12. El Govern crida a votar ben d'hora - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nDietari 2014 Dimarts, 19.9.2017. 20:12 h\n12. El Govern crida a votar ben d'hora\nGirona, Puigdemont, referèndum\nQueden 12 dies. El Govern segueix treballant intensament. Aconseguirà obrir els col·legis amb les urnes i les paperetes?\nJordi Turull ha fet una crida que ja fa mesos es preveia lògica: els electors haurem d’anar el més aviat possible a votar. Si pot ser, a primeríssima hora. La idea és la de protegir l’obertura dels col·legis electorals, i després, haver fet la feina per si la Guàrdia Civil (i els Mossos?) retiren urnes.\nEl cos policial espanyol segueix fent feina, intervenint i decomissant material electoral. A canvi, la gent segueix apropant-s’hi i deixant clavells als cotxes. Avui han fet un pas més i han trobat a l’empresa Unipost notificacions de les meses de l’1O. Hi han entrat sense cap ordre judicial, contravenint la legalitat una vegada més. Turull ja ha dit que això no aturarà la votació, però ja hem vist que el Govern segueix prenent precaucions. Tot això mentre els primers alcaldes ja han començat a anar als jutjats a declarar, negant-se a respondre les preguntes.\nEls dos temes del dia però, han estat l’admissió a tràmit del recurs del Govern de Catalunya contra els acords del darrer Consell de Ministres que es donaven a conèixer divendres i es publicaven al BOE dissabte referents a la intervenció dels comptes de la Generalitat, i l’escorcoll a l’Ajuntament de Girona per mirar de tacar la imatge de Carles Puigdemont i vincular-la al 3%.\nSobre això darrer, la notícia apareixia en portada a La Razón i, a primera hora del matí ja hi havia premsa espanyola a la plaça del Vi de la capital gironina. Els mitjans espanyols n’han estat parlant durant tot el matí, però el cert és que no s’ha trigat massa a saber que l’única implicació del president català en tot això va ser la d’encarregar una auditoria externa el 2013 per mirar de destapar també el cas, després de sospites de la implicació dels anteriors governs socialistes. A TV3 ja hem notat la mà de Vicent Sanchis, que ha preferit no participar del circ mediàtic i ha relegat la informació a després del ‘bloc electoral’.\nLa massa de gent que s’ha implicat amb el seu Govern a hores d’ara és tant gran, que aquestes tàctiques ja no tenen efecte. Fins i tot la plataforma Aigua és Vida ha denunciat la utilització de l’escorcoll per fer mal al referèndum. I la CUP també.\nPel que fa a l’admissió a tràmit del recurs de la Generalitat, Junqueras ha defensat avui que això suspèn la intervenció dels comptes catalans i el Tribunal Suprem ha dit que no. La idea de fons és la de fer que passin els 12 dies que queden, i la intervenció no s’acabi produint, a l’espera de què passi l’1 d’octubre. Mentrestant, Hisenda ha limitat els límits de despesa de les targetes dels membres del Govern. Junqueras també ha dit que parlaran amb els bancs, que són els gestors finals dels calers de la Generalitat.\nLa situació va agafant complexitat, però l’Estat sembla que ha malgastat un cartutx important avui a Girona. Tanmateix, a una setmana i mitja del gran dia, fan bé de donar-ho tot. Fins i tot podria ser que notícies d’aquest estil mobilitzessin el vot del No, que de moment segueixen encarnant Cs, PSC i PP a Catalunya. El PSC segueix agitant el vot abstencionista denunciant atacs als seus alcaldes, amb la cobertura dels mitjans espanyols, i al carrer veiem com brigades municipals ara es dediquen a retirar pancartes i domassos del Sí de balcons privats. Els alcaldes no s’arronsen i han començat a denunciar que la Policia Local no pot actuar com a Policia judicial.\nDes de Podemos, ahir Pablo Iglesias convocava una estranya reunió de la formació i de tots les formacions satèl·lit. Sembla ser que hi ha un grup de treball que fan anomenar 'govern a l'ombra' on es preparen les eleccions espanyoles de 2020. Hi va participar Xavier Domènech d'ECP i Catalunya en Comú, però no es va convidar al dissident Dante Fachín que, per cert, representa Podemos a Catalunya. La proposta va ser la d'impulsar una espècie d'assemblea d'electes a la desesperada aquest proper cap de setmana per negociar (amb qui?) un referèndum d'autodeterminació a Catalunya que avui hem sabut que seria "no vinculant". Espanya és així, no hi ha sortida possible. Ni tant sols els que diuen que et deixarien votar escoltaran què diguin les urnes. El PSOE, a qui van interpel·lar amb aquesta proposta, va respondre d'immediat amb un "No" molt rotund. En el fons, les paraules més o menys amables porten al mateix lloc: "España no se puede romper, Cataluña es española".\nEstan passant moltes coses, com poden veure, en pocs dies. Ahir, després d'oferir-los el testimoniatge diari, coneixíem que Hongria deia que respectaria el resultat que sortís de l'1 d'octubre. Això no ho veuran als mitjans de fora. Les autoritats municipals catalanes han començat a desfilar pels jutjats, els drets essencials segueixen estant vulnerats per part de l’Estat espanyol... però les paperetes ni tampoc les urnes apareixen. On són les paperetes? On són les urnes? I, per altra banda: arribaran les targetes censals? S’obriran els col·legis amb normalitat? Votarem? O tot això està gestant una DUI? Queden 12 dies.\n2003 lectures Cap comentari


Nova vaga de fam en el CIE de Zona Franca en protesta per les condicions d’internament – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Nova vaga de fam en el CIE de Zona Franca en protesta per les condicions d’internament\nNova vaga de fam en el CIE de Zona Franca en protesta per les condicions d’internament\nConcentració a Barcelona davant de l'oficina d'estrangers del c/Murcia nº42 aquest divendres 11 de Febrer a les 12h. per a donar suport a les persones que han portat a terme la protesta, i per a visibilitzar la seva lluita en el carrer i davant les institucions responsables.\nDilluns passat dia 7 vam tenir coneixement que un bon nombre de persones empresonades en el CIE de Zona Franca havia participat en una nova vaga de fam. El dimarts ens desplacem al centre i vam poder constatar que el divendres dia 4, 72 persones van iniciar una vaga de fam en l'interior del CIE. La protesta va durar fins a dilluns passat, dia que els últims que mantenien la vaga van decidir deposar-la perquè es trobaven malament.\nEn aquesta ocasió no hem pogut conèixer fora que estava tenint lloc aquesta vaga de fam fins que la mateixa estava finalitzant. No obstant això, considerem que és necessari donar a conèixer aquesta proposta per a combatre l'opacitat del que passa en l'interior dels CIE. I per això, hem decidit prendre el carrer de nou, per a donar-los suport, exigir el tancament dels Centres d'Internament d'Estrangers i que es posi fi a la maquinària racista de deportació de persones migrants articulada principalment mitjançant la legislació d'estrangeria.\nLes persones que van participar en la protesta exigien la seva posada en llibertat, ja que consideren que és completament injust que se'ls privi de llibertat per no tenir la seva situació regularitzada. A més denuncien i denunciem des de fora que les condicions del Centre d'Internament d'Estrangers són absolutament deplorables. En l'interior del CIE els maltractaments, la humiliació, la falta de les mínimes condicions d'higiene, salut i alimentació, són la normalitat. Una normalitat absolutament preocupant i que es va allargant en el temps.\nIgual que sembla que la societat ha assumit que les redades selectives i racistes, el tancament de persones migrants i la seva deportació forçosa i violenta formen part de la “normalitat democràtica”. Igual que quan han intentat imposar aquesta normalitat democràtica després de l'obertura dels CIE, després de la mort de Mohamed, o després de cada abús de poder quotidià que té lloc a l'empara de la maquinària de la deportació, nosaltres no romandrem impasibles.\nConcentració contra els CIE, i contra la legislació d'estrangeria i el seu reglament en vistes d'aprovació,\nDivendres 11 de Febrer a les 12h. en l'Oficina d'Estrangers del c/Murcia nº42 (Metro Navas), Barcelona\nCoordinadora “Estamos EnRedadas”


La líder dels comuns al Parlament, Jéssica Albiach, ha sostingut que "el Govern també ha de fer la seva feina" per contenir la pandèmia del coronavirus a Catalunya, més enllà de demanar a el Govern central la declaració de l'estat d'alarma.\n"No ens oposarem a aquesta restricció, perquè considerem que en moments excepcionals cal tirar endavant mesures excepcionals, però volem dir que només amb restriccions no pararem el virus", ha afirmat.\nConsidera que "està bé que el Govern de la Generalitat demani sacrificis a la ciutadania, però també ha de fer la seva feina", en particular, reforçant la sanitat pública. "És imprescindible, i així li ho vam traslladar als membres de Govern, que es reforci i enforteixi la sanitat pública, que a hores d'ara ja comença a estar molt estressada i tensionada", ha mantingut.\nAixí, ha demanat reforçar l'atenció a la salut mental i un pla per "anticipar-se" a les residències i comptar amb professionals, amb l'objectiu d'evitar la situació que els centres van viure a la primera onada de coronavirus.\nTambé ha reclamat a juts perquè cap sector econòmic caigui, en les seves paraules, i "gratuïtat real i no 'fake'" del 061 -el telèfon de Salut Respon- després que el Govern aprovés subvencionar les operadores que no hagin repercutit l' cost d'aquestes trucades als usuaris durant la pandèmia.


Has seleccionat: juny 2014\n21/06/2014: Audiències i perfil social\nDes que es va estrenar el 2006, el programa s’ha mantingut sempre entre els més vistos del 33. L'audiència acumulada per temporada, considerant totes les reemissions, és de 4.248.000 espectadors. Cada capítol és vist per 200.000 persones diferents, tenint en compte també totes les reemissions anuals (fet que es coneix com a “reach”).\nEn el panel qualitatiu de GFK, el 97’6% dels enquestats manifesten que hi aprenen d’una manera original i diferent. La notorietat és molt gran, ja que el 97% del panel diuen que comentarien el programa amb gent del seu entorn. El 98,8% dels membres del panel afirmen que és un producte de qualitat.\nCom és el nostre públic\nHi predominen les dones de 25 a 44 anys, de classe mitjana i també alta. “Quèquicom” aconsegueix nivells superiors a la mitjana de la cadena entre els menors de 25 (dues dades molt rellevants tractant-se d'un espai de ciència). La classe mitjana és majoritària, però “Quèquicom” té una elevada penetració entre la població d’alt nivell adquisitiu, i en una proporció molt superior a altres programes de la cadena.\n04/06/2014: Reemissió "Inundacions: viure contra l'aigua"\nReemissió el 10 de juny de 2014 .


TAC12 TV - Canvis en les zones blaves i verdes de Tarragona\nCanvis en les zones blaves i verdes de Tarragona\nDimecres, 21 Juliol 2021 11:14\nEl consistori tarragoní preveu aprovar al ple d'aquest divendres canvis en les tarifes de la zona blava de la ciutat, uns canvis que entrarien en vigor a partir del setembre. Així, la primera mitja hora d'estacionament passarà a tenir un cost de 0,20 cèntims, respecte als 75 cèntims que s'aplicava fins ara mentre que el cost per estacionar durant dues hores en zona blava s'incrementa dels tres als quatre euros.\nL'objectiu és fomentar la rotació de vehicles en aquests indrets i evitar una saturació de les places d'aparcament de zona blava i verda. Des d'Aparcaments Municipals de Tarragona (AMT), també confien que aquesta nova tarifació ajudarà a dinamitzar el comerç del centre de la ciutat, un comerç que ha rebut amb optimisme la proposta.\nLa tarifa de la zona taronja es mantindrà a un euro per dia o 40 cèntims per als veïns de la zona. De fet, l'ajuntament vol potenciar l'ús d'aquests aparcaments dissuasius i per això n'ha anunciat l'ampliació de places.\nMés en aquesta secció: « El Port celebra les obres del tercer fil, però aposta per la via de l'interior Aparcar a Tarragona, més barat »


L’àlbum de solidaritat cap al poble ucraïnés recapta 827 € | La Finestra\nInici Entrevistes L’àlbum de solidaritat cap al poble ucraïnés recapta 827 €\nCom el cap d’Ángels Sanchis no pot parar i ja portava uns cursos donant-li la volta a crear un àlbum de cromos que servisca per a reivindicar la figura de la dona i, al mateix temps, per a jugar i aprendre l’idioma, en aquest cas l’anglés. I, com les coses bones han d’ocórrer, li va arribar la companyia que necessitava per a crear la seua il·lusió, Erika.\nEls alumnes solen portar en les seues motxilles cromos de futbolistes masculins, doncs bé, Ángels i Erika varen crear un àlbum i cromos amb les cent millors dones futbolistes del món. L’acceptació entre els alumnes ha sigut tot un èxit, aprenen anglés jugant.\nJa en plena temporada de Champions Invisible amb els cromos, arriba la invasió d’Ucraïna per Rússia. Refugiats ucraïnesos per tots els llocs d’Europa i actuals residents a Ucraïna, estan necessitats de productes de primera necessitat com a aliments i estris. Doncs bé, el que al principi era un joc per a aprendre, s’ha transformat en un àlbum de solidaritat cap al poble ucraïnés. Molta gent vol col·laborar i està anant a l’Acadèmia d’anglés d’Ángels per a agafar el seu àlbum. Ara, l’èxit ha depassat totes les expectatives.\nA tot això, afegir que les veïnes de Faura Concha i Pau de l’acadèmia «El Repàs», han editat una espècie de vocabulari amb dibuixos. Cada dibuix té el seu significat en tres idiomes: castellà, anglés i ucraïnés. Ha tingut molt bon acolliment aquesta iniciativa, no sols per als veïns ucraïnesos que es troben entre nosaltres, també per a altres llocs així com als quals segueixen a Ucraïna, els serveix per a aprendre les paraules més bàsiques.\nA continuació poden veure i escoltar a Ala, presidenta de l’associació Help Ucrina, on ha recollit els 827 € de solidaritat. A Renata, ucraïnesa que viu a Quartell. Així com a tots els que han participat en aquesta bona causa de solidaritat cap al poble ucraïnés.\nArticle anteriorHa mort: Dª PILAR CHORDÁ PÉREZ, veïna de Faura\nArticle següentQUARTELL CELEBRA EL CORPUS, TRAS DOS AÑOS DE PANDEMIA\nVICENT MARTÍNEZ, FILL DE FRANCO, REP AL REI EN LA FINCA...


Els museus de Tarragona s'obren als més petits per readaptar-se als nous temps\nL'estratègia del territori passa per incloure la mirada dels infants i les escoles a l'hora de gestionar els espais\ndimecres, 8 de gener 2020 - 06:01h\nLes activitats de recreació del Museu Nacional Arqueològic, un dels grans punts forts a Tarragona | MNAT\nBona part dels visitants que entren per la porta dels museus de l'àrea metropolitana de Tarragona són menuts. Sovint empesos per l'escola, i de vegades empesos també per les famílies, s'acosten amb curiositat i amb els ulls ben oberts a un dels espais culturals més icònics del territori. El Museu Nacional Arqueològic (MNAT), el Museu de Vida Rural de l'Espluga, els artístics clàssics i moderns, el Caixafòrum o també el del Port. Tant se val. Museus i infants van de la mà des de fa dècades, i no hi ha ni hi haurà alternativa possible pel bé de les dues parts.\n«L'actitud dels museus, com a agents culturals que som, no pot ser altra que difondre les nostres col·leccions i apropar-les a les escoles, als petits, al futur, per tal de garantir-les el millor legal possible», valora la Cap de Projectes del Museu d'Art Modern de Tarragona (MAMT), Marisa Suárez. «És el repte de despertar la seva curiositat des de ben petits, d'impulsar aquest interès, i per això és imprescindible articular museus oberts en constant relació amb les escoles del territori», defensa. El cas del MAMT, paradigmàtic, té aquesta visió tatuada a la pell des d'un ja llunyà 1991.\nAfavorir un clima de gaudi i descoberta per als infants, la clau per articular uns museus oberts i accessibles\nEl Museu d'Art Modern de Tarragona també aposta amb força pel seu programa educatiu | Cedida\nL'objectiu comú de l'òrbita dels museus de Tarragona és impulsar, reimpulsar i reivindicar la competitivitat i el bon estat de salut del turisme cultural del territori. I per fer-ho, estan decidits a incloure la mirada dels infants, els seus consells i inquietuds, a la seva manera de gestionar els museus. Afavorir un clima de gaudi i descoberta, crear una experiència turística i cultural el més completa possible i, per davant de tot, garantir que quan els menuts creixin, tornaran.\nPer a això, els museus volen que els infants siguin els protagonistes de l'experiència, que la seva veu certament compti en la fase de presa de decisions. «El contacte directe és bàsic, la capacitat d'adaptació és imprescindible», insta Suárez. Veu en el model una oportunitat de reivindicar el potencial propi de cada museu i de generar unes noves fornades crítiques, curioses i obertes que perdin la por a endinsar-se en els museus. Es mostra satisfeta i amb voluntat de perpetuar l'aposta.\nLes escoles, el millor soci del Museu de la Vida Rural: herències, memòria, llegat i futur\nEl Museu de la Vida Rural de l'Espluga és un dels grans ambaixadors de la proposta educativa dels museus de Tarragona | Museu de la Vida Rural\nDes de l'Espluga de Francolí i sense fer gaire soroll, el Museu de la Vida Rural s'ha consolidat com una de les grans joies patrimonials del nostre territori en els darrers anys. La seva directora, la Gemma Carbó, no dubta que el diàleg entre museu i escoles és el que consolidarà els lligams cada vegada amb més força. «Sempre hem volgut que l'educació i la pedagogia fossin el nostre eix central per connectar-nos amb el nostre entorn», exposa. Apareixen a la paraula els conceptes d'herència, de memòria i de llegat. El verb és, gairebé sempre, educar.\n«Si el Museu de la Vida Rural és una gran eina per relacionar la societat d'avui amb la natura, l'ecologia i l'herència cultural que ens precedeix, no hi ha millor soci que les escoles i els centres educatius!», resol. Proposa desenes d'activitats per traduir «la memòria del passat, la dels camins a seguir i els camins a aïllar» en «un llegat que reivindiqui la sostenibilitat i lluiti contra el despoblament» que amenaça cada cop més municipis de l'entorn rural de comarques com la Conca. Els menuts tenen la clau per evitar el desert, i en especial ho farà el seu sisè sentit de la curiositat.\nEnderrocar el prejudici dels museus feixucs, reivindicar el valor de descobrir-los des del gaudi\nEl camí és compartit, des de les visites guiades i teatralitzades del Museu Nacional Arqueològic (MNAT) a la vil·la dels Munts com les tradicionals excursions de l'escola que any rere any es van repetint. O activitats extraordinàries com quan els vuit museus de la ciutat de Tarragona es van unir al setembre per proposar un joc d'enigmes, compartits, en una exitosa iniciativa que va aplegar a un bon nombre d'infants i famílies de museu en museu. «És una experiència que enderroca el prejudici sobre que els museus són feixucs i reivindica el valor de visitar i descobrir-los a través del gaudi», explicava en aquell moment la directora del CaixaFòrum de Tarragona, Glòria Olivé. La mateixa línia.\nLes reserves familiars i les programacions escolars se segueixen incrementant any rere any, i els museus del territori són conscients que el camí més efectiu per una divulgació fluida passa per atreure aquest tipus de públic. Alguns casos, com el Museu del Port, viuran una autèntica revolució aquest 2020 per renovar-se amb un nou simulador o una sala de projeccions en 360 graus. Cadascú les seves armes, per tal que el guany sigui compartit. «Si els museus ens reivindiquem, el futur està més que garantit», recull la Gemma. Escoltar els menuts és convidar-los a repescar la memòria que cada museu té la funció de preservar, i és convidar-los a descobrir-la i a formar-ne part. Un retorn, al cap i a la fi; una estratègia de retorn: als tarragonins de demà, el llegat dels tarragonins d'ahir.\nEls museus de Tarragona s'uneixen per proposar un joc d'enigmes a l'octubre\n❗💦 ATENCIÓ: 63 Ajuntaments i 26 indústries de TGN sense aigua pel trencament d'una canonada\n🔴 ATENCIÓ: L'atur torna a pujar a TGN per tancar un bon 2019\nMuseu de la Vida Rural ensenyament museus patrimoni


Badalona es mou: NO A LA PRIVATITZACIÓ DE L’ESCOLA PÚBLICA, NO AL TANCAMENT D’AULES\nNO A LA PRIVATITZACIÓ DE L’ESCOLA PÚBLICA, NO AL TANCAMENT D’AULES\n[Nota de premsa TANCAMENTS DE LÍNIES DE P3.PDF]\nBadalona es mou lluitarem per a mantenir el nombre d’aules de les escoles pública de la ciutat i la disminució d’alumnes per aula per atendre millor la diversitat i millorar la qualitat dels centres públics.\nBadalona Es Mou, Plataforma de defensa de l'ensenyament públic promoguda per la Federació d'AMPAS de Centres Públics de Badalona conjuntament amb el Professorat manifesta que:\n- En dos cursos, el Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, amb el vist-i-plau de l'Àrea d'Educació de l'Ajuntament de Badalona, vol suprimir 2 aules públiques de P3 a la ciutat de Badalona. El curs 2013-14 ha eliminat un P3 a Llefià, i per al curs 2014-15 en vol eliminar un altre a La Salut.\n- Malgrat les afirmacions contradictòries i canviants, així com el ball de xifres en el nombre de places públiques ofertades a Badalona per als cursos 2013-14 i 2014-15, la realitat és que la ciutat de Badalona pot perdre 50 places públiques de P3 en 2 anys.\n- Per al curs 2014-15, l'escola Pere de Tera, que ha rebut 35 sol·licituds per a P3, i l'escola Baldiri Reixac, que n'ha rebut 33, perden una aula de P3; mentre una escola privada concertada de Llefià amb una demanda de només 16 places manté el concert i l'aula de P3.\n- Les dades demostren que la política del Departament d'Ensenyament a la nostra ciutat consisteix en:\n· Eliminar places públiques de P3.\n· Augmentar la ràtio de les escoles privades concertades.\n· Mantenir aules de l'escola privada concertada amb baixa demanda de places.\n· Mantenir el concert d'escoles privades concertades sancionades per frau en la gestió de dades de l'alumnat i en el procés de matriculació.\n· Promoure la privatització del sistema educatiu afavorint l'oferta de l'escola privada concertada en detriment de l'oferta de l'escola pública.\nPer tot això, reclamem al Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya i a l'Àrea d'Educació de l'Ajuntament de Badalona que:\n- La ciutat de Badalona recuperi les 50 places publiques de P3 suprimides.\n- Eliminació progressiva dels concerts amb l’escola privada amb poca demanda i manteniment de les places públiques de P3 de les escoles de Badalona.\n- S'elimini el concert d'aquelles escoles privades concertades sancionades per frau en la gestió de dades de l'alumnat i en el procés de matriculació.\nMalgrat els esforços del Departament per confondre i intimidar a les famílies, malgrat l’ocultació malaltissa de la seva planificació que obeeix a les directrius politiques que estableix l’actual Consellera d’Ensenyament i malgrat la passivitat i desconeixement que membres del nostre Ajuntament exhibeixen als mitjans de comunicació, no ens quedarem de braços creuats. La comunitat educativa de Badalona, organitzada en la plataforma de “Badalona es mou”, no permetrem la privatització de l’escola pública i denunciem la demagògia del govern del PP a la ciutat i de CiU a la Generalitat de Catalunya per justificar el tancament d’aules en centres públics i, amb els mateixos criteris, mantenir-les en els centres privats concertats pagats amb diner públic.“Badalona es mou” crida a la mobilització de tota la comunitat educativa per defensar el dret a una educació pública de qualitat per a totes les nenes i els nens de la ciutat.\nBadalona, 6 de maig de 2014\nPancarta penjada el (05/05/14) al Baldiri Reixac\nConcentració (05/05/14) al Pere de Tera\nEnviat per badalonaesmou a 15:39\nTROBADA ESCOLES GROGUES de BADALONA\n#TotsSomBaldiri Intervenció al Ple Municipal\nBadalona aconsegueix l'ascensor pel Baldiri!\nFEM CADENA, QUE NO ENS ROBIN EL P3 I L'ASCENSOR: #...\n22 de Maig / 17h / Cadena humana al voltant de l'e...\ndiem #SI #SI A L’ESCOLA PÚBLICA\nAssemblea Escola Baldiri Reixac de Badalona\nCOMUNICAT DE L’ASSEMBLEA PERMANENT DEL BALDIRI REI...\n#PeredeTera manté el P3! Continuem! Convocatòria a...\nAssemblea Oberta en defensa de les línies de P3 pú...\nComunicat de les escoles públiques de #Badalona: U...\nL'alcalde de #Badalona ens menteix sobre el tancam...\nNO A LA PRIVATITZACIÓ DE L’ESCOLA PÚBLICA, NO AL T...


El jutge deixa en llibertat la dona de Mainat però té prohibit apropar-se al productor i als seus fills\nEl magistrat veu encertades les mesures\nper Júlia Navarro / ACN 25/10/2020 17:26h\nEl magistrat del jutjat d'instrucció número 32 de Barcelona ha deixat en llibertat la dona del productor Josep Maria Mainat, però li ha prohibit apropar-se a menys de 1.000 metres de Mainat i dels seus fills. Ángela Dronrowolski, que està investigada per homicidi en grau de temptativa del seu marit, s'haurà de personar periòdicament al jutjat i ja se li ha retirat el passaport.\nEl magistrat li ha prohibit sortir del territori nacional. La fiscalia havia demanat presó provisional sense fiança o subsidiàriament mesures de control, com ara l'allunyament de la víctima. La representació de Mainat, per contra, no es va adherir a la petició de presó, però sí a les mesures alternatives, incloent-hi també l'allunyament dels fills.\nEl magistrat subratlla que la dona de Mainat no ha intentat fugir del país en els tres mesos que han passat des de l'inici de les actuacions judicials, i tampoc aprecia falta d'arrelament a la ciutat. Constata que el risc de fuga no ha desaparegut totalment, però creu que hi ha mesures que es poden prendre al marge de la presó, com ara la prohibició d'apropar-se a la víctima i als seus fills.\nEl jutge veu encertades les mesures d'allunyament demanades\nEl jutge és conscient, diu, dels «nombrosos episodis de violència protagonitzats per la investigada respecte a la víctima i el fill menor d'aquest, fruit d'una relació anterior». També constata que en aquest cas hi ha indicis racionals de criminalitat contra l'acusada. Per tot plegat, veu encertades les mesures d'allunyament demanades.\n«Estic atabalat però amb molta calma interior»\nEl fundador de Gestmusic en acudir als jutjats aquest dissabte va indicar que es troba «atabalat però amb molta calma interior», perquè necessitarà aquesta tranquil·litat per a poder enfrontar tot el procés legal que està previst que s'estengui durant diversos mesos, tal com ell mateix ha explicat. «Aquesta instrucció va per a llarg, trigarà un any».\n«No, no, no», va ser la resposta que va fer el català quan Miquel Valls, el reporter del programa de Mediaset, li va preguntar si esperava convertir-se en protagonista d'espectacles com els que ell mateix ha creat. A més, també va confessar que ell pensava que la causa seria únicament judicial o penal, però en veure totes les persones que han anat formant part del seu cas a mesura que avançaven les setmanes es va adonar que havia passat a un altre gènere.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Justícia


Jordi Basté seguirà un any més liderant RAC1 i renova per a l'any vinent\nLa temporada 2018-2019, Jordi Basté tornarà a estar "fatal, com sempre". Perquè el director i presentador d'El món a RAC1 tornarà a donar el "Bon dia Catalunya, benvinguts al món" als oients durant l'any vinent. "Dia d'EGM. Notes de final de curs. I he de dir que ens hem guanyat les vacances". Jordi Basté pronunciava dimecres aquestes paraules després d'escoltar-se els senyals horaris de les 8 del matí. Però es quedava curt. No només s'ha guanyat les vacances. També s'ha guanyat la renovació. Han estat dies de felicitacions i de xifres històriques de la ràdio en català i dies de signatura de contractes.\nRAC1 torna a ser la ràdio més escoltada de Catalunya, amb 892.000 oients, amb la millor mitjana de la història, molt per sobre de Catalunya Ràdio amb 614.000 oients o la Cadena Ser, amb 328.000 oients. Unes xifres a l'abast de pocs, però encara més si ens centrem en el programa que dirigeix i presenta Basté des del 3 de setembre del 2007. El món a RAC1 és el programa més escoltat de Catalunya amb 701.000 oients i el vuitè més escoltat a tota Espanya, mentre El matí de Catalunya Ràdio n'assoleix 468.000, i Hoy por hoy 203.000. Però és que les dades directament són demencials durant l'hora que va de 8 a 9 del matí: aquells 60 minuts dels "apunts imprescindibles per anar pel món" baten rècords, sent seguits per 393.000 oients cada dia només en aquella hora.\nCom cada temporada que acaba, hi havia una ombra grisa damunt els estudis de Francesc Macià. Basté és el pal de paller de l'emissora i cada any que passa, se supera a ell mateix. Però també hi ha l'altra cara de la moneda. Cada any que passa, hi ha més probabilitats que Basté deixés de seguir despertant Catalunya des de RAC1, per una qüestió simplement de pas del temps. I més, amb una temporada duríssima que acaba de deixar enrere. "Ha estat una temporada llarga, esgotadora", reconeix Basté. Una temporada que va començar el 17 d'agost amb els atemptats de Barcelona i Cambrils. Una temporada que va seguir amb el 6 i 7 de setembre amb la polèmica reforma del reglament del Parlament, amb la protesta popular del 20 de setembre davant la conselleria d'Economia, amb el referèndum de l'1 d'octubre, amb la vaga general del 3 d'octubre, amb el discurs del rei d'Espanya, amb els fets del Palau de la Generalitat del 25 i 26 d'octubre, amb la proclamació de la independència el 27 d'octubre, amb l'empresonament i exili de la majoria del govern de la Generalitat, amb la imputació dels membres de la mesa del Parlament, amb el paper del jutge Llarena, amb el canvi de govern a Espanya amb la moció de censura i la presidència de Sánchez i un llarg etcètera... "I la notícia és que hem aguantat drets fins ara, i no hem caigut".\nEn el davantal d'agraïment per les dades de l'EGM, Basté es va enrecordar dels oients, de les ràdios de la competència, dels companys dels serveis informatius, del seu equip o dels anunciants, per fer bandera d'emissora: "l'essència de RAC1 és un grup de gent asilvestrada que intenta arribar a tot arreu, que cridem 'Tots som 1' i que portem la samarreta, i aquest és l'orgull d'una redacció que uneix moltes rareses diverses. I que duri". Doncs durarà, com a mínim, una temporada més. Tot i que encara queden 15 despertadors, el periodista ha assegurat que "marxarem de vacances i ens deixarem en pau mútuament durant un temps, per tornar, si Déu vol, amb les piles carregades". Doncs Déu ha volgut, i ell i la direcció de RAC1 també. Una direcció que va patir un canvi sobtat amb la marxa d'Eduard Pujol a les llistes de JuntsXCat i l'arribada de Ramon Rovira, tant a la ràdio com a 8TV. A la tele Alfons Arús ja ha dit adeu i marxa a La Sexta. Retenir Basté a la ràdio era gairebé qüestió d'estat.\nI no estarà sol. La columna vertebral que ha provocat, entre d'altres coses, aquests registres en l'EGM, continuarà, amb Basté obrint joc, els Óscars i La segona hora remenant-la als mig dies, Toni Clapés a les tardes i rematant els caps de setmana Xavi Bundó, entre d'altres noms il·lustres de l'emissora. Suposem que molts dels tertulians que fan el tallat party amb Basté també continuaran. Veurem si la Rahola se les continua tenint amb el Sardà, el Baños amb el López Alegre o el Bernardos amb el Barberà. Però si continua la "Noemí" d'El Corte Inglés i li pregunta "Com estàs, Jordi?", segur que amb la renovació al sarró, com a mínim, avui, podrà respondre-li aquell estirabot que va dir un dia en una tertúlia: "De puta mare, estic".\nmediàtics Carles Puyol: 'Per què els que aplaudeixen Rafa Nadal critiquen Gerard Piqué?' Darío Porras\nmediàtics Helena Rakòsnik i Artur Mas responen després de la purga dels Tous Darío Porras\nCasa Reial Letícia torna a Catalunya de "vermell Espanya" i sense faccions a la cara Marc Villanueva


Els menjadors escolars del País Valencià, en mans d’un oligopoli molt poc saludable - directa.cat\nDiversos col·lectius i associacions de mares i pares s'han organitzat per exigir una alimentació més sostenible i saludable a les escoles, així com un canvi en la gestió dels menjadors escolars valencians. Al sector operen grans empreses, entre les quals destaquen el Grupo Gimeno, investigat en la trama Gürtel; Ausolan SL, sancionada per l’Autoritat Basca de la Competència en el marc d’una investigació sobre l’oligopoli al País Basc, o multinacionals com Eurest, presidida per un dels membres de la directiva de McDonald's\nAntonio Llorens Tubau, Enrique Gimeno, John Zillmer, Paul S. Walsh / Arxiu\nEl sector de la restauració col·lectiva ha experimentat un accelerat procés de privatització i oligopolització fins a quedar en mans d’un grup d’empreses cada vegada més reduït. La cuina tradicional a l’escola s’ha anat substituint progressivament per un model de càtering gestionat per empreses externes: segons dades del Ministeri de Sanitat, l’any 2013 el 61% de les escoles de l’Estat espanyol seguien aquest model. Encara que en alguns territoris la gestió està centralitzada, és a dir, és el govern autonòmic qui decideix quines empreses gestionen els menjadors escolars, al País Valencià la decisió la pren el consell escolar de cada centre, fet que hauria de permetre un mercat més plural. Tanmateix, en molts casos s’acaba contractant les empreses més grans del sector, que són les que ofereixen els preus més atractius. Serunion, Intur, Ausolan SL, Eurest, Colevisa o IRCO són algunes de les més sol·licitades, tot i que algunes han sigut investigades i sancionades per la justícia.\nL’empresa de restauració i turisme Intur serveix més de 2.000 menús escolars al dia arreu del País Valencià. Forma part del Grupo Gimeno, propietat de l’empresari valencià Enrique Gimeno Escrig, acusat de tres delictes electorals i d’un delicte de falsedat documental en la trama de corrupció Gürtel. Els tentacles de la família Gimeno Escrig van molt més enllà del control d’una bona part dels menjadors escolars del País Valencià i de desenes d’hotels de luxe repartits per l’Estat espanyol. El hòlding Gimeno està format per més de 35 empreses, entre les quals destaquen la subministradora d’aigua Facsa; Fobesa, una altra subministradora d’aigua, de recollida i tractament de residus, o Iproma, laboratori especialitzat en l’anàlisi de la qualitat de l’aigua i l’aire i l’assessorament tècnic, tot i que, paradoxalment, el Grupo Gimeno es troba entre les mercantils més contaminants del nord del País Valencià. Aquest també centra la seua activitat en el transport marítim a través de Portsur Castellón, companyia que controla la terminal sud del port de Castelló. Aquestes empreses han finançat el Partit Popular durant anys i han estat facturant a la Diputació de Castelló des de l’època de Carlos Fabra, tal com va comprovar l’Audiència Nacional espanyola.\nSet mercantils van ser acusades d’haver acordat un sistema de presentació d’ofertes que els permetia multiplicar els ingressos, de manera que el preu del servei escolar es va encarir fins a un 30% entre 2003 i 2013\nUna altra empresa important del sector és Ausolan, marca sota la qual treballa la cooperativa basca Auzo Lagun, la qual és presidida per Josefina Mujica Elorza i forma part de la corporació Mondragón. Auzo Lagun va ser una de les empreses sancionades per l’Autoritat Basca de la Competència en el marc d’una investigació sobre l’oligopoli en la gestió dels menjadors escolars. Set mercantils van ser acusades d’haver acordat un sistema de presentació d’ofertes que els permetia multiplicar els ingressos, de manera que el preu del servei escolar es va encarir fins a un 30% entre 2003 i 2013. Auzo Lagun posseïa la quota de mercat més elevada de les set, per la qual cosa se li va imposar la sanció més alta, de 6,1 milions d’euros.\nLa gestió dels menjadors escolars valencians també es troba en mans de grans multinacionals. Presidida per l’empresari Antonio Llorens Tubau, la mercantil Serunion té un 24% de la quota de mercat i factura al voltant de 350 milions d’euros cada any. Forma part del grup francés Elior, una multinacional de restauració amb 25.000 restaurants repartits en quinze països i una facturació de més de 6.000 milions d’euros en 2018. Aquesta empresa ha sigut criticada per la falta de control del menjar i s’ha vist involucrada en diverses polèmiques, com ara intoxicacions en escoles de Sevilla, Granada, Elx i Alacant o una multa per una intoxicació massiva al Liceu de Barcelona.\nEl seu director executiu, John Zillmer, és membre de la junta directiva d’altres grans empreses, com la subministradora d’aigua Ecolab o Reynols American\nUna altra de les multinacionals és Aramark, la qual ha facturat 14.600 milions de dòlars en 2018. Ofereix serveis de càtering a escoles, universitats, hospitals i residències d’arreu de l’Estat espanyol, i arriba a servir fins a 300.000 menús diaris. El seu director executiu, John Zillmer, és membre de la junta directiva d’altres grans empreses, com la subministradora d’aigua Ecolab, la tabaquera Reynols American i la companyia de transport ferroviari CSX Corp. L’empresa ha sigut molt criticada per diverses irregularitats laborals, com impagaments o acomiadaments de treballadores per denunciar les condicions sanitàries deficients del menjar i situacions de discriminació laboral.\nDins d’aquest oligopoli també destaca Eurest, del grup Compass, una multinacional britànica líder en el sector del servei de menjar. Va facturar 25.000 milions de lliures en 2018 –365 milions d’euros a l’Estat espanyol– i ofereix menús a quasi 2.000 centres. El seu president, Paul S. Walsh, és també membre de la directiva de la logística FedEx Corporation, Avanti Communications i McDonald’s. Eurest va ser denunciada en 2006 per utilitzar “pràctiques mafioses” amb l’objectiu d’aconseguir contractes amb les Nacions Unides que li permeteren operar en països en conflicte.\nTambé destaquen algunes empreses valencianes més menudes com, per exemple, Industria Restauración Colectiva SL (IRCO), propietat de Bartolomé de la Torre Mesa, qui presideix també Hosteleria Valenciana SL i l’empresa immobiliària Tinto y Oro. La societat va facturar 30 milions d’euros en 2018 i serveix més de 60.000 menús diaris a uns 500 col·legis. També trobem Comedores Levantinos Isabel SL (Colevisa), presidida per Andrés Gonzalez Cebrián, la qual va facturar 25 milions en 2018 i serveix menjar a unes 130 escoles, segons la seua pàgina web. Aquestes sí que s’han mostrat més receptives a treballar cap a un servei de menjador més sostenible.\nCol·lectius i AMPES exigeixen un canvi en la gestió\nEl passat juliol, la Plataforma Escoles que Alimenten, formada per diversos col·lectius que aposten per la sobirania alimentària, com el Centre d’Estudis Rurals i d’Agricultura Internacional (CERAI) o Justícia Alimentària, així com algunes associacions de mares i pares d’alumnes (AMPES) del País Valencià, van denunciar les males pràctiques en la gestió dels menjadors escolars, tant per part de les empreses com de l’administració. Principalment, denuncien la mala qualitat dels menús que se serveixen als menjadors, els quals “solen contenir un excés de carn processada, com mandonguilles industrials o hamburgueses, en detriment d’altres fonts de proteïna; molts lactis ensucrats i fritura, i molt poca fruita i verdura fresca”, detalla Marta Ribó, coordinadora de Justícia Alimentària al País Valencià.\nTambé denuncien que l’elecció de les empreses no es basa en criteris que tinguen en compte la qualitat i sostenibilitat dels aliments, ja que “no existeix una eina de valoració objectiva de les ofertes presentades per les empreses […] que valore la incorporació de criteris de sostenibilitat ambiental i social”, es llegeix al manifest. Tal com explica Sarai Fariñas, qui treballa en l’àrea d’educació per al desenvolupament de CERAI, “cada consell escolar elegeix l’empresa d’acord amb els seus criteris”. I continua: “No existeix un plec de condicions universal. Aleshores, el motiu principal pel qual trien l’empresa sol ser el preu, i no aspectes nutricionals ni encara menys socioambientals”.\nLa normativa relega el menjar ecològic a un segon pla\nEl primer problema que generen les normatives de la Conselleria de Sanitat que regulen els menús escolars –la Guia per als Menús i el Decret 84/2018 per al foment d’una alimentació saludable i sostenible– és que es tracten de recomanacions no vinculants, per tant, en molts casos són incomplides. A més a més, Fariñas considera que són insuficients: “El decret fixa només un 3% de producte ecològic, aleshores posen una poma ecològica i ja ho han complit”.\nEl decret també fixa un 40% de productes provinents del País Valencià, “però tenint l’horta que tenim es podria incloure prou més”, declara Fariñas. D’altra banda, la insuficiència de sistemes de seguiment i avaluació de la gestió dels menjadors impedeix un control del compliment d’aquestes normatives. “Els inspectors passen una vegada a l’any i hi ha col·legis on ni tan sols passen perquè no tenen personal suficient”, explica Ribó. Des de la Conselleria d’Educació justifiquen que “són els equips directius dels centres els encarregats de comprovar que els menús s’ajusten al que estipula el contracte”, però, segons Ribó, “moltes vegades els equips directius no tenen la suficient formació o tenen altres tasques”.\nTot i que algunes empreses compten amb dietistes i nutricionistes que controlen els menús, “aquests estan pagats per les mateixes empreses i no tenen una visió imparcial del tipus de menjar que s’està donant”\nLa plataforma presenta algunes propostes per tal d’avançar cap a uns menjadors escolars sostenibles i saludables, com són fomentar l’ús d’aliments de temporada, locals i ecològics; valorar com a criteri de selecció de les empreses la reducció d’emissions de gasos contaminants; prioritzar la cuina en l’escola enfront dels sistemes de càtering o garantir les condicions laborals del personal de cuina i menjador. Així mateix, destaquen la importància de formar les famílies en matèria d’alimentació sostenible i saludable per tal de fomentar la seua participació en les decisions de la gestió del menjador. “Les famílies hauríem de tindre més pes en l’elecció de l’empresa, ja que estem parlant de les nostres filles i fills i la seua alimentació”, proposa Doris Monros, membre de l’AMPA del CEIP Cervantes a València.\nTambé demanen que es faça vinculant la Guia per als Menús i es prenguen mesures per controlar-ne el compliment, com ara comptar amb la figura de la dietista o nutricionista per a la revisió dels menús i el seguiment i l’avaluació del servei de menjador. Tot i que algunes empreses compten amb dietistes i nutricionistes que controlen els menús, “aquests estan pagats per les mateixes empreses i no tenen una visió imparcial del tipus de menjar que s’està donant”, rebla Ribó.\nDespeses insuficients en matèria primera\nEl preu que les empreses cobren a l’escola ronda els 3 euros per menú, però generalment a les famílies se’ls cobra sempre el màxim estipulat, 4,25 €/menú, i a aquesta xifra se suma l’1,45 €/menú que aporta l’administració. La normativa estableix que el 50% del superàvit generat s’ha d’invertir en millores del menjador, mentre que l’altre 50% es pot invertir en altres despeses del centre, de manera que “part del pressupost que hauria de destinar-se a alimentació s’orienta a altres despeses ordinàries del col·legi, que haurien de ser contemplades per la mateixa Conselleria”, expliquen des de la plataforma.\nA l’Estat espanyol, les principals empreses que dominen el sector compren a majoristes el 70% dels aliments, i només un 10% al sector primari\nTambé denuncien que dels diners que es paguen a l’empresa per cada menú, la proporció que es destina a matèria primera sol ser molt reduïda. Tot i que, segons explica Fariñas, “és pràcticament impossible conéixer quin percentatge va a la partida alimentaria, ja que les empreses solen mostrar reticències”, la plataforma estima que en molts casos ronda els 80 cèntims per menú escolar. La reduïda despesa en partida alimentària es deu principalment al fet que la majoria d’empreses compren a grans distribuïdores. Segons l’estudi L’alimentació escolar a Espanya, cap a un model més saludable i sostenible, publicat el 2016 per les entitats Carro de Combate i del Campo al Cole, a l’Estat espanyol les principals empreses que dominen el sector compren a majoristes el 70% dels aliments, i només un 10% al sector primari. Des de la plataforma asseguren que un menjador sostenible i saludable no necessàriament hauria de ser més car, ja que les empreses que treballen amb criteris de sostenibilitat gasten entorn d’1,30 €/menú en matèria primera. “Per a augmentar la partida alimentària fins a aquestes xifres no caldria encarir els preus dels menús, es podria retallar un poc en el benefici empresarial, per exemple”, proposa Ribó.\nProblemàtiques afegides a les escoles rurals\nA les escoles rurals, a banda de totes aquestes problemàtiques, s’hi sumen les derivades de la seua realitat. “No és el mateix un col·legi de la ciutat amb 300 infants que un de poble amb 10. La normativa s’hauria d’adaptar a la nostra realitat”, explica Marta Feliu, cuinera agroecològica i promotora del projecte Menjadors Sostenibles a les Escoles Rurals de la Vall d’Albaida i la Safor. Segons explica, a les escoles rurals, en general, no es genera superàvit com a les urbanes, sinó dèficit, ja que hi ha pocs comensals, però s’han de mantenir igualment les despeses bàsiques del menjador.\nMoltes escoles rurals no tenen concedida per la Conselleria la concessió de menjador escolar, de manera que les famílies no poden accedir a la beca de menjador. Segons opina Feliu, “el motiu és precisament que les escoles rurals en general són deficitàries”. Per la seua part, Fariñas considera que “el problema és que la legislació estableix els requisits basats en les característiques de col·legis urbans”. “O adaptem la normativa a les diferents realitats o caiem en l’urbanocentrisme de sempre”, afegeix. Totes aquestes problemàtiques, a més a més, acaben contribuint al despoblament.\nAvançant cap a uns menjadors sostenibles i saludables\nTant des de la Plataforma Escoles que Alimenten com des dels diferents col·lectius que la formen s’estan duent a terme accions concretes per tal de revertir el model dels menjadors escolars actual. El 14 de juliol la plataforma va aconseguir reunir una taula intersectorial amb representants de les Conselleries d’Educació, Sanitat i Agricultura per tal de presentar les seues peticions i donar inici a un pla de treball, amb l’objectiu de canviar el model de gestió dels menjadors escolars. “De moment hi ha hagut promeses, veurem si es queden només en paraules o es traslladen als fets”, declara Fariñas.\nEls col·lectius també estan centrant les seues accions en la formació i conscienciació de les famílies, els consells escolars i, en alguns casos, les empreses. CERAI està duent a terme el projecte educatiu Sostenibilitat al Plat. Per la seua banda, Justícia Alimentària se centra en la formació a les famílies en matèria d’alimentació saludable i sostenible a través del projecte Escola d’AMPES. En el cas del CEIP Cervantes, segons explica Monros, “a partir de la formació i la creació de la comissió vam començar a mobilitzar-nos, ens vam reunir diverses vegades amb l’empresa i hem aconseguit algunes millores”.\nTambé a les zones rurals es poden trobar projectes que aposten per un model alternatiu de menjador, com és el projecte Menjadors Sostenibles a les Escoles Rurals de la Vall d’Albaida i la Safor promogut per Marta Feliu. “La idea seria disposar d’una cuina central municipal, cuinar nosaltres el menjar i crear una xarxa entre productores, cuineres i escoles a través de la qual poder distribuir a la resta d’escoles de la zona”, defensa Feliu. El projecte encara no ha començat a posar-se en pràctica, ja que la principal dificultat amb la qual es troben és l’absència de cuines a les escoles o cuines públiques.\nAMPA CERAI corrupció educació empresaris escoles Grupo Gimeno Gürtel menjadors escolars oligopoli sobirania alimentària\n« El Parlament de Catalunya aprova la llei de regulació del preu dels lloguers\nLa donació anònima i el dret a conèixer els orígens »


Aquest descens suposa el tercer més accentuat de l'Estat\nUna dona fent feina en un laboratori.\nEls contractes signats per dones varen caure a les Balears un 36,8% durant el 2020, l'any de la pandèmia del covid-19, segons ha informat l'agència Efe a partir d'un estudi de l'empresa de recursos humans Randstad. Aquest descens suposa el tercer més accentuat de l'Estat i només hi ha per davant les Canàries i Astúries, amb un 49,6% i un 39,7%, respectivament.\nSi es mira la mitjana estatal, la contractació de dones ha baixat un 29%. En total, a Espanya es va passar de signar 775.121 contractes el gener de 2020 a 550.578 dotze mesos després, mentre que el descens en el cas dels homes va ser del 24%.\nL'estudi, difós amb motiu de la commemoració del Dia de la dona, ha estat elaborat a partir de les dades del Servei Públic d'Ocupació Estatal i determina que els principals descensos de la contractació es varen produir els mesos d'abril i d'agost.\nDones i pandèmia: a primera línia i més pobres\nDel total de contractes que es varen fer el gener d'aquest any, un 42,3% els varen signar dones, enfront del 45,1% que suposaven fa un any. Només un 10% dels contractes signats per dones varen ser indefinits, enfront d'un 90% de durada determinada.\nLa reducció més gran en la contractació femenina, per trams d'edat, es va donar entre les menors de 25 anys, amb un descens del 36,5%. En el tram entre 25 i 45 anys, la caiguda va ser del 27,6%, i en el de majors de 45, del 26,9%. Els descensos menys pronunciats en la contractació femenina es varen experimentar en els sectors sanitari, del comerç i primari, i quatre de cada deu contractes que les treballadores varen signar el gener de 2021 va ser en una d'aquestes tres activitats.\nEl febrer hi havia un 47% de desocupats més que el mateix mes del 2020, segons les dades del Govern. I del total d’aturats a les Illes, 38.780 són homes (45%) i 45.801, dones (54%). A més, un 27,8% de les desocupades de les Balears fa més d’un any que cerquen feina, enfront del 23,4% dels homes, segons l’estudi EmpleoParaTodas de la Fundació Addeco, elaborat amb dades de la darrera Enquesta de Població Activa. Durant el 2020, el nombre d’aturades de llarga durada ha augmentat un 51,5% respecte del 2019, de 9.900 a 15.000. La situació més crítica la pateixen les dones majors de 55 anys: representen el 64% de les dones que fa com a mínim un any que estan sense feina.\n8-M Feminisme Treball


La Sibil·la i la Dansa de la Mort reviuen a Ontinyent - VilaWeb\nDissabte 12.12.2009 17:55\nLa Sibil·la i la Dansa de la Mort reviuen a Ontinyent\nL’església de Santa Maria d’Ontinyent serà una any més escenari de la representació del Cant de la Sibil·la, enguany també el dimarts 22 de desembre a les 20.30 h. La representació inclou la Dansa de la Mort, que també s’havia deixat de representar i que s’ha reinterpretat a partir d’una pintura mural existent encara a un convent de Morella; amb la seguretat que la melodia era interpretada de la mateixa manera a tot l’antic Regne de València.\nJuntament amb el grup Menestrils i la Colla de Campaners d'Ontinyent, organitzadors de l’acte hi col·laboren l’Agrupació Musical d’Ontinyent ‘Nou Orfeó’,la Colla de xirimites i tabals ‘El Regall’, la Coral ‘Llorenç Barber’ d’Aielo de Malferit, el Grup de percussió i dolçaina ‘La Colla’, el Grup de Danses d’Ontinyent, i diversos músics de la Vall d’Albaida.\nLa direcció va a càrrec de Francesc Tortosa. Consol Rico i Cecília Blanquer representen la Sibil·la, i la presentació la farà Rafael Gandia.\nLa dansa de la Mort. Ontinyent 2008\nEl Cant de la Sibil·la a festes.org\nEl cant de la Sibil·la tornarà a sonar avui a tot el país (24.12.2008)\nEl Cant de la Sibil·la torna el 22 de desembre a l'església de l'Assumpció d'Ontinyent (05.12.2007)\nVic recupera una versió pròpia del cant de la Sibil·la del segle XV (15.12.2006)\nEl Cant de la Sibil·la aspira a convertir-se en patrimoni de la humanitat (08.08.2006)


DUGi: Item | Recercat - Desenvolupament d’una metodologia de simulació mitjançant programari CFD per a la optimització d’agitadors\nDesenvolupament d’una metodologia de simulació mitjançant programari CFD per a la optimització d’agitadors\nLa dinàmica de fluids computacional (CFD) és una eina que serveix per analitzar mitjançantcomputadors diferents problemes que involucren fluxos de fluids. Els programes de CFD usen expressions matemàtiques no lineals que defineixen les equacions fonamentals de fluxos i transport de calor en fluids. Aquestes es resolen amb complexos algoritmes iteratius. Actualment aquesta eina és una part fonamental en els procés de disseny en moltes empreses relacionades amb la dinàmica de fluids. Les simulacions que es realitzen ambaquests programes s’ha demostrat que són fiables i que estalvien temps i diners, ja que eviten haver de realitzar els costosos processos d’assaig-error. En el projecte s’utilitza el programa de CFD Ansys CFX 11.0 per simular una agitació bifàsica composta per aigua i aire a temperatura ambient. Els objectius són determinar els paràmetres òptims de simulació que permetin recrear aquesta agitació, per posteriorment dissenyar un nou impulsor\nGarrido Castells, FrancescGarrido Castells, Francesc\nAuthor: Garrido Castells, Francesc\nAbstract: La dinàmica de fluids computacional (CFD) és una eina que serveix per analitzar mitjançantcomputadors diferents problemes que involucren fluxos de fluids. Els programes de CFD usen expressions matemàtiques no lineals que defineixen les equacions fonamentals de fluxos i transport de calor en fluids. Aquestes es resolen amb complexos algoritmes iteratius. Actualment aquesta eina és una part fonamental en els procés de disseny en moltes empreses relacionades amb la dinàmica de fluids. Les simulacions que es realitzen ambaquests programes s’ha demostrat que són fiables i que estalvien temps i diners, ja que eviten haver de realitzar els costosos processos d’assaig-error. En el projecte s’utilitza el programa de CFD Ansys CFX 11.0 per simular una agitació bifàsica composta per aigua i aire a temperatura ambient. Els objectius són determinar els paràmetres òptims de simulació que permetin recrear aquesta agitació, per posteriorment dissenyar un nou impulsor\nDocument access: http://hdl.handle.net/2072/29986\nSubject: Dinàmica de fluids computacional\nTitle: Desenvolupament d’una metodologia de simulació mitjançant programari CFD per a la optimització d’agitadors\nDret civil -- Catalunya -- Congressos Multivariate analysis Llengua segona -- Adquisició Educational innovations Teaching 574 - Ecologia general i biodiversitat College orations -- Universitat de Girona\nAnònim Ministerio de Economía y Competitividad (Espanya) Poater Teixidor, Albert Planas Lladó, Anna Brusi i Belmonte, David Marquès, Salomó Ministerio de Ciencia y Tecnología (Espanya)


El BM Cangas trenca la imbatibilitat del Fraikin - AraVallès\nEls de Carlos Viver perden a la pisa gallega 26 a 21\nGranollers Dimarts, 13.10.2015. 11:40 h\nLa pista del BM Cangas Frigoríficos del Morrazo va ser per tercer any un mur pel Fraikin BM Granollers. Tercera derrota en tres anys i pèrdua de la imbatibilitat del que va de temporada del conjunt granollerí. Contra els gallecs, el Frakin va perdre 26 a 21 i perd l'oportunitat de situar-se segon després de l'empat del Naturhouse la Rioja.\nFotografia: BM Cangas\nEl Frakin va anar a remolc gairebé tot el partit. El BM Cangas va ser superior amb una forta defensa i es va trobar un equip granollerí menys afortunat de cara a porteria que de costum. Al descans, els locals guanyaven 13 a 8. A la represa, la diferència de cinc gols va ser ja insalvable en cap moment degut en part la bona feina sota els pals del porter local, Yeray Lamariano amb un 46% d'aturades.\nEls granollerins no van poder trobar la fòrmula per fer mal al visitant i van perdre el seu primer partit de la lliga Bauhaus Asobal. Després de sis jornades, els granollerins ocupen el tercer lloc amb 10 punts, estan a 2 punts del líder, el Barça i a 1 punt del Naturhouse la Rioja, que va empatar contra el Globalcaja Ciudad Encantada. El següent partit dels granollerins serà aquest dissabte al Palau d'Esports contra el Teuycro (20.30 h).\n1554 lectures Afegeix comentari


No em fa pas por | elplural.cat\nNo em fa pas por\n# Diferències | democracia | Ciutat |\nEl 17A vaig sortir al carrer i vaig cridar amb molta emoció que no tenia por. No vaig fer proclames de cap altra tipus, ni contra el tràfic d’armes que fa Espanya ni vaig xiular el Rei, de fet, no vaig xiular i hagués xiulat a ningú, simplement em limitava a guardar el dol, i de tant en tant cridar que no tenia por.\nI certament en aquell moment no em feia por el terrorisme islamista, i ara tampoc. Però és que de fet, no em fa por cap tipus de diferència. No em fa por tenir un veí que sigui activista dels CDR, no em fa por tenir uns altres veïns àrabs, tampoc em fa por el matrimoni que viu a baix voti a Ciudadanos, que un altre ho faci al PSC, al Pdecat o a ERC, i que el meu fill comparteixi pupitre amb xinesos.\nNo em fa por que a la meva ciutat es parlin 56 llengües: quin sentit té discutir-se sobre idiomes quan vius en una ciutat on hi ha més de 56 comunitats lingüístiques? En la societat industrial i uniforme potser si que era una decisió estratègica decidir la llengua que calia parlar a l’escola, ara, sent respectuós amb totes les comunitats i una mica llibertari (el vell viu i deixa viure), crec que hauria de ser suficient.\nNo em fa por, en definitiva la diferència, no em fa por la democràcia i el respecte mutu entre els diferents.\nQuin sentit té aspirar a una democràcia on tot el demos (el poble) és uniforme? On tots som culturalment el mateix i parlem la mateixa llengua?\nEn una societat uniforme aleshores potser la democràcia perd sentit, restaria escapçada, per què elegir els representants si tots som el mateix? De ben segur la democràcia guanya sentit i rellevància en les societats més plurals, són de fet, la garantia pel respecte a la pluralitat.\nPerò en canvi, estem rodejats de porucs que cerquen la uniformitat, no la igualtat. Ningú ho dirà, no queda gens bé cridar a ple pulmó que un té por, més aviat al contrari, en comptes de dir que estan morts de por, envalentonen, es creixen, fanfarronegen, treuen pit, es rodegen de banderes per dissimular el terror que els devora el raonament.\nLlegia recentment, no sé pas a on, que la única manera de substituir una societat respectuosa culta i plural per una altra de retrograda, uniforme, recelosa i escapçada és un conflicte bèl·lic, tal i com van viure precisament els nostres veïns de Sarajevo.\nI certament a vegades hi semblem abocats a tots els nivells; mundial, europeu o nacional, i la por fa desconfiar i la desconfiança fa cometre errors molt greus.\nMolts parlen de populisme, altres també de l’auge del nacionalisme, però en el fons són punts de vista de la por i de la desconfiança.\nI citar Sarajevo en un article no és per fer el contrari del què denuncia l’article, no és per ser una peça més en el mur de la por, és per tenir clar que aquestes coses passen de vegades encara que ningú les vulgui, i cal, des del raonament serè, difondre i treballar sobre el respecte a la diferència, la convivència i la cultura de la pau.\nTotes les societats arrosseguen riscos, però el problema rau quan substitueixes els riscos que es poden mesurar i calcular per les incerteses que són purament atzaroses, indefinibles i impossibles de mesurar i preveure. Aleshores arriba la por i la paràlisi.\nQue no t’enganyin estimat lector o lectora, crear marcs de confiança i convivència democràtica en el fons tampoc és tant complicat, pot ser lent i una mica feixuc, però no és tant impossible com ens volen fer creure els covards uniformistes de tot tipus. Què és Barcelona si no un marc de confiança entre diferents? Què és Londres o París? Què són les grans ciutats sinó l’excepció al tsunami d’uniformitat? No és per això que sovint sembla que el món cosmopolita sigui l’enemic.\nPotser ha arribat el moment d’escoltar més les ciutats.\nL’exili d’uns i altres\nUn país, tres filòsofs i un mitjó foradat\nLa democràcia necessita demòcrates


Arran Terres de l'Ebre i del Sénia: de març 2012\nPublicat per Arran Ebre i Sénia a 17:43\nDivendres 30 de març, 19,30h.\nCINEFORUM: "Silenci: aquí es tortura", de Laia Alsina, Mariona Ortiz i Núria Piera.\nDesprés de l'acte hi haurà sopar popular antirepressiu.\nPublicat per Arran Ebre i Sénia a 12:37\nL'Assemblea de Maulets de les Terres de l'Ebre i el Casal Popular Panxampla de Tortosa hem commemorat aquest cap de setmana, amb diverses accions, el Dia Internacional de la Dona Treballadora. Així, el dijous 8 de març es van repartir octavetes animant la gent a participar de la concentració que es va celebrar a la plaça Barcelona de Tortosa el dissabte a les dotze del migdia. L'acte va consistir en una "performance" en la qual es van denunciar les desigualtats de gènere encara existents avui en dia, i les retallades en els serveis públics que són un perill per als drets de les dones. Així, es va posar èmfasi en el fet que les retallades en sanitat, ensenyament, llars d'infants i recursos per lluitar en contra la violència masclista repercuteixen directament en les condicions de vida de les dones ja que la nostra societat continua sent patriarcal i les tasques de la llar i la cura continuen recaient bàsicament en les dones. Per tot això, aquesta crisi es pot convertir en excusa per relegar les dones de nou a l’àmbit privat.\nPer altra banda, diumenge l'Assemblea de Maulets de les Terres de l'Ebre vam pintar un mural al carrer Major de Roquetes, amb el lema "Dona, lluita pels teus drets! No cosirem les vostres retallades".\nEn la lluita feminista ni un pas enrere!\nPublicat per Arran Ebre i Sénia a 7:47\nRoquetes, municipi per la independència. Participa i penja la senyera!\nEl proper dissabte 17 de març Roquetes per la Independència convoca una concentració davant del Mercat per tal de reivindicar el dret a l'autodeterminació dels Països Catalans. La convocatòria, de caire lúdic i reivindicatiu, s'iniciarà a les 18:00h i comptarà amb una xocolatada popular, jocs infantils, gralles, dolçaines, percussió i jotes.\nL'endemà, diumenge 18 de març, la Falange es manifestarà pels carrers de Roquetes amb el lema "Cataluña es España, no a los municipios por la independencia". És per això que us animem a acudir a aquesta convocatòria, així com a penjar estelades i senyeres als vostres balcons.\nel feixisme és el passat,\nla llibertat i independència és el futur!\nPublicat per Arran Ebre i Sénia a 15:35


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - Ona Malgrat reprèn aquest dimecres l'espai Ona Política\n13-10-2015 / 14:54:20\nL'emissora municipal Ona Malgrat reprèn aquest dimecres l'espai 'Ona Política', dedicat a l'actualitat política de Malgrat de Mar després de la pausa per les eleccions municipals del passat 24 de maig i les vacances d'estiu. El programa -en format d'entrevista- compta amb les intervencions dels regidors i regidores dels grups municipals que formen part del Ple de l'Ajuntament (PSC, JuntsxMalgrat, ERC, CUP, CiU i PP) que tindran un temps proporcional a la seva representació, tal com recull el Reglament Regulador de la Participació dels Regidors i Grups Municipals en els Òrgans d'Informació i Difusió Municipal.\nOna Política s'emetrà per FM (107.4) els dimecres a les 16h i també per internet. Una hora després es podrà escoltar o descarregar des del servei de ràdio a la carta d'Ona Malgrat a la plataforma iVoox. Els primers grups en participar aquest dimecres són PSC i JuntsxMalgrat.\nOna Malgrat també recupera a partir del mes de novembre l'espai "L'entrevista amb l'alcalde", una entrevista mensual que s'emetrà després de cada ple municipal.\nEstudi d'Ona Malgrat\nOna Política Ràdio a la carta Podcast Política


Rafelbunyol destina prop de 200 mil € en ajudes directes a la ciutadania - El Meridiano de L'Horta\nRafelbunyol destina prop de 200 mil € en ajudes directes a la ciutadania\nDurant 2020, amb el fi de pal·liar els efectes causats per la crisi de la pandèmia COVID-19, la inversió en Serveis Socials va augmentar fins a arribar als 191.828,5 € mentre que es van duplicar les ajudes d’emergència i pobresa energètica.\nAixí, si en 2019 van ser 667 les ajudes tramitades per a cobrir les necessitats bàsiques de la població, en 2020 es van tramitar fins 1076 ajudes d’emergència i pobresa energètica.\nA més, des de la regidoria de Serveis Socials de l’Ajuntament de Rafelbunyol es va invertir un total de 191.828,5 € en ajudes directes a la ciutadania. Unes dades que reflecteixen l’esforç de l’Ajuntament per ajudar a les persones més vulnerables del municipi amb un considerable augment de la inversió per a pal·liar la crisi derivada de la pandèmia COVID-19.\nEn paraules de Fran López, Alcalde de Rafelbunyol, «hem aglutinat recursos de totes les àrees per a destinar una part important del pressupost municipal a allò què més urgia i no deixar que cap veí ni veïna es quedara amb les seues necessitats bàsiques sense cobrir».\nPer la seua part, Antonia Romero, regidora de Serveis Socials de la localitat, ha volgut destacar que «des de l’Ajuntament, com l’Administració més propera a la ciutadania, tenim l’obligació de reduir els efectes de la crisi provocats per la pandèmia i donar suport al nostre veïnat en els seus moments més crítics».\nDels quasi 200 mil € que l’Ajuntament de Rafelbunyol ha invertit en ajudes directes a la ciutadania, un total de 138.879,65 €, és a dir, més del 69%, han sigut destinats a atendre les necessitats bàsiques: lloguers, subministraments (aigua, llum, gas,…), menjar, etc. Unes ajudes que, a més, es van incrementar durant el confinament per a donar cobertura a les necessitats dels veïns i veïnes de Rafelbunyol.\nL’increment d’aquesta partida pressupostària ha permés tramitar, junt amb aquestes ajudes d’emergència i pobresa energètica, altres com el bonometro per a persones jubilades i amb discapacitat, el programa d’acompanyament escolar gratuït per a primària i secundària, les ajudes d'»Un xiquet/una xiqueta, un joguet», menjar per a persones majors en època de confinament, entre altres molts programes.\nTags: ajuntament de rafelbunyol inversiones serveis socials


Mitssatge de condol per la mort de Simón Rosado, dirigent històric de CC.OO. – Stac\nMitssatge de condol per la mort de Simón Rosado, dirigent històric de CC.OO.\n11 d'octubre de 2010 admin2 994 Views\nBARCELONA.- El Sindicat del Taxi de Catalunya (STAC), a través del seu president Luis Berbel, ha enviat un missatge de condol a la família i als companys de Simón Rosado, mort avui víctima d’un infart.\nEls taxistes li recordem ja que vam tenir un contacte directe el dia de la manifestació de la vaga general en intercedir ell, personalment, amb la Guàrdia Urbana perquè un nombre de taxis encapçalessin la manifestació de Barcelona del 29 S.\nSimón Rosado era el secretari d’Acció Sindical i Política sectorial de CCOO de Catalunya i membre històric de la nostra organització.\nNascut l’11 de març de 1957 a Hervas (Cáceres), va treballar a Derbi entre el 1974 i el 1984, i va ser-ne president del Comitè d’Empresa des del 1979. El 1974 va ingressar a CCOO dins de la Coordinadora de CCOO del Vallès Oriental. Aquell mateix any va ingressar a les Joventuts Comunistes del PSUC. El seu compromís el va portar a ser detingut el 1976, arran de la vaga organitzada per la COS contra la reforma política i per la llibertat política i sindical, i l’any 1977, arran de la vaga pel Conveni provincial siderometal?lúrgic.\nDel 1980 al 1988 va ser secretari general de la Unió Local de CCOO de Mollet del Vallès. Entre el 1984 i el 1988 va ser secretari general de la Unió Comarcal de CCOO del Vallès Oriental i posteriorment, va ocupar el càrrec de secretari general de la Federació del Metall i la Mineria de CCOO de Catalunya. Des de l’abril de l’any 2000 era membre del Secretariat de CCOO de Catalunya. Actualment, a més, era membre del Consell Nacional d’Iniciativa per Catalunya-Verds (ICV).\n← Catalunya es la Comunidad en la que más personas han capitalizado su prestación por desempleo\nUna caravana travessa Salou en protesta contra el monopoli en el transport turístic →\n28 d'abril de 2021 stac2 Comentaris tancats a El taxi de Madrid insta a los candidatos del 4M a comprometerse con el 1/30\nTrasllat de la parada de taxis de la plaça Pep Ventura, de Badalona\n10 d'octubre de 2013 STAC Comentaris tancats a Trasllat de la parada de taxis de la plaça Pep Ventura, de Badalona\nEl acusado por el crimen del taxista salmantino en abril del 2010 se enfrenta el 1 de julio a 32 años de cárcel\n9 de juny de 2013 admin2 Comentaris tancats a El acusado por el crimen del taxista salmantino en abril del 2010 se enfrenta el 1 de julio a 32 años de cárcel


Vox entraria al Congrés amb 45 diputats, segons una enquesta d'«El Mundo» | NacióDigital\nVox entraria al Congrés amb 45 diputats, segons una enquesta d'«El Mundo»\nEls resultats a les eleccions andaluses disparen les expectatives de la formació ultra\nper Redacció, 2 de gener de 2019 a les 08:03 |\nEls resultats a les eleccions andaluses han disparat les expectatives de Vox a les eleccions generals espanyoles. Si se celebressin els comicis avui, la formació ultra irrompria al Congrés d’una manera espectacular, amb un 13% dels vots i entre 43 i 45 escons, segons una enquesta que publica avui El Mundo.\nL’aparició de Vox sacsejaria així la política espanyola i trencaria tots els motlles existents. A més, donaria una àmplia majoria al bloc de centredreta que formaria amb PP i Cs.\nSegons l’enquesta, el PSOE guanyaria les eleccions, amb un 22,6% dels vots i podria augmentar entre 7 i 11 escons el resultat obtingut el 2016 situant-se amb 92-96 diputats. Tot i això no seria suficient, ja que Sánchez no podria reeditar el bloc que va servir per destronar Rajoy, amb Podem i nacionalistes catalans i bascos, amb els quals obtindria un màxim de 167 escons (44,2% dels vots). I és que Podem cauria dels 71 diputats actuals als 40-45, segons el sondeig.\nEl tauler s’inclinaria, com a Andalusia, del cantó de la dreta, tot i la patacada que s’emportaria el PP, que baixaria en intenció de vot del 33 al 19,2% i perdria gairebé la meitat dels diputats (de 137 a 70-74). La sagnia de vots de PP se la repartirien Vox i Cs, que podria arribar a aconseguir fins a 66-70 escons, el doble que els actuals (32).\nAmb aquests resultats, el bloc de centredreta podria sumar entre 179 i 189 diputats, per sobre dels 176 que marca la majoria absoluta.\nPel que fa a les forces nacionalistes catalanes, es reafirma la caiguda del PDECat, que es quedaria amb 2-4 diputats i ni tan sols podria formar grup parlamentari. Per contra, ERC podria passar dels 9 als 12-14 escons.\nLa irrupción de Vox da una amplia mayoría al centroderecha https://t.co/fw6r5pCzVq\n— EL MUNDO (@elmundoes) 2 de gener de 2019\nPolítica, PP, Cs, PDECat, ERC, PSOE, enquesta, eleccions espanyoles, Vox\nEs el que ve...\nPer San sadurni el 2 de gener de 2019 a les 18:22\nVenjança, es la paraula que molt votans tenen a la voca per com ens han enganyat els de la independencia a catalunya, ja fa dies que ho diem VOX es col.lara al parlament de Catalunya, i sira la derrota mes severa del procès.. perque, no es pot menjar de cap de les maneres un a Waterloo a 5000 euros al mes, i un altre a la presò veienles passar, una independencia amb més formacions polítiques que gent tenen de suport, i unes sortides de to... Torra via Belica, Vaga de fam que no es de fam, alderulls per tot arreu la CUP i companyia, i potser els que es salven una mica es ERC, que es veura obligada a pactar amb PSC-Comuns, si vol manar a catalunya, ja que les enquestes donene casi una desaparació del PDEcat, i els pocs que queden es mataran entre ells, ja ho fan i no voldran estar a les ordres d´ERC, panorama molt dolen per la independencia, molta gent sense fer seroll ni manis, ni aldreulls us faran la pell, cansats ja de tanta tristesa política, i marejar tant la perdiu que ja s´ha perdut, arriva VOX que no ens critiquin... que no ens critiquin...\nrespesta a Carles i Andreu\nPer torraito el 2 de gener de 2019 a les 12:06\nEls anomenen de centre-dreta perque els independestistes van a dur garrotaes per el centre, per la dreta i segur que tanbe per l´esquerra.\nPer Ezpañol con dos cohones el 2 de gener de 2019 a les 10:17\nQue vengan los tiempos con toros todos los dias, paella valenciana - que no catalana- cada Jueves y flamenco a diario por television Vivaspañññña\nOn és la dreta?\nPer Andreu_p el 2 de gener de 2019 a les 09:59\nTotalment d'acord amb en Carles321, que no et puntuo perquè des de fa mesos la web de ND deu funcionar malament i no deixa puntuar. C's pot estar entre el centre-dreta i quasi l'extrema dreta. PP està entre la dreta i l'extrema dreta i VOX és d'extrema dreta. Perquè n'hi dieu d'aquest bloc, "bloc de centre dreta"?\nPer Carles321 el 2 de gener de 2019 a les 09:28\nÉs rigurós anomenar com a "cetre-dreta" el tripartit PP+C's+VOX, el triaznarito? Gent que no s'hi pensa a vulnerar drets humans "per Espanya", gent que no condemna el franquisme. És rigurós, per altra banda, d'anomenar ERC de força "nacionalista"? L'únic partit polític parlamentari que s'hi reivindica és el món convergent, pedecat o com s'anomeni ara.


14-F: Francisco Domínguez (Cs): “El sector agrari català necessita un Govern que es preocupi del sector primari i la seva gent” - EbreDigital.cat\n“El sector agrari català necessita un Govern que es preocupi del sector primari i la seva gent”. Així ho ha dit el candidat número 4 de Ciutadans per Tarragona, Francisco Domínguez, després de mantenir una reunió amb Unió de Pagesos al Delta de l’Ebre. “Des de Cs tenim clar que hem posar el sector primari al lloc que es mereix” i solucionar reivindicacions com per exemple “uns preus dignes perquè el pagès es pugui guanyar la vida” o “defensar els seus interessos davant la nova Política Agrària Comuna (PAC)”.\nA la trobada, que s’ha celebrat a la platja de la Marquesa, ha participat també el candidat número 8 de la llista de Cs per Tarragona, Miquel Albacar, qui ha reiterat “el compromís de Cs per mantenir l’estat morfològic actual del Delta de l’Ebre i el teixit productiu que hi ha darrera”. “Hi ha solucions tècniques i viables per frenar la regressió i només és qüestió de voluntat política que es comencin a aplicar” i ha afegit que “fins ara, ni el govern d’Espanya ni el de la Generalitat han tingut interès en començar a fer les inversions necessàries en aquest indret, cada vegada més fràgil”.


RodaMots - Per què diem ‘digerir’ si podem dir ‘pair’\nPer què diem ‘digerir’ si podem dir ‘pair’\nA la ràdio, a Versió RAC1, Ada Parellada, restauradora procedent de la Fonda Europa de Granollers, deia:\n—Això ell no ho paeix, no ho paeix.\nUna locutora del programa es va afanyar a afegir-hi:\n—No ho digereix.\nCalia, aquest aclariment? Quin oient amb el graduat escolar no entendria ‘pair’? Parellada va fer servir ‘pair’ per explicar que algú no acceptava, no assumia, algun contratemps que ara no aconsegueixo recordar (es tracta d’una secció de cuina, és probable que es covés l’arròs).\n—El marit la va deixar i ella no ho ha paït.\nNo cal estendre-s’hi. ‘Pair’ és molt clar. O es paeix o no es paeix. Com el gaspatxo. O les pel·lícules iranianes.\n‘Pair’ ha donat ‘païdor’, que és l’estómac. A casa meva, una pregunta habitual és:\n—Com estàs del païdor?\nNo ho diem recitant Sagarra, sinó en prosa. «Tenim un bon païdor» és la divisa que hauria d’aparèixer a l’escut d’armes de casa nostra. La meva àvia Carmen es cruspia un colomí rostit a la sortida de l’escola, cada dia. Així hem sortit tots.\nQuan no ho paeixes, tens mal de ventre. Figuradament, i a la manera de ‘maldecap’, seria ideal que la Filològica acceptés la forma ‘maldeventre’. ‘Maldeventre’ seria un sinònim de ‘maldecap’, que segons el DIEC és:\nm. [LC] Allò que pertorba i inquieta l’ànim, que preocupa pregonament.\nJa em perdonaran. Jo llegeixo ‘pregonament’ i em pugen els triglicèrids.\n«Aquest tot ho paeix» és una manera d’explicar que algú no s’immuta per res, que s’acomoda a tot i que no s’hi amoïna. Seria una variant de «Tot li és pàtria».\nPer què, doncs, cal recórrer a ‘digerir’? Perquè ‘digerir’ coincideix amb el castellà digerir, amb els mateixos sentits, idèntics.\nEls metges ho van començar a repetir, entre altres raons perquè disposaven del substantiu ‘digestió’. Per sobreviure en la selva d’un idioma, un verb que busca obrir-se camí a la vida ha de disposar del substantiu corresponent. És com estudiar medicina i aprovar el MIR.\nNo cal dir que el substantiu ‘païda’ és molt infreqüent. A més a més, en el cas d’empatx greu, vòmits i nàusees, em pregunto si seria capaç de pronunciar-lo correctament.\nAra tot es digereix, res no es paeix. Val més que ho païm.\nEnric Gomà, Control de plagues. 92 paraules catalanes per fumigar, amb dibuixos de Marc Torrent (Barcelona: Pòrtic, 2018), pàg. 88-89


S'ha mort Gilbert Baker, el creador de la bandera LGTB l'any 1978\nQuan els EUA van comprar Alaska a Rússia per 7,2 milions de dòlars\tQuan els EUA van comprar Alaska a Rússia per 7,2 milions de dòlars\nPuigdemont compararà Catalunya, Escòcia i Califòrnia en un seminari a Harvard\tPuigdemont compararà Catalunya, Escòcia i Califòrnia en un seminari a Harvard\nJean François Lisée: ‘Guanyareu si converteixen el referèndum en un referèndum sobre el dret de fer un referèndum’\tJean François Lisée: ‘Guanyareu si converteixen el referèndum en un referèndum sobre el dret de fer un referèndum’\nTrump precipita el cessament de quaranta-sis fiscals designats per Obama\tTrump precipita el cessament de quaranta-sis fiscals designats per Obama\nEl Senat dels EUA investigarà les suposades escoltes d'Obama a Trump\tEl Senat dels EUA investigarà les suposades escoltes d'Obama a Trump\nWikileaks filtra milers de documents oficials atribuïts a la CIA\tWikileaks filtra milers de documents oficials atribuïts a la CIA\nTrump proposa un nou vet migratori a sis països musulmans\tTrump proposa un nou vet migratori a sis països musulmans\nS’ha mort Gilbert Baker, el creador de la bandera LGTB l’any 1978\nGilbert Baker, el creador al 1978 de la simbòlica bandera utilitzada per reivindicar els drets LGTB, ha mort aquest dijous als 65 anys a Nova York. Era un dels activistes LGTB més veterans i reconeguts de San Francisco.\nNOVA YORK, 1 (EUROPA PRESS)\nL’artista va morir mentre dormia a la ciutat de Nova York, segons ha informat Cleve Jones, activista contra la sida i amic de Baker. Un forense novaiorquès ha confirmat la informació, informa la cadena estatunidenca CNN.\nAquest divendres es va fer una concentració en record de Baker a la plaça de les Nacions Unides de la ciutat de San Francisco, on hi ha l’Ajuntament. En la façana de la seu del govern municipal onejava a mitja asta la bandera creada per Baker.\nL’alcalde de San Francisco, Ed Lee, ha destacat a través de Twitter que la mort de Baker “és una pèrdua per a San Francisco i per a la comunitat LGTB”.\n“Gilbert era un pioner dels drets LGTB. Un artista potent i un autèntic amic per tots els que el coneixíem. Ara recordem els seus amics i familiars. El trobarem a faltar”, ha afegit Lee, segons recull la CNN.\nBaker va néixer a Chanute (Kansas) i va ser metge a l’Exèrcit. Va arribar a San Francisco entorn de 1970 per treballar en un hospital ortopèdic per a veterans de la guerra del Vietnam.\nDesprés es va submergir en l’activisme de la comunitat gai i lesbiana i, després de l’elecció de Harvey Milk com a regidor de San Francisco –el primer càrrec públic obertament gai dels Estats Units–, Baker va crear la bandera.\nBaker, havia declarat, l’any 2015 en una entrevista per a CNN: “Necessitàvem alguna cosa per expressar la nostra felicitat, la nostra bellesa, el nostre poder. I l’Arc de Sant Martí ho va fer”.\nLa bandera original era rosa (sexe), vermella (vida), taronja (sanació), groc (sol), verd (naturalesa), turquesa (màgia), blava (harmonia) i violeta (esperit). Quan Baker va començar a fabricar en sèrie la bandera va haver d’eliminar dos colors: els triats van ser el rosa, perquè era molt car, i el turquesa, perquè els colors anessin parells.\nL’alcalde Lee ha dit: “Aquesta bandera és més que un símbol. És la personificació de la comunitat LGTB i s’ha convertit en una font de consol, acolliment i orgull per els qui la miren”.


19P/Borrelly - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl cometa 19P/Borrelly és un cometa periòdic, que fou estudiat de prop per la sonda Deep Space 1 el 2001. Fou descobert per Alphonse Louis Nicolas Borrelly durant una recerca rutinària de cometes a Marsella, el 28 de desembre de 1904.\n28 desembre 1904\nEl sobrevol de la Deep Space 1Modifica\nEl 21 de setembre de 2001 la sonda espacial Deep Space 1 realitzà un sobrevol del Borrelly. La sonda s'havia llençat amb l'objectiu de provar noves tecnologies astronàutiques i l'encontre amb el cometa es produí durant una ampliació del període de missió, després d'haver completat els seus objectius principals. Malgrat que la sonda no estava especialment dissenyada per a aquesta tasca, la Deep Space 1 envià a la Terra valuoses dades i imatges. Entre altres coses es pogué determinar que el nucli del cometa mesurava 8 x 4 km.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: 19P/Borrelly\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=19P/Borrelly&oldid=27331105»\nDarrera modificació: 29 maig 2021 a les 07:57\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 maig 2021 a les 07:57.


Ada Colau: "No tinc cap intenció de defensar Urdangarin del seu desnonament"\nLa portaveu de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) ha ironitzat a través de Twitter sobre els impagaments del duc de Palma\n1 min. Barcelona 01/03/2013 13:16\n260x366 Ada Colau / C. ATSET Ada Colau / C. ATSET\n"No tinc cap intenció de defensar Urdangarin dels seu desnonament perquè ja se m'encarregarà la Caixa". Aquesta ha estat la irònica declaració de la portaveu de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH), Ada Colau, a través del seu compte de Twitter després que l'advocat del duc de Palma, Mario Pascual Vives, hagi declarat que veu "complicat" que el seu client pagui la hipoteca del palauet de Pedralbes, ja que està a l'atur. Urdangarin, de fet, va explicar davant el jutge instructor del cas Nóos que fa dos trimestres que no paga el rebut del crèdit hipotecari concedit per La Caixa.\nVista aquesta situació i "per acallar rumors", com ha bromejat després del rebombori que ha causat aquesta informació a les xarxes socials, la portaveu de la PAH ha sentenciat que serà La Caixa qui defensi el marit de la infanta Cristina.\nLa PAH, al seu torn, presentarà durant aquest matí de divendres la nova fase de la seva mobilització: la de perseguir diputats perquè no bloquegin l'avenç sense canvis de la iniciativa legislativa popular de la dació en pagament.\nUrdangarin fa dos trimestres que no paga la hipoteca de Pedralbes i el seu advocat diu que és "complicat", perquè no té feina\nEl taxi estén la vaga a tota Catalunya: "Si morim, morim tots"\nEusebio Sacristán: “Una jugada s’ha carregat el sacrifici de tot el partit”\nRubi: "L'Eibar té un futbol peculiar i et fa anar al límit"


Aprenentatge Basat en Jocs i Gamificació a Educació Primària -\nDilluns, dimecres i divendres de 9.30 a 13.30 h (20 h de classe + 10 h de treball a casa).\n– Obtindrem recursos tant teòrics com pràctics i sumament reals per a gamificar processos d'aprenentatge.\n– Adquirirem un conjunt d'eines contrastades que permeten assolir objectius pedagògics gràcies al joc en general i al joc de taula en concret.\n– Aprendrem a analitzar els jocs i a seleccionar i emprar aquells que són més útils pels nostres propòsits, així com a crear-ne de nous adaptats a la nostra realitat.\nA mestres d'Educació Primària que vulguin gamificar i utilitzar l'Aprenentatge Basat en Jocs a l'escola.\nA qualsevol persona que es dediqui al món de l'educació i que es proposi introduir-se en l'Aprenentatge Basat en Jocs i la Gamificació (educadors socials, pedagogs, etc.).\nEl joc és un recurs molt valuós en els processos d’ensenyament i aprenentatge. Els nous estudis sobre neuroeducació mostren com el joc contribueix a crear una experiència d'aprenentatge que motiva i estimula a alumnes i docents. El cervell adquireix aprenentatges de forma més eficient si l'alumne està motivat. El joc és un element que fomenta la motivació i l'adquisició dels aprenentatges propis dels infants i joves.\nMentre juguem adquirim una sèrie de competències i habilitats pròpies de l'edat i reflectides en el currículum escolar. Aprenentatges cognitius, afectius i socials com la concentració, observació, anàlisi, presa de decisions, lectura comprensiva, expressió oral, càlcul mental… són alguns exemples d'aprenentatges que podem potenciar gràcies al joc.\nEl curs «Aprenentatge Basat en Jocs (ABJ) i Gamificació» s'adreça a mestres d'Educació Primària. Durant el curs reflexionarem sobre què és l’aprenentatge basat en jocs i la seva utilitat a l'aula. També descobrirem alguns dels jocs de taula més útils per tal de potenciar l'aprenentatge de les matemàtiques, la llengua i el medi, i definirem les bases per a gamificar (ludificar) a l'aula.\n– Introduir-se en l’Aprenentatge Basat en Jocs i la Gamificació.\n– Reflexionar sobre l’ABJ i aprofundir sobre el seu ús.\n– Aprendre jocs de taula útils pel nostre entorn educatiu en el camp de les ciències, les lletres i la tutoria.\n– Aprendre a explicar jocs de taula de forma entenedora i motivadora.\n– Conèixer maneres d'introduir els jocs de taula a l'aula de forma pràctica i efectiva.\n– Dissenyar les bases per a la gamificació a l'aula.\n1. INTRODUCCIÓ A L’APRENENTATGE BASAT EN JOCS\nAprenentatge Basat en Jocs i Gamificació. És el mateix?\nAvantatges del treball educatiu amb jocs: el poder de la motivació en els processos d’aprenentatge.\nEl treball d'habilitats, capacitats i continguts acadèmics amb l’ABJ.\n2. ELS JOCS DE TAULA A L'AULA\nLa importància del joc al llarg de la història de la humanitat.\nTipus de jocs i classificació. Com triar un joc?\nJocs matemàtics: el càlcul mental, l’estimació, el càlcul de probabilitats, l'orientació espacial...\nJocs de llengua: comprensió lectora, vocabulari, expressió oral, ortografia...\nJocs de medi: geografia, biologia, història...\nJocs per a tutories: treball en equip, gestió de les emocions, autocontrol, observació i anàlisi de la realitat, presa de decisions...\nAprendre i ensenyar a jugar: instruccions i consignes per tal de contagiar les ganes de jugar.\nCom trobar i triar jocs nous? Grups, entitats referents i recursos a internet.\n3. GAMIFICACIÓ: CREAR UN JOC NOU A MIDA\nQuè ha de tenir un bon joc? Elements per a analitzar i comprendre profundament un joc.\nPossibilitats de gamificació. Avantatges i desavantatges de:\nUtilitzar jocs ja existents.\nCrear un joc.\nEtapes en la creació d’un joc.\nCurs d'Estiu: Aprenentatge Basat en Jocs i Gamificació a Educació Primària, per la Fundació Universitat de Girona: Innovació i Formació\nFerran Turon Restudis\nApassionat dels jocs, l'educació i les noves tecnologies, desenvolupa la seva carrera professional al voltant d'aquests tres àmbits.\nGraduat en Enginyeria Informàtica especialitzat en computació per la Universitat de Girona.\nProfessor d’un Programa de Formació i Inserció (PFI), concretament un Pla de Transició al Treball en Auxiliar de Muntatge i Manteniment d'Equips Informàtics.\nCoordinador i docent de robòtica i noves tecnologies al Centre de Recursos Tecnològics de Llagostera.\nSoci de la Cooperativa de treball La Juganera, SCCL amb l’objectiu de promoure la cultura del joc com a lleure sa i educatiu i com a eina per a la formació i educació innovadora i creativa.\nHa participat en diversos projectes que relacionen l'àmbit educatiu amb el joc i la gamificació, com: formar part de la Xarxa d'Innovació Docent en aprenentatge i joc de la Universitat de Girona, la creació de tallers per tal de fomentar el treball en equip i la cohesió de grup o la creació d'una experiència gamificada per a la promoció de Cicles Formatius Industrials.\nAntoni Viader Olivé\nSoci fundador de la Cooperativa de treball La Juganera SCCL. Especialista en jocs de taula, especialment en el seu ús en entorns educatius.\nDiplomat en Comunicació d'empresa i Imatge Corporativa, ha estat membre de departaments de comunicació d'entitats del Tercer Sector com l'ONG Oxfam Intermón o la Fundació Pere Tarrés. Des de l'any 1996 ha treballat amb la FundiPau participant en projectes de promoció de la cultura de pau i ha creat i dinamitzat diversos materials i activitats d'educació per a la pau.\nEl curs consta de 20 hores presencials durant les quals s'aprofundirà en els continguts mitjançant la pràctica del joc i la reflexió contínua i dialèctica.\nEs proposaran lectures i treballs personals de realització a casa.\nS'haurà d'entregar un treball final consistent en dissenyar una fitxa didàctica de gamificació a l'aula.\nEs obligatòria una assistència mínima del 80 % a les sessions presencials.\nEs necessari realitzar un treball personal consistent en el disseny d'una fitxa didàctica de gamificació a l'aula.\nEdició: 2a Edició | Lloc: Parc Científic i Tecnològic de la UdG. Edifici Giroemprèn (Girona) | Idioma: Català |Data inici: 01/07/2019\nOficial AMI de Asistente Montessori (6-12 años)\nEdició: 1ª Edición | Lloc: Aulas Montessori Palau (Camí Vell de Fornells, 33. Girona). | Idioma: Español |Data inici: 08/11/2019\nAlícia Vilarnau Vila (Mestra de primària, Escola Camins)\nAquesta formació ha estat un bon regal de final de curs. Després d’unes setmanes carregades de feina, assistir a una formació com aquesta ha estat una bona manera d’acabar el curs, carregant energia per tornar a començar el setembre. Ens han presentat molts jocs, idees i dinàmiques de joc; em volten pel cap moltes activitats que aprofitaré a l’escola, jugant i adaptant jocs de taula. Espero saber engrescar els nens i nenes de la mateixa manera que ells han fet!


Pere Riba forçat a abandonar el Barcelona Open BancSabadell per problemes físics. – Federació Catalana de Tennis\nBarcelona Open BancSabadellPere Riba\nPere Riba, l’únic tennista català que ha entrat en joc en la segona jornada del Barcelona Open BanSabadell no ha pogut finalitzar el seu partit davant del japonès Kei Nishikori i s’ha vist obligat a abandonar per problemes físics després d’haver perdut el primer set per 6/2.\nD’altra banda, dos jugadors del RCT Barcelona-1899 han aconseguit guanyar els seus enfrontaments. El murcià Nicolas Almagro, vuitè favorit, s’ha classificat per a la tercera ronda en superar a Pablo Andujar per 7/5 i 7/6(1) i Feliciano López ha guanyat en partit de primera ronda al tennista de Kazajstan, Mikhail Kukushkin per 6/2, 6/7(7) i 6/4.\nTambé han guanyat els seus partits el castellonenc Daniel Gimeno, que ha derrotat per 4/6, 6/1, 2-0 i abandonament a l’italià Potito Starace, i el valencià Juan Carlos Ferrero que ha superat per 6/4 i 6/2 al belga Xavier Malisse.\nCal dir que malauradament s’ha confirmat la baixa de l’escoces Andy Murray i també la del txec Berdych que pateix un procés viral.\nAvui entren en joc els tres catalans que resten en competició amb els següents enfrontaments:\nAlbert Montañés – Benoit Paire(Fra),\nMarcel Granollers – Jurgen Meltzer (Aut-6), i\nAlbert Ramos – Santiago Giraldo (Col).\nTambé inicien el seu caminar en el torneig els principals favorits encapçalats pel mallorquí Rafa Nadal.


EL CINQUÈ PODER: de febrer 2019\nReflexions entorn del conflicte Catalunya - Espanya\nFa pocs dies Alfonso Guerra deia en una entrevista, citant un clàssic politòleg anglosaxó, que "hay naciones jurídicas y políticas, y otras que son naciones identitarias y culturales, sin derechos jurídicos".\nAquesta divisió del concepte de nació --per a mi superada àmpliament per la geopolítica i la realitat-- es correspon molt bé a la narrativa que des de l'estat espanyol es fa del conflicte amb Catalunya: hi ha\nuna nació única amb drets i reconeixement jurídic, i 'potser' algunes altres nacions identitàries i culturals. La pregunta, però, és qui defineix quin tipus de nació és cadascú i en base a quins arguments. La veritat és que sembla que hi ha només un argument de pes: la nació-Estat té tots els drets i reconeixements, i les nacions sense Estat no els tenen.\nEm recorda una altra part d'aquest relat, que considera 'nacionalismes' (amb una connotació negativa per excloent) tot el que vingui de les "nacions de segona", i 'patriotisme' (amb connotació positiva) qualsevol excés de catapultar el sentiment nacional a l'esfera metafísica, des de les nacions-Estat. Considerar Catalunya com a subjecte polític (i per tant com a nació amb drets i obligacions, susceptible de ser reconeguda per tothom) hauria de ser en el fonament d'un diàleg que no posi murs mentals indestructibles per part de ningú.\nD'altra banda, des del relat independentista català s'apel·la constantment al "mandat de l'1 d'octubre de 2017", expressió que s'està convertint en un mantra sense possibilitat de discussió, quan hi ha motius de tot tipus per posar en dubte l'afirmació.\nEfectivament, el referèndum del dia 1 d'octubre va ser un acte col·lectiu inèdit, massiu i molt ben programat de desobediència civil i de resistència pacífica davant el que centenars de milers de persones consideraven --i consideren-- una limitació injustificada als seus drets polítics i socials com a nació. Ben segur que passarà als llibres d'Història com un episodi de resistència que obre noves portes a l'acció col·lectiva noviolenta. Però, agradi o no, la consulta no deriva en un mandat polític perquè no va tenir les garanties de participació universal i de reconeixement extern que requeria un acte tan fonamental com aquest.\nPer mantenir obert el relat de la unilateralitat aquest "mandat vinculant" és indispensable. Però penso que convindria, com més aviat millor, que des de les institucions i grups polítics catalans es faci una reflexió sobre el valor de les paraules i els matisos que és necessari divulgar.\nEn tercer lloc vull parlar del que més m'interessa. La resolució pacífica i dialogada de qualsevol conflicte demana el reconeixement ple de l'altre, situació que avui, seguint les lleis fonamentals de l'estat espanyol, és impossible perquè oficialment Catalunya és una comunitat subsumida en la comunitat 'nacional' espanyola.\nPerquè això canvii caldria utilitzar des de Catalunya totes les eines de diàleg institucional, difusió exterior, resistència pacífica, desobediència civil i altres d'estratègia noviolenta perquè l'Estat espanyol es vegi obligat a reconèixer que el diàleg es faci entre subjectes polítics. En aquest reconeixement --deixo la fórmula possible a la capacitat creativa de la classe política-- rau al meu parer l'inici de solució per a tota la població catalana, tant si admet el fet nacional com si no l'admet en absolut.\nPublicat per Xavier Masllorens a 3:40 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Actualitat política, drets humans, Nacionalismes i estats


byJosep M. - d’abril 02, 2021\nLa fortalesa de les contrasenyes i la seva vulneració és un dels primers objectius de qualsevol intent d'accés per part d'un ciberdelinqüent.\nTot i que la seguretat 100% garantida no existeix, hem d'intentar caminar cap a un model que minimitzi els riscos de ser vulnerats el màxim possible.\nDaniel Miessler estableix una escala de 8 esglaons (The Consumer Authentication Strength Maturity Model - CASMM) on podem reconèixer les debilitats i fortaleses a l'hora d'escollir les nostres contrasenyes, tenim per tant un marc de referència per saber on som i cap a on podem anar.\nels humans tenim tendència a tornar-nos laxes al triar les nostres contrasenyes.\nEl sistema que implementem per assegurar la nostra informació ha de mantenir un equilibri entre practicitat i seguretat, de res ens serveix crear grans contrasenyes que no podem recordar o implementar sistemes tan restrictius que ens impedeixin a nosaltres mateixos accedir a la nostra informació.\nHem après que repetir contrasenyes, fer-les massa simples o inclús no posar-ne tot i que són pràctiques que fa anys que haurien d'haver estat erradicades, encara avui dia hi ha llocs on se segueixen mantenint per la poca o nul·la cultura tecnològica i escassa sensació de risc davant un món cada cop més interconnectat.\nLa seguretat 100% garantida no existeix\nÉs potser aquest el moment de passar de nivell deixar enrere les contrasenyes i anar cap a un model de múltiples factors d'autenticació que almenys ofereixin un grau addicional de resistència davant l'allau d'atacs informàtics que estem patint en l'actualitat.\nTot això sense oblidar-se de la formació i conscienciació tecnològica, ja que no hi ha cap tecnologia que substitueixi el factor més important en la seguretat informàtica, el factor humà.\nfont: Blog Daniel Miessler


Els Instruments Adormits de la Portalada protagonistes de la primera mostra anual del programa d’exposicions Artesania Catalunya del Consorci de Comerç, Artesania i Moda ( CCAM) de la Generalitat - Ajuntament de Ripoll\nEls Instruments Adormits de la Portalada protagonistes de la primera mostra anual del programa d’exposicions Artesania Catalunya del Consorci de Comerç, Artesania i Moda ( CCAM) de la Generalitat\nEl projecte de recreació dels instruments musicals que figuren a la Portalada del Monestir de Ripoll “Despertant Instruments Adormits” es podrà veure al centre d’Artesania Catalunya, a Barcelona ( Banys Nous, 11), de l’11 de febrer a l’11 d’abril.\nL’exposició és una de les accions del projecte de recreació dels instruments musicals que apareixen a la Portalada romànica del monestir de Santa Maria de Ripoll, així com de les músiques que es van copiar i crear al seu scriptorium entre els segles X i XIV. La mostra forma part del projecte europeu Awakening European Sleeping Instruments, encapçalat per l’Ajuntament de Ripoll i que compta amb el suport de la Unió Europea, mitjançant el programa cultural Europa Creativa. Té per objectiu la difusió i promoció dels instruments i de les músiques creades al voltant de la portalada del monestir de Santa Maria de Ripoll durant l’edat mitjana.\nLa mostra inèdita i de caràcter intimista, mostra 8 tipologies d’instruments reconstruïts, rabecs, violes, i corns. Així mateix, a través de plafons explicatius, Codis QR i peces audiovisuals és podrà conèixer el projecte i apropar-se a aquests instruments, a les seves músiques, a un patrimoni arquitectònic i a una època de la història de Catalunya i d’Europa.\nA més de l’exposició es duran a terme activitats paral·leles. El pròxim 11 de febrer a les 18.00 hores, se celebrarà una visita guiada inaugural en directe a l’Instagram @artesaniacat, a càrrec d’Antoni Madueño, director del projecte. També, l’11 de març, a les 18.00 hores i mitjançant inscripció prèvia a dplaces@gencat.cat, es farà una Taula rodona virtual sobre la construcció d’instruments de sons medievals al segle XXI; i a l’abril està previst la celebració d’un concert on s’hi interpretaran les obres de l’Scriptorium de Ripoll, les cançons dels trobadors occitans i la música modal de Xipre i d’Itàlia, amb els instruments reproduïts i d’altres instruments d’origen medieval.\nFulletó informatiu https://cutt.ly/xkkzelP\n24 febrer 2021|Actualitat Cultura|