La Comissió Legislativa d'Afers Socials aprova la composició del Consell d'Experts que ha de treballar en la redacció del Llibre Blanc de la Igualtat — Consell General Principat d'Andorra\nSou a: Inici / ca / Notícies / La Comissió Legislativa d'Afers Socials aprova la composició del Consell d'Experts que ha de treballar en la redacció del Llibre Blanc de la Igualtat\nLa Comissió Legislativa d’Afers Socials ha aprovat aquest matí la composició del Consell d’Experts que ha de treballar en la redacció del Llibre Blanc de la Igualtat. El Consell d'Experts estarà format per les següents persones:\n-Ester Fenoll, secretària d'Estat d’Afers Socials, com a representant del Govern;\n-les conselleres generals Patrícia Riberaygua (vicepresidenta de la Comissió Legislativa d'Afers Socials) i Judith Pallarés, com a representants de la Comissió Legislativa d’Afers Socials del Consell General;\n-Mònica Geronès, com a assessora en igualtat i en qualitat d’oficina tècnica.\nD’altra banda, aquesta tarda tindrà lloc una reunió de presentació del Pla de treball del LLibre Blanc de la Igualtat amb les entitats representants dels diferents sectors i altres col·lectius vinculats amb els grups objecte d’anàlisi pel Llibre Blanc: gent gran, infància i joventut, persones amb discapacitat, LGTBIQ i immigrants.\nAixí mateix, el proper dia 11 de novembre tindrà lloc la constitució de la Taula transversal de Treball integrada per representants de les entitats. Aquell mateix dia, a les 19 hores, el vestíbul del Consell General acollirà la conferència "La igualtat d’oportunitats i no discriminació: teoria i principis", oberta a tot el públic.\nRoda de premsa de presentació dels treballs del Llibre Blanc de la Igualtat\nAquest dimarts, el ministre d’Afers Socials, Justícia i Interior, Xavier Espot, i la presidenta de la Comissió Legislativa d’Afers Socials, Sílvia Bonet, van presentar l’inici dels treballs per a l’elaboració del Llibre Blanc de la Igualtat, amb la participació de la secretària d’Estat d’Afers Socials i Ocupació, Ester Fenoll, de la vicepresidenta de la Comissió Legislativa d’Afers Socials, Patrícia Riberaygua, i d’altres consellers generals que formen part d’aquesta Comissió. Durant l’acte, al qual va donar la benvinguda la subsíndica general, Mònica Bonell, es va exposar quin serà el procés d’elaboració del text, del qual derivarà posteriorment la Llei d'Igualtat.\nEn la seva intervenció, el ministre Espot va refermar la clara voluntat de recopilar informació sobre la situació real en matèria d’igualtat existent a Andorra i, a partir d’aquí, dissenyar una estratègia per promoure des del Govern, el Consell General i la resta d’institucions públiques del país, la cultura de la igualtat, així com legislar en aquesta matèria.\nPel seu cantó, la presidenta de la Comissió Legislativa d’Afers Socials va recordar que, el 15 de gener del 2015, el Consell General va acordar d’impulsar l’elaboració d’un Llibre Blanc de la Igualtat, amb el suport del Govern i la col·laboració de l’Institut d’Estudis Andorrans. Aquest acord va ser fruit d’un seguit de reunions de gènereque van tenir lloc la legislatura passada, a partir del febrer del 2013, amb la participació de tots els grups parlamentaris. L'objectiu d’aquestes reunions era analitzar la situació de les dones a Andorra i establir propostes per corregir la discriminació de gènere.\nLa mateixa Comissió Legislativa d’Afers Socials, arran d’aquestes reunions, va decidir ampliar l’abast de l’acord per tal de donar resposta no només a les desigualtats per raó de gènere, sinó a totes les situacions de desigualtat o discriminació presents a la nostra societat. El Llibre Blanc de la Igualtat i la Llei posterior volen incidir en l’eradicació de les discriminacions de gènere, que afecten el 50% de la població, però també de les altres discriminacions que puguin patir les diferents persones i col·lectius, com ara la gent gran, els infants i els joves, les persones amb discapacitat, el col·lectiu LGTBIQ o les persones immigrants.\nPresentació dels treballs del Llibre Blanc de la Igualtat (PPT)


virtual – Museu de Matemàtiques de Catalunya\nDia de Martin Gardner\nActivitats de llarga durada a Cornellà\nactivitats pel territori\nActivitats puntuals a Cornellà\nExposicions temporals pel territori\nTv, premsa, radio\nEnric Mòduls, virtuals\tmoduls, virtual\nAquest és un truc de cartes que aprofita el principi descobert pel matemàtic Martin David Kruskal.\nPodeu jugar en aquesta simulació de la pàgina de la FCRi\nHi ha una sèrie de cartes col·locades en fila simulant les pedres d’un riu. Se us demana que trieu mentalment la vostra posició de partida i que a partir d’aquesta posició salteu mentalment seguint el recorregut del riu de pedra en pedra tants salts com indica la numeració de la carta que heu triat. A continuació fixeu-vos en el valor de la carta on heu arribat i torneu a fer tants salts com indiqui. Repetiu el procés fins que amb el següent salt sortiu de la sèrie.\nTot i haver triat la carta de sortida a l’atzar, l’ordinador sabrà la carta on sou!\nAquesta versió virtual és fruit d’un projecte conjunt del MMACA amb la FCRi a l’apartat “saber-ne més” trobareu una explicació del “principi Kruskal”.\nTambé trobareu una explicació més àmplia a web Magia y matemáticas del nostre company Sergio Belmonte\nAquest és un joc matemàgic que podreu fer als vostres amics un cop l’hàgiu entès.\nPer començar prepareu 12 cartes i disposeu-les en ordre en una quadrícula 4×4 com la figura.\nExpliqueu al vostre amic que les cartes representen les habitacions d’un laberint, les habitacions estan connectades per portes en sentit vertical i horitzontal, no pas en diagonal.\nLes habitacions del laberint aniran desapareixent (vosaltres retirareu les cartes) a mesura que el vostre amic fa el recorregut per les habitacions mentalment.\nPerò si segueix les instruccions, mai desapareixerà l’habitació on està situat i acabarà atrapat en una única habitació.\nCal que se situï mentalment a la carta corresponent al seu mes de naixement (1=gener, 2=febrer, … J=novembre, Q=desembre). No us ha de dir quina és aquesta casella.\nCal que es mogui mentalment horitzontalment o verticalment, tornant enrere si es vol, tants moviments com indiqui la carta on està situat. No ha d’indicar ni de donar cap pista d’on està situat.\nUn cop fet el recorregut us ha de dir “Ja m’he mogut”\nLlavors vosaltres retirareu algunes cartes.\nCal tornar al pas 2 i seguir el cicle 2,3,4 fins que sols quedi una carta.\nEl joc és sorprenent, ja que tot i no saber quina és l’habitació de partida ni quin recorregut es fa, les cartes retirades no són mai on s’està situat.\nPots jugar contra l’ordinador en aquesta pàgina de la FCRi on trobaràs també les explicacions i les indicacions per entendre com funciona el joc i les regles que cal seguir per anar retirant cartes i així poder fer el joc als amics.\n(aquesta versió virtual és fruit d’un projecte conjunt del MMACA amb la Fundació Catalana per la Recerca i la Innovació FCRi )\nAquest joc consisteix en un tauler quadriculat de 4 x 4 on cal disposar 16 peces de diferent alçada que simulen edificis.\nAquest conegut joc consisteix en una base amb tres varilles on insertar els 5 discs. S’han de moure les peces, d’una en una i d’un pal a un altre, fins a tenir-les totes en l’últim pal.\nPer començar, els discs es situen en una varilla, de més gran a més petit. Es poden moure d’un en un i mai es poden deixar sobre un altre disc de mida més petita.\nPodeu jugar-hi virtualment aquí\nA la pàgina de la FCRI trobareu més informació sobre aquest joc, un paral·lelisme recorrent un graf, un algoritme per resoldre’l o l’historia i llegenda del seu orígen que copiem aquí:\nEl 1883 es va començar a vendre a França un trencaclosques oriental, recuperat pel professor N. Claus (de Siam). Segons una llegenda índia, al Temple de Benarés, sota el punt que marca el centre del món, hi ha una placa de llautó amb tres agulles de diamant. Durant la creació, Deu va situar 64 discs d’or pur de diferents mides en una de les agulles, formant una torre. Els monjos porten generacions canviant de lloc, un a un, els discs de la torre entre les tres agulles de forma que mai un disc més gran es trobi sobre un més petit. Quan acabin de traslladar tots els discs a una altra agulla hauran acabat la feina, i la torre i el temple s’esfondraran, provocant un gran tro que farà desaparèixer el món. La versió que es venia tenia 8 discs de fusta.\nDe fet, tota aquesta història va ser un invent del matemàtic francès Édouard Lucas (N. Claus de Siam és un anagrama de Lucas d’Amiens). Tot i la simplicitat del repte, ha donat molt de joc al llarg de la història de les matemàtiques recreatives.\nConferència: Museïtzació dels teoremes de Steiner.\nCurs d’educador en experiències matemàtiques\nFira del joc de Les Planes d’Hostoles\nCOMUNICAT DE LA JUNTA DE L’ASSOCIACIÓ MMACA “..considerem necessari expressar la nostra preocupació per la sentènci… twitter.com/i/web/status/1…


Can Vinyes, la Cellera de Ter. Edifici aïllat de tres plantes format per dos habitatges diferenciats. Lun, original, és de coberta de doble vessant a laterals i\nⓘ Can Vinyes, la Cellera de Ter. Edifici aïllat de tres plantes format per dos habitatges diferenciats. Lun, original, és de coberta de doble vessant a laterals i ..\nⓘ Can Vinyes (la Cellera de Ter)\nEdifici aïllat de tres plantes format per dos habitatges diferenciats. Lun, original, és de coberta de doble vessant a laterals i laltre, construït al segle xix sobre una de les crugies de lantic mas, és de coberta de doble vessant a façana. A més, hi ha un seguit dadossats, pallers i magatzems de treball agrícola, així com lantiga era de batre.\nLa planta baixa està composta duna gran porta adovellada amb forma darc de mig punt de grans blocs de pedra sorrenca i una de petita, també adovellada amb arc de mig punt, però de còdols mitjans.\nEl primer pis conté dues finestres emmarcades de pedra i el segon pis, dos badius en forma darc carpanell irregular.\nPel que fa la part més nova del conjunt, que està separada de laltra per una paret baixa perpendicular la façana, consta de dues crugies i té les obertures rectangulars. Al costat de llevant, una galeria darcades de rajol i pilars amb impostes emergents des don es domina tota la població de la Cellera.\nEl ràfec de la part de la masia original està format per dues fileres de rajola i teula. El de la part ampliada és de dues fileres de rajoles. La teulada de la masia original està culminada per una veleta de ferro forjat.\nPel que fa al pallers, nhi ha dos al voltant de lantiga era de batre. Un té coberta de doble vessant a laterals i una gran pilastra rectangular la part central. Està dividit en dos plantes i, actualment, té una part del sostre foradada. Laltre paller té la coberta dun sol vessant i està recolzat en una construcció longitudinal que el separa de la masia.\nEs tracta duna de les masies més antigues del poble. A Can Vinyes es conserva un fons documental i patrimonial que es remunta al segle xiii.\nDins la propietat de Can Vinyes, abans darribar la masia, hi ha un oratori dedicat a Sant Pelegrí. Aquesta construcció, reformada durant el segle XX però originària del segle XVIII, és una mena de capelleta elevada amb un accés aterrassat veure la fitxa referent a lOratori de Sant Pelegrí. Aquest sant, dorigen italià, està relacionat amb la curació de llagues i ferides similars, per la qual cosa sha relacionat la seva fundació amb la prometença dalgun dels familiars cap de família a construir un oratori al sant a canvi dels seus favors mèdics i màgics.\nDe mode similar, la masia de Vinyoles dAvall hi ha també un oratori dedicat també a un sant dorigen italià, Sant Benet de Palerm veure la fitxa referent a lOratori de Sant Benet de Palerm, encara que construït el 1854, amb una estructura similar al del mas de Can Vinyes. LOratori de Sant Benet esdevingué, però, molt més concorregut i popular que el de Sant Pelegrí. De tota manera, tots dos oratoris estaven situats la part baixa de dues grans propietats i al pas de camins molt concorreguts, el que menava a Plantadís en el cas de lOratori de Sant Pelegrí i el que anava cap al Pasteral i cap a Amer en el cas de lOratori de Sant Benet.\ncornisa del predit mas. De mode similar, a la masia de Can Vinyes Veure la fitxa referent a Can Vinyes de La Cellera de Ter Selva hi ha també un oratori\nés una cas de la Cellera de Ter Selva inclosa a l Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici de tres plantes i coberta de doble vessant\nCan Comercí és una casa de la Cellera de Ter Selva inclosa a l Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici de tres plantes i coberta\nWikipedia: Can Vinyes (la Cellera de Ter)


Com es tracta el colesterol infantil? | farmàcies ecoceutics\nConeixement farmacèutic » Respostes de salut » Com es tracta el colesterol infantil?\nCom es tracta el colesterol infantil?\nEl colesterol alt en la població infantil és una situació que requereix atenció doncs, sense els tractaments adequats, el risc que el nen tingui problemes cardiovasculars al llarg de la seva vida és major. En aquest article et parlarem de la hipercolesterolèmia infantil: com i quan es diagnostica? Què es pot fer per a tractar-la? Quins medicaments existeixen?\nEs diu que tenim hipercolesterolèmia quan els nivells de colesterol en sang superen aquells que es consideren adequats. Es mesuren el colesterol total, el colesterol HDL («el colesterol bo») i el colesterol LDL («el colesterol dolent»), encara que també es poden mirar els triglicèrids per a tenir una visió més clara del metabolisme dels greixos i així diagnosticar una dislipèmia. És important controlar aquests valors perquè s’ha vist que, quan el colesterol puja per sobre de cert nivell, augmenta el risc de tenir malalties cardiovasculars.\nQuè es considera un valor de colesterol elevat per als nens?\nEn els nens els valors que es consideren elevats en els nens són:\nPer sobre de 200 mg/dl per al colesterol total.\nPer sobre de 130 mg/dl. per al colesterol LDL.\nPer als triglicèrids s’estableix un límit superior de 100 mg/dl per a nens menors de 9 anys i de 130 mg/dl per a nens a partir de 10 anys.\nLa hipercolesterolèmia pot ser causada per molts factors: genètica que determina tenir un colesterol més alt del normal, ús de medicaments que altera el metabolisme dels lípids, obesitat, diabetis, processos autoimmunes… molts casos es resoldran atacant la causa darrere de la hipercolesterolèmia (deixar el medicament, perdre pes, etc.) però altres vegades caldrà instaurar un tractament específic.\nQuan es valora si un nen té hipercolesterolèmia?\nHi ha alguns moments clau en els quals el pediatre busca si el nen té hipercolesterolèmia:\nNens i nenes entre els 9-11 anys i entre els 17-21 anys. A aquestes edats el colesterol en sang correlaciona bé amb el colesterol que tindran d’adults, per la qual cosa hi ha guies clíniques que recomanen analitzar el colesterol a tots els nens d’aquestes edats.\nNens i nenes majors a 2 anys amb factors de risc. Entre ells trobem el sobrepès, el tabaquisme, la diabetis, la hipertensió, el consum alt de greixos, vida sedentària, presència de xantomes (dipòsits inflats grocs en la pell), familiars amb historial de problemes cardiovasculars que apareixen abans dels 55 anys, o antecedents familiars d’hipercolesterolèmia.\nSi els nivells de colesterol estan per sobre dels ideals, el metge indicarà mesures higièniques dietètiques i, en alguns casos, fàrmacs.\nQuè podem fer si un nen té colesterol alt?\nLes primeres mesures a prendre tenen a veure amb l’estil de vida del nen:\nDieta d’acord amb la seva situació. En línies generals es pot parlar d’una dieta mediterrània, evitant brioixeria i ultraprocessats. Evitar completament els greixos és perjudicial, ja que pot ser que faltin nutrients liposolubles com a vitamina i àcids grassos. Un nutricionista serà de gran ajuda, perquè pot optimitzar el procés de canvi d’hàbits considerant el punt de partida del nen i de la família.\nAfavorir l’exercici físic, evitant el sedentarisme. És important incorporar l’exercici en la vida diària per a portar una vida activa, no solament concentrar l’exercici un dissabte o diumenge. Considerar caminar en la mesura que sigui possible, fer servir les escales en comptes de l’ascensor, anar amb bicicleta al col·legi si es pot, i tractar de fer almenys una hora d’exercici diària, limitant l’oci a través del mòbil i de l’ordinador.\nEliminar factors de risc com el tabaquisme, si estigués present.\nEducar en salut, adaptant el missatge a l’edat del nen.\nAquests canvis són fonamentals, ja que són la primera línia de tractament. Si això falla es pot considerar l’ús de medicaments.\nQuins medicaments s’usen per a la dislipèmia i la hipercolesterolèmia infantil?\nLa llista de medicaments autoritzats per als nens inclou:\nEstatines: són la primera línia de tractament. Eviten que el nostre cos sintetitzi colesterol, mantenint baixa la quantitat en sang. Solen iniciar-se progressivament per a evitar efectes adversos.\nEzetimiba: es fa servir per a complementar les estatines o en monoteràpia quan no es toleren les estatines. Impedeix l’absorció del colesterol intestinal i dificulta el seu transport a l’organisme, per la qual cosa complementa bé a les estatines.\nFibrats: el gemfibrozil i el fenofibrat són reguladors del metabolisme lipídic que s’utilitzen només quan hi ha triglicèrids majors a 500 mg/dl, no són d’ús generalitzat.\nEvolocumab: és un medicament nou, autoritzat per a nens majors a 12 anys amb un tipus molt particular d’hipercolesterolèmia (hipercolesterolèmia familiar homozigòtica). Impedeix l’acció d’una proteïna molt específica, la PCSK9, permetent que baixi el nivell de colesterol LDL. Es pot afegir si els altres medicaments no aconsegueixen el benefici desitjat, però no és primera línia de tractament.\nResines: s’han deixat una mica de costat per la seva eficàcia limitada, encara que la colestiramina pot ser d’utilitat en alguns casos.\nEls productes naturals, com el llevat vermell d’arròs o la niacina, tenen evidència molt més limitada per al seu ús en nens que per al seu ús en adults. No solen entrar en les guies de tractament infantil.\nFinalment, és important recordar que la medicació sempre s’ha d’utilitzar implementant els canvis recomanats en l’estil de vida; medicació, dieta i exercici donaran el millor resultat de salut possible per al nen.\nAquesta informació que t’hem donat és de caràcter general. Serà el pediatre el que ajusti el tractament d’acord amb les necessitats del nen, tant farmacològic com no farmacològic. I no té per què ser el mateix tractament per a cada nen, ja que depèn fortament de la història clínica personal, la història familiar, i el seu estil de vida. Si tens dubtes compta amb el teu farmacèutic, amb el pediatre, i amb el nutricionista del nen; entre tots et donarem suport perquè comprenguis la raó dels canvis a realitzar i puguis implementar-los tan bé com sigui possible.


Setmana Mundial de Conscienciació de les Malalties Mitocondrials - Notícies sobre accessibilitat\nSetmana Mundial de Conscienciació de les Malalties Mitocondrials\nAl llarg d'aquesta setmana s'il·luminaran de color verd monuments i llocs emblemàtics de tota Espanya (i de tot el planeta) per donar visibilitat a les patologies mitocondrials.\nAquesta setmana se celebra l'inici d'una nova edició de la Setmana Mundial de Conscienciació sobre les Malalties Mitocondrials des del 16 de setembre fins a dissabte 22 de setembre.\nCom informa l'Associació de Malalts de Patologies Mitocondrials (AEPMI), membre de Somos Pacientes, impulsora de la iniciativa al nostre país, “la malaltia mitocondrial és un trastorn genètic debilitante que roba l'energia de les cèl·lules del cos, causant disfunció o fracàs de múltiples òrgans i sistemes i que pot provocar la mort. Hi ha pocs tractaments eficaços, i no existeix cura. Una de cada 200 persones porta la mutació genètica que podria posar-los en risc de desenvolupar una malaltia mitocondrial, una malaltia genètica devastadora”.\nLa il·luminació dels monuments en tot el planeta s'engloba en la campanya ‘Light Up For Mito’, iniciativa engegada per l'Organització Internacional de Pacients amb Malalties Mitocondrials i secundada per associacions de pacients de tot el món.\nCom explica l'organització, “la majoria de la població mai ha sentit parlar de les malalties mitocondrials o ‘mite’. Una de les patologies considerades rares, es creu que afecten a 1 de cada 5.000 persones, la qual cosa les converteixen en la segona malaltia genètica greu més comunament diagnosticada després de la fibrosis quística”.\nD'aquí la importància d'aquesta campanya i de la Setmana Mundial de Conscienciació sobre les Malalties Mitocondrials, iniciativa que contemplarà la celebració de nombroses activitats globals educatives i informatives i per a la captació de fons dirigits a la recerca d'aquestes patologies.\nTu també pots ajudar a la conscienciació d'aquesta malaltia, si vols saber més informació entra al següent enllaç: http://www.aepmi.org/


Informació i novetats sector químic | Crisi COVID-19\nInformació i novetats d'avui respecte a la crisi del COVID-19 en relació al nostre sector, resumida pel Director General de FEIQUE. Indicar també que aquesta informació més detallada es trasllada a les diferents comissions especialitzades de FEIQUE.\n1. Després de la consulta realitzada als nostres serveis jurídics interns i externs, queda emparada la nostra posició com a SECTOR ESSENCIAL, ateses les excepcions 1 i 25 de l'annex del REIAL DECRET LLEI 10/2020, DE 29 DE MARÇ DE 2020, PEL QUAL ES REGULA UN PERMÍS RETRIBUÏT RECUPERABLE PER A les PERSONES TREBALLADORES DELS SERVEIS NO ESSENCIALS, i sobre la base de la consideració de sector estratègic que presta serveis essencials establerta en la Llei 8/2011 per la qual s'estableixen mesures de protecció sobre infraestructures crítiques.\nAquesta posició de sector essencial afecta als CNAEs 20 (indústria Química) i 21 (Indústria Farmacèutica), i per tant també avalaria l'activitat dels nostres proveïdors i contractistes, ateses les excepcions del citat annex números 5, 6, 18 i 20.\nA aquest efecte i quan tinguem finalitzat l'informe jurídic us remetrem:\n• Informe Jurídic avalant la nostra posició com a sector essencial/sector estratègic que presta serveis essencials, emparats en la Llei 8/2011.\n• Model d'autocertificació com a empresa essencial -o que presta serveis essencials-, a fi de que sigui transmès als diferents contractistes, transportistes, proveïdors, subministradors, etc, així com per al seu ús davant les Autoritats competents quan sigui necessari (duanes, cossos de seguretat, o unes altres que eventualment poguessin requerir-lo), i perquè cada empresa valori la seva remissió a les Autoritats Autonòmica i Locals.\n• Còpia de les tres normes que cita el nostre informe jurídic.\nNo obstant l'anterior, cada empresa té òbviament la potestat de decidir en funció del seu propi criteri i el dels seus assessors legals.\n2. Per a les empreses associades que no estiguin adscrites als CNAEs 20 i 21, és indispensable que analitzin la seva cadena de valor respecte als béns i serveis de primera necessitat establerts en el punt segon de l'annex del Reial decret llei 10/2020 de 29 de març, i realitzar el seu propi model d'autocertificació basat en aquesta anàlisi i en el model que proporcionem.\n3. El Ministeri d'Indústria està treballant en una possible Ordre Ministerial que permeti operar als sectors que consideressin essencials en funció de la seva CNAE que, tal com exigeix el Reial decret d'Alarma, hauria d'emetre el Ministeri de Sanitat, òrgan autoritzat pel RD publicat ahir per a modificar els sectors o empreses afectats o exclosos. En tot cas, el poc temps disponible per a la seva publicació, no fan d'ella una opció massa realista en aquests moments. No obstant això participarem i col·laborarem en el que calgui amb el Ministeri en la seva redacció.


SFxI: Oriol de Balanzó: «A la República ningú no quedarà enrere»\nOriol de Balanzó: «A la República ningú no quedarà enrere»\nEn Jordi Cuixart és el meu cunyat. És irrellevant però seria deshonest amagar-ho. Tampoc té res d’especial. Tots som familiars, amics o coneguts d’algú que ha patit la repressió de l’estat en els últims mesos. Ens ha colpit la violència policial de l’1 d’octubre. Hem sentit l’angoixa de la injustícia.\nVa tornar la sensació d’impotència. El “no pensava que això també ho farien”. La bona notícia és que si ens hem sentit tristos i indignats davant la injustícia és que estan fracassant. Prova que no estem acceptant com a normal la repressió. Si encara teniu ganes de sortir al carrer a protestar, d’abraçar algú proper o us ha costat treballar és que estan fracassant. Estan fracassant perquè tenen tan poc poder que han de fer ostatges polítics per mostrar-se poderosos. Són dèbils i no ho poden amagar.\nIntenten controlar el dia a dia amb l’única arma que els queda: la por. Volen que cregueu que res del que busqueu és possible, que estigueu tan espantats que acabeu per acceptar qualsevol alternativa només perquè deixin d’agredir-vos.\nEstimats, un poble que ha tastat l’1 d’octubre no té volta enrere. Sabeu (saben) que en realitat no poden res contra una voluntat popular en expansió. Encara no ho han entès. És més: encara ho articulen tot en termes de “guanyar i perdre” de “vencedors i vençuts”. El 1714, la pèrdua de les colònies, la Guerra Civil. Espanya només accepta els canvis des de la derrota i la humiliació. Però hi ha una altra manera d’avançar. La no violenta. La que no vol deixar ningú enrere.\nNo els ha arribat la notícia. Ara mateix els catalans (els que persegueixen la independència i els que no) saben que es pot desafiar pacíficament un estat i aconseguir el que t’havies encomanat. Vam votar. I volem votar sempre per escoltar tothom. Perquè som plurals, transversals i bastards. Perquè els nostres pares i avis venen d’arreu. Perquè ni dècades de dictadures, ni edificis sencers destinats a la repressió, ni milions invertits en propaganda han pogut amb una idea: Som qui volem ser.\nUn dels elements que han mirat d’imposar és “el tema” del primer dia de campanya. Han volgut que els partits sobiranistes parlin de la seva agenda: de presos, de repressió, de com “manen”. Fer por. No els deixeu. Parlem de quin govern i quin país volem. Parlem del que ens roti. El seu marc mental és el passat. El nostre, el futur. Ens veiem a les urnes.


Les obres de la plaça d'Espanya es reprendran quan haurien d'acabar - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nLes obres de la plaça d’Espanya es reprendran quan haurien d’acabar\nEscrit per Aleix Pujadas el 17 novembre 2017\n‘La mobilitat Urbana a Sabadell: Un repte uneludible’, per Joan Berlanga (Sabadell En Comú) 22 setembre 2020\nLes obres de la plaça d’Espanya es reprendran a final d’aquest mes de novembre. Segons l’associació de veïns de Torreguitart està previst que les actuacions durin de sis a vuit mesos. El president de l’Associació, Antonio Recio, assegura que es manté el projecte original, amb un pressupost d’1,19 milions d’euros.\nL’Ajuntament ha aprovat un nou calendari d’obres a la plaça d’Espanya. Finalment, les obres restants començaran l’última setmana de novembre. Aquest dimecres, l’alcalde de Sabadell, Maties Serracant, i el regidor del districte 3, Gabriel Fernàndez (ERC), es van reunir amb el president de l’Associació de Veïns de Torreguitart, Antonio Recio, a qui van anunciar el nou calendari, i la mateixa associació l’ha anunciat a través de Facebook.\nEns van dir que el dia 27 de novembre començaran les obres, que en un principi serà l’arribada dels camions, deixar el material, començar a agafar l’espai, etc, que es pararien per Nadal i que es reprendrien al gener”, assegura Recio a iSabadell.\nEl nou calendari, segons Recio, preveu que les obres arrenquin a final de novembre i que s’allarguin fins als mesos de maig o juliol de l’any vinent. Recio destaca que el projecte “és el mateix que es va pactar entre l’Ajuntament i l’Associació”. El passat mes de gener el regidor d’Espai Públic, Xavier Guerrero (ERC), va explicar que les obres busquen convertir l’espai en una gran zona verda (més info: ‘Guerrero (Espai Públic): “la plaça d’Espanya serà com un petit bosquet dins la ciutat”‘).\nLes tanques seguiran a la plaça d’Espanya uns quants mesos. Autor: David B.\nDavant el retard en les obres, el dirigent veïnal assegura que “tenim tants reptes i coses que no s’acaben d’enllestir que fins que no estigui al sac i lligat, precaució”.\nTambé tenim el problema que ha sortit aquesta mateixa setmana en una reunió amb l’Ajuntament pel tema del parc del Nord. Hi ha una mica de desconfiança, és a dir, jo t’escolto [al govern local], però volem fets”, explica Recio.\nEl gener del 2016 va acabar la primera fase d’obres de la plaça d’Espanya. Un any després, el mes de gener d’aquest any, l’aleshores regidor de Territori i Sostenibilitat, Maties Serracant (Crida) i el regidor d’Espai Públic, Xavier Guerrero, van anunciar que les obres acabarien definitivament entre aquest mes de desembre o el proper mes de gener. Serracant assegura a aquest mitjà que no es tracta d’un problema de diners “que hi són”, sinó que el retard es deu a causes administratives.\nFoto portada: la plaça d’Espanya, aquest divendres. Autor: David B.


Com cuidar:Els Rhipsalis no són plantes molt exigents en cures. "El seu propietari pot anar-se'n de vacances durant una, dues o fins i tot tres setmanes sense problema, sempre que els hagi regat bé abans de marxar", diuen a l'oficina Holandesa de flors. Excepte en les zones més càlides d'Espanya, com la costa tropical andalusa i Canàries, han de mantenir-se dins de casa gran part de l'any, com a plantes d'interior.\nAmbient: Precisen un lloc càlid i lluminós -ombra lleugera o llum tamizada- i una atmosfera humida. Han de ser protegits de les corrents d'aire.\nTemperatura: La temperatura ideal se situa entre els 18 i 20º. A l'hivern no hauria de baixar de 10º.\nSubstrat: Necessiten un sòl ric, fresc, àcid i ben drenat. Es pot aconseguir barrejant un terç de sorra, un terç de terra de jardí i un terç de terra de bruc. També es pot utilitzar substrat per orquídies.\nReg: S'han de regar de manera regular, preferentment amb aigua de pluja o descalcificada. És molt important deixar que la terra s'assequi entre regs. En el període de repòs cal interrompre el subministrament d'aigua i deixar la terra pràcticament seca. El entollada els produeix podridura. A l'estiu agrairan les polvoritzacions cada dos o tres dies amb aigua lliure de calç.\nAbonament: Amb l'aigua de reg se'ls ha de proporcionar abonament per a cactus (pobre en nitrogen) un cop al mes.\nMultiplicació: A la primavera i estiu es reprodueixen fàcilment mitjançant esqueixos de segments de les tiges.


Agermanaments – La Manyana\nContinuem al maig festiu de la ciutat de Lleida. I fa dies –o més aviat anys– que trobo a faltar, entre els actes i celebracions algun detall, record o referència a les ciutats agermanades amb la nostra. Reconec que fa uns anys aquestes relacions afectuoses i simpàtiques amb altres indrets del món van ser una moda que ara no es porta gaire. Els rètols a l’entrada dels pobles on es llegia poble agermanat amb… i es distingia una bandereta estrangera ja no són habituals. En aquest món global potser no cal fer cerimònies amb aquells personatges mudats i amb la banda creuada sobre el vestit nou que ens saludaven amb quatre mots acabats d’aprendre. Però al costat d’això, hem de reconèixer que hem anat perdent oportunitats d’enriquir-nos culturalment i qui sap si també econòmicament. I que ja no tenim, perquè no l’hem cuidat gens ni mica, l’oportunitat d’intercanviar un seguit de contactes, visites i projectes compartits.\nUn exemple que vaig tenir la sort de viure: La ciutat de Ferrara, amb qui vam començar tractes fa anys a causa de la fruita de la plana boirosa de la vall padana ha estat durant anys una potència cultural i una de les ciutats líders europees en projectes transnacionals europeus. També ha estat durant molt temps la ciutat més activa en diversos àmbits UNESCO, començant per les dues declaracions de patrimoni de la humanitat que va obtenir: una per l’urbanisme renaixentista i l’altra pels entorns naturals del delta del Po. La darrera vegada que hi vaig ser de manera oficial o oficiosa, Lleida participava com a ciutat agermanada en una trobada d’agraïment pels suports rebuts després del darrer terratrèmol. Hi érem 5 o 6 de les ciutats agermanades amb Ferrara (d’Alemanya, Eslovènia, França, Lituània…) durant el famós Busker’s Festival. Comentant un projecte que volíem endegar, tres regidores i dos tècnics municipals van dedicar-nos una colla d’hores d’una tarda festiva i a més van oferir-nos el suport, no només d’ells si no de totes les ciutats agermanades amb ells per a constituir el grup de països participants que sol requerir un projecte europeu important. D’això se’n diu generositat i d’això se’n diu fer xarxa. Cuidar aquests contactes et permet, també, assegurar complicitats en projectes, estudis, recerques universitàries, campanyes de sensibilització, subvencions europees…\nTenim a més de Ferrara el cas de Foix. Malgrat els bons oficis i la insistència d’alguna persona ben concreta i “cavallerosa” que tots coneixeu, poca gent recorda el nostre Jumelage amb la vila occitana, capital de l’Ariège. Aquell castell encimbellat, tan proper a la nostra història, que ara suma la seva imponent presència al projecte de patrimoni mundial amb Andorra i la Seu d’Urgell va ser durant molt de temps un record amable de l’acollida que sempre havien dedicat als lleidatans. Amb Lérida de Colòmbia ja no sé si hi tenim algun projecte comú… i així anem fent. Hi va haver també un gest cap a Xàtiva amb ambaixades benintencionades que no sé com han acabat. Parlant del País Valencià, la Festa de Moros i Cristians pot certificar la seva germanor amb Ontinyent, que tant ha ajudat la nostra festa, sense menystenir Villena ni Alcoi… i fins i tot podem esmentar aquell intercanvi estimulant celebrat fa alguns anys entre la Valldigna i les Valls d’Àneu.\nTot plegat, una demostració de credibilitat, de seguretat en un mateix que et permet, generosament, de crear una xarxa de complicitats amb ciutats de diferents països. T’obre la porta a mirar el món i aprendre dels altres però també a presentar arreu i amb orgull els potencials de la teva pròpia ciutat, molts d’ells encara per descobrir.\nPotser haurem de buscar un altre mot més modern i potser en anglès però crec que dins el complicat cartipàs municipal, algú podria trobar la manera de mantenir, incrementar i cuidar els agermanaments. Per Lleida tot és poc!.\nJosep Tort Bardolet\n‘La Palanca’ i ‘Sió’\nLlegeixo que la revista La Palanca d’Artesa de Segre ha celebrat el seu 40è aniversari amb un dinar amb els...\nEl malson amb l’INSS\nAquesta setmana farà un mes que vaig reprendre la meva baixa paternal, és a dir, des del passat dia 25...\nGoogle i el dret a l’oblit\nL'Agència Espanyola de Protecció de Dades ha fet història recentment. Ha imposat una multa de 10 milions d'euros a la...\nEl meu signe és sagitari, fet que ha elevat la meva curiositat per la primera imatge de Sagitari A*, el...


FIMAG es consolida a la seva 8a edició\nIntervé: Martí Batlle, portaveu de FIMAG\nLa Fira de Màgia de Torroella de Montgrí, FIMAG, és ja un referent dins el sector dels espectacles de màgia. Pel gremi dels mags, FIMAG és cada vegada més un espectacle a tenir en compte.\nAquest dissabte les activitats han començat a les 11 del matí a la Plaça dels Infantils amb un espectacle de Francis Zafrilla i al Pati FIMA, on Raül Camagüey ha deleitat el públic amb màgia i humor, a parts iguals. A la tarda, s'han programats dos dels espectacles més importants del festival, les Grans Gales Internacionals, on participen fins a 6 mags a la vegada a l'Auditori Espai Ter.\nA més, també hi ha programats espectacles de màgia singular, en espais molt reduïts amb 50 localitats i de Màgia 3 estrelles, d'un format mitjà. Pel que fa diumenge, torn per Yunke, un dels il·lusionistes més espectaculars del panorama. Segons els organitzadors, els percentatges de venda d'entrades han estat alts, amb molt poques entrades disponibles en el moment de començar els espectacles.\nLes activitats culturals a Palamós creixen el 2018 fins als 80.200 usuaris\nMúsica Torroella de Montgrí\nSpanish Brass s'emporta el Premi Espai Ter 2019\nLa PKF Prague - Philarmonia brilla amb Beethoven a TorroellaLa prestigiosa PKF-Prague Philarmonia va ser l'encarregada de posar punt i final al Festival de Torroella de Montgrí aquest diumenge. Els txecs van portar a l'A\nHistòria Sant Feliu de Guíxols\nActe d'homenatge a les víctimes del nazisme\nEl Carroussel Costa Brava 2022 comptarà amb 25 colles participants\nPlatja d’Aro escalfa motors amb la Xaranga de Carnaval\nCol·laboració per promoure la gastronomia empordanesa i els productes agroalimentaris km0\nMés de 2 mil entrades venudes pels 4 concerts anunciats del Porta FerradaManuel Carrasco actuarà al Festival Porta Ferrada. Es tracta de la darrera confirmació d'un esdeveniment que ja té en cartell God Save The Queen, Patti Smith, L\nTeatre Santa Cristina d'Aro\nComencen les classes de l'Escola de Teatre de Santa CristinaLes inscripcions encara es poden fer fins que acabi el mes de febrer per unes classes que es faran dijous al vespre a l'Espai Ridaura\nSant Feliu commemora el Dia Internacional de l'Art a través d'una exposició col·lectiva\nUna exposició apropa la cultura del blat a Torroella de MontgríL'Associació de Masos de Torroella i l'Estartit (AMTE) ha estat fidel, un any més, a la seva cita amb la Fira de Sant Andreu, on des de fa uns anys hi presenta\nNomenen a Ros Marbà fill adoptiu de Calonge amb el concert de la Cobla de Sant Jordi\nTxarango és el cap de cartell de l'Ítaca Sant Joan 2018El Festival ÍTACA, Cultura i Acció anuncia els grups que actuaran a l’ÍTACA Sant Joan 2018, que tindrà lloc els dies 22 i 23 de juny a l’Estartit. Txarango, C\nEl Museu de la Mediterrània organitza per tercer any els Capvespres Musicals\nLes jornades gastronòmiques de la Tòfona celebren la 7a edició amb novetats\nFestes populars La Bisbal d'Empordà\nL'Àliga de la Bisbal d'Empordà festeja el seu 400 aniversariL'Àliga de la Bisbal d'Empordà ha fet 400 anys i aquest cap de setmana s'ha celebrat amb una gran festa dedicada a aquest símbol de la cultura popular.


Estudis Logopèdia (Diplomatura Bellaterra) - Psicologia UAB\nLogopèdia (Diplomatura Bellaterra)\n- Estudiants amb totes les assignatures matriculades el curs 2010-2011 qualificades i amb les actes tancades el 14 de juliol: des del 18 de juliol a les 8:00 hores fins al 9 de setembre de 2011 a les 23:59 hores, d'acord amb el Sistema de Citacions Alfabètiques que assigna dia i hora a partir del qual l'estudiant pot accedir a la seva automatrícula.\n- Estudiants pendents de superar segones convocatòries d'assignatures anuals o del segon quatrimestre, amb totes les assignatures matriculades el curs acadèmic 2010-2011 qualificades i amb les actes tancades el 21 de juliol, podràn accedir lliurement a la seva automatrícula: des del 25 de juliol a les 16:00 hores fins al 9 de setembre de 2011 a les 23:59 hores.\n-Els dies 2 i 9 de setembre de 2011 s'atendran les incidències a la Gestió Acadèmica.\n-Les indidències d'automatrícula dels estudiants d'intercanvi s'atendran els dies 2 i 9 de setembre a l'Oficina d'Intercanvis de la Facultat. Per qualsevol consulta podeu adreçar-vos a intercanvis.psicologia@uab.cat\n- Matrícula d'estudiants que es reincorporen als estudis: 12 de setembre de 2011 (a la Gestió Acadèmica)\nRecomanacions per la matrícula\nEl pla d'estudis de Logopèdia no té incompatibilitats de matrícula. El centre, però, recomana als i a les estudiants que tinguin en compte la seqüencialització de les assignatures que es relacionen a continuació:\nPer cursar l'assignatura Es recomana haver cursat abans\n23886 L'Educació Primerenca de la Criatura amb Trastorns del Llenguatge i l'Audició 23877 Patologia de l'Audició i del Llenguatge\n23899 Avaluació Psicològica de les Persones Afectades per un Trastorn del Llenguatge 23875 Intervenció Logopèdica en les Alteracions del Llenguatge\n23873 Intervenció Logopèdica en Trastorns de la Parla i de la Veu 23874 Trastorns de la Parla i la Veu\n23872 Avaluació i Diagnòstic del Llenguatge, la Parla i la Veu\n23880 Intervenció Logopèdica en el Desenvolupament i els trastorns del Llenguatge: Integració Escolar i Social 23872 Avaluació i Diagnòstic del Llenguatge la Parla i la veu\nDe dilluns a divendres, de les 10 a les 13:00 hores i de les 15:30 a les 18:30 hores.\nJuliol: de dilluns a divendres, de les 9:30 a les 13:30 hores.\nAgost: de dilluns a divendres, de les 10:00 a les 12:45 hores, llevat d'entre els dies 8 i 26 d'agost en que el centre romandrà tancat.\nSetembre: de l'1 al 9, de dilluns a divendres, de les 9:30 a les 13:30 hores, i a partir del 12, de dilluns a divendres, de 9:30 a 13:30 i de 15:30 a 16:30 hores.\nATENCIÓ: Per a ser atès s'haurà de demanar cita prèvia a través de: http://psicovirtual.uab.es/citacionspsicologia/\nAtenció telefònica general: Tel +34 93 581 18 55\nTelèfon d'incidències d'automatrícula: Tel +34 93 581 38 25\nJuliol i Agost: de dilluns a divendres, de les 9:30 a les 13:30 hores, llevat d'entre els dies 8 i 26 d'agost en que el centre romandrà tancat.\nSetembre: fins al dia 9 de setembre, de dilluns a divendres, de les 9:00 a les 13:30 hores, i la resta del mes, de dilluns a divendres, de les 9:00 a les 16:30 hores.\nFormulari de Sol·licitud de Matrícula:\nHoraris, exàmens i assignatures\nAlumnes d'intercanvi de la Facultat\nAvisos de la titulació\nParaula clau per a fer l'automatrícula\nRecordeu que, en cas d'incidència en la vostra automatrícula, podeu trucar al tn 93581 3825 o bé enviar-nos un mail a ga.psicologia@uab.cat


Aniré a la presó | DimartsNaps\nAhir dilluns la Brigada de delictes tecnològics de la policia espanyola va tornat a interrogar i acusar una twittera (@almu_en_lucha), pels cometaris que aquesta usuària va fet al Twitter. Quin va ser el seu delicte? El seu gran delicte va ser fer piulades de textes de Gramscui, com no podia ser de cap altra de les maneres #Gramscies va convertir en un trending topic, una situació que fa pensar que la policia espanyola ha comès una altra de les seves relliscades habituals.\nPer aquell que no ho sàpiga Antonio Gramsci, nascut a Sardenya, fou un militant comunista reconegut, periodista i puntal teòric dels consells de fàbrica a Itàlia. Va residir uns anya a l’URSS (1922-23), i col·laborà amb la Internacional Comunista; després tornà a Itàlia per ocupar el seu escó de diputat en el moment que el feixisme aguditzava la repressió. Detingut (1926), fou condemnat (1928) a vint anys de reclusió. Empresonat prop de Bari (1928-33), fou traslladat a Formia (1933-35) i, molt malalt, fou enviat a una clínica de Roma, on morí. En els seus anys d’empresonament elaborà unes notes i uns apunts que foren publicats amb el títol de Quaderni dal carcere i que foren agrupats en els volums Il materialismo storico e la filosofia di Benedetto Croce (1948). Es tracta d’un dels intel·lectuals més importants del marxisme del segle XX.\nUna vegada més la realitat supera la ficció, fa temps vaig escriure una entrada al blogger sobre Gramsci, Odio als indiferents, aniré a la presó? Espero que no!\n← Els dos catalans Ja patirem →


Medi AmbientVector Ambiental2020-09-03T11:02:57+02:00\nPermís d'abocament d'aigües residuals.\nAutorització d'aprofitament d'aigües subterrànies (legalització pou).\nDUCA i B6 i Gestió d'Autocontrols.\nControl analític de les aigües de consum humà i les aigües residuals.\nAlta del codi de Productor de Residus.\nDeclaració de residus i envasos (DARI, DAE, ECOEMBRES).\nPla de prevenció d'envasos (PEP).\nEstudi de minimització de residus perillosos.\nInforme preliminar del sòl (IPS).\nObertura de fitxers d'acceptació.\nAssessorament en la gestió integral dels residus.\nEstudi d'integració i impacte paisatgístic (EIIP).


Un altre invent: T de trampa. Sue Grafton\nMa-Poc 18 de maig de 2009, a les 21:20\nLa T no l'he llegida, encara!\nTonina 21 de maig de 2009, a les 19:34\nMe l'apunto. M'agrada la novel.la negra i de policies.\nÀlex 24 de maig de 2009, a les 12:18\nMireia, l'altre dia donava un cop d'ull a totes les ressenyes que has fet i, ostres, llegim pràcticament el mateix!\nQuan tingui una estona, penjo la ressenya d'Els guardians del llibre, que tu poses com a un dels bons bons!\nMireia 26 de maig de 2009, a les 20:13\nMa-Poc: amb el que t'agraden els lletres?!\nTonina: ja ens diràs al què\nÀlex: quina feinada a mirar ressenyes, n'hi ha unes quantes. Quina gràcia no, que llegim el mateix?\nA veure que t'ha semblat els Guardinas...


Homenatge a Rosa Mariné i Ferré, la dona més gran de Salou — Benestar i Serveis Socials\nHomenatge a Rosa Mariné i Ferré, la dona més gran de Salou\nHomenatge a Rosa Mariné i Ferré, la dona més gran de Salou https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/benestar-i-serveis-socials/noticies/homenatge-a-rosa-marine-i-ferre-la-dona-mes-gran https://www.salou.cat/ca/la-ciutat-per-temes/benestar-i-serveis-socials/noticies/homenatge-a-rosa-marine-i-ferre-la-dona-mes-gran\nEl Grup de Dones de Salou, juntament amb l’àrea d’Acció Social de l’Ajuntament, han dut a terme un homenatge a la dona més gran de la capital de la Costa Daurada, amb motiu de la Festivitat de Santa Àgueda. Nombrosos amics i familiars van acompanyar l’homenatjada Rosa Mariné i Ferré, de 86 anys, ahir al vespre a la Torre Vella.\nL’alcalde de Salou, Pere Granados, acompanyat de la regidora d’Acció Social, Estela Baeza, i juntament amb altres membres de la corporació, va voler felicitar l’homenatjada en nom de la ciutat. A més, Granados ha destacat que “la gent gran va viure èpoques difícils i grans obstacles que van poder superar amb tot el seu esforç dia rere dia, de manera que actualment són tot un exemple a seguir”; i va destacar la vitalitat que encara manté l'homenatjada i la seva gran estima per la terra. L'alcalde també li va lliurar una figura del monument a la dona pescadora de Salou que simbolitza l'esforç del poble i la regidora li va obsequiar amb un ram de flors.\nPer la seva part, la presidenta del Grup de Dones, Silvia Rovira, va mostrar-se molt satisfeta per poder realitzar un any més aquest homenatge durant la festivitat de Santa Àgueda tot llegint un breu resum de la vida de l’homenatjada, i també donant pas a un poema que una néta li va llegir en veu alta.\nRosa Mariné i Ferré és originària de Vilaseca. Els seus pares eres pagesos i es guanyaven la vida treballant en els camps. Durant la guerra civil van haver de marxar del poble perquè corrien un gran perill quedant-se a Vila-seca, i no va ser fins els anys 50 que van mudar-se definitivament a Salou. Quan la Rosa va complir els 20 anys, en un ball de la Festa Major d’Estiu a Vila-seca, va conèixer al que seria el seu marit, Andreu Setó. Set anys després es van casar i posteriorment van tenir els seus dos fills, Joan Andreu i Carles. Quan la Rosa va perdre el seu marit, va treure forces i va seguir dedicant-se a la pagesia.\nSón famoses arreu les seves “coques en recapte” i les “orelletes”, unes pastes fregides de farina. Actualment té tres néts, la Marina, la Natàlia i el Roger; i segueix dedicant part de la seva vida al camp, ajudant en tot el que pot al seu fill gran i tenint cura del jardí de la mateixa casa a la qual es va mudar quan tenia 15 anys.\nEn acabar, el coro vasco Ama-lur va dedicar-li unes cançons.


El projecte de rehabilitació parteix de la premissa de preservar el valor patrimonial i arquitectònic del conjunt de les naus, mantenint les particularitats tipològiques i estructurals de cadascuna d’elles, i procedir a una rehabilitació respectuosa amb el medi ambient.\n1. La xemeneia\n2. Les façanes\nS’eliminen els cossos afegits, es recuperen i reconstrueixen els elements de paraments, cornises i impostes amb fàbrica idèntica, de recuperació o nova.\nEs manté l’estructura de voltes catalanes de maó sobre jàsseres de fusta, posant en valor els elements estructurals originals.\n4. Camí central\nLes dues naus rehabilitades estaven, en els seus orígens, separades per un pati general d’accés al conjunt industrial. Aquest pati connectava el carrer amb un àmbit interior de la fàbrica que facilitava la distribució dels treballadors i les mercaderies.\nAquest pati central s’ha cobert i reconvertit en un atri, donant accés als diferents espais de l’equipament.\nCa l’Alier està situat al cor del Poblenou, on el nivell de les aigües freàtiques és molt elevat.\nEn la construcció del soterrani –en el que s’instal·larà part del maquinari que permet maximitzar l’eficiència energètica de l’edifici- s’ha hagut d’impulsar una tècnica innovadora de microinjecció de ciment per consolidar el terreny i impermeabilitzar-lo.


Lletraferida...: Contes de Guerra 28/06/2010\nContes de Guerra 28/06/2010\nVet a qui una vegada, fa molts, molts anys, hi va haver una guerra a Catalunya, la guerra del francès li deien. El temible exercit dels soldats francesos manats pel seu general en Napoleó Bonaparte van sortir del seu país i avançaven ràpidament cap a Catalunya i a punt estaven d’arribar al Bruc, un poblet que hi ha molt a prop de les Muntanyes de Montserrat. La gent que vivia al poblet del Bruc estava molt espantada, els habitants estaven desesperats, amb molta por perquè els soldats francesos s’apropaven amb moles armes i canons i ells no tenien amb que defensar-se, així que van començar a agafar pedres, branques, van fer llances amb fustes per estar preparats per quan arribessin els soldats. I en aquest poblet del Bruc hi vivia un noiet que es deia Isidret i que anava sempre amb el seu timbal, l’Isidret volia ajudar el seu poble, així que va preguntar que podia fer ell, però els homes del poble li van dir que no fes res. -Veste’n a casa i estigues quiet-, li deien. I l’Isisdret se’n va anar molt trist a casa seva. Aleshores van arribar els soldats francesos i van atacar el Bruc i sort que els homes coneixien tots els racons i amagatalls i van poder atacar els soldats sense que aquest els veiessin i els van guanyar, però els francesos els van amenaçar dient que tornarien amb més homes i més armes. La gent del poble es va preocupar molt perquè ja no els quedaven res amb que defensar-se. –Que farem ara, si ja no tenim pedres, noi branques, ni fustes per fer llances? Com ens defensarem? Aleshores l’Isidret, que tenia moltes ganes d’ajudar el seu poble, va tornar a preguntar que podia fer ell, però els homes li van donar la mateixa resposta: -Ves-te’n a casa i no facis res, estigues quiet- li deien. I l’Isidret se’n va anar a casa tot empipat a tocar el seu timbal a veure si així es calmava, però en lloc de calmar-se s’empipava més i més, així que va agafar el seu timbal i enfila que t’enfilaràs va fer camí cap a les muntanyes de Montserrat. Quan va arribar a dalt de tot va fer així per mirar l’horitzó i va veure que els soldats francesos s’apropaven i va cridar: Ai mareta, que ja venen! I sabeu que passa quan un crida a la muntanya? Doncs que la muntanya sempre respon, és el eco. Aleshores l’Isidret va pensar per si mateix: Tinc una idea! I va començar a tocar el seu timbal, aleshores ho va tenir ben clar. Va dir: És clar! Si toco ben fort el meu timbal, com la muntanya em respon, els francesos pensaran que aquí dalt hi ha molt timbal i potser s’espanten.... I va començar a tocar ben fort el seu timbal... I la muntanya va respondre...\nEl pla de l’Isidret va funcionar, els soldats en sentir un soroll tant fort de timbal van pensar que dalt de la muntanya hi havia milers d’homes i van fugir corrents cames ajudeu-me. El habitant del poble es van adonar el que l’Isidret havia fet, els havia salvat!!! I li van fer una gran festa i amb els anys fins i tot li van fer una estàtua al ben mig del poble per recordar sempre el seu petit heroi, així que si un dia aneu al Bruc busqueu la estàtua d’un noiet que vesteix espardenyes, faixa i barretina, que segur la trobareu i hi ha qui diu que si us apropeu a les muntanyes de Montserrat i pareu atenció encara es pot escoltar el so del seu timbal.\nI repica que repicaràs, el conte d’aquesta Antonia ja s’ha acabat\nPublicat per Vivian Segurana a 21:52\nEtiquetes de comentaris: Rapsode\nActuació al Teatre Metropol, Tarragona 23/04/2010


Tossa de Mar: La Cursa | Tricircuit\nEl triatló de Tossa de Mar és una prova esportiva combinada i de resistència, en el qual el participant realitza tres segments: natació, ciclisme i cursa a peu. L’ordre és l’assenyalat i el cronòmetre no s’aturarà durant tota la competició. Es celebrarà el dissabte 8 de setembre amb la primera de les sortides a les 15h de la tarda.\nL’organització, atenent a raons de seguretat, viabilitat o publicitat, es reserva el dret a modificar el recorregut i conformar les sortides.\nLes sortides, especificades en l’apartat HORARIS, tindran lloc a l’Av. del Mar i Platja Gran de Tossa de Mar.\n13:00 – 14:30: Entrega de dorsals\n13:45 – 14:50: Check IN – Accés del material a la zona de Transició (només el material de competició)\n15:00: 1a Sortida – Homes federats – Distància Olímpica\n15:02: 2a Sortida – Homes no Federats + Dones – Distància Olímpica\n15:30: 4a Sortida única – Distància Sprint\n18:10 – 19:15: Check Out – Retirada del material de la zona de transició\n18:45: Lliurament de Premis\n15:45: Temps de Tall natació\n16:00: Temps de tall natació sprint\n18:00: Temps de tall Natació + ciclisme\n19:00: Temps de Tall línia d’arribada\nDESCARREGA’T ELS RECORREGUTS EN PDF\nRECORREGUTS EN WIKILOC\nVenint del nord: Accés per carretera a través de l’autopista AP-7, agafant la sortida 9 en direcció cap a Vidreres, Lloret de Mar i Tossa de Mar, o per la carretera nacional N-II, sortint a Vidreres, Lloret de Mar.\nPer arribar a Tossa, després hi ha opció de continuar via Lloret i fins a Tossa o de continuar per la carretera que va cap a Sant Feliu i Platja d’Aro i agafar el trencant que va directament cap a Tossa per l’interior.\nVenint del sud: Accés a través de l’autopista AP-7, agafant la sortida 9 en direcció cap a Vidreres, Lloret de Mar i Tossa de Mar, continuar per la carretera que va cap a Sant Feliu i Platja d’Aro i agafar el trencant que va directament cap a Tossa per l’interior. O també, per l’autopista C-32, agafant l’última sortida Blanes Costa Brava i per la carretera nacional N-II, sortint a Blanes. En aquest cas, cal continuar en direcció Lloret de Mar i Tossa de Mar.\nSARFA – Tel. 902 302 025 www.sarfa.com\nSortides des de l’Estació del Nord i des de Ronda St. Pere – Trajecte directe\nPUJOL – Tel. 972 371 180 www.transpujol.com\nSortida des de l’Estació d’Autobusos\nSortida des de l’Estació d’Autobusos (Passeig Catalunya, s/n) des de Plaça Catalunya, canvi a l’Estació d’Autobusos de Lloret a un altre autobús de la mateixa companyia. Des de l’Estació de tren fins a Tossa amb una breu parada a l’Estació d’Autobusos de Lloret, si és l’autobús directe, o canviant d’autobús a Lloret si no ho és.\n15:02: 2a Sortida – Triwoman (Dones federades i no federades) – DISTÀNCIA OLÍMPICA\n15:04: 3a Sortida – Homes No Federats – Distància Olímpica\n15:30: 4a Sortida – Distància Sprint\n15:50: Temps de Tall natació


Neix la Xarxa d'Escoles Públiques de Reus | Canal Reus TV\n14:56 - 27 febrer 2020\nDesprés d'anys de coordinació conjunta, els centres públics de la ciutat s'uneixen sota una mateixa marca. La primera acció és una campanya de promoció de les portes obertes.\nLes escoles públiques de Reus s'han unit per primer cop per fer una campanya conjunta per a la promoció de les diferents jornades de portes obertes que s'han organitzat abans de l'inici de la preinscripció escolar.\nSota el lema "Obre les portes, viu la pública" es col·locaran portes a diferents espais de la ciutat: places, rotondes i jardins. La voluntat és projectar un discurs unitari amb l'educació, l'equitat i la qualitat com a bandera.\nReus educació escoles\nLa Selva constitueix una plataforma en defensa de l'escola pública


Mantell - TURBAS GRANJA FÁTIMA - Turbas, sustratos, sustrato ecológico, fertilizantes, abonos, jardinería, plantas, riegos, cultivos\nMANTELL G.F. és un producte d’origen animal i vegetal presentat en granulometria fina per facilitar la seva distribució i barreja, ja sigui amb substrats o amb la terra, i poder ser utilitzat en tot tipus de conreu: jardineria, fruiters i agricultura en general.\nMANTELL G. F. és totalment natural, compostat i estable amb un alt contingut en matèria orgànica, àcids húmics, calci i microlements, per la qual cosa, en aplicar-lo, la seva acció és immediata, ja que no competeix pel nitrògen del sòl, millora la manca d’oxigen a les arrels i s’eviten fermentacions anaeròbiques a la rizosfera.\nEl procés de compostatge, manipulació i control de producció fa que MANTELL G.F. no contingui llavors de males herbes.\nCamps esportius (gespa): aportar una lleugera capa al terreny a sembrar, barrejar amb la terra, allisar el sòl, sembrar i cobrir la llavor amb una altra lleugera capa (més o menys 8 vegades superior al gruix de la llavor).\nJardineria: aportar una generosa capa i barrejar-ho amb el terreny, allisar i ja podem començar a plantar.\nA l’horta: aportar una capa a l’horta, fresar per barrejar, allisar i ja tenim el terreny llest per plantar.\nFruiters i vinyes: dipositar al voltant del tronc o cep i tapar amb terra sempre que sigui possible.\n“el tot terreny de l’agricultura”\n• Horta: 7/8 litres ó 3/4 kg per m2.\n• Fruiter: 3/4 litres ó 1/2 kg per árbol.\n• Vinya: 3/4 litres ó 1/2 kg per cepa.\n• Jardins: 4/5 litres ó 2/3 kg per m2.\n• Gespa: 8/10 litres ó 4/5 kg per m2.\n• Cereal de secà: 1500/2000 kg per ha.\n• Regadiu: 2000/3000 kg per ha.\nNitrogen total (N): 2,0%\nNitrogen orgànic: 1,8%\nPentòxid de fòsfor (P2O5): 4,0%\nÒxid de potassi (K2O): 4,0%\nÒxid de magnesi (Mg): 1,8%\nSofre (SO3) total: 2,4%\nExtracte húmic: 16%


El testament del mossèn i la «gelosia» de l'acusat, possibles mòbils del crim - Diari de Girona\nEl testament del mossèn i la «gelosia» de l'acusat, possibles mòbils del crim\nUn veí va sentir tres veus discutint-se al pis del sacerdot, corredisses pel passadís i finalment un crit de socors\ngirona | martí santiago 01.06.2016 | 07:22\nArxiu: L'acusat d'assassinar el fillol d'un capellà a Blanes, a judici\nArxiu: Sis dones i tres homes jutjaran l'acusat de matar el fillol de l'exrector de Riells\nQuan el mossèn Jaume Reixach va baixar a la pizzeria en «calça curta», descalç, samarreta de tirants i «ben suat» en ple mes de desembre, el jove a qui presentava com el seu fillol es trobava estés al terra del pis després que el filipí Eulogio Sol Lumalang li clavés una ganivetada durant una discussió a tres bandes. Les declaracions efectuades ahir pels primers testimonis davant el tribunal popular van assenyalar que l'acusat sentia «gelosia» del fillol brasiler del mossèn perquè, entre altres coses, li «va agafar ràbia» quan van començar a parlar del testament del clergue.\nEl president del bloc de Blanes on viu el sacerdot recorda com el 5 de desembre de 2013, en tenir el seu pis al mateix replà que el mossèn, va sentir tres veus d'homes discutint-se, una corredissa per l'estret passadís, algú desplomant-se i una veu cridant «socors». Poca estona després, el sacerdot trucava per l'intèrfon per demanar que avisessin la policia perquè «han matat el meu fill». «Jo ni tan sols sabia que fos fill seu», va apuntar aquest testimoni abans d'indicar que els veïns de l'edifici li havien fet el buit al sacerdot «pel tipus de relacions que tenia», ja que sembla que era habitual l'entrada i sortida de gent a casa seva. «Tot Blanes sabia que Reixach tenia relacions amoroses amb nois», va ratificar el testimoni.\nLa propietària de la pizzeria on es va refugiar el mossèn el dia dels fets, atemorit per si l'acusat també volia matar-lo, va explicar que a aquest darrer «se li havia ficat al cap» que el fillol mantenia relacions amb la seva dona. La restauradora reconeix que ha retirat la paraula al sacerdot perquè considera que té alguna responsabilitat en la mort del jove, ja que Reixach va obrir la porta al presumpte assassí malgrat haver-se queixat que els «molestava» i va fugir abandonant-lo a la seva sort. «No entenc com va poder sortir del pis», es pregunta, ja que l'única via d'escapament era la porta principal, on presumptament es trobava l'acusat amb el ganivet.\nAquesta testimoni va explicar al tribunal com la víctima a vegades l'ajudava en el negoci i això els va donar un grau de confiança suficient com perquè el jove li expliqués el consum de drogues a casa del sacerdot i com aquest li encarregava a l'acusat que li'n comprés «perquè així a la nit quan treballava es pogués concentrar».\nLa parella de la víctima\nAl llarg del matí també va declarar la parella de la víctima per explicar que el jove n'estava tip que no li arreglés els papers. «El tenia molt controlat», apunta i quan després de dos anys de relació li va oferir casar-se com a solució per aconseguir la nacionalitat el jove s'hi va negar perquè «se sentia amb deute amb el mossèn».\nLa noia també recorda que a la víctima «no li queia bé» l'acusat, amb qui coincidia a casa del mossèn quan aquest «anava a demanar». A més, assegura que el capellà tenia intenció de fer un testament «i els prometia a tots dos [víctima i acusat] el mateix» i afegeix que seria a partir d'aquí que el filipí va «agafar ràbia» al fillol.\nLa fiscal, Sandra Fagil i l'acusació particular, Mireia Figa, demanen 20 anys de presó per a l'acusat d'assassinat. La defensa, Manel Mir, 5 anys per homicidi.\nMossèn Jaume Reixach


Tendències en robòtica 4.0 | Fulls dels enginyers\nEl mes d’abril passat es va celebrar una nova edició de la Hannover Messe, la fira de referència de la Indústria 4.0 i, per tant, un excel·lent aparador per identificar tendències. A continuació exposo les més destacades en l’àmbit de la robòtica.\nEl núvol (cloud) omnipresent. No són cap novetat les plataformes que hi tenen allotjades les dades i permeten a l’usuari l’accés a l’estat dels robots i als resultats de les analítiques. El que sí que és destacable és l’ús generalitzat a la majoria de propostes, fins al punt que a l’estand d’un fabricant significatiu es van disculpar per no poder presentar cap solució connectada al núvol, tot assegurant que hi estaven treballant i que esperaven presentar-la properament.\nLa mobilitat. Es van veure força propostes de robòtica mòbil. Més enllà de les clàssiques plataformes, es van presentar solucions específiques per a finals de línia (algunes amb una capacitat de càrrega remarcable), per a portar a terme el picking i, evidentment, braços integrats en plataformes.\nDesembarcament de solucions xineses. Sabem que la Xina, avui dia, ja és el país amb més robots en producció, que compta amb 800 empreses del país que en fabriquen i que, del 2012 al 2016, va passar de no abastir cap empresa local a donar servei a un 31% del mercat anterior. Per això, a Alemanya no sobtava la presència de robots xinesos. Però, mentre que fa dos anys presentaven prototips i en l’edició de l’any passat buscaven distribuïdors, aquest any alguns fabricants ja venien acompanyats dels distribuïdors europeus.\nSabem que la Xina, avui dia, ja és el país amb més robots en producció, que compta amb 800 empreses del país que en fabriquen i que, del 2012 al 2016, va passar de no abastir cap empresa local a donar servei a un 31% del mercat anterior.\nMés enllà del producte propi de la Xina, són remarcables algunes col·laboracions. Així vam poder veure el prototip d’un spin-off de l’Institut de Mecatrònica de la Universitat de Hannover (que presumia de ser un producte made in Hannover) finançat per capital xinès. O el cas d’una iniciativa conjunta del DFKI (Centre Alemany de Recerca en Intel·ligència Artificial) amb una empresa de capital públic del gegant asiàtic. Tal com explicaven els representants alemanys: “Els xinesos tenen dues coses: market&funding (mercat i capacitat de finançament). És millor arribar a un acord per desenvolupar projectes conjuntament que no pas enfrontar-nos-hi”.\nRealitat augmentada (RA). Possiblement, aquesta disciplina està vivint un cert hype (moment d’esplendor) que, en un futur, patirà un ajustament que la reequilibri. En qualsevol cas, segur que es consolidaran propostes de valor que permetran noves opcions en la interacció home-robot.\nExoesquelets. Després de braços i plataformes, ha començat a aparèixer aquest tercer tipus de robot d’aplicació generalitzada a la indústria. Caldrà seguir-ne la possible consolidació d’ara endavant.\nLa conclusió principal, un cop analitzada globalment la mostra d’aquest 2018, és que aquest ha estat un any de transició, sense grans novetats. Això no vol dir que el concepte d’indústria 4.0 s’hagi desinflat, al contrari. Cal temps per fer realitat els conceptes presentats en anys anteriors. Ara és el moment d’aprendre, de fer pilots, d’adaptar estructures. El següent salt vindrà molt ràpid i, qui no estigui preparat, corre el seriós perill de desaparèixer del mercat. Des de la Comissió Indústria 4.0 seguirem treballant perquè el teixit industrial català tingui tants elements com siguin possibles per lluitar en primera línia.λ\nEtiquetes:robòtica industria 4.0 innovació tecnologia Enginyeria\nSelect ratingGive Tendències en robòtica 4.0 1/5Give Tendències en robòtica 4.0 2/5Give Tendències en robòtica 4.0 3/5Give Tendències en robòtica 4.0 4/5Give Tendències en robòtica 4.0 5/5


Luque i Becerra s’imposen en la cursa de 10 km i Fernández i Cascante en els 5km. En categoria infaantil Rafa Viñas i Ainhoa Fitó repeteixen victòries respectivament.\nImportant participació en la cursa solidaria Mulla't i Corre per l'Esclerosi Múltiple celebrada\nen el Circuit de Barcelona-Catalunya, organitzada per la Fundació Esclerosi Múltiple (FEM), l'Associació Esportiva Mitja Marató de Terrassa (AEMMT) i l'Ajuntament de Montmeló amb el suport de la Federació Catalana d'Atletisme, el Diari Sport i el Circuit de Barcelona-Catalunya. Uns 2.100 inscrits van participar en les diferents proves organitzades. Durant la matinal solidaria, unes 9.500 persones van visitar el Circuit.\nAhir diumenge, el Circuit de Barcelona-Catalunya va acollir una nova edició de la cursa solidaria Mulla't i Corre per l'Esclerosi Múltiple, que ha celebrat el seu quinzè aniversari i que va comptar amb la presencia en el Circuit de Santi Siquier, delegat territorial de Barcelona de la Secretaria General de l’Esport, Antoni Guil, alcalde de Montmeló, David Otero, president de l’Associació Esportiva Mitja Marató de Terrassa i Rosamaria Estrany, presidenta de la Fundació per l’Esclerosi Múltiple.\nDes de l'any 2001, de forma ininterrompuda, l'asfalt d'aquest Circuit català es converteix, per un dia, en un traçat d'atletisme amb un fi solidari, ajudar a la Fundació Esclerosi Múltiple en la seva lluita contra aquesta malaltia, buscant com a resultat final una aportació en forma de donatiu que faci possible el desenvolupament dels projectes assistencials d'aquesta Fundació (FEM), La recaptació de l'import de les inscripcions es destina a aquesta causa.\nSota un cel tapat però amb una agradable temperatura, la jornada es va iniciar amb la cursa reina, la dels 10.000 metres (dues voltes al traçat del circuit). Amb una important participació, a les 9'30 hores es va donar el tret de sortida. La cursa va estar dominada, des del seu inici, pels corredors que van pujar al pòdium. Amb un temps de 32'08”, un habitual d’aquesta cita, Enrique Luque, repetia per segon any consecutiu, i tercera vegada en el seu palmarès (2008), el primer lloc del pòdium. Luque, del RIOS RUNNING TEAM, va cobrir el traçat reduint el temps realitzat la darrera edició que va ser de 32’53”. A més d’un minut de diferencia, creuava línia de meta el segon classificat, Dani Cuartero que marcava un crono de 33’13”, corredor que va escalar una posició respecta l’edició del 2014. La tercera posició va ser per Carles Montllor, que va marcar un crono de 33’24”\nEn categoria femenina, la cursa dels 10km. va tenir una clara guanyadora que va liderar la cursa des dels seus inicis, la corredora del SLOP.CAT SABADELL, Janeth Becerra, que debutava en aquesta cursa, es va imposar de forma contundent davant la seva més immediata perseguidora. Becerra va marcar un crono de 37’50” davant el 39’12” de la segona classificada, que repetia posició per segon any consecutiu, Sandra Sánchez. La tercera classificada, Inés Carazo completava el trio de guanyadores marcant un crono de 41’04”\nA les 11 hores s’iniciava la cursa dels 5.000 metres (1 volta al circuit). La cursa va ser molt disputada. Els tres primers classificats en categoria masculina van creuar línia de meta en el mateix minut, només segons van definir les primeres posicions. Guillem Fernández va ocupar la primera posició marcant un crono de 16’34”, seguit de Rubén Martín amb un temps de 16’48” i la tercera posició va ser per Francisco López amb 16’50”.\nEn els 5km. femenins, Nuria Cascante es va imposar de forma clara creuant línia de meta amb un crono de 19’31”, que va rebaixar el temps marcat per la guanyadora de la darrera edició, Encarna García que va marcar un temps de 20’38”. La segona posició va ser per l’atleta del C.E.Montornés, Rus Maria Hernández, que va fer un temps de 21’18”. Laura Martínez va ocupar la tercera posició amb un temps de 22’01”.\nAquesta matinal atlètica va tancar amb la disputa de la Milla d'adults i infantils, cursa que va comptar amb una important participació de persones afectades per l’Esclerosi Múltiple que no van voler perdre’s aquesta jornada destinada a aquesta malaltia. Abans de l’inici de la mateixa, els participants i assistents al Circuit van guardar un minut de silenci en record de Ramon Maltas, director d’Operacions del Circuit de Barcelona-Catalunya, desaparegut la setmana abans a causa d’una greu malaltia. Maltas havia donat sempre un important suport al Mulla’t i corre per l’esclerosi múltiple. En categoria adult masculina victòria per l’egarenc Javier Ojeda, amb un temps de 05’06”, seguit per Rubén Aguilar (05’25”) i tercera posició per Josep Reina (05'34”), guanyador la darrera edició. En categoria femenina, primera, per segon any consecutiu, victòria per Paula Tudela (07’53”), seguida de Fátima i Canseco (08’49”) i tercera posició per Mercè Martí (09’28”).\nEn la milla infantil, els guanyadors en les diferents categories, en masculina, Rafa Viñas repetia victòria per segon any consecutiu, seguit Roc Farnós i Jordi Castelló. En categoria femenina també repetia victòria per segon any consecutiu Ainoha Fitó amb, seguida de Nuria Escudero i Alba Cunill.\nLa jornada solidaria del Mulla't i Corre per l'Esclerosi Múltiple es va tancar, com és habitual, amb les diferents curses de patins.\n1.- Enrique Luque RIOS RUNNING 32'08”\n2.- Dani Cuartero RIOS RUNNING 33'13”\n3.- Carles Montllor ALLIBERA SENSACIONS 33’24”\n1.- Janeth Becerra SLOP.CAT SABADELL 37'50”\n2.- Sandra Sánchez SLOP.CAT SABADELL 39'12”\n3.- Inés Carazo CLUB ATLETIC CALDES 41'04”\n1.- Guillem Fernandez JAB BERGA 16'34”\n2.- Ruben Martin GAVA TRIATLO 16'48”\n3.- Francisco López 16'50”\n1.- Núria Cascante JAB BERGA 19'31”\n2.- Rus Maria Hernández C.E. MONTORNÉS 21'18”\n3.- Laura Martínez C.A. RUNNING 22'01”\nCLASSIFICACIO MILLA ADULT MASCULINA\n1.- Javier Ojeda 05’06”\n2.- Rubén Aguilar 05’25”\n3.- Josep Reina 05’34”\n1.- Paula Tudela 07’53”\n2.- Fátima Canseco 08’49”\n3.- Mercè Martí 09’28”\n1.- Rafa Viñas\n2.- Roc Farnós\n3.- Jordi Castelló\n1.- Ainoha Fitó\n2.- Nuria Escudero\n3.- Alba Cunill\nUn cop més, i superant les xifres de la darrera edició, èxit de la quinzena cursa benèfica Mulla’t i corre per l’esclerosi múltiple celebrada ahir en el Circuit de Barcelona-Catalunya i que te com a objectiu col·laborar amb aquesta important malaltia, l’esclerosi múltiple, que afecta de forma important a un gran nombre de persones. En aquesta edició, els atletes lluïen en les seves samarretes, proporcionades per l’organització, l’eslògan “Jo hi poso la velocitat”.


Ja s’han adjudicat les obres de l’institut Ausiàs March per un import de 7,2 milions d’euros | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nJa s’han adjudicat les obres de l’institut Ausiàs March per un import de 7,2 milions d’euros\nHomeDestacatsJa s’han adjudicat les obres de l’institut Ausiàs March per un import de 7,2 milions d’euros\nJa s’han adjudicat les obres de remodelació i ampliació de l’institut Ausiàs March a la UTE formada per CIVICONS-PROYME, amb un import d’adjudicació de 7,2 milions d’euros (el projecte es va licitar per 8 milions d’euros). El termini d’execució és de 24 mesos.\nEl pròxim mes d’abril estaria tot enllestit per a poder començar les obres (estarien les aules prefabricades proporcionades per la Conselleria d’Educació i estaria condicionat el solar on van). Per tant, hi ha dues opcions damunt de la taula: fer el trasllat durant les vacances de Setmana Santa i Pasqua, o esperar al fet que finalitze el present curs escolar (s’està a l’espera que la comunitat educativa del centre ho decidisca). Segons la decisió que s’adopte, les obres començarien en abril o a finals de juny-principis de juliol (una vegada acabat el curs escolar).\nMentre hi duren els treballs, els 600 alumnes del centre utilitzaran aules prefabricades ubicades en la parcel·la del costat del Museu Faller, on ja van estar els alumnes del CEIP Sant Francesc de Borja. El terreny ja disposa de la major part de les connexions i instal·lacions necessàries.\nL’alcaldessa de Gandia, Diana Morant, ha destacat que cada vegada que l’administració pública fa una inversió, genera oportunitats i llocs de treball. “En este sentit, les obres de l’IES Ausiàs March generaran 40 llocs de treball directes. No oblidem que apostar per la inversió pública, és apostar per l’ocupació i la generació d’economia circular local, que tanta falta ens fa en estos moments per a afrontar les conseqüències de la covid-19”, ha destacat.\nPer la seua banda, la regidora de Polítiques Educatives, Carmen Fuster, ha assegurat que s’estan acomplint els compromisos adquirits amb el Pla Edificant, tot i l’aturada forçosa durant l’estat d’alarma. Així, les actuacions de les 13 delegacions de competències de la Conselleria d’Educació dins el Pla Edificant estan en marxa. “A Gandia hem sabut recollir la magnífica oportunitat que ens ha brindat la Generalitat i hem estat en contacte directe amb tots i cadascun dels centres públics de la ciutat, entre ells l’Ausiàs March o el nou col·legi de les Foies, al Grau (on a la fi els seus alumnes deixaran d’estudiar a barracots). En esta legislatura es notarà molt el bot de qualitat en matèria educativa a Gandia”, ha recalcat.\nI és que de la totalitat dels 725 milions d’euros amb els quals compta el Pla Edificant en el conjunt del territori valencià, a Gandia li corresponen 23 milions d’euros. Si es té en compte que la mitjana autonòmica està en 145 euros per habitant, Gandia té la proporció més gran amb 300 euros per veí i veïna.\nFinalment, l’Alcaldessa ha destacat que la bona notícia de l’adjudicació de les obres de l’Ausiàs March, és que cal sumar-la a altres projectes anunciats durant les últimes setmanes i que estan dirigits a millorar la vida de les persones, “com ara el dipòsit de pluvials del Clot de la Mota (8,8 milions d’euros i 40 llocs de treball); l’aprovació de l’ARRUR Beniopa-El·líptica (3 milions d’euros i 225 llocs de treball); la nova subestació elèctrica de Sanxo Llop (17 milions d’euros i 30 llocs de treball); la reforma del passeig marítim i diversos carrers de la platja (1,5 milions d’euros i 30 llocs de la platja), etc.\nA més del nou Espai Sanitari Roís de Corella (18 milions d’euros). O inversions en justícia, amb el nou Palau de Justícia (17 milions d’euros)”. En total, 58 milions d’eurosamb els quals, en una sola legislatura i en plena crisi de la covid-19, “recuperarem els drets de la ciutadania, fent un gir de progrés sustentat en projectes reals i amb números en els pressupostos. Les inversions importants i urgents d’esta ciutat estan garantides gràcies al Consell, que segueix apostant decididament pel Pla Edificant i per fer realitat el nou Ausiàs March. I també estan garantides perquè l’Ajuntament de Gandia ha mantingut la seua salut econòmica i administrativa”, ha conclòs.\nL’actuació contempla la rehabilitació integral de l’edifici original i ampliació d’este, d’acord amb les actuals necessitats del centre; la creació d’un nou accés; el manteniment dels valors patrimonials originals de l’institut; i l’adequació de les instal·lacions i equipament del centre, d’acord amb la vigent normativa.\nL’institut es va construir en 1935 i 1956 (s’hi farà una reforma íntegra amb manteniment i reforç estructural. Una superfície de 2.104 m2. Es tancarà l’illa respectant el volum dels antics i amb dues plantes d’altura i dues plantes retranquejades al carrer Abat Sola. La zona de nova planta (inclou la part assolada), té una superfície de 4.949 m2.\nEspais docents: 16 aules d’ESO, 8 aules de Batxillerat, 21 aules específiques i 6 espais comuns i serveis. Les instal·lacions també podran gaudir-se per la resta de la ciutat.\n💰 La @generalitatvalenciana incrementa un 150%\n🌹👏👏 José Enrique ja té el seu "Pack Soc\n🏃♀ El pròxim diumenge torna la Run Cà\n🚧 Dimarts que ve s’inicia la reforma integral\nPrieto és un alcalde capaç, treballador i compromés, amb un gran tarannà i talent per a governar Gandia\nEl pròxim diumenge torna la Run Càncer Gandia presencial amb la setena edició\nDimarts que ve s’inicia la reforma integral d’un tram del carrer Cardenal Cisneros amb 142.000 euros


Inici » No t'oblidem, Maestro.\nVictor Ammann, el Maestro, artista de Pallassos Sense Fronteres que va participar en expedicions a Palestina, Chiapas, El Salvador i Colòmbia, músic i pianista de l'orquestra del Circ-Cric ens va deixar ahir. Allà on es trobi no oblidarem mai la seva generositat, el seu somriure i la seva música. Les seves notes volen entre nosaltres, i les seves melodies ens acompanyen, i ho faran, sempre. L'acte de comiat a Víctor serà el divendres 22 de febrer a les 11,25h al tanatori Sancho d'Àvila, a Barcelona. Sala de vetlla número 14, a partir de les 13h de dijous 21.


Gatwick, situat al sud de Londres, és el segon aeroport de la capital. Calen vols programats més tradicionals, però també diverses companyies aèries de baix cost.\nGatwick Express : entrena tots els minuts 15 connectats\namb l'estació de Victoria, per un temps de viatge de 30 minuts. No funciona tota la nit, per això sempre us aconsello que reviseu els horaris. Cost de 19 £ a l’anada, £ 32 d’anada i tornada. Més que coses dels rics, això és un autèntic robatori. No recomanable!\nFerrocarril del Sud : utilitza la mateixa línia de tren Gatwick Express, però sense robar-te. Té trens cada 20 minuts que triguen uns minuts 40 a arribar a la destinació. També funciona nocturnament però amb menys freqüència. Un consell: de vegades a Londres passa que un bitllet d’anada, és a dir, d’anada, costa al voltant de 10 / 16 £, és a dir el mateix preu d’un bitllet d’anada i tornada. Per tant, sempre és recomanable comprar un bitllet de tornada en un sol bitllet. recomanat.\nFirst Capital Connect : quatre trens per hora que connecten amb l'estació de London Bridge i St. Pancras International, on l'Eurostar surt cap a París (a través del Túnel del Canal). Cost al voltant de £ 10 / 16 d’anada i tornada en funció del temps\nNational Express : com s'ha esmentat anteriorment, el servei és cada minut 15 / 30 (dia i nit) i connecta l'aeroport amb l'estació de Victoria. També hi ha parades intermèdies i el trajecte dura aproximadament 70 / 90 minuts (la durada varia en funció del trànsit i, per descomptat, és més ràpida a la nit). El preu del bitllet és d’uns 10 £.


Senglanassos: de gener 2014\nPublicat lluis a 29.1.14 13 comentaris:\nPublicat Pins a 13.1.14 13 comentaris:\nHem fet un munt de cops l'Olla de Maçanet, però curiosament cap dels participants en aquesta sortida havíem fet abans l'olla més important de Catalunya, l'Olla de Núria. El passat dissabte 20 d'octubre vàrem fer aquesta clàssica i alhora actual travessa que tenim al Pirineu de Girona, ben a prop de casa.\nEs una travessa clàssica, per que la Vall de Núria, juntament amb la Molina, va ser on es van iniciar l'excursionisme i l'esquí català a principis del segle passat, tal com demostren les restes del primer trampolí de salts d'esquí que queden darrera del Santuari, fet el 1912. I a l'hora es un recorregut molt actual per que des de fa una anys es celebra una de les curses més destacades de l'skyrunning actual sobre el mateix recorregut que vàrem fer. En l'edició del 2011 hi va participar en Bananes amb un temps de 3h 39 minuts, deu ni do.(crònica al bloc)\nAquesta exigent travessa fa tota la volta al Santuari iniciant-se la pujada cap al cim més alt, el Puigmal. Així que el dissabte entre un i dos quarts de 8 ens vàrem trobar a l'aparcament del cremallera de Queralbs, en Lluís, en Xelino i en Marc procedents de Maçanet i l'Olga, l'Enric i jo procedents de Barcelona. Vam haver d'esperar una estona abans no sortís el cremallera dels excursionistes, el primer del matí. Estona que vàrem aprofitar per felicitar en Marc, que recentment havia finalitzat amb molt bon temps la Cavalls del Vent i per fer-nos unes quantes fotos.\nPerò poc després de les 8 ja arribàvem al Santuari, amb una temperatura inusualment alta per l'època i iniciàvem l'ascensió de gairebé 1000 m que ens va portar al cim més alt de l'Olla i de la província de Girona, el Puigmal. Durant la pujada vàrem observar una bona colla d'isards i muflons, que estan tant acostumats a veure excurionistes que ni s'immuten fins que ets ben a prop.Vàrem fer un breu descans al cim per esmorzar incomodes pel fort vent que feia i que ja no ens deixaria tranquils en tota la carena.\nDesprés de les fotos de rigor vàrem engegar de nou en direcció al Pic del Segre, observant en tot moment a la banda esquerra el Santuari de Núria i a la dreta la Cerdanya. Cap al Ripollès veiem un mar de núvols, de moment llunyà, però que calia tenir en compte.\nDesprés de les fotos de rigor vàrem engegar de nou en direcció als dos cims del Puigmal del Segre, veient en tot moment a la banda esquerra i al fons de la vall, el Santuari de Núria i a la dreta com s’obria la Cerdanya amb un paisatge molt més dilatat. Cap al Ripollès veiem un mar de núvols, de moment llunyà, però que calia tenir en compte quina evolució tindrien al llarg del dia. El vent era molt fort en aquest tram, en alguns moments es feia difícil mantenir l’equilibri, però per sort la temperatura no era molt baixa i el fred era suportable.\nDesprés del Puigmal del Segre vam davallar cap al Coll de Finestrelles, després del qual ens esperava una consistent pujada de 200 m fins al Pic del mateix nom. Des d’aquí vàrem continuar baixant i pujant cims i colls fins arribar al Coll de Noufonts, on ja havíem fet bona part de l’Olla i on ens vàrem adonar que els núvols pujaven ràpidament. Ara ja passaven cap al N pel Coll d’Eina, per on nosaltres havíem passat feia poca estona.\nVàrem tenir uns moments de dubte sobre si seguir i arriscar-nos a quedar envoltats pels núvols o bé iniciar el descens abans d’hora cap a Núria, però un noi d’un altre grup que també feia l’Olla ens va convèncer que no hi havia perill en continuar i que no estava previst que plogués. Tota l’estona el vent era molt fort, tot que no tant com al principi de la carena.\nDes d’aquest punt vam fer una ràpida ascensió al Pic de Noucreus i planejant vàrem arribar al coll del mateix nom, que pràcticament es troba a la mateixa alçada. Aquí vàrem parar a dinar una mica en un punt una mica reparat i gaudint de l’espectacularitat del paisatge.\nSense encantar-nos massa vàrem fer novament unes fotos de grup i vàrem iniciar el llarg descens cap a Núria. La baixada va ser molt espectacular. Cap a l’oest i ven llunyà veiem el Puigmal, primer cim del matí i a l’est ens vàrem encantar amb l’impressionant Vall de Coma de Vaca. També vàrem poder apreciar el Coll de la Marrana.\nPoc a poc vàrem anar baixant per prats i algun tram de rocs fins al cap d’una bona estona i envoltants per boirines que ara ens tapaven el paisatge i ara no, vàrem veure el camí dels Enginyers sota nostre i poc després vàrem arribar a l’Alberg de l’Àliga on ens vàrem reagrupar després de dispersar-nos a la baixada.\nEn aquest punt quan ja érem a quatre passes de Núria i degut a que en Lluís tenia pressa per marxar, vàrem decidir separar-nos i que ells s’avancessin per mirar d’agafar el primer cremallera que baixes. A mitja baixada vàrem veure com un Cremallera es disposava a entrar l’estació per baixar i en Lluís en Marc i en Xelino van baixar corrent per mirar d’agafar-lo. I aquí va venir l’anècdota curiosa del dia. No el van poder agafa i a més els van informar malament, dient-los que el següent cremallera tardaria molt en sortir. Així que com que tenien molta pressa van decidir baixar corrents fins a Queralbs, el que era una pallissa considerable després de tot un dia caminant per la carena.\nEls altres tres vàrem baixar tranquilament, ens vàrem descansar una estona al bar, vam prendre un tallat calent i vàrem agafar un cremallera que va sortir al cap de poca estona després. El curiós va ser que en Xelino baixant corrent va veure l'Olga a dins el Cremallera i quan nosaltres ja estàvem a Campdevànol ells tot just arriben al cotxe. Ja ho diuen, que els últims seran els primers.\nPublicat Pins a 13.1.14 28 comentaris:


Aniversari de plata d'una revista\n26 febrer 2021 08:33\nMiquel Àngel Limon | 29 octubre 2007\nLa meva modesta carrera periodística discorre de la mà d'una il·lusió de joventut: la creació i el manteniment de la Revista de Ferreries, posada en el panorama mediàtic de la Menorca de començament dels anys vuitanta, quan, per a mi, l'ofici de cronista era un compromís idealista i fascinant, picat per la vanitat de voler-ho canviar tot. Ara bé: en la vida del quinzenari, no cal dir-ho, hi som estat, personalment, un element de segona o tercera fila "i potser faig curt. Però, açò no obstant, el fet precís és que la biografia professional que port escrita apareix lligada, invariablement i sense desviacions, a la trajectòria de la capçalera ferrierenca. Hi ha una mena de feliç inèrcia en paral·lel entre ella i un servidor que no només vindic per a mi, sinó que em conhorta dels desenganys assegurats que el periodisme amaga darrere de la faç amable.\nEls qui saben de mi amb un mínimum de perspectiva cronològica m'hauran vist deambular "generalment collint èxits magres" per la premsa diària, per la ràdio i per la televisió informatives de Menorca o per a Menorca. Recordaran, potser, que he actuat, en algun moment, de coordinador de capçaleres com ara el mensual Boínder, que no es nodrí de res més que de cabòries de cafeteria a la tarda abans de sopar. També és fàcil que sàpiguen que he ocupat funcions de col·laborador habitual a les pàgines d'El Temps, o d'ocasional a Serra d'Or; que he fet el periodisme d'agència per a EFE, o de corresponsal per a La Vanguardia i El Punt de Girona. Etcètera. Tot aquest feix d'activitats periodístiques "més aviat aparent, no cal dir-ho", per una raó o altra "sovint en contra de la meva voluntat íntima", s'ha vist marcat per les interrupcions. Mai no ha assolit continuïtat; la continuïtat "s'entén" de la constància i la progressió lenta però irreversible que jo hauria volgut practicar. No, no he pogut aconseguir estabilitat. Tantes i tantes incidències extraprofessionals "alguna de molt dura" m'han anat arraconant de la via periodística pura, fins fer-me fora, o bonibé. En els darrers anys, si no hagués estat per la venturosa convidada de Diari de Balears "amb el rera fons de la Revista de Ferreries", què en quedaria, avui, del meu vessant periodístic? Potser no hi serien visibles ni les desferres. És curiosa la demoníaca peculiaritat d'aquest ofici anomenat periodisme. Si hom no va ull al vol, expulsa del seu si als professionals més aquilotats, als de base acadèmica i vocació colrada, i, en canvi, consolida elements de l'intrusisme. El fenomen sinistre, tanmateix, a mi no em dol: em límit a descriure'l com un metge faria amb les dolences d'un seu pacient. Però ho deix en aquesta cruïlla epistemològica. El que d'antuvi mirava de contar-vos abans de caure en l'anterior egotisme, era que la meva trajectòria de línies discontínues ha conegut, al capdavall, un capítol mai no interromput. Quan hi pens m'adon que hi ha un tret de constància, de continuïtat. Parl, és clar, de la Revista de Ferreries. Fent balanç, hi constat que la meva carrera sempre ha evolucionat "o, si voleu, ha reculat" tenint una companya viva i persistent, sense cap mena de ruptura. En totes les etapes, en totes les giragonses que he hagut de sortejar en ma vida, hi hagi exercit una modalitat o altra, mai no m'hi ha faltat la Revista de Ferreries "vull dir com a actor periodístic. Ja sé que cal que confessi que hi he fet aportacions sense importància explícita. Però m'omple de goig advertir que hi vaig tenir el privilegi de participar en la seva fundació, i que en els primers temps solia posar una mà per maquetar-la i paginar-la, o per redactar alguns comentaris editorials. Després hi he anat destil·lant articles i comentaris d'actualitat.., i així fins al dia d'avui, en què hi tenc oberta una secció d'efemèrides comentades. Tot plegat, resulta que sempre he notat al meu costat la presència de la revista, inclosos aspectes mercantils, quan la capçalera va cobrir una primera etapa com a setmanari. Posat, idò, dalt del cim d'aquesta talaia em seria còmode teixir una llarga i atapeïda tela de valoracions doctrinals sobre tan estimada publicació. D'entre moltes, no vull passar-ne par alt una de capital, a parer meu. La Revista de Ferreries és un exemple excepcional de la nostra hemerografia insular, així des d'una perspectiva de quantitat en el temps, com des de la perspectiva del model de la comunicació social a Menorca. Pel que fa al primer aspecte, perquè arribar als vint-i-cinc anys és una fita de poquíssims antecedents. I des del punt de vista de la comunicació, perquè la seva existència ha donat lloc a l'aparició, a ca nostra, de l'important fenomen de la premsa local. Per tot açò, la meva felicitació per l'aniversari de plata hi és intensa i extensa. També per raons de biografia íntima que tants lenitius li deu.


Motor econòmic gripat: necessitem un cotxe nou – LA VEU D'ALGEMESÍ\nMotor econòmic gripat: necessitem un cotxe nou\nHome/Actualitat/Motor econòmic gripat: necessitem un cotxe nou\nCiutadans.- Si alguna cosa té la nostra alcaldessa són bones paraules: Anem a reindustrialitzar Algemesí (El Mundo, 2016), Impulsarem la dinamització econòmica (Las Provincias, 2017), però Algemesí no necessita bones paraules sinó FETS i la realitat és que les nostres empreses cada dia tenen més dificultats per obrir la persiana. Què farem nosaltres quan governem? Sens dubte, canviar les coses:\n– Exigirem a les institucions pertinents la creació d’infraestructures que milloren la comunicació dels nostres polígons.\n– Fomentarem de la venda online dels comerços locals. Crearem una App per a que els nostres comerços venguen en línia i espais web on poder vendre els productes a més gran escala. També els formarem per aprendre a utilitzar el comerç online, etc.\n– Recolzarem especialment als autònoms del nostre poble. Entenem que són el motor de moltes famílies d’Algemesí.\n– Posada en marxa de ALGEMESINNOVA, un programa que finançarà projectes innovadors d’empreses d’Algemesí que ajudaran a millorar el nostre poble. Aconseguint, d’una banda millorar la vida dels algemesinencs i de l’altra impulsar economia local.\n– Fomentarem el turisme com a motor d’activació professional al poble. Tenim un potencial que està poc “explotat”. Allotjament (rural i urbà), gastronomia o naturalesa són territoris encara per explotar.\n– Millora en el servei de recollida de residus. Ens comprometem a netejar eficientment, no solament el casc urbà, sinó també els polígons industrials, perquè també representen la imatge d’Algemesí.\n– Baixarem els impostos de caràcter municipal, perquè sabem que es pot fer el mateix per menys. Simplement, cal ser més eficients amb els recursos de què disposem.\n– Crearem una regidoria per a la gestió de fons estatals i europeus que ens reportaran més ingressos i així dotarem de nous serveis sense que això supose una major despesa.\nEn definitiva, anem a tornar a Algemesí la IL·LUSIÓ. És el moment de l’ACCIÓ. ANEM a fer el que diem per a en quatre anys poder dir als Ciutadans el que HEM FET!


14/04/2020 - 20:45h\nAmb la intenció “d’acostar” la música valenciana a les nostres llars, en eldiariocv.es hem volgut recuperar el cicle ‘Cançons de prop’, un extraordinari recorregut per algunes de les principals veus del potent catàleg valencià. Els dotze episodis d’aquesta sèrie de reportatges audiovisuals es van gravar fa ara tres anys en un context radicalment diferent a l’actual estat de confinament. Per això, no hem volgut perdre l’oportunitat de preguntar-los com estan, com porten la quarantena, com pensen que serà el futur d’aquest incert escenari per a un sector ja precaritzat com és la música.\nÒscar Briz (L’Alcúdia, 1965) protagonitza el segon capítol de 'Cançons de prop'. Cantant, guitarrista i compositor, Briz és un dels més prolífics i versàtils de l’escena musical valenciana. D’ell s’ha dit que “les seues cançons tenen paisatges” i que “per elles transcorren històries”. Li hem preguntat quin títol dins del seu repertori ens recomana per aquests dies de confinament i ens respon Les Màscares (Entre llums i ombres, 2015), una cançó que ens anima a ballar i que comença amb aquestes paraules: “Porta ací la caixa, ompli la marraixa, passa'm la cassalla, que vull fer un glop”.\nLa teua carrera professional suma més de 20 anys de recorregut. Durant aquests anys, has viscut un escenari d'incertesa semblant al que estem vivint ara?\nÉs clar que mai no hem vist res semblant. La cançó popular i la indústria muntada al seu voltant han pogut créixer i evolucionar perquè a Occident, almenys, hem viscut un llarg període de pau, no mancat de tragèdies i conflictes, evidentment. Estem immersos en un període i uns fets històrics que estan tenint i tindran unes conseqüències insospitades. Hem viscut com si no fórem part del bell planeta que ens permet viure. Molts creadors de música hem sigut molt crítics amb les direccions erràtiques que, al nostre parer, hem pres com a espècie però, fins i tot entre el sector més conscienciat de tot l'espectre de les arts en general, mai no esperàvem un cop tan universal i transversal com el que estem rebent.\nEstaves immers en algun projecte? Com t'ha afectat individualment?\nI tant! A banda de projectes discogràfics sota el meu nom (enguany un de més ambiciosos que apuntava a una revisitació-regravació de part de l'obra creada els darrers vint anys), toque i cante com a intèrpret en tres i de vegades quatre diferents formacions de directe, les reserves de les quals han estat cancel·lades. En el present estat d'incertesa, no sabem quan o si podran tornar a ser programades. Absolutament tot ha quedat aparcat, com un cotxe al pàrquing d'un aeroport l'amo del qual no sabem quan tornarà.\nI com penses que pot influir en el sector?\nEn un sector en què prima la precarietat i el caràcter irregular de la faena, açò només pot afegir devastació. Cap govern ha estat capaç d'abordar i regular urgentment i seriosament els sectors laborals relatius a les arts, tenint en compte les dinàmiques intrínseques de cadascun. Ara mateix, els empresaris que treballen en l'explotació de la música en directe estaran amb tota seguretat tenint tota mena de problemes però, si del que parlem és dels milers de músics que treballem sense cap cobertura o sota un sistema fiscal que no té en compte aquell caràcter del nostre treball que abans comentava, la cosa pot ser dramàtica. És el que passa quan la cultura no es considera un bé de primera necessitat i a tractar i cuidar al màxim.\nDe quina manera estàs vivint els dies de quarantena?\nSóc un privilegiat que viu en una zona de muntanya, amb espai de sobra i tot el que necessite. Uns altres potser no tenen tanta sort. Diguem que, donades les circumstàncies, un se sentirà privilegiat en major o menor mesura, però hi ha milions de persones al món que, per no tindre, no tenen ni vàter, ni aigua corrent per rentar-se les mans, que viuen amuntegats en espais minsos... Aleshores, els que gaudim de circumstàncies favorables, aprofitem el temps per fer una mirada interior, estar amb nosaltres mateixos, aprofitant l'excepcionalitat del període: cap urgència, cap lloc on anar... És realment increïble. Cap de nosaltres hem viscut res semblant.\nQuina cançó del teu repertori ens recomanes per animar-nos durant aquests dies de confinament?\nDoncs això és fàcil perquè a més, pel títol ens ve que ni pintada: Les Màscares, del disc Entre llums i ombres del 2016. A banda del contingut, la cançó es pot ballar fàcilment, una activitat que personalment m'encanta i, confinats en casa, ens pot alliberar i ajudar a soltar pes, tot i que siga una estona.


Futbol i bàsquet dominen el 'prime time'\nL'Holanda-Alemanya va ser el segon enfrontament més vist de l'Eurocopa. El quart partit de la final de l'ACB supera el mig milió d'espectadors\n2 min. Barcelona 14/06/2012 09:41\n260x366 L'Holanda-Alemanya va liderar el 'prime time' / YURI KOCHETKOV / EFE L'Holanda-Alemanya va liderar el 'prime time' / YURI KOCHETKOV / EFE\nL'Eurocopa va viure ahir un dels seus grans duels, i l'audiència va respondre. El partit entre Holanda i Alemanya, que oferia Telecinco, va ser l'emissió més vista del 'prime time' –i la segona del dia, només per darrere del 'Telenotícies migdia'–, amb 651.000 espectadors i una quota de pantalla del 22,2% a Catalunya. Es tracta del segon partit més vist fins ara de la competició, per darrere de l'Espanya-Itàlia de diumenge.\nAcabat el matx, que va ser líder indiscutible del primer a l'últim minut, el domini va passar a La 1, que va reunir 530.000 persones de mitjana –un 16,6% de quota de pantalla– amb el quart partit de la final de la Lliga ACB de bàsquet. Durant la primera meitat –que es va solapar amb el futbol–, el seguiment es va situar al voltant dels 400.000 espectadors, però a la segona part, ja sense la competència de l'Eurocopa, es va disparar fins a les 700.000 persones, amb una punta al final de 925.000 espectadors i un 31,8% de 'share'. Aquestes xifres van convertir el partit en la segona emissió més vista de la nit i en el matx més seguit dels quatre que s'han disputat fins ara de la final.\nTot plegat va deixar el 'Sense ficció' de TV3 en la tercera posició de la franja, amb 401.000 espectadors i un 12,3% de quota, mentre que el comiat de la sèrie d'Antena 3 'Los protegidos' es va haver de conformar amb 342.000 seguidors.\n1. Telecinco: 14,5%\n3. La 1: 10,4%\n4. Antena 3: 10,1%\n6. La Sexta: 4,6%\n9. La 2: 2,2%\n10. Disney Channel: 2,2%