe people, the food, and location.\nI was actually thinking for the first time in my different trips what people could not like at La Casa Roja. Everything was perfect, from the hosts to\nThe whole apartment was very,very clean, very light,a nice feeling there,everything you needed was there.The views from the balcony are fantastic.The Mostrar més\nWe liked apartment and owners a lot. Apartment was nice and bright with big windows and felt comfy like home. Everything good, correct and positive! (\nvery near to a very beautuful beach. free parking. not many tourists\nFeaturing free WiFi throughout the property, Hotel el Palacete del Corregidor offers accommodation i\nFeaturing free WiFi throughout the property, Hotel el Palacete del Corregidor offers accommodation in Almuñécar, 50 km from Granada.\nEvery room is equipped with a flat-screen TV. Certain rooms feature a seating area where you can relax.\nGuests can enjoy various activities in the surroundings, including cycling and hiking. Sierra Nevada is 48 km from Hotel el Palacete del Corregidor, while Nerja is 17 km away. The nearest airport is Federico Garcia Lorca Granada-Jaen Airport, 51 km from Hotel el Palacete del Corregidor.\nL'Hotel Helios està situat davant de la platja de San Cristóbal, a la localitat d'Almuñécar, a la Co\nL'Hotel Helios està situat davant de la platja de San Cristóbal, a la localitat d'Almuñécar, a la Costa Tropical, i acull una piscina exterior i un bar, on podreu gaudir d'una vista magnífica sobre el mar.\nTotes les habitacions de l'Helios són lluminoses i presenten una decoració mediterrània tradicional. Totes les habitacions disposen d'aire condicionat i bany privat i gairebé totes tenen balcó privat.\nL'Helios Hotel acull un restaurant de bufet i un bar-cafeteria amb terrassa al costat de la piscina.\nA la sala de jocs hi ha una taula de ping-pong. L'hotel també ofereix un programa d'animació molt variat per a nens i adults. L'Hotel Helios ofereix lloguer de cotxes.\nL'hotel és a 10 minuts a peu del nucli antic d'Almuñécar, on trobareu el castell medieval d'estil morisc de San Miguel. La ciutat de Granada és a 80 km.\nOurs was a special holiday to celebrate our 60th Wedding Anniversary. We had a suite with a very spacious bathroom and Jacuzzi on the 5th floor. [Room\nAquest hotel està situat a la platja, a 600 m del nucli antic d'Almuñécar. L'establiment ofereix un Aquest hotel està situat a la platja, a 600 m del nucli antic d'Almuñécar. L'establiment ofereix un spa, una piscina amb tobogans d'aigua i habitacions que tenen un balcó privat amb vista.\nL'Almuñecar Playa Spa Hotel també inclou un camp de minigolf, tennis de taula i un programa d'animació per a nens i adults. La piscina està envoltada de gandules d'ús gratuït.\nLes habitacions estan equipades amb aire condicionat, ventilador de sostre, calefacció, TV per satèl·lit, minibar i caixa forta de lloguer.\nL'spa disposa de sauna, sala de vapor i servei de massatges. S'hi pot accedir per un suplement.\nL'Almuñecar Playa Hotel ofereix un bufet d'esmorzar variat. A l'hotel hi ha diversos bars i un restaurant gran que inclou una zona per a nadons, amb instal·lacions gratuïtes per als pares, com ara microones i nevera per guardar-hi el menjar del nadó.\nAll was good: breakfast, rooms, facilities, cleanliness, location, parking, etc.\nWe are very satisfied, but have one point for improvement: see '-\nAquest hotel està situat a pocs passos de la platja, en una bonica badia, i és a 20 minuts del centr\nAquest hotel està situat a pocs passos de la platja, en una bonica badia, i és a 20 minuts del centre històric a peu per la costa. Disposa d'una piscina i una terrassa.\nL'hotel Arrayanes ofereix habitacions amb vista sobre el mar o les muntanyes dels voltants. Les habitacions amb vista sobre el mar disposen d'una terrassa privada. N'hi ha de 3 o 4 llits i s'hi poden afegir llits supletoris.\nEl restaurant de l'Arrayanes ofereix cuina mediterrània d'allò més saborosa amb una carta que inclou paella, peix fresc i plats internacionals.\nPodreu gaudir del sol d'Andalusia a la terrassa de l'Arrayanes abans de refrescar-vos amb una capbussada a la piscina exterior.\nDurant els mesos més càlids, podreu sopar a l'agradable terrassa exterior de l'Arrayanes, on podreu degustar una barbacoa mentre admireu la vista sobre el Mediterrani. Després de sopar, podreu gaudir d'un còctel deliciós i de música en viu els caps de setmana.\nConvenientment situat a Almuñécar, Hotel Toboso Almuñécar és una base ideal des d'on explorar aquest\nConvenientment situat a Almuñécar, Hotel Toboso Almuñécar és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Toboso Almuñécar asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, billar, sala de jocs. Hotel Toboso Almuñécar és una elecció inteligents per a viatgers a Almuñécar, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nThe bed was comfortable, the room was clean, the location is pretty good: the beach is 10min walk away. . The breakfast was very good quite extensive Mostrar més\nEl Playacálida disposa d'una piscina infinita amb vista sobre el mar Mediterrani i ofereix un spa i El Playacálida disposa d'una piscina infinita amb vista sobre el mar Mediterrani i ofereix un spa i habitacions amb balcó. Situat a la Torre del Diablo d'Almuñécar i a 200 metres de la platja.\nTotes les habitacions del Playacálida són lluminoses, tenen aire condicionat i TV per satèl·lit. També disposen de minibar i bany completament equipat.\nEl Playacálida Spa Hotel Luxury inclou 4 piscines més, una d'elles construïda a imitació d'un riu. L'spa disposa de banys turcs, sauna i piscina coberta.\nEl restaurant d'estil bufet de l'hotel ofereix cuina mediterrània. També hi ha un bar i un programa d'animació diari.\nEl centre d'Almuñécar es troba a uns 3,5 km del Playacálida. Màlaga i el seu aeroport són a menys d'1 hora amb cotxe.\nBeautiful location, fantastic view from our bedroom (although the same couldn't be said for my son's penthouse room). The swimming pools and j\nEl Bahía Almuñecar està situat a 150 m de la platja de Puerta del Mar i ofereix uns interiors d'esti\nEl Bahía Almuñecar està situat a 150 m de la platja de Puerta del Mar i ofereix uns interiors d'estil modern, un spa i una piscina exterior amb vista sobre el mar i Sierra Nevada.\nLes habitacions del Bahía Almuñecar disposen de balcó privat, TV per satèl·lit i aire condicionat. La majoria tenen vista sobre el mar.\nL'spa inclou banyera d'hidromassatge, bany turc i sauna. A més, s'ofereix servei de massatges i tractaments amb xocolata i vi, disponibles per un suplement.\nL'hotel és a 40 minuts amb cotxe de Granada i Màlaga. El massís de Sierra Nevada es troba a 1 hora amb cotxe i és una zona ideal per esquiar a l'hivern o fer senderisme a l'estiu.\nHuge room. All very nice and clean.\nLa Najarra és un hotel de gestió familiar situat a 100 metres de la platja de San Cristóbal, a Almuñ\nLa Najarra és un hotel de gestió familiar situat a 100 metres de la platja de San Cristóbal, a Almuñécar. Ofereix Wi-Fi gratuïta i té una pista de tennis i una piscina exterior de temporada.\nTotes les habitacions de l'hotel Najarra tenen aire condicionat, TV i caixa forta. El bany privat disposa d'assecador.\nL'hotel és a 10 minuts a peu del centre de la ciutat i a 5 minuts a peu dels jardins botànics Majuelo.\nLa Najarra disposa d'un bar restaurant. Podeu llogar-hi cotxes i hi ha servei de recepció 24 hores.\nHotel de temporada obert del 6 de febrer al 31 de desembre.\nHotel Suites Albayzin del Mar, ubicat a Costa Banana, Almuñécar, és una destinació popular per a via\nHotel Suites Albayzin del Mar, ubicat a Costa Banana, Almuñécar, és una destinació popular per a viatgers. L'hotel és a 0.4 km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Rincon Alpujarreno Delicatessen, Libreria Cabrera, Parque Botanico El Majuelo. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Suites Albayzin del Mar és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara sala d'estar separada, televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), piscina privada, connexió sense fils a internet (cortesia) per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, piscina exterior, massatge, esplai, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Suites Albayzin del Mar.\nAquest hotel es troba a només 200 metres de la platja de San Cristóbal i a 15 minuts a peu de les zo\nAquest hotel es troba a només 200 metres de la platja de San Cristóbal i a 15 minuts a peu de les zones històriques i comercials d'Almuñécar. Ofereix un gimnàs i un jardí gran amb piscina exterior.\nLes habitacions de l'Hotel Victoria Playa tenen aire condicionat, Wi-Fi gratuïta, TV per satèl·lit, balcó privat i bany privat amb assecador.\nA l'hotel hi ha un bar i un restaurant que serveix un bufet de cuina internacional. El Victoria Playa també organitza un programa variat d'animació per a nens i adults.\nL'hotel és a 25 minuts amb cotxe de Nerja i està ben comunicat amb l'autopista A-7. L'aeroport de Màlaga és a 1 hora i 10 minuts amb cotxe.\nStaff were excellent. Good buffet breakfast\nEl Santa Cruz és un complex pintoresc envoltat de jardins situat a 1 km de la platja d'Almuñécar. Of\nEl Santa Cruz és un complex pintoresc envoltat de jardins situat a 1 km de la platja d'Almuñécar. Ofereix apartaments d'estil andalús amb vista sobre el mar o la muntanya i aire condicionat.\nEls apartaments de La Santa Cruz Resort & SPA estan ubicats en edificis blancs i disposen d'una terrassa espaiosa, una sala d'estar àmplia amb TV de pantalla plana i zona de menjador i una cuina amb microones, nevera i fogons.\nEl Torreón ofereix cuina mediterrània i serveix esmorzars continentals als apartaments per un suplement. A l'estiu, l'hotel ofereix un bufet d'esmorzar. També hi podreu gaudir d'una terrassa amb barbacoa.\nLa Santa Cruz Resort gaudeix d'una ubicació tranquil·la als afores d'Almuñécar, a 1 hora amb cotxe de Granada i a 50 km del parc nacional de Sierra Nevada.\nWe booked and arrived after reception shut so the receptionist had to come in after work especially to check us in and show us to our room and despit\n- The hostel is about 10 minutes from the bus station, in the heart of the city near the bars/restaurants.\nExcellent location right on top of a very picturesque and agreeable beach. Parking reservation possible (with extra payment) on an area where it is vi\nL'Apartamentos Chinasol està situat a primera línia de mar, a la platja de San Cristóbal d'Almuñécar\nL'Apartamentos Chinasol està situat a primera línia de mar, a la platja de San Cristóbal d'Almuñécar, i ofereix 2 piscines compartides, una terrassa i apartaments i estudis amb balcó privat.\nTots els allotjaments presenten una decoració d'estil senzill i terres de marbre i disposen de nevera, forn, estris de cuina, sofà, TV i bany privat amb banyera, dutxa i articles de tocador gratuïts. El preu inclou un servei de neteja diari, els llençols i les tovalloles.\nEl resort Apartamentos Chinasol té un restaurant i un bar al costat de la piscina, on podreu gaudir de descomptes especials. També s'ofereix servei d'habitacions i una botiga petita. A més, hi ha internet WiFi gratuïta a les zones comunes i la zona de la piscina inclou para-sols i gandules.\nL'establiment és a 5 minuts a peu de diverses botigues, restaurants i bars. L'Apartamentos Chinasol és a 25 minuts amb cotxe del club de golf Los Moriscos i a 83 km de Granada. L'aeroport de Màlaga és a 88 km.\nThe apartment was brilliant and in a perfect location in the centre of the town. The beach was a 5 minute walk, nearest bars and restaurants were only\nthe location was excellent and there where a few bars and shops near by\nSituat al costat de la platja de San Cristóbal i rodejat de jardins tropicals, aquest aparthotel és Situat al costat de la platja de San Cristóbal i rodejat de jardins tropicals, aquest aparthotel és a Almuñécar, a la Costa Tropical.\nEls estudis i apartaments estan distribuïts en 11 plantes. Molts tenen vistes a les 2 piscines exteriors de l'hotel (una de les quals és infantil), que estan rodejades d'un gran solàrium. El restaurant està especialitzat en cuina mediterrània i serveix àpats a la carta i de menú.\nGreat location, asked for sea view and got one without any extra cost, great value for money would definitely recommend this hotel... Stopped for a d\nImpressions dels viatgers sobre Almuñécar\nDescobreixi els barris de Almuñécar\nTrobar els preus més barats en els millors hotels a Almuñécar, Espanya és fàcil amb Agoda.com. Els viatgers troben que molts dels 71 hotels a Almuñécar són una atracció en ells mateixos. Moltes àrees, cada una amb una atmòsfera distinta, esperen ser descobertes a la ciutat. Almuñécar té moltes atraccions per explorar amb un passat fascinant, un present intrigant i un emocionant futur. Hi ha tantes coses per fer, potser vol quedar-se una altra setmana o més per tal d'experienciar-ho tot. Pot confiar en Agoda.com per ajudar-lo a trobar les millors ofertes als hotels de Almuñécar.\nQuè fer a Almuñécar\nTrobar més allotjaments a Almuñécar\nHotels Almuñécar populars\nUnique Plaza Higuita\nSemana Albaizyn del Mar\nChalet Los Belfos


\tPresentació de tres ponències de la Jornada Malestars psíquics, transformacions socials i crisi econòmica – Intercanvis – Intercambios\nI l’Oriol Martí fa un excel•lent treball d’indagació sobre l’exagerada medicalització, i la tipologia de respostes estrictament mèdiques que es donen a la depressió com una de les malalties mentals paradigmàtiques. Destaca la confusió corrent entre la població sobre la seva naturalesa, que sovint agrupa un autèntic calaix de sastre de malestars, símptomes i trastorns. Explica el procés pel qual molts malestars que hi són relacionats es tracten estrictament amb psicofàrmacs antidepressius vehiculats de forma poc rigorosa pels professionals sanitaris. Aquesta manera de procedir, en la seva opinió, oblida els components socials, econòmics i polítics que es relacionen amb la seva producció i tanca portes a una solució més ampla de la malaltia depressiva.\n← Previous Previous post: A propòsit del problema de la medicalització de la depressió en el context de l’actual crisi\nNext → Next post: La regrediencia: un concepto central para una epistemología específicamente psicoanalítica


Nova incubadora d’start-ups de l’esport a l’Estadi Olímpic de Barcelona – BARCELONADOT\nNova incubadora d’start-ups de l’esport a l’Estadi Olímpic de Barcelona\nL’Estadi Olímpic acollirà un espai d’incubació de 1.100 metres quadrats, i esdevé el primer pas per a la configuració d’un hub d’esports i tecnologia a Barcelona\nLes obres d’adequació, que s’iniciaran al segon semestre del 2022, tenen un pressupost de prop de 2,8 M€\nLa incubadora es posarà en marxa a finals del primer trimestre del 2023, i permetrà que els/les seus/seves usuaris/àries tinguin una relació privilegiada amb l’ecosistema esportiu de l’entorn\nBarcelona de Serveis Municipals (B:SM) iniciarà aquest mes de febrer el procés de licitació que permetrà adequar els espais de l’Estadi Olímpic que han d’acollir la primera incubadora d’start-ups esportives de la ciutat i configurar l’Anella Olímpica com a pol d’innovació en l’àmbit dels esports i la tecnologia.\nEl projecte, impulsat per B:SM amb la col·laboració de l’Institut Barcelona Esports i Barcelona Activa, s’ubicarà en una antiga àrea d’oficines situada a la façana sud de l’Estadi Olímpic. Amb un pressupost de 2,8 M€, l’espai tindrà una superfície construïda de 1.100 m2 i acollirà, entre altres dependències, un gran espai de preincubació i fins a dotze mòduls de treball interconnectables. A banda, comptarà amb sales de reunions i altres espais d’ús comú per a les empreses i persones emprenedores que en formin part.\nEl projecte també preveu l’adequació d’un espai d’estada de 400 m2 a l’exterior. Ubicat just davant de les oficines, tindrà com a objectiu facilitar la creació de sinèrgies entre les diferents empreses, i permetrà l’organització de trobades i activitats de cocreació a l’aire lliure.\nEstà previst que els treballs comencin durant el segon semestre de l’any i que finalitzin a finals del primer trimestre del 2023. En aquest període s’anirà concretant el futur model de gestió.\nLa transformació física de l’espai, primer pas per a la configuració de Barcelona Sports Hub\nLa incubadora tecnològica de l’Anella Olímpica serà la primera instal·lació que formarà part del Barcelona Sports Hub. Es tracta d’una iniciativa de l’Institut Barcelona Esports i l’Ajuntament de Barcelona que vol donar suport a l’esport com a àmbit clau per a la innovació i com un dels sectors econòmics emergents de la ciutat.\nL’objectiu general del projecte és fer de Barcelona una referència internacional en l’intercanvi de coneixement, talent, recursos i capacitats d’innovació en el món de la tecnologia i l’esport. El Barcelona Sports Hub estarà integrat per grans corporacions, institucions, start-ups i altres actors tecnològics que desenvolupen projectes de transformació i millora de la gestió i la pràctica de l’esport, incloent-hi projectes relacionats amb els eSports. Amb un pressupost total de 3 M€, el hub se sustentarà en una plataforma digital, tot i que en un futur tindrà una seu física al Palau Municipal d’Esports.\nL’Anella Olímpica i Montjuïc: un entorn estratègic per a la innovació esportiva\nLa incubadora de l’Estadi Olímpic vol promoure i donar suport a la creació d’empreses innovadores, afavorint el seu creixement i facilitant el seu posicionament en el teixit empresarial de la ciutat.\nEntre altres serveis, oferirà programes d’acompanyament i acceleració d’empreses. També podrà actuar com a promotora d’activitats a les instal·lacions esportives de l’entorn.\nL’Anella Olímpica ofereix un entorn estratègic vinculat a la pràctica esportiva de relleu local, nacional i internacional. Les empreses instal·lades a la incubadora podran aprendre i conviure amb els esdeveniments esportius que tenen lloc en aquesta privilegiada localització (83 l’any 2019, abans de l’inici de la pandèmia).\nA més, podran utilitzar les instal·lacions de l’Estadi Olímpic per fer-hi estudis, activitats de testeig i experiments esportius, o bé celebrar-hi activitats divulgatives i presentacions.\nD’altra banda, conviuran amb un entorn en què tenen presència importants equipaments vinculats a l’esport, com el Palau Sant Jordi, l’Institut Nacional d’Educació Física de Catalunya (INEFC), el Museu Olímpic i les Piscines Picornell, entre altres instal·lacions esportives ubicades a Montjuïc.


Cuevillas formalitza la renúncia com a secretari segon de la Mesa després de les discrepàncies amb Borràs - Diari de Girona\nacn | barcelona 07.04.2021 | 10:06\nL'advocat Jaume Alonso-Cuevillas ha formalitzat la seva renúncia del càrrec de secretari de la Mesa del Parlament només tres setmanes després que aquesta es constituís. A través del seu compte de Twitter, Cuevillas ha fet públic el document que ha enviat a la Mesa amb data d'ahir 6 d'abril que s'ha registrat aquest dimecres a primera hora del matí. El diputat de JxCat ha qüestionat públicament que la Mesa hagi d'admetre a tràmit propostes de resolució que no tenen efectes jurídics sobre monarquia o autodeterminació amb el risc d'inhabilitació dels membres d'aquest òrgan. Cuevillas ha reiterat a través de Twitter el seu "ferm compromís" amb JxCat i el "lideratge inqüestionable" de Carles Puigdemont.\nLa mateixa presidenta del Parlament, Laura Borràs, ha admès que va decidir apartar-lo de càrrec quan Cuevillas es va abstenir en el vot delegat de l'exconseller Lluís Puig al·legant que havia estat el seu advocat. Borràs considera que la polèmica entrevista en què l'advocat qüestiona l'estratègia de confrontació "simbòlica" va ser el detonant, però que la decisió ja estava presa anteriorment en una conversa privada.\nAvui es reuneix la Mesa amb l'absència ja de Cuevillas però, de moment, no hi haurà substitut ja que s'ha de votar al ple del Parlament. JxCat proposa la diputada Aurora Madaula com a substituta i necessita el suport d'ERC. Per la seva banda, els comuns posen sobre la taula el nom del seu diputat Lucas Ferro com a candidat a ocupar la cadira vacant. En aquests moments el grup de Jéssica Albiach no forma part de la Mesa.


«A l'UCI estem cansats, hem tingut poc temps per recuperar-nos de la primera onada» | NacióDigital\n«A l'UCI estem cansats, hem tingut poc temps per recuperar-nos de la primera onada»\nper Marc Solé , Terrassa, 5 de novembre de 2020 a les 06:30 |\nLa segona onada de coronavirus ja és aquí. Després de setmanes en què el nombre de casos i també d'ingressats ha anat en augment, els bars es troben tancats i està prohibit sortir al carrer entre les 22 i les 6 h. Sense un confinament total, però si amb dures restriccions, es busca frenar l'expansió de la pandèmia, que el fred afavoreix, i així evitar el col·lapse dels hospitals. Als hospitals de Terrassa aquest dimecres hi havia 228 ingressats per Covid-19, 29 dels quals a l'UCI. A Catalunya n'eren 489.\nMútuaTerrassa, amb una àrea de crítics per a 12 persones, n'atén 14 amb Covid-19 i més d'una desena amb altres patologies greus. En aquest context, NacióDigital ha parlat amb el cap de servei de la Unitat de Cures Intensives del centre, el doctor Josep Trenado, per conèixer la situació des de dins d'una àrea de crítics. A l'entrevista, reconeix la "tensió" en què es troba l'espai, posa en relleu l'experiència de la primera onada, assegura que el personal "es troba cansat" i demana no abaixar la guàrdia: "Tenim persones per sota dels 40 anys ingressades".\n- Ens l'esperàvem, pel que fa a la nostra actuació s'ha centrat, sobretot, en l'adequació de la unitat i l'adquisició de material com respiradors i llits, però també fungible com medicaments específics. Hem preparat l'UCI per desdoblar-la; o entre d'altres, hem posat a punt l'espai de semiintensius per a doblar-ne la capacitat si fos precís. L'objectiu és clar: tractar tots els malalts possibles dins de l'UCI sense trepitjar l'espai d'altres àrees, com si que va passar a l'altra onada.\n- Generalment estem cansats, hem tingut poc temps per recuperar-nos de la primera onada, dos mesos. Contra tot pronòstic, la majoria hem pogut fer vacances, que han anat bé per descansar, però altres van posposar les vacances per a la tardor i s'han trobat amb la situació actual. Psicològicament estem més preparats perquè tenim una experiència prèvia, però precisament per això, som conscients del patiment de la primera onada i pensar que hi podem tornar a passar ens angoixa.\nTerritorials, Les entrevistes del territori, Societat, hospital, Unitat de Cures Intensives, UCI, entrevista, sanitat, Josep Trenado, Hospital Universitari MútuaTerrassa, Terrassa, doctor, primera onada


MOBILITZACIÓ A CAN SERRA EN DEFENSA DE LA CARRERA PROFESSIONAL – Diputació de Barcelona – CCOO\nYou are here: Home / Carrera Professional / Carrera Horitzontal / MOBILITZACIÓ A CAN SERRA EN DEFENSA DE LA CARRERA PROFESSIONAL\nLLUITEM EN DEFENSA DEL NOSTRE DRET A TENIR UNA CARRERA PROFESSIONAL A LA DIPUTACIÓ\nMOBILITZACIÓ DAVANT CAN SERRA\nINFORMEM A TOTS ELS GRUPS POLÍTICS\nACONSEGUIM QUE AL PLE CORPORATIU SE’N PARLI\n-29 novembre de 2020-\nNO ENS HEM QUEDAT AMB ELS BRAÇOS CREUATS\nDins del nostre pla d’accions, i tal com ja havíem anunciat, CCOO i UGT ens vam concentrar davant de Can Serra coincidint amb el Ple corporatiu telemàtic (cliqueu aquí per veure recull de fotografies).\nTot i que per motius de seguretat, vam limitar la crida a un nombre reduït de persones (només els delegats i delegades sindicals), vam aconseguir que s’escoltés la cridòria al despatx de la presidenta (minut 7’50”).\nParal·lelament, ens vam posar en contacte amb tots els grups polítics, informant-los de la situació de la carrera. En els següents enllaços podeu trobar els posicionaments d’alguns partits polítics de la corporació i la resposta del diputat de l’Àrea de RH, el Sr. Ruiz.\nIntervenció de C’s (cliqueu aquí).\nEn Comú Podem (cliqueu aquí).\nERC (Cliqueu aquí)\nResposta del diputat Carles Ruiz Novella (cliqueu aquí)\nAra és el moment dels fets i no de les paraules. CCOO mantindrem la mobilització en peu mentre no es faci possible d’una vegada el nostre dret (reconegut a l’EBEP) a tenir la nostra carrera.\nPer tant, la lluita continua…


Que no ens agafi el toro: samarretes i sanfermins | El Huffington Post\n05/07/2017 07:23 CEST | Actualizado 05/07/2017 07:26 CEST\nQue no ens agafi el toro: samarretes i sanfermins\nS'acosta ineluctable el 7 de juliol i val la pena recordar que el que més articles i fotos, o vídeos a Youtube, suscita és el gest que realitza una petitíssima minoria de dones —habitualment joves—, que consisteix a apujar-se la samarreta convenientment muntades a collibè d'un mosso. A partir d'aquest moment és més que possible que siguin magrejades a consciència i ruixades amb alcohol.\nAquesta manera de procedir que es repeteix des de fa alguns anys i que, insisteixo, no és massiva —ni tan sols autòctona, sembla que procedeix d'Austràlia—, ha estat elevada per les xarxes a fenomen viral. Els mitjans de comunicació en general, en un intent de no perdre pistonada, s'autoimposen l'obligació d'esbombar-la amb tanta profusió que de vegades fa la sensació que és l'única cosa que passa durant els sanfermins.\nAbans que ens agafi el toro, serà pertinent consignar en primer lloc que apujar-se o treure's una samarreta és un acte que no agredeix ningú, ni en general ni en concret, però en canvi que algú ho aprofiti per fotre mà a la dona que ho realitza sí que és un exercici de violència; d'una agressió que no té excusa. Ensenyar no és sinònim de provocar ni tampoc de consentir. Aquest abús és perfectament denunciable davant la policia i condemnable tant per persones que participen a la festa com per les institucions.\nPotser els mitjans haurien d'acostar-se a les protagonistes i parlar-hi. Això obligaria a mirar-les a la cara, als ulls, i no necessàriament i compulsiva als pits.\nÉs un lloc comú argüir que la festa i l'alcohol, el rebombori i la disbauxa que comporten, dilueixen la responsabilitat tant individual com col·lectiva i aquest clima d'impunitat tendeix a reforçar l'home, els homes que perpetren agressions, això, però, no lleva ni un gram de gravetat a l'agressió. Cal recordar, a més, que en moments de descontrol es realitza el que es té interioritzat, el que està a flor de pell; així, no es cometen altres tipus de violència, per exemple, profanar esglésies o cremar cotxes.\nHi ha dones que ensenyen els pits per pur afany de transgressió. En aquest sentit, seria un acte semblant al costum, habitualment masculí, d'abaixar-se els pantalons i ensenyar el cul; en nombroses ocasions, remenant-lo.\nEn els últims sanfermins es van poder veure a la premsa local nombroses fotos d'un molsut i barbut ciutadà que corria els sanfermins en calçotets com a única vestimenta i després esmorzava abillat d'aquesta guisa. Ningú va presentar aquest fet com una gran provocació ni que l'home anés només amb un tapaculs va ser pàbul i estímul perquè les dones comencessin a toquetejar-lo. És a dir, en un cas així, cap dona o dones creuen tenir cap dret per abraonar-se sobre els protagonistes i ficar-los mà. Si apliquem, doncs, la regla de la inversió es veurà que és un clar cas d'assetjament sense pal·liatius. D'altra banda, que a un home li pugui passar pel cap que quan una dona ensenya una determinada part del seu cos té dret a magrejar-la no miniminitza ni atenua aquesta agressió.\nEl 2016, és a dir, en les últimes festes de Sant Fermí, quan s'informava de la campanya municipal contra les agressions sexistes, algunes cadenes televisives van posar de fons imatges del Chupinazo de l'any 2013 amb les publicitades dones mostrant el pit i homes agredint-les, sense informar que eren imatges d'arxiu, cosa que induïa a pensar que l'agressió es fa indefectiblement durant tots els dies de les festes cada any.\nEncara hi ha més. Se sap que tant la premsa com les televisions rebutgen fotos i vídeos de dones que s'apugen la samarreta si a continuació no són tocades i agredides. Realment aquesta manera de fer no és tan sols una prova de la morbositat que alimenten els mitjans, sinó també una incitació a agredir les dones que ho fan, una manera de forçar-ho i reforçar-ho.\nPotser els mitjans haurien d'acostar-se a les protagonistes i parlar-hi. Això obligaria a mirar-les a la cara, als ulls, i no necessàriament i compulsiva als pits; una manera estupenda d'adonar-se que hi ha dona més enllà de pits i mugrons.\nSi es té en compte que molt poques vegades les dones són vistes com a protagonistes ni ocupen el centre de les notícies i encara menys se'ls dona la paraula, començar a interessar-s'hi, que puguin explicar per què ho fan, parlar de les seves raons i de com reben i viuen les agressions seria un gran avenç. Un pas necessari per començar a obrir un debat lluny del sensacionalisme i de la morbositat, oposat, doncs, a aquest combat que no s'atura que són les agressions sexistes.\nMÁS: Agressions contra les Dones Blogs Eulàlia Lledó Cunill Misogínia Política Violència Violència de gènere Violència masclista Noticias


Holiday home Skovlystvej D- 4112 Vaeggerlose Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Boto, no busqui més enllà de Holiday home Skovlystvej D- 4112. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Boto, el Holiday home Skovlystvej D- 4112 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


El Balàfia Vòlei es vesteix de gala per presentar els seus 15 equips - General - Federació Catalana de Voleibol\nEl Balàfia Vòlei ha presentat aquesta passat cap de setmana els seus equips per la temporada 2018/2019. Ho fa amb una nova fita històrica per l’entitat que aconsegueix un número rècord d’equips i jugadors, que han estat presentats davant un nombrós públic format per familiars, amics i simpatitzants.\nEl principal motiu de celebració durant la jornada de presentació pel club lleidetà ha estat el creixement de l’entitat, que aquesta temporada suma 2 nous equips a la secció femenina, un equip masculí i també un augment significatiu de participants a l’escola de vòlei gràcies a la feina de promoció que s’està fent, de la ma de McDonadls, a les escoles i al mateix pavelló amb el programa ‘Voleibolitza’t’. Aquesta temporada l’entitat ha presentat un total de 15 euirps: 5 masculins, 6 femenins i 4 equips de l'escola de vòlei que és mixta amb un total de 160 jugadors/es.\nDurant l’acte de presentació, on han participat tots els equips del club, s’ha pogut veure un vídeo que han fet els mateixos jugadores i jugadores del club. També ha destacat la presència del piragüista català, Saúl Craviotto, que ha apadrinat el club i que ha estat present a través d’un vídeo en què ha encoratjat els jugadors i les jugadores a fer de l’esport una manera de viure, de gaudir i d’educació en valors.\nEls jugadors i jugadores del Balàfia Vòlei han estat acompanyats per tot el cos tècnic del club, així com pel president del Balàfia Vòlei, Juan Campillos, i el director esportiu, Mario Martínez. La presentació ha comptat, a més, amb la tinent d'alcalde i regidora d'Esports, Montse Parra, acompanyada del representant de la Diputació de Lleida, Paco Cerdà; el representant territorial de la Secretaria General de l’Esport, Joan Segura, i la presidenta de Dona Balàfia, Jos Farreny


fields.tag_professorat: Dr. Andrés Valencia |\nEl present curs s’inicia amb una breu síntesi sobre l’inici del Moviment Ecumènic fins al Concili Vaticà II. A continuació, estudia l’evolució ecumènica de 1965 fins a la preparació immediata de la XI Assemblea del Consell Mundial d’Esglésies a Karlsruhe (Alemanya), el 2022.\nAquest curs vol complementar la Introducció a l’Ecumenisme que s’ofereix en el Tercer Curs del Batxillerat en Ciències Religioses, on s’estudien els tres principals trencaments de la comunitat cristiana, al segle V amb les Esglésies Orientals, al segle XI amb els ortodoxes i al segle XVI amb la Reforma i el munt de comunitats que s’anaren creant. S’estudià també els inicis i principis del Moviment Ecumènic i l’aportació que l’Església Catòlica hi va fer.\nPer tant vol oferir un major aprofundiment de l'actual situació de l'ecumenisme, amb totes les seves limitacions i esperances. Apropant-nos als documents i diàlegs bilaterals.\nCal haver cursat la introducció a l'ecumenisme en el cicle anterior. Tenir coneixements fonamentals i dades que ajuden a comprendre la realitat actual eclesial i ecumènica, i també el diàleg entre les esglésies.\nCompetències específiques per als estudis de Llicenciatura\nCompetències específiques per a l’especialitat de Diàleg interreligiós, ecumènic i cultural\nc) Fonamentar i aplicar models operatius de diàleg intercultural i interreligiós respectuosos amb la singularitat de les tradicions espirituals.\nd) Identificar i interpretar els diferents models epistemològics proposats per les Ciències de la Religió i la Teologia a les diferents tradicions espirituals.\ne) Analitzar la coimplicació entre Teologia de les Religions i Teologia del Diàleg Interreligiós.\nf) Avaluar les societats contemporànies a partir dels models proposats per les Ciències de la Religió.\nCompetències generals de l’assignatura:\n1) Coneixement i presa de consciència de l'actual situació de el moviment ecumènic a partir del C. Vaticà II, com a camí irreversible d'unitat. La complexitat i el diàleg entre cristians dins la diversitat cultural, social i teològic.\n2) Capacitat per a comprendre, relacionar i situar-se críticament davant els desafiaments de l'ecumenisme. A el mateix temps una cerca de camí cap a una visió comuna d'Església.\n3) Sensibilitat seriosa en la necessitat d'unitat dels cristians, respectant la diversitat d'opinions i idees, pràctiques i vida.\n4) Capacitat d'assumir en la pròpia experiència de fe el contingut de la teologia actual. Assumint també l'imperatiu cristià de la unitat. Capacitat de diàleg i de trobada.\n1. Tenir una visió de conjunt sobre la realitat actual de l'ecumenisme i l'aportació de l'Església catòlica romana a partir del Concili Vaticà II.\n2. Desenvolupament del Moviment Ecumènic al segle XX i l'aportació del Consell Mundial de les Esglésies i les seves assemblees.\n3. Capacitar per fer una lectura activa i crítica de la realitat eclesial en diàleg amb les diferents confessions cristianes. Diàlegs bilaterals.\n4. Capacitat de reflexionar sobre les perspectives de futur per a l'ecumenisme en el segle XXI. Desafiaments i esperances.\nLectura i estudi personal 45%\nPreparació i realització de activitats 40%\nTutories i consultes al professor 10%\nCadascuna dels Blocs serà avaluada amb una activitat; es tindrà en compte el contingut, l'elaboració i la redacció. els detalls es donaran en el seu moment.\nPer aprovar l'assignatura caldrà aprovar cadascuna de les activitats.\nLa mitjana de les qualificacions de les activitats aprovades constituiran el 90% de la nota final.\nLa participació amb tutories, consultes, fòrums constituirà el 10% de la nota final.


Agències/dB | 17 desembre 2018\nI per als espanyols, som uns "garrepes". El que passa és que les coses fetes amb voluntat es fan diferent de quan te les volen expoliar, requisar i confiscar. En aixó no hi passarem. Si cal colaborar fem-ho però no pas amb exigencies ni imposicions dels qui no fan més que parar la mà. Us recordo que el dèficit fiscal a Cat és de 18.000 milions d'€uros, o sigui, 2.400 €uros per cada habitant a l'any. Si estiguèssin tan sols la meitat en mans nostres no hi hauria tanta retallada en educació, ni en sanitat ni en inversions de falses promeses de pseudo-politics\nPer TSF, fa 8 mesos\nOrgullós del meu poble i la meva gent.\nAIXÒ NOMÉS HO FA EL POBLE CATALÀ.\nPerquè d'aquestes investigacions en traurem profit totes i tots.


Els veïns, de nou, en contra del projecte Espai Barça | betevé\nHan presentat un paquet d'al·legacions al projecte urbanístic que es va presentar aquesta primavera\nAnna Feliu | dilluns, 8 de juliol del 2019, a les 17.42\nDesprés que fa uns mesos se’n fes l’aprovació inicial al consistori, els veïns del Camp Nou han aprofitat el període d’al·legacions per oposar-se, un altra vegada, al projecte Espai Barça. En l’escrit critiquen, principalment, que els carrers que envolten l’estadi es converteixin en una gran àrea per a vianants perquè consideren que afectarà el trànsit a la zona. A més, creuen que els nous edificis que projecta el Barça s’haurien de dedicar a usos esportius i no comercials.\nFracàs de la taula negociadora\nLa presentació d’aquest paquet d’al·legacions deixa entreveure, un altre cop, el fracàs de la taula negociadora a tres bandes: Ajuntament, veïns i club, que es va obrir quan es va començar a plantejar el projecte. Joan Hernández, membre de la coordinadora de l’Associació de Veïns de les Corts, és molt crític amb aquesta taula, que titlla “d’informativa més que no pas participativa”. És per això que les associacions de veïns de les Corts, amb el suport de la FAVB, ja van mostrar la seva oposició presentant un contenciós administratiu a la modificació del Pla General Metropolità -pas previ per a la presentació del pla urbanístic actual- al mes d’octubre. Una oposició que també va mostrar la CUP. Llavors es va argumentar que un projecte de les característiques de l’Espai Barça, que afectava tant la vida a les Corts, havia tirat endavant sense l’aprovació dels veïns.\nEsperant la resolució judicial\nAdela Agelet, també de la coordinadora de l’Associació de Veïns de les Corts, reconeix que els veïns no tenen gaires esperances en què l’Ajuntament emplaci el Barça a tenir en compte les al·legacions presentades. En canvi, sí que confien que la justícia els acabarà donant la raó en els dos contenciosos administratius que hi ha interposats contra la modificació del PGM, prèvia a la presentació del projecte urbanístic. Agelet assenyala, com a exemple el cas del Wanda Metroplitano, que no comptava amb el vistiplau dels veïns i una sentència judicial els va acabar donant la raó. “El Wanda haurà de fer modificacions ja a ‘toro pasado’“, diu Agelet, “es tracta, en aquest cas nostre, que no s’executin obres que després haguem d’enderrocar perquè no són correctes”.\nL’Ajuntament ja ha deixat clar que les al·legacions es refereixen a aspectes ja aprovats en la modificació del PGM i, per tant, serà difícil tenir-los en compte. En canvi, des del Barça asseguren que el projecte està en fase de revisió i no descarten incloure les consideracions dels veïns de la cara a l’aprovació definitiva.


Dos gols d'Isco tomben l'Espanyol - Empordà\nDos gols d'Isco tomben l'Espanyol\n?El talent del migcampista del Madrid desequilibra un partit on els blanc-i-blaus troben a faltar més encert de cara a porta abans del segon gol dels locals ?L'equip de Zidane trenca la seva mala ratxa de resultats al Santiago Bernabéu a la Lliga\nEFE/DDG 03.10.2017 | 06:30\nIsco, celebrant un del seus gols d´anit al Bernabéu. efe\nDols gols d'Isco Alarcón varen posar fi a la inestabilitat del Reial Madrid en Lliga al Santiago Bernabéu, que al quart intent va signar el seu primer triomf, 2-0 davant un Espanyol sense encert en la rematada en els moments en què va veure de prop la possibilitat d'empatar.\nD'inici, el Reial Madrid complia el primer objectiu marcat pel seu tècnic: sortir amb intensitat. Generant ocasions havia de corregir el seu estranya falta de pegada i no s'havia complert un minut quan Isco ho va tenir a les botes. Es va plantar mà a mà amb el porter gironí Pau López, que li va endevinar les seves intencions. Respirava al Bernabéu, engalanat amb banderes d'Espanya, al veure el seu equip amb fluïdesa i jugant amb velocitat. Isco tornava a provar sort amb un Espanyol al qual l'aigua li arribava al coll. Havia d'aguantar l'inici en tromba per intentar posar en pràctica la fórmula que va donar punts a Llevant i Reial Betis.\nUn intent de Modric i una gran aturada de Pau López a rematada de cap de Casemiro representaven una nova empenta abans del gol. Cristiano Ronaldo fugia de la zona de rematada i veia l'espai per a la passada a Isco que definia com un jugador de futbol sala, de puntera (1-0). La llauna estava oberta i el Reial Madrid a la fi jugava a casa a favor del corrent. No li va servir per millorar perquè Cristiano va ser engreixant la seva ansietat. La més clara la va treure Pau López en un mà a mà en què va xutar escorat. No hi va haver notícies de l'Espanyol fins als últims compassos del primer acte. Gerard la feia a Nacho i perdonava davant Keylor abans d'una segona acció en què el pal repel·lia la seva rematada després d'un greu error dins l'àrea de Casemiro. Necessitava millorar per sumar al Bernabéu i a Quique Sánchez Flores no li va tremolar el pols. Va introduir Marc Navarro i Sergio García, va avançar la posició de Baptistao. Sumat a la migdiada madridista, van presentar a l'Espanyol l'oportunitat d'empatar. Keylor Navas va salvar el seu equip davant el xut de Navarro. S'enflairava l'empat en l'ambient en dos contraatacs de l'Espanyol. Necessitava un canvi un Reial Madrid instal·lat en una muntanya russa en el seu joc. Amb la pilota però sense generar perill i ell mateix l'hi provocava. Un excés de confiança de Ramos deixava el gol en safata a Gerard Moreno però Nacho evitava el gol. Va ser quan de nou va aparèixer Isco per evitar el patiment. Passada enrere d'Isco i xut col·locat a la xarxa (2-0 i partit tancat).


Com utilitzar endolls de Burundi a Illes Malvines\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Burundi a Illes Malvines en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nTipus de taps: C, E. G.\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Burundi a Illes Malvines sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


Els equips del TGN Bàsquet en el moment de l’aturada de la competició: el cadet femení 05 B -\nHome / #joemquedoacasa / Els equips del TGN Bàsquet en el moment de l’aturada de la competició: el cadet femení 05 B\nEls equips del TGN Bàsquet en el moment de l’aturada de la competició: el cadet femení 05 B\nEl cadet femení 05 B estava fent una temporada esplèndida fins al moment en què la competició es va suspendre. El conjunt que entrena Adrià Adam ha anat de menys a més durant el curs i actualment és líder de la classificació en una segona volta on encapçala el grup únic de nivell A (hi ha categories B i C també) amb un balanç de 5 victòries i 2 derrotes. El segueixen CB Àguiles (5 victòries) i Manyanet i Reus Deportiu (amb 4 triomfs), tots tres amb un partit menys que les liles. De fet, si l’Àguiles guanyés el partit que té pendent contra el Reus Deportiu (a la pista reusenca), arrabassaria el lideratge al TGN Bàsquet. Els quatre primers equips es classifiquen per a la final a quatre que dirimeix el campió de Tarragona en una segona fase de la qual falten per disputar set partits.\nEn la primera fase el cadet femení 05 B va acabar en cinquena posició, superat per quatre rivals que actualment es troben per sota d’ell a la classificació. La progressió del grup ha estat, per tant, evident.\n«A principi de temporada no ens plantejàvem la situació actual perquè som les més petites de la categoria —és un conjunt de primer any—. Volíem treballar aspectes tàctics bàsics d’atac i defensa i competir al màxim cada partit en un col·lectiu que en altres temporades havia estat un grup guanyador, assolint fites com la de les semifinals del Campionat de Catalunya», diu Adrià Adam. El tècnic lila assegura que si l’equip es classifiqués per a la fina a quatre —per això caldria que la competició es reprengués— seria «tota una fita pel club perquè pocs equips de primer any i competint a la lliga de segon ho aconsegueixen».\n#joemquedoacasaActualitatcadet femení 05 Bdestacatsslide


Mr Disimulo's Blog | A UNIX & C zealot's blog\nFa uns dies estava rondant per l’FNAC de Plaça Catalunya (avís als al·lèrgics a la pols: aneu-hi amb molt de compte. Quan vaig tornar a casa vaig necessitar dues pastilles de Celesemine) i em vaig trobar amb el llibre que porta per títol el d’aquest mateix post, escrit per Javier Cercas. Quan el va publicar en vaig sentir algunes referències a la televisió (em sembla), i em va picar una mica la curiositat, però no massa. Allà mateix el vaig fullejar, i me’l vaig endur (entre d’altres raons pel seu preu, menys de deu euros). És una joia de llibre.\nHi ha molts llibres del 23-F. Fa bastants anys (entre el 2002 i el 2004) en vaig llegir un, escrit pel llavors comandant Ricardo Pardo Zancada, un dels participants en l’intent de cop d’estat. Molt bon llibre, per cert. Però el de Javier Cercas és diferent. A tots els que us agradi llegir, als que us agradi la història, us el recomano. He disfrutat moltíssim llegint-lo, malgrat que algun capítol es fa una mica difícil de digerir. Però és sublim. Si la majoria de llibres sobre aquell esdeveniment malden per trobar culpables i establir com van succeir els fets, Javier Cercas opta per un enfocament diferent. Ep, no renuncia a oferir la seva pròpia opinió sobre el que va passar i quins en deurien ser els responsables. Però la seva mirada és, d’alguna manera, més psicològica, més sociològica. Si la resta de llibres probablement podrien ser duts a la gran pantalla, no és el cas del del senyor Cercas, que en canvi ens ofereix uns insights realment interessants, i trenca bastants mites sobre com la gent va reaccionar davant d’aquell fet i quines causes el van provocar.\nAnava a oferir-vos algunes cites del llibre, però és que n’acabaria copiant gairebé la meitat. Sens dubte, una obra mestra.


Andy Mossack, periodista especialitzat en Press Trip (premsa de viatges) i conductor del programa “Where in the world is Andy?” (“A quin indret del món es troba l’Andy?”), ha visitat el Priorat i la ciutat de Reus.\nNosaltres el vam poder acompanyar per Siurana. Li vam explicar la història d’aquesta terra a mig camí del cel i el seu valuós patrimoni. Finalment des de les privilegiades vistes vam contemplar el bell paisatge del Priorat.\nDurant la seva estada, del 23-26 d’octubre, també va poder gaudir del Monestir de Poblet i del modernisme i del vermut a Reus.\nEl Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona ha organitzat especialment la visita del periodista per donar a conèixer al món els encants de la Costa Daurada.\nhttps://codoleducacio.com/wp-content/uploads/2018/10/POST_BBC-SIURANA-e1540981623413.jpg 534 1614 codol educacio https://codoleducacio.com/wp-content/uploads/2020/03/logo_3.jpg codol educacio2018-10-31 11:02:552018-12-16 11:47:03Andy Mossack, de la BBC, descobreix Siurana de la mà de Còdol Educació\nLa revista “Descobrir ” ens visita al Pere Mata! L’Observatori Blau, del fons marí a la taula, article del Diari Més


Plega l’advocada de l’estat per la UE desautoritzada pel Suprem en el cas Puigdemont\nSonsoles Centeno fitxa pel bufet Pérez-Llorca després d'haver rebut un nou revés en els processos sobre la immunitat i les euroordres de Puigdemont, Comín i Ponsatí\nL’advocada de l’estat espanyol davant del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE), Sonsoles Centeno, ha abandonat la defensa de les institucions espanyoles i anar-se’n al sector privat. Aquests darrers mesos, Centeno havia exercit de mà executora de la persecució a Europa de Puigdemont, Ponsatí i Comín en les causes per la immunitat i les euroordres. Uns procediments, però, que li van costar la desautorització pública del Tribunal Suprem i un linxament mediàtic de mitjans espanyolistes després del fracàs judicial a Sàsser.\nDesprés de la detenció i el posterior alliberament de Puigdemont a Sardenya, el jutge Pablo Llarena va assenyalar i acusar Centeno com a responsable del fracàs de les euroordres, que ell continua dient que estan actives. El conflicte entre el magistrat i Centeno es remunta al passat mes de juliol, quan el Tribunal General de la Unió Europea (TGUE) va reconèixer que Puigdemont, Ponsatí i Comín es podien moure per la UE sense risc de ser detinguts perquè les euroordres estaven suspeses.\nEn aquella resolució, el tribunal argumentava que no retornava la immunitat de manera cautelar als eurodiputats perquè l’advocada de l’estat havia reconegut que les euroordres de Llarena estaven suspeses, d’ençà del mes de març, quan el jutge havia presentat diverses qüestions pre-judicials al TJUE sobre els criteris amb què un estat pot rebutjar euroordres. De manera que, segons el TGUE, Puigdemont, Ponsatí i Comín no podien ser detinguts.\nMarcada per aquest conflicte amb Llarena, Centeno s’aparta de la carrera pública amb un nou revés a la butxaca. La setmana passada, el TGUE va reconèixer per segona volta que els eurodiputats de Junts no podien ser detinguts perquè les euroordres continuaven suspeses.\nOn se’n va Centeno?\nSegons que informen diversos mitjans espanyols, Centeno ha demanat una excedència i ha fitxat pel bufet Pérez-Llorca. En aquest sentit, serà l’encarregada de dirigir el nou despatx a Brussel·les, que previsiblement obrirà durant la segona meitat del 2022.


El sindicat crida a la resta d'organitzacions sindicals i a la ciutadania a sumar-se a la mobilització\nCCOO convocarà vaga general de 24 hores a la petroquímica de Tarragona durant la primera quinzena de febrer arran de l'explosió a Iqoxe, que ha causat tres morts. Així ho ha decidit la Coordinadora de delegats i delegades del sindicat de les empreses principals i auxiliars dels polígons petroquímics nord i sud de Tarragona en una reunió mantinguda aquest divendres. El sindicat ha afirmat que es planteja la vaga "es faci conjuntament amb la UGT" i ha insistit que cal implicar el conjunt de la ciutadania del Camp de Tarragona i interpel·lar-la perquè se sumi a la mobilització, que ha afirmat que "va més enllà de l'àmbit estrictament laboral". Fonts d'UGT han explicat a l'ACN que estan a l'espera de reunir-se per prendre una decisió.\nCCOO ha explicat que en el marc de la jornada de vaga es planteja fer una manifestació que farà aturades i concentracions davant la seu dels governs català i estatal a Tarraonga, a la seu de l'Associació Empresarial Química de Tarragona (AEQT) i a la de l'Associació d'Empreses de Serveis de Tarragona (AEST). L'objectiu és exigir que es garanteixi la seguretat de les persones que treballen al sector, així com de la ciutadania en general, "i es posi fi a la creixent precarietat laboral que es dona".\nEn aquest sentit, ha afirmat que cal exigir a les empreses la concreció de plans i mesures per garantir la seguretat dels treballadors dels polígons petroquímics de Tarragona, tenint en compte l'anàlisi dels darrers accidents. A més, ha demanat al Govern "que exigeixi i garanteixi el compliment estricte, per part de les empreses, de tot allò relacionat amb la seguretat dels treballadors i de la ciutadania del Camp de Tarragona".


Els efectes de la presidència de Trump\nLa confluència de Macron i Merkel o Schultz hauria de permetre un salt al projecte comú europeu\nDimecres, 31/05/2017 | Actualitzat el 01/06/2017 a les 16:09 CEST\nI Merkel va fer un pas endavant. I, amb ell, la premsa mundial i les opinions públiques europees i americanes contemplen, una mica atònites, el final d’una era, la de les especials relacions amb els Estats Units. Perquè, en un acte electoral en una cerveseria de Munic, la cancellera alemanya va buidar el pap durament amb l’Amèrica de Donald Trump, després d’una setmana de reunions amb ell i el seu seguici, i l’emergència d’inevitables tensions, que han anat des del canvi climàtic fins al proteccionisme o les relacions militars transatlàntiques. Vegem aquests desacords.\nEn primer lloc, en el míting de Brussel·les a la seu de l’OTAN, sorprenent absència de compromís en l’aplicació del famós article 5 de l’Aliança Atlàntica, el que proclama la solidaritat dels seus membres si algun d’ells es considera atacat. En aquest mateix àmbit, aspres crítiques de Trump als països europeus per una despesa militar inferior al 2% del PIB, acordat per més enllà del 2020. I que, en el cas alemany i amb un 1,2% del seu PIB en defensa, és un tema especialment sensible i amb molt poc suport popular. En segon terme, i també en la seva trobada a Brussel·les amb Donald Tusk, Jean-Claude Juncker i la resta de líders europeus, les explosives declaracions sobre el dèficit comercial dels Estats Units amb Alemanya: «Els alemanys són dolents, molt dolents», va afirmar textualment per, a continuació, postular que tenia la intenció de posar fre a la venda de milions de vehicles automòbils alemanys a Amèrica. Finalment, a la reunió del G-7 a Taormina (Sicília), la completa oposició a acceptar els acords de París sobre el canvi climàtic, cosa que ha situat els Estats Units com l’únic gran país del planeta a defensar aquesta posició.\nDAVANT DE tanta agressió, no hi ha acord sobre l’espontaneïtat del que va declarar Merkel a Munic. Amb interpretacions que oscil·len des d’aquells que desitjarien que només fos una tempesta en un got d’aigua, fins als que creuen que, conjuntament amb l’arribada de Macron a la presidència francesa, auguren el naixement d’una nova era a la UE. Reafirmant aquesta visió, el molt poderós Wolfgang Schaüble, el ministre alemany de finances, està postulant que, després del brexit, Alemanya ha d’esforçar-se per mantenir molt més unida la resta de la Unió Europea.\nEn tot cas, ¿què va dir Merkel? Permeteu-me citar exactament algunes de les seves més celebrades sentències: «(…) necessitem relacions amistoses amb els Estats Units i la Gran Bretanya, i amb altres veïns inclosa Rússia» o «hem de lluitar pel nostre futur nosaltres mateixos». És a dir, la UE ja no ha d’esperar gaire del món anglosaxó: el brexit i la victòria de Trump han posat Europa davant un panorama desconegut en les últimes dècades.\nAquest creixent allunyament anglosaxó respecte del que pugui succeir al continent europeu evoca altres moments històrics. I encara que cap circumstància és semblant, hi ha alguns paral·lelismes amb els anys previs a la primera guerra mundial. En particular, el renascut nacionalisme, en aquest cas anglosaxó.\nEl que està succeint no és nou. De fet, és una nova versió del cisma que la intervenció americana a l’Iraq ja va provocar el 2003. Avui sembla oblidat per molts, però la decisió de Bush d’anar a la guerra contra Saddam Hussein va trobar, tant a Alemanya com a França, una molt marcada oposició: en un assumpte de tanta transcendència, era la primera vegada des de la segona guerra mundial en què Berlín prenia les seves pròpies decisions. Des d’aleshores ha plogut molt. I el projecte europeu ha passat per vicissituds impensables i, fins i tot, ha estat a punt d’enfonsar-se. Per això ara, després del brexit i la crisi de refugiats, és tan rellevant que Alemanya i França redefineixin el projecte europeu. Aquest últim aspecte és, potser, el que explica la creixent afirmació germànica davant uns EUA que, ja des d’Obama i ara en particular amb Trump, han virat cap al Pacífic com a àrea d’interès prioritari.\nDes d’amplis sectors polítics i econòmics d’Alemanya es considera Trump una verdadera desgràcia: el setmanari Der Spiegel l’ha titllat, sense anar més lluny, des d’immadur adolescent fins a perill per al món. I, certament, moltes de les seves potencials polítiques ho són. Però per a nosaltres els europeus, potser és el moment de transformar aquesta crisi transatlàntico-anglosaxona en una nova oportunitat: la confluència de Macron a França i Merkel o Schultz a Alemanya haurien de permetre fer un salt d’escala en el projecte comú. Ho desitgem ferventment. Perquè, de forma peremptòria, ho necessitem.\nTemes: Emmanuel Macron Brexit Donald Trump Angela Merkel Estats Units


Les Corts triaran els senadors territorials en un ple el 26 de juny\nHan proposat Joan Lerma i Josefina Bueno (PSPV), Alberto Fabra (PP), Carles Mulet (Comp.) i Emilio Argüeso (Cs).\nLes Corts triaran els senadors territorials en un ple el 26 de juny SENADO\nLes Corts Valencianes triaran en un ple específic convocat per al 26 de juny els cinc senadors de designació territorial, una vegada els grups han plantejat les seues propostes i s'ha reunit la comissió encarregada d'estudiar les candidatures i emetre el dictamen favorable.\nEls grups han proposat Joan Lerma i Josefina Bueno (PSPV), Alberto Fabra (PP), Carles Mulet (Compromís) i Emilio Argüeso (Ciutadans). Una vegada proclamats, el president de Les Corts, Enric Morera, informarà a la Presidència del Senat, expedint les corresponents credencials per a la seua acreditació davant eixa Cambra.\nA més de la convocatòria d'eixe ple específic per a l'elecció dels cinc senadors, de manera que puguen accedir als seus llocs, el portaveu de Cs, Toni Cantó, ha explicat que ha proposat la celebració d'un ple en Corts abans del mes de setembre amb "contingut polític", perquè el Consell explique els criteris de l'augment i repartiment de carteres per a aquesta legislatura.\nHa lamentat que no s'haja atès la seua proposta, que seguirà plantejant en la pròxima junta, i que "la resta de grups no vullguen posar-se a treballar fins a la fi de l'estiu", perquè "els valencians mereixen saber, entre altres coses, quina ha sigut la dinàmica dels pactes que governaran la Comunitat Valenciana els pròxims quatre anys".\n"Cs ha sigut l'únic partit que ha fet els deures, ja tenim registrades diverses propostes en matèria educativa i sanitària, per a treballar per un plurilingüisme real i no el 'fake' del tripartit, avançar en l'ensenyament en anglés i reduir les llistes d'espera en sanitat", ha afegit Cantó, que ha incidit en la necessitat de començar a treballar abans de l'1 de setembre.\nEl portaveu socialista, Manolo Mata, ha recordat que Les Corts estan ara fora del període ordinari de sessions i aquest arrancarà a partir de l'1 de setembre amb les compareixences dels consellers perquè expliquen quines van a ser les seues línies de treball, com és habitual a l'inici de cada legislatura.\nEl fiscal demana desestimar la demanda contra el barem de les borses d'À Punt en no veure discriminació 0\nEl TSJCV avala la denominació oficial en valencià del topònim de la ciutat de València 0\nEl xef José Andrés se suma a Gastrónoma 2019 a València 0\nFira València "torna a beneficis per primera vegada en una dècada" 0


Alpine Lodge Chesa Plattner Pontresina Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nAlpine Lodge Chesa PlattnerVia Seglias, Pontresina Centre, Pontresina, Suïssa, 7504 - Veure al mapaExcepcional9,7Basada en71comentarisAlpine Lodge Chesa PlattnerVeure més fotos"Excellent location. Beautiful, well-equipped accommodation...."AnonymousUnited Kingdomcentre esportiuVeure més fotosVeure totes les 34 fotosExcel·lent ubicació 9,8Veure al mapa9,8UbicacióParticularitats que li encantaranTransport públic a 150 mbalcó/terrassa\nVeure les fotosApartament de Tres Habitacions (Three-Bedroom...91 m2balcó/terrassa1 llit individual i 1 llit ...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament d'Una Habitació (One-Bedroom Apart...40 m2plat de dutxa1 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament de Dues Habitacions (Two-Bedroom A...65 m2balcó/terrassa1 llit extragran i 1 llit d...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament d'Una Habitació (One-Bedroom Apart...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament de Dues Habitacions (Two-Bedroom A...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosApartament de Tres Habitacions (Three-Bedroom...Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Pontresina, vosté es sentirà com a casa a Alpine Lodge Chesa Plattner, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Alpine Lodge Chesa Plattner, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, servei de cangur són només algunes de les comoditats que fan que Alpine Lodge Chesa Plattner sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), esquí, massatge. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Alpine Lodge Chesa Plattner.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


El bon polític no ha de dir allò que hom vol sentir, sinó la veritat, per crua que resulti. Perquè, quan Duran i Lleida diu el que diu, a quina fórmula de convivència es deu referir? A l'actual Estat de les autonomies, una veritable ratera de submissió per als catalans, mentre la centralització acaba d'escapçar definitivament la nostra economia? O potser al federalisme de les grans produccions de ficció de la factoria socialista? No Duran, no. Per a que dos puguin conviure han de començar per respectar-se. I a nosaltres, els catalans, el projecte històric espanyol ens va integrar per dret de conquesta i no ens ha demanat mai més la nostra lliure adhesió. La mentalitat del maltractador no canvia amb la submissió i les víctimes tenen dret a no sentir-se presoneres. Només quan ens trobem cadira amb cadira asseguts a les institucions europees podrem conviure. De fet, iniciarem el millor període de cooperació en la història dels pobles ibèrics.\nAlbert 10 de juny de 2010 a les 10:29\nTrobo molt encertada la teva comparació del maltractador. El maltractador mai no rectifica la seva conducta. Forma part de la seva manera de ser, malalta o no, això ho diran els psiquiatres. La policia, però, sap molt bé que el que cal fer d'immediat és allunyar-se d'aquest ser.\nNosltres sabem per experiència del maltractament i la tergiversació de tot que ens ha fet Castella des de sempre, amb la seva monarquia ajudant-los. Si Duran Lleida vol seguir jugant amb foc, doncs allà ell. Potser sigui que el que hi hagi darrere seu, amb tota la seva cara d'autoritat, sigui res menys que un altre maltractador amagat al qui ja li vagi bé enredar permanentment els ciutadans catalans per poder-ne treure el seu profit personal, tan altruïsta que sembla... i que a casa el veiem com un enorme hipòcrita.\nNo m'estranyaria gens que combregués cada dia de ca l'OpusDei, a veure si neteja els seus pecats.\nAnònim 10 de juny de 2010 a les 11:32\nEn un dels textos anteriors ja s'indica la importància que té CIU en el projecte de creació d'un estat català propi. Coincideixo amb el text, però la,mentablement crec que la U de CIU no ho voldrà mai. Que cal fer? Des del meu humil punt de vista, el gir cap a un sobiranisme clar de CIU passa per a que C i U vagin per separat. Cosa difícil, quan la prioritat és obtenir el poder.


Dia 5 – Sandra Bautista\ndivendres, 10 de maig de 2019 – Bucbonera Studios\nAvui és la 5a jornada de gravacions i us puc dir que els temes ja tenen força forma tot i que queda moltíssima feina per fer encara. L’espera es farà llarga però tranquils que tenim moltes coses a explicar-vos mentrestant i concerts per gaudir encara del 1r disc… A més, tinc algunes sorpreses que anirem desvetllant a mida que avancem i que em costarà molt no explicar abans d’hora (ai, mare…).\nAquest matí hem seguit amb el contrabaix de la Sandra Ruibal amb el tema que és potser el més complicat i interessant a nivell mètric de tot el disc: “Dejar sentirse ahogao“. Per començar, ja ha portat polèmica pel títol i ha estat rebatejada a cada segon, igual que moltes altres cançons, com Fidel al teu estil, que l’anomenem Fideus al teu estil.\nEl que us deia del compàs, fins ara era un 6/4 que recordava, salvant les distàncies, el Mediterráneo de Joan Manel Serrat barrejat amb una mena de Take Five de Paul Desmond. Però ara l’hem reconvertit en un 11/4 que triomfa molt més perquè va combinant un 6/4 amb un 5/4, amb algun 1/4 en algun moment. Després té una part de samba brasilera i el final recorda la sintonia de El hombre y la Tierra de Félix Rodríguez de la Fuente. Amb això últim hem rigut una estona! Com veieu, una aposta arriscada però… us fliparà, n’estic segura!\nA la tarda, hi hem sumat el piano del Jose Gallardo i després hem començat a gravar la meva veu a 4 cançons (Fidel al teu estil, Sydney de la Amazonia, Canta el cuco i La igualtat és la victòria). Amb aquesta última també hem rigut prou perquè el Carlos m’ha proposat amb un somriure entremaliat que m’allunyés del micro al màxim i cridés com una verdulera a la part rapejada el més fort possible i, fins i tot, desafinant i rascant la gola. Després de fotre 4 crits m’he sentit alliberada, com si hagués descarregat l’energia boxejant un sac. La part negativa és que quasi em quedo afònica… No sé si conservarem aquesta part o no però el que és innegable és que ho donem tot a l’estudi!!\nUs deixo petits vídeos per anar fent boca! Bon cap de setmana, dilluns tornem a la càrrega! Gràcies per llegir-me!


La darrera faula de Tim Burton, 'El hogar de Miss Peregrine para niños peculiares' - Teleponent\nInici Cultura DVD-BD La darrera faula de Tim Burton, ‘El hogar de Miss Peregrine para...\nLa darrera faula de Tim Burton, ‘El hogar de Miss Peregrine para niños peculiares’\nInspirada en la novel·la de Ramson Riggs, es tracta d'una història fantàstica de personatges impossibles\nUn fotograma de la pel·lícula amb alguns dels nens 'peculiars'.\nUna horrible tragèdia familiar porta a Jacob, de 16 anys, a viatjar per la costa de Gal·les, on descobreix les ruïnes de la llar per a nens especials de Miss Peregrini. Mentre explora les atrotinades cambres i passadissos, s’adona que els nens que van viure allí (un dels quals va ser el seu avi) eren excepcionals. Potser eren perillosos, potser hi havia una bona raó per posar-los en quarantena en una illa deserta; fins i tot podria ocórrer que encara estiguessin vius.\nInspirada en la novel·la de Ramson Riggs, Jane Goldman posa a disposició de Tim Burton una història fantàstica de personatges impossibles per aquest director especialista en la creació d’atmosferes més que personals doni vida una un aquest grup d’éssers als que Miss Peregrine dona de menjar a banda de la civilització com la entenem. Preciosista, amb alts i baixos narratius però encantadora.\nArticle anteriorALCARRÀS DIFON EN UN VÍDEO L’ATRACTIU DE LA FLORACIÓ DELS FRUITERS\nArticle següent‘Michelle & Obama’, el començament d’una relació


Els europeus amb 5 anys al Regne Unit mantindran la residència - Diari de Girona\nAquestes persones tindran el mateix tractament que reben els britànics pel que fa a l'assistència sanitària, l'educació i les pensions · Els líders de la UE acorden prorrogar 6 mesos les sancions a Rússia\nefe / ddg 23.06.2017 | 00:24\nMay i Merkel riuen abans de l'inici de la cimera. Francois Lenoir/reuters\nMay i Merkel riuen abans de l'inici de la cimera.\nLa primera ministra britànica, Theresa May, va proposar als líders de la Unió Europea que els europeus amb cinc anys de residència al Regne Unit mantinguin el seu estatus d'establiment permanent un cop es materialitzi la sortida de Londres de la UE. May, que va revelar al Consell Europeu els seus plans per als tres milions d'europeus que viuran al Regne Unit després del Brexit, va reiterar que la reciprocitat és vital i que les dues parts han d'acordar els termes i crear certesa el més aviat possible en les negociacions.\nMay va aclarir que es concedirà l'estatus britànic d'establiment a qualsevol ciutadà de la UE al Regne Unit amb cinc anys de residència en una data específica entre el moment d'activació de l'article 50 dels tractats per a la sortida del país (març de 2017) i el moment de la sortida efectiva del país, prevista per al març de 2019. A aquestes persones se les tractarà com si fossin ciutadans britànics pel que fa a l'assistència sanitària, l'educació, els beneficis i les pensions.\nA qualsevol ciutadà de la UE amb menys de cinc anys de residència que arribi abans d'una data de tall se li donarà temps per quedar-se fins que compleixi aquests cinc anys per poder obtenir l'estatut britànic d'establiment. Segons la primera ministra britànica, aquesta data específica de tall, que encara ha de ser discutida, no ha de ser anterior a l'activació de l'article 50 ni posterior a la de sortida del país de la Unió.\nMay també va parlar d'un període de gràcia la durada del qual encara ha de ser determinada, però que espera que no sigui superior a dos anys, per tal de permetre que els europeus regularitzin el seu estatus al país. A més, va insistir que tots els ciutadans que arribin abans que el Regne Unit deixi la UE tindran l'oportunitat de regularitzar la seva situació segons les noves normes. Fins que el Regne Unit sigui un Estat tercer, va deixar clar que tots els europeus residents allà tindran els seus drets protegits.\nEls líders dels països que romandran a la Unió Europea després de la sortida del Regne Unit van acordar un procés en quatre fases que culminarà al novembre per triar les noves seus de l'Agència del Medicament i l'Autoritat Bancària Europea, que hauran abandonar Londres.\nL'esperança de Tajani\nPer part seva, el president del Parlament Europeu, Antonio Tajani, va afirmar que és possible revertir el Brexit si el Regne Unit vol fer marxa enrere i els Vint-i-set ho acorden, encara que va aclarir que es tracta d'una decisió «presa pels britànics». Tajani va deixar clar que el Brexit és una posició del Regne Unit, no de la UE, encara que va explicar que «és possible» aconseguir una solució per la qual el país britànic romangui al club comunitari si les dues parts estan d'acord, si bé va puntualitzar que seria necessari el vot unànime dels altres 27 estats membres.\nParal·lelament, els líders de la UE van acordar prolongar sis mesos més les sancions econòmiques a Rússia pel seu paper en la crisi separatista a l'est d'Ucraïna i per no haver aplicat suficientment els acords de pau de Minsk. Els líders de la UE van escoltar de la cancellera alemanya, Angela Merkel, i del president francès, Emmanuel Macron, les últimes informacions sobre la situació a l'est d'Ucraïna.\nLondres retarda la divulgació d'un informe sobre la ingerència russa en la consulta del Brexit.\nBoris Johnson abandonarà l'amenaça d'un Brexit dur, segons «The Times».\nJohnson rebutja el pacte electoral amb l'euròfob Farage per no dividir el vot favorable al Brexit.


TORRÓ DE XOCOLATA AMB NOUS I NABIUS - Recepta de myTaste\n25 g de nabius deshidratats\nAbans que la xocolata es refredi, el decoremamb unes nous senceres i unes tiresde taronja confitada (que no he posat a l'interior perquè trobo que quedaria massa dolç)\ndexocolataamb llet. de crema dexocolata (nocilla, nutella. dexocolata sense llet. De fet, els podem fer amb qualsevol fruit sec que ens agradi\nfeta d’ametlles, depinyons, d’avellanes o denoustorrades, amb. Agramunt s'identificaamb el torró. Aquest torrócombina la xocolata blanca, el caramel, la ginebraamb la llima\nQuan bulliretireu –la del foc iafegiu-hi la xocolata a trossos, remeneu-la. Poseu la massa en una safata amb paper de forn\nLa xocolata calenta amb la fredor es presa deseguida. -El mateixdiade la consumició, o el día abans, foneu la xocolata al bany Maria\nJo n'he fet un ambnous, ametlles i avellanes, i un altre amb blat de moro fregit salat, els típics "kikos", queda espectacular la xocolataamb el punt salat\nescollit, perquè es desemmotllifàcilment folrem-lo amb paper film, xafem-ho. Aquest any em decidit preparar algun torró\nQuan aneu a servir el torró, `podeudecoraramb unes nous per sobre. Aquí teniu un torró molt fàcilde fer a casa i que com tot el que s'elabora tradicionalment té un gust incomparable, res a veure amb els comprats\nDesfeu la xocolata al bany-mariai poseu-la al damunt, abans de que es refredidel tot, feu ratlles o dibuixosamb una forquilla\ndexocolatade postres amb llet. Posem en un bol la taronja confitadaamb el licor, mentre que al mateix moment desfem les xocolates al bany maria\nAmb una mànega petitaixocolata es decora al vostre gust. S'acosten les festes de Nadal, Cap Any iReis, diades per estar amb la família, fer grans àpats, menjar torrons\nAbans no es refredi la xocolata l'he adornat en tres mitgesnous (aixíquedenenganxades). xocolata sobre la barra per a què ens hiquedi una capa fina\nNo vos perdeu tampoc la recepta detorródexocolata blanca i negra de la Carme Ruscalleda. Encara que, naturalment, he preparat un tortell per avui, per acomiadar aquest nadal he preferit aquesta recepta detorróde nata inous, molt fàcilde fer iamb un sabor deliciós\nTraiem, emboliquemambfilm transparent iguardem a la nevera. El torróde nata inous és un clàssicde nadal, tan fàciliràpidde fer ,que no fa mandra\ndexocolataamb llet. Continuemamb el mode Nadal activatiavui us porto el meu primertorró, el típiccruixentde la marca que tots coneixeu, oi\nQuan arrenqui el bull, apagues el foc ihi poses la mantega, els trocets ben petitonsdexocolatai ho vas remenant fins que estigui ben desfeta\nTorróamb nata inous. Compra preferiblement avellanes de Reus o del país, que són molt més gustoses que les que vénen de l'estranger però, si no en trobes, les altres també et faran servei


LÒGICA ESPATARRANT: INTEGRAL A LES CRESTES DEL NINET AL MOLLÓ PETIT\nHi ha vies que traspuen una lògica evident. Són les vies dissenyades al principi del temps quan es podia escollir per on pujar. Després han vingut els “restos” que aprofiten les gangues del que queda.\nEls Mollons són un petit oasi de pedra que sorgeix en mig dels boscos de l’Anoia. Els escaladors igualadins es van fixar com escenari de les seves aventures.\nL’any 1962 en Joan Vives i Rafael Vilarubias es van enamorar de les Crestes del Ninet. Un parell d’anys abans en Francesc Aguilera va escalar el monòlit del Ninet. Llavors tots els escaladors de la zona van encarar els seus somnis vers la zona. Trenta anys més tard ho van fer els escaladors esportius que van omplir les parets més properes de parabolts. Però després va arribar l’oblit més absolut. Excepció feta de la via Àpia al Molló Gran. La resta a internet no ha existit mai.\nPremi per qui endevini d'on\nhem tret aquesta ressenya...\nEn Toni Villaseca s’ha animat a reequipar la via del Nenet i ens ofereix una segona opció per fruir de la contrada als escaladors clàssics. Gràcies per la feina feta.\n1a tirada (IV – IV+ - 40 metres – 3 parabolts, una savina, un pont de roca i dos friends): Comencem per un mur que era conegut com la Cotilla que està travessat per una fissura per on ens enfilem (IV) després del parabolt posem un friend per acabar de protegir el pas. Sortim a una terrassa on hem d’anar uns metres caminant.\nEns dirigim al Diedre groc que constitueix el pas més evident. No li veig el to groguent sinó més aviat blanquinós. Entre parabolt i parabolt posarem també un friend al diedre on hi ha poca presa i no tota de fiar. Fem la reunió sota mateix de l’agulla del Ninet. La reunió està formada per un parabolt que cal reforçar amb friends petits.\n2a tirada (III – A0 – III – 15 metres – 2 parabolts – un fiend): Sortim de la reunió cap al coll que hi ha entre el Ninet i la paret. Passem prop d’un forat que queda damunt nostre (III). En el coll ens queda l’opció de pujar al Ninet. Perdó, no hi ha opció,... a pujar al Ninet!. Transporteu aquí dalt la reunió... traieu els estreps i feu els dos passos que teniu damunt (vessant sud-oest). És un pas aeri i espectacular. En el seu moment es feia un pas d’espatlles. Si ho mireu in situ, pensareu: Quins collons!!. Després del primer parabolt cal posar un friend en una escletxa on es posava un clau. L’altre parabolt està més a la dreta. Ara us queda sortir dels estreps i fer un pas fàcil per assolir el cimal del Ninet.\nUn ràpel, des d’una instal·lació amb cadena, ens permet tornar a la base del Ninet. Ara anem a fer les anomenades Crestes del Ninet\n3a tirada (IV – 30 metres – 2 paravolts – 3 friends – una savina): Sortim pel mur del davant cap a l’esquerra per anar a buscar una savina que llacem. Algun passat d’adherència. Pugem uns esgraons poc tombats decantant-nos cap a la dreta fins situar-nos davant d’una escletxa que superem. És un pas bonic, sembla difícil però un cop ens hi posem hi trobem unes bústies genials que ens fan passar amb comoditat fins la reunió.\nSortim caminant per la cresta amb algun pas tonto fins una taula d’orientació.\nDe la taula d’orientació ens dirigim vers una creu on trobem una pista que seguim pita avall. En arribar a unes torres de la llum agafem un sender que surt a mà dreta. Passem pel peu de la Roca Plana que voregem. Arribem a l’aparcament (25 min.)\n2,3 km. Aparcament on podem observar la base d'un pi tallada que ens pot servir de referència. Estem al Pla del Fang.\nDe l’aparcament agafem un evident sender que s’enfila vers el Molló Gros que tenim davant. El camí ha estat fet malbé per les motos que han dibuixat reguerots molestos. Ens situem al peu de la paret del Molló Gros on veiem la Balma del Doctor i ens decantem a l’esquerra (9 min.)\nPoc després veiem un sender que s’enfila amunt. Per una vegada a la vida agafem el que baixa.\nArribem al Molló del Mig i agafem un sender indicat amb una fita que baixa per l’esquerra. Si us el passeu, arribareu a una roca que us barrarà el pas. El corriol puja i baixa. Aviat veure la figura del Ninet en mig de la cresta. Continueu planejant per carrerany amb algun tram selvàtic fins situar-vos al peu de la via que està marcada per un primer parabolt en un primer bloc. Davant teniu el mur de la Cotilla (15 min.).\nDificultat: IV+ i dos passos d’estreps.\nDistància: 85 metres més el ràpel del Ninet\nTemps d’aproximació: 15 minuts.\nOrientació: Sud. Ninet Oest.\nMaterial: 7 cintes, friends petits i mitjans, bagues, estreps i reunions.\nVia oberta per: Francesc Aguilera el Ninet (1960) i la Cresta del Ninet per Joan Vives i Rafael Villarubias (1962).\nReequipada per Toni Vilaseca amb la col·laboració de Miquel Àngel Ramos, Aleix Barberà i Joan Ramon Segura\nTambé ens permetem recomanar-vos la via Àpia al Mollo Gros.\nsergi 11 de juliol de 2018, a les 14:07\nApuntada queda,merçi per la info.\nSalut i vies com aquesta!!\nBluesbiker 13 de maig de 2019, a les 2:03\nla vem fer ahir 12/05/2019, ens va agradar molt. gràcies per la informació!