Cinc supercotxes elèctrics: qui ha dit que els vehicles elèctrics no són potents? - Live\nInici » Notícies » Cinc supercotxes elèctrics: qui ha dit que els vehicles elèctrics no són potents?\nQui pensi que l’electricitat i la velocitat en un vehicle elèctric són conceptes allunyats ha de saber que existeixen uns supercotxes que funcionen amb motors elèctrics i que presumeixen de gran potencia i vistosos dissenys esportius capaços de batre rècords de velocitat.\nSi fem cas de les dades del Departament d’Energia dels Estats Units, un cotxe a motor de gasolina o dièsel converteix fins a un 21% de la seva energia de manera directa a les rodes, ja que aquest transforma bona part de l’energia emmagatzemada en el combustible en forma de calor (motiu pel qual aquests vehicles disposen d’un intercanviador de calor situat a la graella davantera). A més, entre el motor i les rodes hi ha la caixa de canvis, molta fricció i molt de pes, que fa perdre encara més energia. En canvi, un vehicle elèctric transfereix entre un 59% i un 62% de la seva energia a les rodes, ja que la cadena de tracció d’aquest (bateria, electrònica de potència, motor) no presenta quasi pèrdues energètiques, i per tant, no necessiten cap intercanviador de calor.\nQue un vehicle elèctric perdi tanta energia en comparació amb un vehicle convencional, vol dir que té més tracció, i més tracció significa que pot fer molt més amb menys potència. Així que, no ho dubtis ni per un moment, els cotxes elèctrics poden ser molt potents!\nHem fet una selecció de cinc dels denominats supercotxes; potents, ràpids i elegants, demostren les capacitats dels elèctrics i dels seus motors no contaminants.\nNIO EP9 – L’elèctric xinès que no para de fer rècords\nDe la mateixa manera que la Fórmula 1 és un banc de proves per als fabricants a l’hora d’incloure innovacions tecnològiques als seus cotxes, el fabricant xinés NIO aprofita la seva escuderia de Fórmula-E per desenvolupar la tecnologia necessària per crear cotxes que marquin una diferència en el mercat del vehicle elèctric.\nXina és el país amb més vehicles elèctrics en circulació de tot el món – prop de 350.000, segons dades de l’Agència Internacional de l’Energia – i l’experiència adquirida ha fet que els fabricants xinesos NIO hagin apostat per treure al mercat l’EP9, un cotxe esportiu, elèctric i autònom, que està marcant el pas a cop de rècord en diversos circuits de curses. Per exemple, a Nürburgring va ser el cotxe més ràpid que ha completat el circuit nord, també conegut com ‘L’infern verd’, amb un temps de 6m 45.900s.\nEl NIO EP9 també ha deixat marca al Circuit of the Americas, on també va esdevenir el cotxe de producció de fàbrica més ràpid en dues categories: amb conductor (2 minuts, 11,30 segons, amb una velocitat màxima de 274km/h) i sense conductor (2 minuts, 40,33 segons, amb una velocitat màxima de 257km/h).\nTESLA MODEL S / MODEL X – O com els cotxes elèctrics van resultar atractius\nNo fa falta presentacions. Tesla és una de les marques de cotxes elèctrics més famoses arreu del món i la que ens va fer veure que els cotxes elèctrics també podien ser sexis.\nTot i que el recent llançament del Model 3 ha causat un rebombori notable, són els seus germans grans, l’esportiu Model S i el SUV Model X, els que han marcat un abans i un després de la manera com veiem els cotxes elèctrics.\nConsiderar el Model S o el Model X com a ‘supercotxes’ pot resultar un pèl pretensiós, però s’ha d’admetre que un Tesla en mode ‘Ludicrous’, que fa que el cotxe vagi de 0 a 100kms/h en prou feines en 2,8 segons, és espectacular (https://www.youtube.com/watch?v=vCZudNwk2QQ).\nDe fet, un Tesla Model S va guanyar a un Lamborghini Aventador en una cursa a pista curta. (https://www.youtube.com/watch?v=_NnNEuxqoPo)\nSense cap dubte, els Models S i X encara tenen un potencial molt gran per explotar.\nVOLAR-E – L’avi català dels supercotxes elèctrics\nAl 2013 el centre de desenvolupament Applus Idiada, amb seu a Santa Oliva, va ser un dels pioners a l’hora de fabricar un supercotxe elèctric, el Volar-e, amb una potència equivalent a uns 1.000 CV, tota una fita per a la recerca i el desenvolupament català. La construcció del Volar-e va requerir de la creació de noves tecnologies aplicades al vehicle elèctric que s’estan portant a terme en altres cotxes elèctrics, tant de carretera com de competició.\nRIMAC CONCEPT ONE – “Has vist això?”\nSi alguna marca està apostant molt fort pels cotxes elèctrics esportius de gamma alta, aquesta és l’automobilística croata Rimac. De moment només té dos models al mercat, el Concept ONE i el Concept S, però ja estan causant una gran sensació arreu, sobretot el primer.\nAmb una estètica pròpia d’un GT i tecnologia punta, el Concept ONE va néixer amb la voluntat de ser “el millor supercotxe elèctric i no el millor supercotxe amb un motor elèctric”, segons l’automobilística Rimac. I pels vídeos que corren a la xarxa, es pot dir que el Concept ONE és una de les grans revelacions en el món de l’automòbil ja que, deixant ben patent que és 100% elèctric, per la seva presència i potència no deixa a ningú indiferent.\nAquí també el podeu veure com li passa la mà – de manera figurada – per la cara a tot un Ferrari Laferrari.\nVANDA DENDROBIUM – 100% elèctric, 320km/h\nL’última perla que s’ha presentat fa poc al Saló de l’Automòbil de Ginebra d’aquest 2017 ha sigut el Vanda Dendrobium. La marca de Singapur va captivar tothom amb un biplaça en forma de llàgrima. El nom és un tipus d’orquídia, ja que el Dendrobium s’obre tant pels costats com per sobre, creant una imatge entre agressiva i sorprenent.\nSi finalment entra en producció a finals d’aquest any 2017, el Dendrobium seria un dels supercotxes elèctrics més ràpids del mercat, ja que podria agafar fins als 320km/h.\nAquests són alguns dels supercotxes elèctrics que estan marcant la diferència avui en dia. Però tota aquesta tecnologia també té la seva aplicació en models que estan en el mercat i que omplen els nostres carrers amb els seus vistosos dissenys i les seves grans prestacions.\nQui havia dit que els cotxes elèctrics eren avorrits?


Vida i bellesa en l’entorn rural i natural - GEMA - Grup d'Ecologia i Medi Ambient de Tàrrega\nVida i bellesa en l’entorn rural i natural.\nLa progressiva ampliació de les terres regades pel Canal Segarra Garrigues i, en el cas concret de Tàrrega, pel reg del Canalet, ha de significar una millora, qualitativa i quantitativa, per a tot el conjunt de la societat de les terres beneficiades per la extensió del rec.\nAquesta millora en la productivitat dels cultius, no es pot fer a costa d’una pèrdua de la qualitat de l’entorn natural, ambiental, patrimonial i paisatgístic de les nostres contrades.\nSempre és possible i compatible amb la extensió del reg, la preservació i la millora del paisatge, així com del manteniment del patrimoni i de la biodiversitat del medi.\nUn dels elements bàsics per a la millora de la biodiversitat i del paisatge del nostre entorn natural, és la creació i el manteniment dels espais erms, que conformen les vorades i els marges amb la vegetació, l’arbrat i la configuració física que li és pròpia. Aquestes pètites reserves de biodiversitat, anomenats sistemes agroforestals, son els que permeten, la preservació dels hàbitats on viuen milers d’espècies vegetals i animals pròpies del nostre patrimoni natural.\nLes persones i els especialistes, que vetllen pel patrimoni natural i mediambiental, observen amb preocupació com, a les comarques de la Segarra, de l’Urgell i de les Garrigues, alguns agents i les agroindústries, no actuen correctament en els processos de transformació de finques i de cultius, afectats pel Canalet o el Segarra Garrigues.\nDeterminades actuacions, ignoren la existència dels sistemes agroforestals, i eliminen la pràctica totalitat dels espais de vorades i marges, amb els seus elements i hàbitats, vegetals i animals, sense deixar cap possibilitat de supervivència a una biodiversitat que caldria mantenir i que és patrimoni de tota la comunitat. Una comunitat que és la qui ha fet possible les inversions públiques, que han permès la construcció de les infraestructures de reg.\nEls cultius d’oliveres, vinya, fruits secs, fruita dolça, i l’agricultura en el seu conjunt, necessiten dels pol·linitzadors naturals que la diversitat de l’entorn natural li proveeix. Però també molts altres factors que incideixen en la qualitat de vida dels ciutadans, necessiten d’una bona gestió ambiental i paisatgística, que les pràctiques extensives i la agroindústria haurien de garantir.\nLa riquesa cinegètica de l’entorn rural, és un altre dels factors afectats per les actuacions insostenibles de la agroindústria i per la depredació dels hàbitats tradicionals de les espècies animals salvatges que, a mig termini provocaran la desaparició de l’activitat de la caça.\nPer aquest motiu cal transmetre a tots els agents que actuen en el sòl rústic, a les empreses i agroindústries, a les administracions municipals, comarcals i nacionals, que millorin els seus processos, i en concret als ajuntaments per tal que en els seus termes municipals, es compleixi amb el Decret de la Generalitat de Catalunya de la producció integrada (Decret 413/2006, de 31 d’octubre), que estableix la necessitat de mantenir incultivada un 5% de la superfície, a fi i efecte d’assegurar la presència dels depredadors naturals de les plagues pròpies dels conreus (article 4). Com diu el ambientòleg Ramon Queralt, “és evident que els depredadors naturals són el sistema més sostenible de combatre les plagues i no cal dir, el més econòmic”.\nAltres actuacions que poden fer els ajuntaments, son les que ens proposa en Ramon Queralt: “Revisar els cadastres dels municipis afectats i detallar a petita escala les subparcel.les forestals, d’erm o matoll; la necessitat de preservar les bermes vora camí del soterrament de les canonades de les xarxes primàries i secundàries; introduir una alçada màxima de talús resultant de les replantacions o anivellaments de terrenys, la qual cosa redundaria en una abancalament més progressiu i ben segur en el manteniment d’alguns marges més”.\nUna altra actuació que caldria exigir als nostres ajuntaments és la del compliment de la normativa municipal. Les actuacions il·legals en sòl rústic, son contemplades per l’administració local amb una certa permissivitat: moviments de terres, excavacions, replanacions i eliminacions de marges, tales i destrucció d’arbrat i d’arbustos als camins públics, basses i noves conduccions sense llicència, i altres actuacions no permeses, fins i tot en sòl protegit o qualificat pel POUM d’interès ecològic o paisatgístic, son massa sovint el nostre pa de cada dia.


Jones, Indiana jones | Jordi Camps i Linnell | Pantalla | La República\nJones, Indiana jones Jones, Indiana jones Jones, Indiana jones Jones, Indiana jones + Jones, Indiana jones E-mail\nJones, Indiana jones Jones, Indiana jones Jones, Indiana jones Jones, Indiana jones Jones, Indiana jones E-mail\nQue aixequi la mà qui no hagi tingut mai somnis que no hagi complert. Potser, ser astronauta de gran, bomber, artista de varietats, pilotar avions...? El meu, convertir-me en espia al servei de sa majestat amb llicència per matar. I el del meu admirat Steven Spielberg, dirigir-lo, a l’agent secret 007, és clar, no pas a mi. En el seu cas –del meu, ni parlar-ne– no deu ser perquè no ho intentés, i encara menys per falta d’aptituds. Spielberg ho ha confessat més d’una vegada, com en aquella entrevista a Radio BBC 2 en què va declarar: “Després del gran èxit que va suposar Tauró (1975) vaig pensar: «Ara em deixaran fer un Bond.» Vaig trucar a Cubby Broccoli [Albert R. Broccoli, el productor de la franquícia] per oferir-li els meus serveis, però no va creure que fos l’adequat per al càrrec. Després d’un altre èxit, Encontres a la tercera fase (1978), ho vaig intentar un altre cop. I tampoc. Així que ara, Barbara Broccoli [hereva de la franquícia], oblida-te’n.”\nDivina sort, perquè com diuen els anglesos, la venjança és un plat que se serveix fred, i Spielberg, davant la impossibilitat d’implicar-se en la franquícia 007 va respondre amb un banquet titulat A la recerca de l’arca perduda. Servit el 1981, el film va competir a la pantalla, ni més ni menys, que amb Només per als teus ulls (John Glen), una de les entregues més estimades de la saga, juntament amb Octopussy.\nPerò què té que veure Bond amb Indiana Jones, us deveu preguntar? Doncs molt, només cal repassar com es va concebre aquesta joia del cinema d’aventures per entendre-ho. Ens hem de remuntar un parell d’anys abans de l’estrena, quan Spielberg, que ja era un pes fort de la indústria, va patir un lapsus comercial amb la menyspreada 1941 (1979) i va arreplegar el seu bon amic George Lucas –pobret, no acabava de pair bé l’èxit de Star Wars– perquè l’ajudés a saciar aquell vell somni de fer un Bond. Es van retirar a les illes Hawaii i allà, plegats, van concebre els fonaments d’una franquícia que havia de girar al voltant d’un arqueòleg que vivia mil i una aventures enfrontant-se als nazis i a la seva obsessió per les ciències paranormals i ocultes a la recerca d’una peça cobejada. Van pensar titular-la Els caçadors de l’arca perduda o, per què no, Les aventures d’Indiana Smith. Hi van abocar les seves dèries i referències, bevent de tot tipus de fonts, especialment homenatjant els vells serials dels anys trenta i quaranta en plantejar el film com un títol de sèrie B amb una entitat pròpia.\nEl guionista i director Philip Kaufman (La invasió dels ultracossos, 1978) els va acabar ajudant amb el primer esbós. Com que tampoc s’acabaven de posar d’acord (es veu que Spielberg volia un protagonista més faldiller, com l’espia britànic, en la línia d’antiherois com Humphrey Bogart, i Lucas un personatge més erudit) van necessitar la incorporació d’una altra persona, que va acabar donant forma al gruix del guió definitiu. Aquesta figura va ser Lawrence Kasdan (guionista de pro que es va estrenar escrivint L’Imperi contraataca, per tant, un respecte), que hi va posar cullerada i va decidir després de sessions maratonianes que, tant sí com no, el protagonista fos un professor (d’arqueologia) i es digués Jones, Indiana Jones. De la coctelera en va sortir també Marian, una dona amb caràcter que tracta de tu a tu el personatge. També, de la construcció del mite, els seus icònics barret i jupa de cuir. I és clar, calia un actor amb carisma i malgrat que es van fer càstings (Tom Selleck, Steve Martin, Bill Murray...) Spielberg va guanyar la partida amb la seva primera opció: Harrison Ford. Vist amb perspectiva, només ell el podia encarnar.\nEl film, recordem, arrenca talment com els de la saga Bond, amb una aventura a punt d’acabar i el personatge sortint-se’n airós. Després, un no parar: viatges arreu del món, del Nepal al Caire, per acabar el clímax en una illa on els nazis malvats (com els espies de Spectra) obrien la caixa de Pandora.\nI per si algú encara no ho té clar, què es pot dir de la tercera entrega, Indiana Jones i l’última croada (1989), on el pare del protagonista és encarnat per Sean Connery. Una casualitat? No, com tampoc que Jones, Indiana Jones, tingui llicència per emocionar-nos cada vegada que desenfunda el fuet... o la pistola i va per feina!\nA la recerca de l’arca perduda Direcció: Steven Spielberg Guió: George Lucas, Philip Kaufman, Lawrence Kasdan País: Estats Units Any: 1981\nLa República 18-01-2020, Pàgina 41


L’Ajuntament de Marratxí aposta pel cooperativisme a la jornada ” les cooperatives empreses del futur “ – Unió de Cooperatives de Treball Associat de les Illes Balears\nAvui a la sala de plens de l’Ajuntament de Marratxí i gràcies a la seva aposta envers el moviment cooperatiu , la UCTAIB ha pogut presentar el seu model. La jornada ha començada amb el parlament del batle de Marratxí, Joan Francesc Canyelles, on expressava el seu interés per aquest model per tot el que representa per aconseguir una societat i una economia més justa, a partir d’una formula juridica empresarial diferenciada.\nA continuació ens ha ofert Malena Riudavets , Presidenta de la UCTAIB la conferència ” Les cooperatives empreses de futur” on ens ha fet un repàs del passat , del present i del futur de les cooperatives.\nDesprés, Enric Pozo , president de la Sectorial d’ensenyament ha presentat el panell d’experiències d’aquesta jornada. Les tres exposicions han mostrat que les cooperataives no són del passat, són reals i tenen futur . Primer s’ha presentat la cooperativa Centrotele que es dedica al servei de telefonia i informàtica . Després la cooperativa Supescoop , que es dedica ls serveis complemetaris i altres serveis relacionats amb el món de l’ensenyament i, la cooperativa La Naranja Biónica que es dedica a la produccio audiovisual.\nJa la tercera part de la jorndada ha estat la presentació del servei d’assessoria i creació de coopertaives de la UCTAIB , a càrrec del nostre company Toni Vicens i la part fiscal a càrrec del nostre assessor Biel Ensenyat de la gestoria Audigest\nFinalment la clausura d’aquesta profitosa jornada ha estat a càrrec d’en Humberto López, regidor d’Ocupació , Formació i Treball, de salit i Consum i Patrimoni municipal que ha destacat la capacitat de resilència de les cooperatives . Per acabar , l’Ajuntament ens ha convidat a un tast de productes de Marratxí.


La Policia de Xàbia denuncia als responsables de llançar un castell pirotècnic des d'un xalet a 30 metres d'una zona forestal - Xàbia\n10 ago 2015 La col·laboració ciutadana ha ajudat en la investigació d’aquesta imprudència que podria haver acabat en incendi\nLa Policia Local de Xàbia ha obert un expedient infractor als responsables de llançar un castell de focs artificials la nit del dijous 6 d'agost a escassos 30 metres d'una zona forestal obviant el greu risc d'incendi en les zones boscoses properes. La denúncia es remetrà a la Conselleria de Medi ambient i, a més de l’ocupant de l'habitatge des d'on es van disparar els coets, inclou també a l'empresari pirotècnic, ja que com a professional del sector és perfectament coneixedor que hi ha en vigor un decret autonòmic que prohibeix durant els mesos d'estiu els focs artificials amb vol a menys de 500 metres de zones forestals.\nVa ser una trucada rebuda a les 23.26 hores la que va alertar als agents que s'estava tirant potent pirotècnia en la zona del Cap de la Nao i de seguida es va enviar una patrulla per a investigar els fets. Quan es va arribar al lloc, els focs artificials havien acabat però durant la jornada del divendres es va reprendre la recerca i es va ser preguntant als residents de la zona fins a trobar l'origen dels coets: un xalet de la urbanització La Cala, en el Cap de la Nao i a escassos 30 metres d’un àrea recollida com a forestal en el PATFOR. Segons assenyalen des de la Policia, el castell el va contractar un turista estranger per a celebrar la seua festa d'aniversari, una greu imprudència que ara serà sancionada.\nDes de la regidoria de Seguretat Ciutadana que dirigeix Pepa Gisbert, adverteixen que hi haurà “tolerància zero” amb aquest tipus de comportaments que posen en risc el patrimoni natural de tots i recorden que és vital la conscienciació ciutadana per a evitar els riscos d'incendi en un estiu sec i calorós com el d'enguany.\nPer a contribuir a aquesta sensibilització, l'Ajuntament ha editat uns fullets informatius que arrepleguen en diversos idiomes les restriccions genèriques de fer foc o barbacoes, així com tirar burilles prop de zones forestals i se sol·licita a les empreses de lloguer d'habitatges vacacionals que transmeten aquests consells als seus clients.


Responsabilitat Global: No entendre res (però Einstein finalment ho comprengué)\nSom presoners dels mots! Acabo de fer uns articles sobre una campanya per culpa de la traducció d'una paraula, i ara en faig un altre sobre un altre mot, un adjectiu que marca la nostra actualitat nacional.\nMolts espanyols han quedat realment sorpresos pel vot del PSC a favor del dret a decidir per part de Catalunya. Potser Espanya havia viscut en una bombolla respecte al sentiments i inquietuds dels catalans.\nUn científic com Einstein sí que va comprendre que la llengua és imprecisa i que sols es pot arribar a la veritat si hi ha voluntat de comprendre el sentit que donem als mots.\nEinstein va considerar que ens equivocàvem denominan nacionalisme al catalanisme, ja que no té res a veure amb la manera com aquest terme es fa servir en altres països.\nEls que ajudem les empreses a gestionar la responsabilitat social, acostumem a seure amb persones i organitzacions que intenten comprendre què succeeix al seu voltant. De fet, si estan interessats a desenvolupar l'RSE és normal que ja tinguin una actitud d'escolta, de sensibilitat, d'interès.\nSempre he considerat anòmal que sigui en el sector públic on menys interès hi hagi a disposar de processos de diàleg amb els grups d'interès, a banda d'algunes tècniques de participació ciutadana més centrades a donar una certa imatge que realment a ser usades com a marc d'aprenentatge.\nSegurament el sector públic creu que ja coneix de primera mà què vol la societat i ja disposa de la legitimitat per actuar, a diferència de l'empresa que s'ha de guanyar la legitimitat i ha de descobrir quines són les inquietuds dels grups d'interès.\nEn el cas de la política, encara es va més enllà que les estructures de l'Administració pública, ja que els partits poden arribar a considerar que ells són els que han de guiar una societat esgarriada que no sap molt bé cap on va. Això fa que qualsevol esdeveniment que no quadri amb la seva realitat imaginada els provoqui un sotrac de considerable magnitud.\nIntento analitzar-ho des de l'òptica de la responsabilitat social i de la seva metodologia, malgrat que els partits no incorporin aquest enfocament de gestió. Ho faig perquè precisament crec que aquesta és una de les seves mancances. Basar-se en els seus apriorismes, que els distancien de la societat, alhora que es neguen a interlocutar amb la societat més enllà de fredes dades demoscòpiques que algú els ha cuinat per tal que satisfacin les seves lectures.\nLa gran notícia política d'aquests dies suposa un exemple paradigmàtic. Em refereixo al vot favorable del PSC a les mocions de CiU i ICV al Congrés dels Diputats, trencant la disciplina de vot del PSOE, que s'havia alineat amb el PP i els altres partits espanyolistes per tal que no prosperessin les propostes de diàleg entre els governs català i espanyol sobre el dret a decidir.\nEs veu que persones de responsabilitat en el PSOE d'arreu de l'estat espanyol han quedat realment sorpreses per aquest gest del PSC. Es veu que no poden comprendre com és possible que algú de les seves pròpies files voti una moció que consideren "nacionalista".\nPer a no repetir arguments, em remeto a l'article que vaig fer va mig any: 23.9.12 Què està passant en les relacions Catalunya-Espanya? Hi deia que:\nMalgrat tenir molts contactes fora de Catalunya, i a Espanya específicament, he de dir que al llarg d'aquests darrers mesos ningú se m'ha dirigit per demanar-me l'opinió sobre què està passant en les relacions entre Catalunya i Espanya. He de confessar que m'ha sorprès. Hauria trobat normal que algú (col·legues, coneguts, contactes...) em demanés les impressions, el punt de vista, la interpretació... [...]\nEn el cas que ens ocupa, crec sincerament que no hi ha hagut per la part espanyola una voluntat de comprendre les raons de la part catalana. Però encara és més greu: s'ha donat al llarg d'aquests lustres de democràcia un emmascarament, una ocultació de la informació, i un allau d'informacions tendencioses. S'ha alterat la realitat; s'ha construït una imatge de Catalunya i els catalans falsa. [...]\nPerò el problema greu és que tant el conjunt de la població com els mateixos governants s'han acabat creient la mentida. I més encara: el món acadèmic i cultural! I ara no entenen res. Ara no poden entendre que més d'un milió i mig de ciutadans surtin al carrer a demanar l'estat propi. Ara no poden entendre que el govern català faci un proposta de pacte fiscal com a últim intent de fer viables les relacions Catalunya-Espanya, i que un cop rebuda la negativa a parlar-ne digui que se sent lliure perquè Catalunya faci el seu camí, en el marc de la transició nacional que ha de portar a recuperar l'estat propi. [llegir més]\nSi fins i tot la pròpia militància dels partits no troba canals de comunicació amb els dirigents, com encertadament es denuncia en aquest magnífic article de Carmen Morán a El País: La militancia languidece.\nPerò en referència a Catalunya, aquesta incomprensió dramàtica també ve suportada per un fenomen lèxic. Les paraules ens governen! Han caigut en la trampa de criticar el catalanisme a partir d'una anècdota, un mot, el fet d'haver-se denominat a si mateix "nacionalisme".\nPerò amb la globalització, el mot es va girar en contra, ja que el nacionalisme espanyol es podia mostrar neutre i atorgar al nacionalisme català una càrrega de radicalitat, de perillositat, de desestabilització, i fins i tot mirant de vincular-lo a moviments comunistes, terroristes, o nacionalsocialistes. Tot era un gran engany, però tot valia. I certament el mot els va ajudar molt. Però alhora també va augmentar la convicció que ells eren els posseïdors de la raó, davant la història i davant del món.\nPerò ara se'ls desmunta tot i no saben per què. Seria bo explicar que també Einstein va experimentar aquesta perplexitat però, en canvi, aquest científic ho va saber apreciar i comprendre de seguida. Ara fa tot just 90 anys de la visita d'Einstein a Barcelona i és un bon moment per fer notar la seva comprensió del fet català. En parla Marc Colomé en aquest article:\nEinstein va ser a Barcelona convidat per Esteve Terradas EFE\n"Ara comprenc i justifico el vostre paradoxal socialisme nacionalista. Però això no és nacionalisme veritable! Si em voleu creure, prescindiu d'aquest nom funest". Així es dirigia el físic Albert Einstein al socialista Rafael Campalans durant la seva visita a Catalunya entre el 22 de febrer i l'1 de març del 1923. Ara fa 90 anys d'aquella històrica visita a Catalunya de l'autor de la teoria general de la relativitat -probablement el científic més important del segle XX- convidat per Esteve Terradas, membre fundador de la Secció de Ciències de l'Institut d'Estudis Catalans i un dels primers científics de l'estat a adoptar les teories d'Einstein.


Els evacuats de Fukushima se senten desemparats una dècada després del desastre\nOperaris treballant en el procés de descontaminació de la planta nuclear Fukushima Daiichi\n10 anys després de l'accident a la planta nuclear les ferides segueixen obertes entre els afectats\nOperaris treballant en el procés de descontaminació de la planta nuclear Fukushima Daiichi | Europa Press\nEn uns dies en què es compleixen deu anys després de la catàstrofe nuclear de la planta nuclear japonesa de Fukushima, els alts nivells de radiació han impedit que molts antics residents de les àrees afectades per la tragèdia tornin a casa, tot i que el Govern nipó destaca la “recuperació” del col·lapse provocat pel terratrèmol i posterior tsunami que va arrasar la costa del Japó.\nDes de fa una dècada, evacuats com Harue Sanpei continuen sentint el trauma de la destrossa en les seves comunitats. La casa de fusta tradicional de dos pisos de la seva família no ha estat tocada des de la seva evacuació, per la qual cosa té enormes forats en els sostres, tatamis que s’esfondren i cofres florits.\nSanpei diu que està desconsolada per l’estat de la casa, que està plena de bons records de quatre generacions familiars, i l’envaeix la profunda afecció a la seva terra, Tsushima. “Solíem gaudir junts d’una festa d’observació dels cirerers en flor, recol·lectar vegetals silvestres i fongs comestibles i pescar en un riu local”, recorda a l’agència DPA.\nNo obstant això, la comunitat va ser destrossada pel triple col·lapse de 2011 a la planta operada per la Tòquio Electric Power. Els vents van enviar una columna de radiació cap al nord-oest, cap Tsushima. “És molt trist que hàgim perdut la nostra ciutat natal a causa del desastre nuclear”, diu Sachiko Mashio, qui solia tenir un restaurant allà.\n“Tsushima era un lloc de repòs, curatiu, envoltat de muntanyes. Solíem gaudir veient el seu impressionant fullatge de tardor”, afirma Mashio. Ara, Tsushima està designada com a zona de “difícil retorn” i els seus residents no tenen ni idea de quan podrien tornar a casa.\nTot i que el Govern central ha aixecat les ordres d’evacuació en moltes de les àrees afectades, incloses les parts centrals de Namie, prop de la planta nuclear, una gran majoria dels seus residents no ha retornat per les poques oportunitats de treball i les preocupacions sobre la contaminació radioactiva.\nSegons el Govern, el lloc està ja net de tota radiació. Els residents no estan tan convençuts.\n“Tot i que el Govern ha aixecat les ordres d’evacuació, els vilatans encara no poden conrear arròs i verdures. No poden menjar el peix de riu”, indica Sanpei. “Em pregunto si els empleats de Tòquio Electric i els funcionaris podrien viure-hi amb els seus fills i néts fins i tot després que s’aixequés l’ordre d’evacuació“, afegeix.\nEl preu de la pandèmia\nLa pandèmia també ha tingut un cost econòmic devastador per a moltes víctimes del desastre nuclear, segons associacions civils, que han agreujat les penúries dels aproximadament 36.000 evacuats de la zona, segons l’Agència de Reconstrucció del Japó.\nNo obstant això, els crítics diuen que el nombre real és molt més gran, ja que el Govern no ha analitzat les condicions de vida dels evacuats que es van veure obligats a dispersar-se per tot el país, tot i les reiterades sol·licituds.\n“Una disminució en el nombre d’evacuats no vol dir que la recuperació de Fukushima hagi avançat”, explica Ayako Oga, membre executiu d’un grup de ciutadans d’evacuats de Fukushima. “Ens agradaria que la gent entengués les diverses situacions en què es troben els evacuats“, diu Oga, que va fugir a la prefectura de Niigata des d’Okuma, que és co-amfitriona de la planta de Fukushima.\nVisita als afectats\nMentrestant, aquest passat dissabte, el primer ministre del Japó, Yoshihide Suga, ha parlat amb residents de la prefectura de Fukushima sobre els esforços de recuperació.\nEl primer ministre va visitar primer les dues poblacions que alberguen la danyada central nuclear Fukushima I. Posteriorment va realitzar una ofrena floral i va guardar un minut de silenci en un cenotafi situat a Namie, informa la cadena pública NHK.\nSuga també va inspeccionar les majors instal·lacions del món de producció d’hidrogen, el Camp de Recerca d’Energia d’Hidrogen de Fukushima, que van començar a funcionar a la població l’any passat, i va reiterar davant els residents seva opinió que la recuperació de Fukushima avança a bon ritme, gràcies a la participació tant de la gent que hi va néixer com dels forans.\nDivisió d’opinions sobre la reconstrucció\nUna enquesta de la NHK a les tres prefectures més afectades pel Gran Terratrèmol de l’Est del Japó mostra opinions oposades sobre l’estat actual del procés de reconstrucció. Dels 1.805 enquestats que van respondre, el 12% creu que les obres de reconstrucció han acabat, mentre que el 33,7% considera que han avançat més del que pensava.\nNo obstant això, el 43,3% assenyala que hi ha hagut menys avanços del previst i el 7,4% sosté que no s’ha produït cap progrés, segons el sondeig, dut a terme al desembre i gener entre més de 4.000 persones que vivien a Fukushima, Iwate o Miyagi en el moment del terratrèmol i el tsunami.\nAixò vol dir que el 50,7% dels enquestats té una visió negativa del procés de reconstrucció, un percentatge que supera en cinc punts a les persones amb una opinió positiva. Tot i això, la proporció de ciutadans satisfets ha augmentat uns sis punts respecte al sondeig efectuat fa un any.


Hytte 24 Thyboron Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 58 allotjaments a Thyboron.\n-, Thyboron, Thyboron, Dinamarca, 7680 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hytte 24\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Thyboron, Hytte 24 és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Thyboron. Els clients de l'hotel poden gaudir de Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nL'ambient de Hytte 24 es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hytte 24 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Thyboron.\nAllotjaments a Thyboron


Música Poblenou Urban District\nEstà passant\t/ Música\tFa 4 mesos\nRazzmatazz Clubs inaugura Human, su nuevo club de música electrónica\nRazzmatazz Clubs inaugura el pròxim 12 de març Human, un nou club de música electrònica a les nits dels divendres i els dissabtes a les sales II i III.\nDesprés de 22 anys revolucionant la cultura del clubbing i la música en directe a Barcelona, la mítica Razzmatazz Clubs arriba amb un nou projecte que, sens dubte, regirarà l’escena electrònica de la capital catalana.\nA partir del dissabte 12 de març Razzmatazz Clubs oferirà dues experiències diferenciades en dos espais propis: La1, el club de pop transversal (Sala 1), i Human, el nou club de música electrònica (Sala 2, casa del que ha estat The Loft). Cadascú tindrà les seves diferents propostes musicals i la seva pròpia entrada.\nEls tiquets per a Foc i La1 donaran accés a les sales 1, 4 (Pop Bar) i 5 (Àtic), amb entrada pel carrer Almogàvares 122.\nEls tiquets per a Human donaran accés a les sales 2 i 3 (Lolita), amb entrada pel carrer Pamplona 88.\nTambé es posaran a la venda tiquets per als clubbers que no es vulguin perdre res, per poder accedir a totes les sales de Razzmatazz Clubs.\nHuman neix amb la necessitat de recuperar una experiència de club més humana i propera, en un espai preparat per gaudir de la cultura electrònica amb tots els sentits i en llibertat completa. Música i Arts Digitals ompliran cada racó d’Human; un lloc on el respecte garanteix un públic compromès i on els nous hàbits de consum coexisteixen amb els antics.\nHuman vol tornar a les races de l’experiència compartida a l’hàbitat natural de la música de ball: el club. La pandèmia ens ha recordat com és d’important –i necessari– poder gaudir de la música en directe, en detriment de l’omnipresent “streaming”. Humà és viure conjuntament una experiència, tornar a allò humà ia la seva naturalesa social. Tornar a les races del club com a espai de trobada per a un públic de diferents generacions però amb inquietuds compartides. Un espai on poder gaudir de la música en les millors condicions, fomentant latenció i creant un entorn on els nous hàbits de consum es troben amb els antics.\nReflexió i divulgació sobre la cultura club i la música electrònica, amb una programació acurada i la participació de talent local.\nLa cultura serà una part essencial de Human, de manera multidisciplinària, més enllà de la proposta purament musical. L’agència d’art digital Landscapes s’encarregarà de comissió d’instal·lacions d’artistes de tot el món així com una galeria d’art digital repartida pel club. També hi haurà una programació regular d’artistes visuals.\nOpen Night\t/ Poblenou Urban District\t/ Està passant\tFa 8 mesos\nDos setmanes pel Poblenou Open Night\nEl Districte Creatiu de Barcelona ultima la tornada del Poblenou Open Night 2021 amb una programació única, diversa que omplirà… Més →


Préstec per inversions immobiliaries - TQ EUROCREDIT\nNecessites finançament per una inversió immobiliària?\nSi t’urgeix aconseguir finançament i no pots esperar a realitzar tots els passos del banc o, directament, saps que no te la concedirà, t’expliquem com amb el capital privat et podem aconseguir el finançament necessari per realitzar una inversió immobiliària. A TQ Eurocredit, podem donar-te el finançament que necessites per complir amb el teu objectiu de realitzar una inversió immobiliària.\nLes inversions immobiliàries, avui en dia, continuen amb molt bona salut perquè, tot i la crisi i les bombolles especulatives, és una inversió segura perquè es tracta d’un bé de primera necessitat, durador, i que sempre es necessitarà. A més, gràcies a la renta periòdica que es pot obtenir o a la serva rebenta, es pot obtenir un guany a curt o llarg termini.\nA TQ Eurocredit, gràcies a la nostra àmplia experiència en aquest tipus d’operacions financeres, podem distingir entre quatre tipus de finançament per inversions immobiliàries:\nFinançament per invertir en compra per la renda de lloguer\nFinançament per invertir en oportunitats immobiliàries\nFinançament per invertir en la compra d’una subhasta\nFinançament per invertir en la compra d’un actiu amb quita\nA continuació, expliquem en què consisteixen aquestes inversions immobiliàries i com TQ Eurocredit et pot ajudar a aconseguir finançament.\nAquestes són les principals situacions en les quals detectem que es necessita finançar una inversió. Detallem per a quin tipus d’inversió ens consulten els nostres clients i com podem ajudar-los a aconseguir el finançament necessari.\nEs sol necessitar finançament per una inversió immobiliària en aquestes circumstàncies:\n1. Finançament per invertir en compra per la renda de lloguer\n¿Quan es necessita aquest finançament?\nAquest tipus d’inversió s’utilitza tant per locals comercials com per habitatges. Es necessita finançament quan vols comprar un habitatge o local de forma molt ràpida i no pots esperar al crèdit bancari, o, perquè el crèdit bancari no te l’ofereix. Vols obtenir l’immoble ràpidament i, quan el tinguis, ja aconseguiràs el crèdit bancari amb més calma.\nCom et pot ajudar el capital privat?\nEl capital privat ajuda a finançar un 45% d’aquesta inversió, amb la garantia hipotecaria del bé que s’adquirirà o aportant una garantia extra. És a dir, existeixen dos tipus de finançament:\nFinançament del 100% de la inversió: aportant la garantia de la propietat que s’adquirirà + aportar una garantia extra.\nFinançament + capital: financem el 45% del valor taxat de la propietat que s’adquirirà i aportes el capital restant.\n2. Finançament per invertir en oportunitats immobiliàries\nQuan es necessita aquest finançament?\nAquesta inversió es realitza quan tens una oportunitat de compra molt important, per exemple del 50% del valor real. Per no perdre l’oportunitat, es necessita màxima rapidesa i el finançament privat és la forma més ràpida d’obtenir liquiditat. Una vegada s’adquireixi la propietat, el més comú és vendre-la també ràpidament per obtenir la plusvàlua.\nCom t’ajuda el capital privat?\nEn aquest cas, ajudem amb els recursos necessaris i de forma ràpida. Es demana la garantia hipotecaria de la casa futura i aportar aproximadament el 65% del valor de la propietat. També es pot aportar una garantia addicional.\n3. Finançament per invertir en la compra d’una subhasta\nAquesta inversió és molt particular, i es necessita finançament quan es compra una casa en subhasta.\nSi es guanya la puja d’una propietat en subhasta, només s’haurà pagat la consignació; llavors, només es té com a màxim un termini de 40 dies per pagar la totalitat de la puja.\nEn aquest període tan curt de temps és impossible acudir al finançament bancari, pel que és indispensable l’ajuda del capital privat per aconseguir finançament.\nEn aquest tipus d’inversió, el temps juga en la nostra contra. Quan abans tinguem l’operació en el nostre despatx, més ràpid podrem facilitar el finançament. Es finança amb un 45% del valor de la casa comprada en la subhasta, que s’utilitzarà com a garantia hipotecaria i l’aportació econòmica del restant o, si no es té liquiditat, aportant una garantia immobiliària addicional.\n4. Finançament per invertir en la compra d’un actiu amb quita\nSi es vol adquirir una propietat que tingui un deute impagat i vols invertir adquirint aquesta propietat negociant una cancel·lació de deute. Llavors, es pot finançar realitzant una compravenda de l’immoble, comprant el crèdit o amb una subrogació processal.\nEn aquest tipus d’inversió i finançament, nosaltres aportem triple valor:\nLa negociació amb el banc\nL’aportació del diner necessari\nEls coneixements tècnics per portar a terme l’operació\nEn tots aquests casos d’inversió i finançament, et podem donar el finançament que necessites.\nSi necessites un préstec inversió, en TQ Eurocredit et podem ajudar de dues formes:\nT’ajudem si encara no trobes un immoble, a buscar un que s’adapti a les teves necessitats.\nT’ajudem si tens un immoble localitzat, però no tens el finançament total per adquirir-lo.\nEn aquests dos casos, sempre necessitaràs un préstec inversió, que t’ho podrem proporcionar nosaltres mateixos.\nPodem donar préstecs inversió a particulars i també és molt freqüent a empreses i empresaris que necessiten invertir en el seu negoci perquè volen realitzar accions estratègiques ràpides. L’objectiu principal de les empreses és créixer, per aquest motiu, constantment realitzen préstecs inversió, per incrementar les possibilitats de creixement en el mercat.\nAquests són els principals motius pels quals les empreses necessiten un préstec inversió:\nComprar un nou local\nComprar maquinària o vehicles\nDesenvolupar una nova marca\nEn tots aquests casos, a més de donar finançament, també assessorem, aconsellem i ajudem financerament, a part de donar un préstec inversió.\nPréstec per inversió\nQuan es realitza un préstec per inversió, no necessàriament l’immoble ha de ser un habitatge. També és molt habitual sol·licitar préstecs per invertir en altres tipus d’immobles, com poden ser locals comercials, naus industrials, terrenys urbans, parcel·les rústiques…\nAquests són els préstecs per inversió més comuns:\nPréstecs per invertir en habitatges: El valor de l’habitatge depèn molt de la zona i del tipus d’habitatge que es tracti. No és el mateix sol·licitar un préstec per invertir en zona vacacional, zona residencial o zona turística.\nPréstec per invertir en oficines: Són de les inversions més rendibles que existeixen perquè tenen una fàcil sortida en el mercat, rotació més elevada que els habitatges i les empreses solen tenir molta més liquiditat que els particulars.\nPréstec per invertir en locals comercials: Els rendiments són similars al de les oficines, encara que la ubicació geogràfica és més important. Si es troben en una bona zona, tenen una bona sortida de mercat tant pel lloguer com per la seva venda.\nPréstec per invertir en terrenys: Aquest préstec per inversió el sol demanar, sobretot, promotors que necessiten el terreny per començar l’obra i poder accedir al finançament bancari en un futur.\nPréstecs per invertir en immobles industrials: Són aquelles propietats que seran utilitzades com magatzems o grans centres de treball i logístics. Solen tenir uns ingressos de renda més elevats.\nHi ha més motius, com els empresarials comentats anteriorment, però hem agrupat els més comuns.\nSi el que necessites és finançament per la compra d’un immoble, també et podem ajudar.\nTambé som assessors financers i podem aconsellar-te sobre les millors hipoteques del mercat i aconseguir el millor finançament d’immobles del mercat.


"La construcció del relat polític. Crear històries per guanyar vots” - Arxiu - Arxiu de notícies (UPF)\n"La construcció del relat polític. Crear històries per guanyar vots”\n"La construcció del relat polític. Crear històries per guanyar vots” - Arxiu\nÉs el títol de l'últim llibre de F. Xavier Ruiz Collantes, catedràtic del Departament de Comunicació, publicat dins la col·lecció Aldea Global per al Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona i coeditat per la Universitat Pompeu Fabra.\nEls discursos polítics i, més específicament, els discursos electorals, són components fonamentals de la vida social i política de les societats que articulen les seves formes de govern al voltant de la democràcia liberal representativa. Els discursos electorals generen imatges sobre els polítics, sobre les necessitats i aspiracions dels diferents sectors socials, sobre les propostes de les formacions polítiques, sobre els valors en què s'assenta la convivència, sobre els actors polítics que són adequats o inadequats per dirigir un país, etc.\nF. Xavier Ruiz Collantes, catedràtic del Departament de Comunicació de la Universitat Pompeu Fabra i membre investigador del grup Medium acaba de publicar el llibre: La construcció del relat polític. Crear històries per guanyar vots (Aldea Global, núm. 39, 2019). Una obra sobre com s'estructuren i configuren els discursos electorals per influir en els electors respecte a la seva opció de vot.\nEls discursos polítics són fonamentalment relats; posseeixen una estructura profunda que és narrativa i, per tant, compten històries\nLa perspectiva que pren l'autor és que els discursos polítics són fonamentalment relats, que posseeixen una estructura profunda que és narrativa i que, per tant, compten històries. La competència entre diferents formacions polítiques en les conteses electorals, és, per tant, una competència entre relats. Són relats en els quals apareix el líder polític, sectors de ciutadans, personatges abstractes i valors com la nació, el progrés o la llibertat, metes que aconseguir i missions a realitzar.\nAl voltant dels discursos electorals hi ha diferents preguntes que són fonamentals. Per exemple: quina és l'estructura fonamental dels discursos electorals, quin tipus de recursos discursius utilitzen, com aquests recursos es relacionen entre si, com els discursos electorals poden afectar les motivacions, actituds i accions dels electors.\nEls discursos polítics electorals tenen una funció persuasiva i estratègica. Han de moure els electors perquè actuïn donant el seu vot a una o altra candidatura. Per això, els discursos electorals són eines fonamentals en la definició dels mapes de forces polítiques que es donen en els diferents països, de les relacions entre elles i de les relacions d'aquestes forces amb els ciutadans o sectors socials específics.\nF. Xavier Ruiz Collantes, està especialitzat en l'anàlisi de discursos i missatges dins l'àmbit de la comunicació persuasiva i, més concretament, en missatges i discursos emmarcats en el màrqueting, el branding, la publicitat i la comunicació política. Ha publicat un gran nombre d'articles, informes i nombrosos llibres sobre aquest àmbit de treball.\nEn la seva carrera acadèmica va ser professor en els graus de Comunicació Audiovisual i Publicitat i Relacions Públiques de la UPF. En el màster universitari en Recerca en Comunicació Social, del Departament de Comunicació de la UPF, imparteix l'assignatura Comunicació i Persuasió. És codirector del màster en Estratègia i Gestió Creativa de la Marca que s'imparteix a la UPF-Barcelona School of Management (BSM). També imparteix classes al màster en Comunicació Política i Institucional de la UPF-BSM.\nCom a professional expert, ha realitzat treballs d'investigació i consultoria per a empreses privades, marques i institucions públiques en els camps de l'anàlisi de comunicació i investigació de mercat, consumidors i públics.\nF. Xavier Ruiz Collantes (2019), La construcción del relato político. Crear historias para ganar votos, núm. 39 de la col·lecció Aldea Global, Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, coeditat per la Universitat Jaume I, la Universitat Pompeu Fabra i la Universitat de València, pàgs. 464, ISBN (paper): 978-84-490-8521-5.\nUn llibre escrit per tres docents de la UPF es basa en el relat polític per analitzar els missatges electorals\nReconeguts cinc nous grups de recerca, que potenciaran l'activitat científica de la Universitat


WorldCommunityGrid (WCG)-"howto": Com donar-se d'alta en BOINC a Windows | SETI@home Catalunya\nInici » Fòrum » SETI@home i BOINC » BOINC - Dubtes tècnics sobre altres projectes\nWorldCommunityGrid (WCG)-"howto": Com donar-se d'alta en BOINC a Windows\nTramès per Jordi Portell a Ds, 07/10/2006 - 12:58.\ndesprés d'uns dies finalment he aconseguit fer anar el WorldCommunityGrid al meu PC en Windows.\nFa dies que m'hi vaig donar d'alta correctament (per la seva web), però no havia aconseguit que el BOINC del meu Windows me l'activés.\nHo vaig intentar diverses vegades per la interfície gràfica, al menú "Projects" > "Attach to project" (unir-se a un projecte). Hi posava el meu nom d'usuari i contrassenya, tal i com m'havia donat d'alta a www.worldcommunitygrid.org, i em donava error. També vaig provar amb el mail + contrassenya, i tampoc.\nDesprés d'anar tafanejant he aconseguit donar-m'hi d'alta. Resulta que en aquest cas, pel que sembla, només es pot fer mitjançant la clau personal d'accés (aquella alfanumèrica tan llarga que atorga automàticament BOINC).\nCom potser sabreu, al principi en els projectes de BOINC t'identificaves només amb una clau personal (uns 32 caràcters alfanumèrics), i després ho van millorar perquè poguessis fer-ho amb una adreça de mail (o un nom d'usuari) més una clau personal que triaves tu.\nAixí mateix, el gestor de BOINC (BOINC Manager) al principi et permetia unir-te als projectes amb aquella clau llarga alfanumèrica, i ara només t'ho deixa fer per mail (o usuari) + password.\nTotal, que en el cas del WorldCommunityGrid sembla que no t'hi pots inscriure mitjançant l'esmentat Manager gràfic...\nSolució: fer-ho per línea de comandes! Us explico els passos per Windows:\n1. Tanqueu el gestor de BOINC: mireu si teniu la icona amb la "B" de BOINC, a baix a la dreta, al costat del rellotge. Feu-hi dos clics, aneu al menú File (Arxiu) i trieu Exit (Sortir).\n2. Aneu a la consola de DOS/MS-DOS: Menú inici > Programes > Accessoris > Símbol de sistema\n3. Aneu al directori on teniu el BOINC. P.ex. si el teniu a "C:\_Archivos de Programa\_BOINC", feu:\n- cd BOINC\n4. Escriviu el següent: boinc -attach_project http://www.worldcommunitygrid.org 123abc123abc123abc123abc\n(aquí, en comptes de "123abc...", heu de posar la vostra clau personal; la trobareu al vostre perfil ("Profile") de worldcommunitygrid.org, a My Grid > My Profile > BOINC Account key)\n5. Després de fer , mireu els missatges de pantalla, a veure si fa un "attach" correcte al projecte.\n6. Espereu una estona que l'enganxi bé, i premeu Ctrl+Pausa (per sortir) i executeu "exit", o bé directament tanqueu la finestra del DOS.\n7. Ja podeu tornar a engegar el gestor gràfic de BOINC, i verificar que el WCG vagi bé.\nEn el cas del Linux podeu fer una cosa semblant.\nSi teniu més dubtes ja direu!\n‹ Climaprediction: no recordo la contrasenya


Revisió gats sènior\nAnticipa't i no posis en risc la salut del teu gat\nRevisió general gats a partir dels 7 anys\nEls gats adults i d'edat avançada tenen una major tendència a desenvolupar certes patologies, de les que destaquem hipertiroïdisme, hipertensió i insuficiència renal crònica (ERC). La hipertensió arterial és molt freqüent en aquells gats majors de 7 anys d'edat, amb diagnòstics de patologies greus irreversibles en òrgans diana (fetge, cor, ronyó, ulls i cervell). A Centre Veterinari Les Torres t'ajudem a cuidar la seva salut amb una revisió anual.\nEls principals símptomes d'un gat hipertens poden arribar a ser, hemorràgies nasals, anomalies oculars, convulsions, alteracions en el ronyó, desorientació, fins i tot paràlisi d'extremitats posteriors, totes elles de caràcter greu.\nEl principal problema és que quan aquests símptomes es fan visibles la malaltia estigui avançada amb conseqüències a vegades irreversibles.\nA aquesta malaltia se l'anomena "assassí silenciós", perquè tots els símptomes de caràcter greu no es poden apreciar externament. Per aquest motiu, si volem evitar-la, és molt important fer una visita al veterinari com a mínim un cop l'any. D'altra banda, si el teu gat ja és hipertens, podrem donar-li tractaments específics per evitar les greus conseqüències d'aquesta malaltia.\nFes clic per llegir: Les dietes veterinàries en la insuficiència renal


Bossòst (Vall d’Aran)A la Vall d’Aran, una regió d’uns 7.000 habitants, escabrosa i delimitada per valls, tot s’acaba sabent. Un cadell d’óssa va aparèixer a l’abril al poble d’Aubèrt. L’óssa baixava del bosc i gemegava per demanar menjar. Els intents de trobar la mare van ser infructuosos. Els tècnics de medi ambient del Consell General d’Aran van portar l’óssa al tancat on havia d’acostumar-se de nou a la vida salvatge. Però al cap de pocs dies molta gent ja sabia on era l’animal. Una de les normes fonamentals per reintroduir l’ós al seu hàbitat és que no tingui cap contacte amb l’home. Ivan Alfonso, responsable de Medi Natural del Consell, va decidir al maig un canvi a l’espai on viu l’animal, però aquesta vegada a partir d’un pacte de secret: només saben la ubicació ell i dos agents forestals. “Ni el síndic sap on és”, assegura Alfonso.


Adjudicades les obres per instal•lar els ascensors de l’estació Bellvitge - Gornal\nUn cop iniciats, els treballs tindran una durada d’onze mesos\nRenfe ha adjudicat les obres de millora a l’estació de Bellvitge-Gornal, que han de permetre millorar l’accessibilitat d’aquest equipament amb la instal•lació de quatre ascensors. Un cop iniciats, els treballs tindran un termini d’execució d’onze mesos i compten amb un pressupost de gairebé tres milions d’euros (2.944.455,69 euros).\nAquesta actuació s'inclou en el Pla d’estacions de Renfe per a la rodalia de Barcelona i inclou la instal•lació de quatre ascensors; la prolongació i el recrescut de les andanes per tal de facilitar l’accés als trens, així com la substitució de la il•luminació a les andanes, la redistribució i millora del vestíbul i la urbanització dels accessos.\nL’alcaldessa de L’Hospitalet, Núria Marín, s’ha felicitat perquè “la pressió duta a terme durant anys per part de l’Ajuntament de L’Hospitalet, les entitats i els veïns i les veïnes de Bellvitge ha donat els seus fruits i la instal•lació dels quatre ascensors compromesos amb el Ministeri de Foment són cada cop més a prop”.\nEls Voluntaris de L’Hospitalet celebren el seu 25è aniversari ... [+]\nLliurament de diplomes als nous integrants del programa Entrejoves ... [+]\nLa Guàrdia Urbana de L’H se suma a la campanya “Pels valents” contra el càncer infantil ... [+]\nL’Hospitalet rep el Premi Visió Zero Municipal per no haver tingut cap víctima mortal de trànsit ... [+]