La Covid-19 ha infectat 6.308 persones, de les quals 2.075 estan hospitalitzades, i n'ha mort 443 · Fins ara s'han donat 432 altes a malalts\nLa consellera de Sanitat, Ana Barceló, ha actualitzat les dades sobre les afectacions pel coronavirus 2019 al País Valencià. En les últimes vint-i-quatre hores s’han detectat 386 casos nous de la Covid-19, el que suposa gairebé un decens del 7%. Ara la xifra total de contagiats és de 6.308. Actualment hi ha 2.075 persones hospitalitzades, de les quals 379 són a l’UCI. Fins ara s’han donat 432 altes, 192 només ahir, és a dir, un augment del 44%. Pel que fa a les víctimes mortals, Barceló ha explicat que se n’han registrat un total de 443, és a dir, ahir van morir 48 persones.\nPel que fa a les afectacions entre el personal sanitari, la consellera ha explicat que 1.048 professionals han estat infectats per la Covid-19. En aquest sentit, ha tornat a ressaltar la importància de la borsa de voluntaris, on ja s’han apuntat més de 2.100 professionals jubilats o acabats de llicenciar.\nD’altra banda, ha explicat que s’ha detectat casos de la malaltia en un total de vuitanta-quatre residències de gent gran, de les quals set han estat intervingudes i són sota estricta vigilància de personal sanitari. 536 residents i 166 treballadors han estat contagiats pel coronavirus i 118 residents han mort.


El nostre concurs literari Ploma i Paper, en la seua desena edició, entra en la recta final per a presentar originals. Aquest concurs de narrativa en valencià per a alumnes i exalumnes a partir de 5é de Primària té com a data límit per a entregar els textos el dia 9 de març de 2021.\nLa creativitat no està en crisi. Així que esperem poder veure les vostres creacions molt prompte. Comptem amb vosaltres!\nFent clic ací podeu consultar les bases (extensió, format, temàtica, fulleta d’inscripció, forma d’entrega…).


Activitats :: Euskera\nEl curs 2009/2010 arriba a l'Euskal Etxea de Barcelona més animat que mai. A més de les classes d'euskara tenim preparades una pila d'activitats relacionades amb la cultura basca.\nS'han matriculat 150 persones als cursos d'euskara i ja NO ACCEPTEM més matrícules de cursos presencials; ho sentim molt però haureu d’esperar fins als cursets intensius d’estiu o al proper curs. Pels cursos d’euskara on-line (boga) només acceptem matrícules que no siguin de nivell inicial i puguin incorporar-se als grups de conversa que ja existeixen. Animeu-vos a buscar els tresors d'una de les llengües més antigues d'Europa.\nA més a més dels cursos d’euskara, enguany, per quart cop volem posar en marxa el projecte mintzalaguna. Volem ajuntar euskaldun zaharrak i euskaldun berriak i generar un context favorable per parlar euskara i a sobre, de franc.\nA les activitats, celebracions i festes que organitza l'Euskal Etxea, trobareu l'oportunitat de posar en pràctica tot això que heu après a classe. Animeu-vos a bellugar-vos amb Euskal Herria Sona, a provar la txistorra i la sidra el dia de St. Tomàs, a veure el somriure dels infants quan arribi l'Olentzeto, a tocar el tambor el dia de San Sebastià o a ballar al trikipoteo. A l'Euskal Etxea de Barcelona sempre trobareu una oferta immillorable.\nSi voleu posar-vos en contacte amb nosaltres, truqueu-nos al 933 102 200 o envieu-nos un missatge per correu electrònic a l'adreça euskarabcn@euskaletxeak.org.\n> Obrir mapa de situació (finestra flotant) <


Contribució activa i voluntària de les empreses al millorament social, econòmic i ambiental\nHPS segons la Norma SA 8000:2001 de Gestió Ètica valora cada cop més el compromís de l’organització amb la garantia respecte als entorns de treball justos i equitatius i a les pràctiques comercials transparents.\nTots el punts, que es mostren a continuació, són d’obligada aplicació tant al personal de Home Personal Services, com al personal de totes les seves Franquícies, així com a tots els llocs de treball gestionats per les franquícies a casa dels clients.\nDe tal manera és aplicable als nostres proveïdors, pel que no s’establiran relacions comercials amb ninguna empresa que no comparteixi aquests valors.\nEl sistema de gestió d’HPS ha estat avaluat i certificat en quan al compliment dels requisits de la norma SA 8000:2001 per les següents activitats:\nServeis de gestió, coordinació i assistència al franquiciat\nDisseny i realització de cursos de formació\nComercialització i prestació de serveis de personal domèstic en la xarxa de franquícies.\nHPS segons la Norma SA 8000:2001 de Gestió Ètica té en compte tot el relacionat a les condicions de treball i de manera específica el referent a:\nTreball Infantil: No s’utilitza ni s’encoratja en cap concepte el treball infantil, entès com a edat mínima per accedir al lloc de treball, els 18 anys.\nTreball forçat: El lloc de treball és voluntari. Es paga al treballador pel treball realitzat.\nLlibertat d’Associació i Dret a la Contractació Col·lectiva: Es respecta el dret de pertànyer a associacions o sindicats.\nSalut i seguretat: En cap concepte es demana al personal que deixi dipòsit o identificació alguna com a condició prèvia per treballar a l’empresa. S’assegura que el lloc de treball sigui segur i higiènic. Es realitza formació en matèria de Seguretat i Higiene per afavorir la prevenció dels riscos laborals davant la correcció.\nDiscriminació: Es promou un ambient lliure de discriminació i es tracta a les persones amb respecte i dignitat.\nPràctiques Disciplinàries: Està prohibit el càstig corporal, o l’abús. Es respecta la integritat emocional, mental i física de les persones.\nHores de Treball: Es vetlla pel compliment de les lleis aplicables quant a l’horari laboral.\nRemuneració: Es remunera al personal complint sempre amb les lleis aplicables i per sobre del salari mínim interprofessional.


A la part occidental de la Mediterrània, a l'illa d'Eivissa, la major de les Pitiüses. Juntament amb les nostres germanes majors, Mallorca i Menorca, formam el que s'anomena oficialment Illes Balears.\nEl nostre poble és Jesús, una parròquia d'uns 3.500 habitants situada a tres quilòmetres de la ciutat d'Eivissa però que administrativament pertany al municipi de Santa Eulària del Riu.\nDes del punt de vista històric i cultural, a Jesús ens trobam amb l'església i el retaule de la Mare de Déu de Jesús que tenen una importància rellevant dins la història d'Eivissa.\nEs té constància que l'església estava en construcció el 23 de juny de 1466. Els dominics hi residiren entre 1580 i 1587 i existeixen documents que evidencien anteriors habitatges d'altres frares, probablement franciscans.\nEl retaule fou pintat en el taller valencià de Roderic i Francesc d'Osona entorn del 1498. Alhora que recull l'herència gòtica introdueix ja moltes de les novetats de la pintura renaixentista italiana.\nEl poble, igual que la resta de l'illa d'Eivissa, ha patit successives transformacions. No fa molts anys, Jesús es reduïa a l'esglèsia i a petites construccions unifamiliars envoltades de camps i horts. A poc a poc, degut a la magnífica situació geogràfica i al "boom" turístic, s'han anat construint molts habitatges que han canviat totalment la seva fesomia inicial, ara tenim més de 3000 construccions (algunes habitades tot l'any i d'altres dedicades només al turisme).


Blog del Gabinet del Dr. Josep Cornellà. Psiquiatra infantil de Girona: LA NEURONA A BARCELONA: 125 ANYS\nHi havia una vegada... un geni! Certament, aquests dies s’acompleixen 125 anys que Santiago Ramon i Cajal, en un pis del barri del Raval a Barcelona, va descriure, per primera vegada, la teoria de la neurona. Acostumats als grans invents i a les grans tecnologies, ens pot costar avui d’entendre com un científic tossut era capaç de passar hores i més hores davant un microscopi vell i tronat, a fi de certificar allò que la ment el duia a pensar des de la més pura lògica: al cervell també hi havia cèl•lules, al cervell hi havia neurones. Aquest fet li valdria el Premi Nobel l’any 1906.\nCajal havia obtingut càtedra d’Anatomia Patològica a la Facultat de Medicina de Barcelona, on hi havia arribat a començaments del 1888 desde Navarra. Ell es considerava pioner de una ciència que s’iniciava, on gairebé tot es desconeixia. Era un esperit insatisfet i amb un gran desig de superació. Es va integrar a la vida cultural de la ciutat, i va manifestar la seva admiració pels catalans. Ens veia com a persones capaces de sentir i practicar el doble sentit del treball i de l’economia, evitant rancúnies i respectant religiosament el temps dels altres.\nPerò el sou no era massa esplèndid, i donava classes particulars a casa seva. Un degà el va denunciar per endur-se un microscopi a casa a fi d’aprofitar les nits donant classes pràctiques. Finalment, recollint estalvis i amb privacions (diu que va haver de deixar el joc dels escacs), va obtenir un microscopi que li permeté tirar endavant amb el seu projecte. Vivia aleshores al numero 7 del carrer Notariat, prop de l’antiga Facultat de Medicina, l'actual Reial Acadèmia de Medicina. I allà, envoltat de preparacions de teixits, llibres, papers, plomes i tinta xina per dibuixar, va anar descobrint que cada neurona era independent, i tenia unes terminacions molt fines que permetien la seva connectivitat, formant així les vies nervioses bàsiques. El que veia ho dibuixava curosament a pols, amb la tinta xina.\nEls seus dibuixos són avui testimoni d’una tasca meticulosa i profunda. Són testimoni d’un món nou i apassionant que s’obria davant els seus ulls, un món que no coincidia per res amb el que, fins aleshores, s’havia descrit. Més endavant, ell mateix afirmarà que es va limitar a aplicar el més vulgar sentit comú.\nLa troballa feta en un matí d’abril sortirà publicada el mes de maig en una nova revista científica que crea al mateix Cajal.\nEl descobriment de Cajal és una fita en la història de les neurociències. Demostra les possibilitats de fer recerca malgrat les mancances i la preeminència de l’esperit creatiu. De Cajal hi ha encara molt a aprendre. Per què se’n parla tan poc?\nDIARI DE GIRONA, 18 d’abril de 2013\nPublicat per Malpas 28 IT a 6:57 p. m.\nEtiquetes de comentaris: barcelona, neurociències, neurones, ramon y cajal, recerca


Clàssics a la romana.: CARONT, EL BARQUER INFERNAL\nSegons explica el mite, totes aquelles ànimes que havien d'anar a l'infern havien de passar primer per la Llacuna Estígia que els conduïa fins a les portes de l'infern.\nPer tal d'anar per aquest riu existia un personatge molt temible, Caront, que era el barquer que els proporcionava la barca per anar cap a l'infern, però per tal de que Caront els portés, aquelles ànimes havien de pagar una moneda d'or i les que no pagaven vagarien cent anys per la llacuna fins que ell els deixava passar sense cap pagament.\nPer això anteriorment en molts enterraments, el difunt era enterrat amb dues monedes a l'ull per així no tenir cap problema a l'hora d'entrar al món d'ultratomba.\nEn els quadres, Caront era representat com un home vell amb una llarga barba i molt lleig, a més, la seva vestimenta era bastant simple, únicament vestia una llarga túnica esparracada.\nCaront travessant per la Llacuna amb les ànimes\nSempre viatjava en barca i aquesta la movia amb un llarg pal per així poder transportar totes aquelles ànimes que havien estat enterrades.\nEn alguns casos, concretament dos, Caront va deixar passar a dues persones sense que aquests haguessin pagat, i això li causà molts problemes, ja que Hades, el déu de l'inframón, el va tancar durant un any. Aquestes dues persones van ser Hèrcules i Orfeu, aquesta última va encantar el barquer, i per això el va deixar passar sense cap problema.\nAdjunto un vídeo que ens dóna una mica més d'informació sobre qui era Caront:\nMai havia sentit a parlar sobre Caront, tot i així no sé per què ja em sonava la Llacuna Estígia...\nPel que fa a aquest mite, realment és dur aquest personatge Caront, ja que les ànimes que eren pobres i no tenien diners com s'ho feien per accedir-hi a l'infern? Al·lucino que fins i tot s'hagués de pagar per anar-hi sense tenir problemes! Suposo que deuria ser molt cruel la vida per la llacuna... per estar-hi 100 anys.\nEl que m'ha fet gràcia és que anteriorment als enterraments els parents del difunt enterressin al mort amb monedes, és com si ja tenien present que potser aniria a l'infern, tot i així, considero que aquesta precaució tampoc servia de molt pels que eren molt creients i consideraven que ho havien fet tot perfecte ja que segur que no dubtaven que anaven al cel i no s'enterraven amb monedes i desprès es podien trobar amb un altre destí inesperat...\nConsidero que Caront, per una vegada que "va obrir" el seu cor i va permetre que dues persones passessin a l'inframón sense pagar, no l'haurien d'haver tancat 1 any , tot i així, la veritat és que si la seva feina era controlar i no deixar que ningú passés amb aquella condició, estava bé que fos exigent... Per aquesta raó, suposo que aquests personatges eren molt exigents i cruels ja que sinó desprès també eren castigats i els altres no els tindrien respecte.\nMolt interessant el mite Carla, mai havia sentit a parlar d'ell!\n7 d’abril de 2013 a les 22:55\nJa havia sentit a parlar sobre Caront, el mític personatge que transporta als morts cap a les portes de l'inframón.\nLa veritat és que trobo molt malament el fet que s'hagi de pagar fins i tot mort, ja que per la gent que tenia diners evidentment no hi havia cap problema, però la gent que era pobre i que havia mort no podia pagar aquest viatge. Per aquest motiu, em sembla realment molt cruel que els condemnessin a estar 100 anys vagant per la famosa Llacuna Estígia. Ells no tenien cap culpa de no tenir els diners suficients, i no podien estar tranquils ni després de la mort.\nTot i això, tinc compassió cap a Caront, ja que ell no ho va manar, sinó que el que manava era Hades, el déu de l'infern. Sincerament, crec que ha de ser molt trist dedicar-se a portar als morts cap a les portes de l'infern, ja que aquest personatge mitològic hauria de veure la desesperació de moltes de les persones que, encara que no havien fet res de dolent al llarg de la seva vida, pel simple fet de no haver estat ric havien d'anar a l'infern.\nTinc un dubte, com és que aquesta persona que es dedica a portar a la gent a les portes de l'infern és Caront i no va ser escollida una altra persona?


Església de Sant Esteve de Sisquer – Guixers / Solsonès | Catalunya Medieval\nEsglésia de Sant Esteve de Sisquer\nSituació: A Sisquer, una de les set entitats de població del municipi de Guixers. No té cap nucli urbà i tot el seu poblament és dispers. Comarca del Solsonès (Lleida).\nEstat: Exteriorment presenta un bon aspecte. Té la rectoria al costat. No és accessible lliurament. Hem aparcat al davant.\nMagnífiques vistes als voltants.\nRodant per la carretera LV - 4241 (Berga / Sant Llorenç de Morunys, i circulant en aquest sentit, en un lloc (42 07 07.3 01 41 47.6) situat entre els PK 43 – 42, trobarem una desviació a mà dreta, indicada, per accedir a aquesta edificació.\nLocalització: N 42 08 03.4 E 01 41 28.4 – Altitud: 1.108 m.\nAquest terme parroquial compren el territori més septentrional del municipi de Guixers, entre l'Aigua d'Ora, per la banda de llevant i el riu Valls, per ponent.\nL'església dedicada a Sant Esteve, junt amb alguna casa, està poc més o menys a la carena, mitja hora de camí a l'esquerra de la carretera que va de Sant Llorenç a Berga.\nL'església potser conserva algun tros de paret de l'època romànica, però com que ha estat un lloc on hi ha hagut vida religiosa i altres exigències, s'hagué de reconstruir dins del segle XVII, i el seu estil és d'un barroc rural.\nEstà situada en un promontori. El teulat és de doble vessant. El campanar es quadrat, amb quatre obertures de mig punt adovellades i coberta a quatre vessants. Hi ha una llinda amb data 1797.\nAdossada hi ha la rectoria amb una data de 1716 i, al costat est, el cementiri.\nSituada dins l'antic terme del Castell de Sisquer, fou una de les parròquies antigues de la vall de Lord, fins que no fa gaire perdé la titularitat a causa del despoblament.\nDes de molt aviat depengué del monestir de Sant Llorenç de Morunys. Apareix citada per primer cop entre el 872 i 878, quan el Comte Guifré i el bisbe Galderic establiren parròquies a la vall de Lord. És possible però que sigui anterior.\nPer la documentació sabem el govern de la parròquia entre el 872 -878 i 947. Aquests papers es van redactar per portar-los al concili d'Elna, a fi que servís de prova contra pretensions del Comte Sunifred, que usurpava els drets episcopals de parròquies de la vall de Lord.\nApareix al segle X-XI a l'apòcrifa acta de la Seu d'Urgell. Figura al 1040, a l'acta de consagració de Sant Serní de Tavèrnoles com a possessió de Sant Llorenç de Morunys. El 1083 apareix al testament de Ramon Folc i de Cardona, quan la deixa a la seva muller i nebot, ja que la tenia en feu.”\nPublicat el 2 desembre 2014 per Ricard\tdins de Solsonès amb l`etiqueta Barcelona, Catalunya, Edificació segle XI, Esglésies, Romànic, Ruta LV-4241 / BV-4241 .


Àtoms i lletres: Com escriure un bon microrelat? 1. L'estil (amb microrelat de Miguel Torija)\nCom ja sabeu si seguiu aquest blog, estic participant en la Lliga de Microrelataires en català (llmrc). Hi ha uns enllaços a la part lateral del blog per anar seguint els microrelats que presento cada jornada.\nAvui inauguro una secció de crítica literària basada en els microrelats la la llmrc. Tant els relats triats com els comentaris que en faré es basen en el meu criteri personal. Intentaré triar els que consideri millors però també vull que em serveixin per explicar diferents tàctiques per escriure microrelats guanyadors.\nEncara que la secció s'encabeixi en el context de la llmrc, pot ser d'interès per a tothom qui participi i tingui interès en guanyar concursos literaris.\nEl text d'avui és d'en Miguel Torija, que escriu amb el pseudònim d'Illa Sud i que en la tercera jornada del grup C va vèncer a Àtoms i Lletres. Aquí teniu el microrelat:\nJa no escriurà una carta d’amor apassionada. Ni deixarà en la porta del bany una pintada obscena. No demanarà als Reis Mags una consola. Ni anotarà en unpost-it “torne en cinc minuts”. No resoldrà una equació matemàtica. Ni signarà la sentència de mort d’un innocent. No gargotejarà el teu nom en el marge del periòdic. Ni redactarà un assaig filosòfic. Aquest bolígraf estripat ja no farà res d’això, però cada volta que veges la taca de tinta impregnant l’asfalt enfront del teu portal, recordaràs que amb un bolígraf ben afinat tot és possible.\nSi analitzem el text, veiem que l'autor fa una enumeració que ocupa 2/3 parts del relat, després descriu una escena i finalment acaba amb una sentència. No hi ha canvis de ritme espectaculars. Ni girs sobtats. Ni paraules cultes. Ni construccions barroques. No hi ha extravagants floritures. No sembla que l'autor hagi hagut de dedicar més de deu minuts a escriure aquest relat.\nAl contrari: tot sembla fàcil. I aquest és el gran mèrit de l'autor; fer que les coses difícils semblin fàcils. Aprofitant el format esportiu de la llmrc faré un símil futbolístic. Hi ha futbolistes que no fan rematades acrobàtiques, ni malabarismes en els regats. Simplement, el 90% dels cops que els arriba la pilota, la passen al primer toc. Potser no són els preferits del gran públic però són els que fan que l'equip guanyi campionats. Donen criteri al joc de l'equip, marquen el tempo del partit.\nFaré un altre símil, per si no us agrada el futbol. La bona cuina no consisteix en aconseguir els gustos més potents. Ben al contrari, un plat es pot espatllar per un excés de sal, de sucre o de picant... I el bon cuiner és el que domina els balanços de gust, la combinació amb les textures, els temps de cocció. El bon cuiner pot fer que et mengis un plat d'albergínies, fins i tot si tu odies les albergínies.\nDe la mateixa manera, un escriptor amb un bon estil pot fer que et llegeixis un manual d'una rentadora i gaudeixis des de la primera fins a la darrera línia. I aquest és el mèrit principal del relat Epitafi i del seu autor.\nEl relat em va recordar a aquesta cançó. Fixeu-vos en la lletra: "tornaràs a sofrir, tornaràs a plorar, tornaràs a sentir, tornaràs a somriure, tornaràs a somiar...". Fixeu-vos també en l'actriu. Ser bona actriu no consisteix en sobreactuar, en fer ganyotes ni gesticular histriònicament. Al contrari, es tracta de cuidar cada matís, de posar el grau just d'emoció que requereix cada moment.\nPodeu trobar més coses del Miguel al seu blog la colina naranja.\nVicent Llémena i Jambet 12 de març de 2015, a les 10:06\nMés que comentar el conte del Miguel jo comentaria el teu article, un de perfecte, dius el que veritablement vols dir, amb senzillesa i concisió, m'ha quedat clar que el barroquisme ni els grans i forts sabors no eren el condiment que nodria el relat del Miguel i, que hi ha maneres i maneres ben diferents de fer un bon relat, però tot i que ens entre en un tres i no-res porta molt al darrere. Saps fer-ho tu també molt bé i ets amè en les teues exposicions, endavant.\nSergi 12 de març de 2015, a les 17:58\nPrecisament hi ha molts estils, cada escriptor té el seu. N'hi ha que són bons i, en canvi, són molt diferents d'altres que també són bons. Per exemple, en Deòmises, que també escriu a RC i participa a la llmrc també té un estil molt particular que, en aquest cas, és molt més barroc que el d'en Miguel.\nLa gràcia, connectant amb el que vaig dir l'altre dia, és conjugar l'estil amb la història. Trobar les millors paraules per explicar la història que tu vols i despertar les emocions que vols.\nEva 12 de març de 2015, a les 10:18\nGaudir no ho sé, però tinc un amic que va començar a aprendre portuguès amb manuals d'electrodomèstics. Ei, i va agafar un bon nivell!\nSergi 12 de març de 2015, a les 18:00\nAquest amic teu probablement menteix. Tothom sap que, a l'era pre-smartphones, s'aprenia portuguès al lavabo, llegint etiquetes de cosmètics. ;)\nEva 12 de març de 2015, a les 19:54\nAixò va passar en l'era pre-Internet. Vam anar a fer un curs a Portugal, junts, i tot i que en teoria ell tenia un nivell baix, ens deixava astorats amb algunes paraules tècniques. No les podia aprendre als pots de xampú: era calb!! :D\nSergi 12 de març de 2015, a les 23:21\nAh, d'acord. En aquest cas potser diu la veritat. Abans d'internet els manuals d'electrodomèstics eren una de les poques maneres que hi havia d'aprendre portuguès.\nSembla mentida com canvien els temps...\nPons 12 de març de 2015, a les 12:00\nNo soc gaire aficionat a escriure relats. Lo meu es més la critica (des)(cons)tructiva. Soc més de valorar, opinar, criticar, dir la meva vaja. Bé, bàsicament ja saps el què publico en el blog. Algun relat pels relats conjunts cau, però es un cop al mes, no passa res, no fa mal. En canvi la lliga de microrelats serien massa microrelats per mi. A més, que tampoc m'agradaria aprofitar els meus nombrosos fans per influir en el resultat de les votacions de la lliga, hagués sigut injust, ja que a mi m'agrada guanyar amb justícia quan puc guanyar legalment, es clar que en cas de no poder faig servir les injustícia i les trampes sense cap problema.\nSergi 12 de març de 2015, a les 18:01\nSí, la lliga de microrrelats són 2 relats al mes. Excessiu. I certament quedaria distorsionada pels teus supporters, que ja van distorsionar les darreres edicions dels premis Cats.\nCom sempre, el Pons ha obrat sàviament.\nxavier pujol 12 de març de 2015, a les 13:03\nM'ha agradat el conte del bolígraf, i també la cançó del (aviat en podrem dir genial) David Carabén.\nSergi 12 de març de 2015, a les 18:02\nAviat? Què ha de passar alguna cosa important amb ell?\nXeXu 12 de març de 2015, a les 14:48\nNo ha nascut encara un cuiner prou bo com perquè em faci menjar un plat d'albergínies a mi. Tampoc m'ha semblat especialment difícil aquest exercici, tot i que sí que ho és escriure un microrelat i que sembli bo. Aquest no m'ho sembla especialment, cosa que no vol dir que jo pogués fer-ho millor. M'esperaré a que en comentis un de dolent (segons el teu criteri), a veure quina opinió em mereix.\nSergi 12 de març de 2015, a les 18:09\nJo fa uns mesos vaig menjar una recepta cuinada per una siciliana que portava oli, salsa de tomàquet i formatge per parar un tren i, a veure, no vaig repetir pas però no em va semblar desagradable. I les albergínies estan al meu Top 3 de verdures més odiades.\nNo crec que en comenti cap de dolent perquè quan publico textos d'altres autors demano permís i no crec que els fes gràcia que els destrossés en plan Risto.\nTornant al text comentat avui, crec que seria com el menjar japonès. El primer cop el trobes sonso. Dius, coi, si la meitat del plat és arròs blanc! I el sushi és peix cru, quina poca elaboració! I la tempura verdures arrebossades! I així quasi tot.\nPerò amb el temps, és habitual que acabis apreciant aquest estil.\nDavid Castejón 12 de març de 2015, a les 21:02\nExcel·lent comentari, Sergi. Entenedor i encertat, segons el meu parer.\nHe de reconèixer que, en una primera lectura confrontada entre el teu microrelat i el d'en Miguel, em va fer més gràcia el teu, i, de fet, em continua caient més simpàtic, si us torno a llegir "enfrontats". Tot i així, hauria estat incapaç d'atorgar-te la victòria (que sí un empat), sí de mi hagués depès. És cert que el text d'en Miguel, tot i no ser espectacular, té quelcom de subtil que el fa bo, sense necessitat de recórrer a cap estridència, i això, també per a mi, és una virtut. No m'estendré més perquè tu ja ho expliques molt bé.\nM'ha agradat molt el símil futbolístic, molt ben enllaçat amb el caràcter i l'estil de la LLMRC.\nEspero que t'animis a continuar amb aquesta secció, que ho fas molt bé.\nSergi 12 de març de 2015, a les 23:25\nGràcies, David. Intentaré continuar la secció, tot i que l'estic improvisant bastant. A veure si en les properes jornades veig un altre relat guanyador del qual treure una segona entrega.\nM'acabo de fixar que he parlat de rentadores i el duel anava de taques. És curiós com de vegades escrivim amb el subconscient.\nM. Roser 12 de març de 2015, a les 22:36\nM'ha agradat molt aquest microrelat, precisament perquè té un llenguatge planer gens barroc, que per escriure bé no cal fer servir paraules cultes, que a l'hora de la veritat no utilitza ningú...La gent es pensa que escriure planer és més fàcil... Com dius tu fer que les coses difícils semblin fàcils és tot un repte! Felicito el Miquel per escriure com ho fa!\nSergi 12 de març de 2015, a les 23:32\nTambé es poden fer bons escrits fent servir paraules cultes. Hi ha qui ho sap fer.\nEl que passa és que és molt freqüent que la gent que no sap escriure cregui que escriure bé significa fer servir paraules cultes. Jo mateix, quan vaig començar a escriure, cometia força aquest error.\nMiguel Torija Martí 13 de març de 2015, a les 9:54\nMoltes gràcies Sergi per aquesta dissecció del meu relat. La veritat és que he sentit com si hagueres estat mirant per un forat mentre l'escrivia. És cert el que dius, el relat porta més treball del que sembla. De fet vaig fer prou canvis en la successió de No..., ni..., no... per tal que aconseguira transmetre ritme, amb l'objectiu d'atrapar l'atenció del lector. Fins i tot escollir el títol em va costar.\nBorges va dir, que per escriure bé és més important saber emprar la goma d'esborrar que el llapis, parlant de microrelats, això és fonamental. El primer esbós d'aquest relat era prou més llarg i fins i tot tenia un rerefons. Finalment vaig decidir podar tot el que no era essencial.\nPer cert com a en David, a mi també em va paréixer el teu relat molt divertit, tant que vaig pensar que guanyaria al meu.\nSergi 13 de març de 2015, a les 18:58\nHonestament, no pretenia fer una crítica completa del teu relat. M'he deixat algunes coses al tinter. I tampoc sóc persona molt mètodica. Per això se m'ha acudit la idea de centrar-me en un aspecte important del teu relat (l'estil).\nEl que dius de Borges em recorda a una cosa que vaig sentir sobre Mozart i Beethoven. Diuen que les partitures de Beethoven estaven molt modificades. En canvi, Mozart, sembla que escrivia més a raig. No sé si la música de Beethoven és més perfecta que la de Mozart. Potser Mozart ja feia el procés de correcció al seu cap, abans d'escriure. I, és clar, de Mozart n'hi va haver un. Els genis juguen en una altra lliga.\nJo quan vaig llegir el teu relat, vaig tenir la sensació que perdria. Després vaig llegir el meu de nou i vaig pensar que tenia alguna opció. Però amb el 2-0 d'avantatge inicial, hauria signat l'empat.\nAda 14 de març de 2015, a les 11:04\nEl microrrelat a mi em sembla que està molt bé! i això que veig prou difícil escriure amb poques paraules algun missatge interessant... S'ha de pensar i escolllir molt les idees. Aquest m'ha agradat! La cançó té una lletra molt bona, sí... en fi, bon anàlisi!\nSergi 14 de març de 2015, a les 12:11\nGràcies, Ada. Pel que diu el Miguel sembla que li ha portat molta feina trobar les paraules adequades. Com qualsevol feina artística, requereix inspiració i també transpiració.\n45645646546565 16 de desembre de 2018, a les 9:45\nQuatre dones enamorades - Considero «Master of None» (Netflix) una de les sèries més originals i estimulants de l’última dècada. El seu format lliure, la tendresa del seu humor i...\nEl tercer home (relats conjunts) - Mentiria si no reconeguera que, en algunes ocasions, una fugaç ombra de remordiment m’assalta encara quan pense el que vaig fer. Al remat, feia ja molts ...\nUna mascota? - La companyia de circ estava de gira pel sud-est d’Europa, amb força èxit. S’hi aplegaven artistes amb habilitats ben diverses: funambulistes sobre corda i ...\nMissions - I ve la vida, tot missions, com un ocell que ha de fer el niu, criar niuades, creuar oceans fins que ha gastat el raig de llum que un temps concís just el ...\nClarobscur - (fotografia d'un amic meu, dissabte 29 de maig, Ventolà, Ripollès) Núvol caigut, avet que frega el cel, i mai es topen.\nLA INTIMITAT (Un microrelat de Jordi Masó) - Va trobar el feix de cartes mentre endreçava el despatx del seu marit difunt. Hi havia una Raquel, una Lola, una Olívia. Un raig de sol es filtrava a tra...\nMàquina de moviment perpetu\nAvui us presento la solució definitiva perquè totes les nacions del món tinguin energia elèctrica neta i a baix preu. Potser no complirem ...


Au Gué de la Vesle Courtisols França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n153 rue du Gue, Courtisols, Courtisols, França, 51460 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Courtisols, Au Gué de la Vesle és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Au Gué de la Vesle, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, biblioteca, màquina venedora, àrea de TV/saló compartit.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Camp de golf (a 3 km), parc infantil, billar, ping pong, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Au Gué de la Vesle.\nCal que informeu el Au Gué de la Vesle de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (118) Parelles (43) Viatgers en solitari (14) Famílies amb infants petits (32) Famílies amb infants grans (13) Grups (10)\nAllotjaments a Courtisols


La Fira Centre Comercial convida als seus clients a Aquopolis | La Guia De Reus\nInici Actualitat La Fira Centre Comercial convida als seus clients a Aquopolis\nLa Fira Centre Comercial convida als seus clients a Aquopolis\nEls clients de La Fira Centre Comercial que tinguin descarregada al mòbil l’APP d’aquest centre comercial i que disposin de la targeta de fidelització “La Fira Club Card”, que s’aconsegueix registrant-se a l’aplicació, podran aconseguir entrades gratuïtes a Aquopolis Costa Daurada. D’aquesta manera, i complint tots dos requisits, es podrà accedir al directori de La Fira Centre Comercial amb l’objectiu de trobar la icona blau que marca el lloc on s’amaguen les entrades per al parc aquàtic ubicat al municipi de Vila-seca.\nEls primers 50 en trobar el punt on hi ha les entrades i que vagin a aquest lloc, podran aconseguir una de les invitacions que La Fira, Centre Comercial gestionat per Merlin Properties, posa al seu abast en aquesta campanya que finalitzarà el pròxim 31 de juliol o fins a esgotar les existències. Cada participant podrà aconseguir només una entrada gratuïta.\nRecentment, La Fira Centre Comercial i Aquopolis Costa Daurada han signat un acord de col·laboració per promocionar ambdós espais aquest estiu. Així, a més de les 50 invitacions gratuïtes de la campanya de l’APP i la targeta de fidelització, La Fira Centre Comercial repartirà entre els seus clients un total de 65.000 paperetes convidant-los a conèixer les instal·lacions d’Aquopolis amb un descompte de 8 euros en el preu final de l’entrada d’adult. A més, hi haurà un afortunat o afortunada que podrà guanyar una invitació VIP que dóna dret a un bany amb els dofins del parc aquàtic.\nCom és habitual, La Fira Centre Comercial farà la màxima difusió de la campanya per divulgar els premis per als seus clients a través de totes les seves xarxes socials i en aquells elements publicitaris instal·lats a l’interior del centre comercial.\nArticle anteriorComencen les pintades horitzontals a diferents pistes de bàsquet de la ciutat\nArticle següentEl Festival Internacional de Guitarra de l’Hospitalet de l’Infant comença la tercera edició, i s’afegeix als actes internacionals d’homenatge pel 80è aniversari del cèlebre guitarrista i compositor Leo Brouwer


L’Ajuntament de Sagunt desobeeix la delegació del govern i penja una gran bandera de la república espanyola\nLa bandera de la república espanyola ha onejat a l’Ajuntament de Sagunt i a la Tinença de Batllia durant uns minuts com a homenatge a les persones que van defensar la II república espanyola fa 86 anys. El gest obeeix a una proposta aprovada al ple de l’ajuntament presentada pel govern municipal i aprovada amb els vots a favor de Compromís, Esquerra Unida, ADN Morvedre, PSPV-PSOE i Iniciativa Portenya. El PP va votar en contra i Ciutadans es va abstenir.\nEls regidors Pau Abelleira, Roser Mestre, José Vicente Muñoz i Maria Giménez han secundat aquest acte al balcó de l’Ajuntament de Sagunt i els regidors Guillermo Sampedro i Mónica Caparrós a la Tinença d’Alcaldia de Sagunt, en un acte que ha durat poc més de 3 minuts.\nLa delegació del govern espanyol al País Valencià va enviar a principi de setmana una circular advertint que recorrerà a la via judicial contra els ajuntaments que exhibeixin la bandera republicana per commemorar el 14 d’abril, aniversari de la Segona República, per haver vulnerat la normativa que regula l’ús de banderes. Segons la carta enviada el servei d’afers jurídics de la delegació del govern espanyol, informava que davant la proximitat del 14 d’abril, posava en coneixement dels consistoris la normativa vigent. Al respecte, citava la llei 39/1981, sobre l’ús de la bandera espanyola i altres banderes, i remarcava que als edificis consistorials la bandera d’Espanya ha d’estar ‘en l’exterior i ocupar un lloc preferent’.\nA més, recordava que l’article 8.3 del Decret 116/1994 de la Generalitat Valenciana indica que els consistoris ‘no poden enarborar com a pròpia una altra bandera que no sigui l’oficial’ i que utilitzar una bandera no constitucional ‘vulneraria el principi de neutralitat i objectivitat que ha de regular l’activitat de les administracions públiques’, d’acord amb l’article 103.1 de la constitució i el 6.1 de la Llei 7/1985 sobre les Bases del règim local.


Patata Ecològica de la Cerdanya… i molt més! - Taste The Altitude\n03/02/2020 | Productes de muntanya\nMas Montagut, al municipi de Fontanals de Cerdanya, és una finca amb certificació BIO des del 1990, on es fa tot el cicle de les patates… i molt més. En aquest entorn, fruit de dècades d’un cultiu tradicional i de la continuació de l’ofici de les generacions precedents com a agricultors i ramaders, van néixer BioAbenur i Patata Ecològica.\nAmb el ferm propòsit de produir productes d’immillorable qualitat, els seus endegadors aposten per seguir millorant cada dia, en el marc d’una eco-revolució. A les seves terres, sense residus tòxics, hi creixen la patata Kennebec, la patata Monalisa i la patata Red Pontiac, respectant els ritmes de la terra i dels animals. A més, al mas també es produeix carn procedent de ramaderia extensiva i ecològica.\nDe l’hort i els camps a la taula\nLa Teresa Torner és filla de família pagesa. Nascuda en un mas a 1.860 m d’altura, els seus pares, avis i besavis ja eren agricultors i ramaders. És una de les propietàries de BioAbenur i Patata Ecològica, a Fontanals de Cerdanya, on des de fa més de 25 anys treballen en terres certificades com a ecològiques.\nAl Mas Montagut controlen totes les fases de la producció, des de la terra fins al plat, per garantir que els seus productes conserven totes les propietats i són de la millor qualitat. El conjunt de la seva experiència i expertesa es veu reflectida en la seva forma de fer i treballar, aprofitant tots els recursos.\nConjuntament amb el cultiu de patata ecològica, al mas crien vaques de raça Bruna dels Pirineus i disposen d’exemplars de Cavall Pirinenc Català. Així, les vaques pasturen i proporcionen els fems que nodreixen els camps. Paral·lelament, es fa una rotació dels cultius per mantenir en condicions òptimes la salut de la terra. Això els porta a cultivar farratges i cereals de diferents tipus, mentre que són autosuficients en l’alimentació del ramat.\nTotes les fases de la sembra i el cultiu es desenvolupen tenint present el ferm propòsit de mantenir l’equilibri de la terra, conservar la fauna, el microecosistema i preservar l’entorn. Amb la compra de les seves patates amb certificació del Consell Català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE), per exemple, a més de gaudir de les seves propietats, es contribueix, doncs, a preservar el medi, amb un cultiu sostenible i responsable, destinat a millorar la salut global.\nParlem del projecte amb la Teresa Torner.\nCom definiríeu els principis de Patata Ecològica de la Cerdanya? Quantes persones formen part del projecte i hi treballen?\nPatata Ecològica ha nascut per diversificar la finca, de l’experiència de cultivar patates i per arribar al client amb un producte de qualitat, fet que ens dona l’oportunitat de fer una venda directa i donar valor al nostre treball directament del camp. Com tot, els inicis són difícils, i progressivament anem reduint les vendes als intermediaris. Treballem per un cultiu que quedi al territori i que puguem vendre directament al mateix mas. Patata Ecològica és un projecte familiar: en Pau i jo hi som al capdavant, i la canalla hi col·labora i en gaudeix quan no són a l’escola.\nPer què us vau decantar per l’agricultura i la ramaderia ecològica? Va costar molt, el procés de certificació?\nAls inicis de la certificació ecològica jo era joveneta, els meus pares van ser els qui van començar el procés. Recordo problemes econòmics greus a casa, a causa del boicot que es feia a aquest tipus de productes. La carn es venia, doncs, fora d’aquí. Ells van resistir com van poder… i aquí ens trobem nosaltres, donant valor a aquells incomptables esforços —per mi, van ser els herois d’aquells temps! Com a resultat de persones com ells, el mercat de productes ecològics ha crescut sense pausa. Només els podem agrair tot el que van fer, perquè es va trigar anys a normalitzar el concepte ecològic. Per nosaltres, no només és una certificació o un segell, sinó la nostra filosofia tant de producció al mas com de vida.\nPer què i quan us vau decidir a seguir la tradició familiar? Com et va ajudar, personalment, haver viscut en aquest entorn?\nCoses de la vida, quan se’ns va presentar l’ocasió de tornar a la terra no vam dubtar-ho gens ni mica. Era l’any 2015. Tant en Pau com jo hi hem nascut, a pagès, i, de fet, en el meu cas suposo que això m’ha donat força per superar els obstacles. Néixer en aquest entorn i viure’l com vaig fer-ho de petita m’ha ajudat a desenvolupar uns recursos que ara utilitzo, com el fet de no abandonar quan no es veuen solucions o quan els obstacles ofeguen. També, saber gaudir dels nostres esforços i del creixement personal que aquest camí suposa. N’hem fet un mode de vida; és molt més que anar a la feina. És un projecte vital.\nCom et definiries com a persona i com descriuries el teu vincle amb Fontanals de Cerdanya i el paisatge ceretà?\nEm defineixo com a mare, ramadera, resistent, compromesa, tossuda i responsable. Em considero part d’aquest territori perquè, per mi, la Cerdanya és casa meva. Vaig néixer en una finca a tocar dels núvols i vaig créixer en un entorn que avui és el meu dia a dia, i la meva passió.\n“Haver nascut a pagès m’ha ajudat a desenvolupar recursos que ara utilitzo, a seguir endavant, a saber gaudir dels esforços i del creixement personal que aquest camí suposa. N’hem fet un mode de vida. És un projecte vital.”\nCom és el dia a dia, al mas?\nEl dia a dia no és res més que prioritzar el bestiar i vetllar pel seu benestar. Fer una bona previsió per als camps i cultius i organitzar-se les feines segons les necessitats. Molts dies no es pot seguir fil per randa les feines programades, ja sigui pel temps o pels imprevistos, però t’acostumes a treballar així. Als vespres i els dies de pluja abordem la burocràcia de l’activitat. D’altra banda, treballem en igualtat de gènere.\nQuins han estat els principals obstacles que heu hagut de superar per poder tirar endavant amb aquest estil de vida?\nUn cop vam tenir l’accés a la terra –que ja sabem que és el primer obstacle–, vam haver de complir tots els requisits per iniciar l’activitat: la complexitat dels temes burocràtics, els econòmics… Els obstacles d’inici en aquest ofici són gairebé insuperables!\nIniciar-se i fer viable una explotació és una heroïcitat, avui en dia. Tenim, d’una banda, la indústria agroalimentària que rebenta preus i, de l’altra, els obstacles que la mateixa normativa imposa, com per exemple, que el segell de proximitat el pot posar un supermercat amb carn o patates provinents d’altres països. Ens trobem en una lluita contínua per arribar al consumidor, que busca productes de qualitat, i per dignificar el nostre ofici, que hauria de ser valorat i entès com a imprescindible. Per tant, continuem en el repte de fer-ho viable, de poder-ne viure.\n“Iniciar-se i fer viable una explotació és una heroïcitat, avui en dia. Ens trobem en una lluita contínua per arribar al consumidor que busca productes de qualitat i per dignificar el nostre ofici, que hauria de ser valorat i entès com a imprescindible.”\nEls vostres processos de producció segueixen criteris ecològics. Quins mètodes feu servir, en aquest sentit? Quin és el valor afegit de la vostra plantació?\nA part dels criteris generals de producció ecològica, com seria la NO utilització de productes químics, als camps del mas fem rotació, és a dir, que cada any, a les diferents parcel·les, canviem el cultiu per donar recursos a la terra perquè es pugui defensar de les plagues i la manca de propietats. Cada cultiu fixa uns elements que el cultiu posterior utilitza i que la terra consumeix per mantenir la seva salut.\nLes patates que cultivem tenen un gust excepcional: l’altitud, l’aigua i l’entorn mateix ho fan possible. No hi afegim res. Per al control d’herbes remenem la terra mecànicament, i les plagues les controlem mitjançant depredadors naturals. Treballem seguint les llunes, i duem a terme les actuacions necessàries per mantenir en òptimes condicions els cultius, respectant-ne el cicle natural. Com que mantenim la terra saludable, el fruit que en surt és immillorable!\nPel que fa a la ramaderia ecològica al mas, per nosaltres suposa trobar l’equilibri entre el bestiar i l’extensió de terreny al qual té accés perquè es pugui reproduir i créixer al seu ritme natural, sense hormones, sense medicar-lo sistemàticament. Se li respecta el seu ritme al llarg de la vida. En algun cas excepcional s’ha de tractar per evitar mals majors o per no arriscar la seva vida, i en aquests casos no dubtem a fer-ho.\nEl seu maneig és exclusivament en extensiu i els seus bons resultats són ben visibles: manca de malalties, manca de problemes als parts, el bestiar gaudeix de bona salut i té accés a la llum del sol cada dia de l’any, i al menjar i a l’aigua, sempre. Estem segurs que aquest és el maneig adequat.\nTambé els cereals i farratges que consumeix el bestiar són d’origen del mateix mas; per tant, tampoc contenen cap tipus de producte afegit. L’aigua que beuen els animals és potable del torrent de Montagut i passen l’any a la zona. A l’estiu són a la muntanya del mateix municipi.\nCreiem, doncs, que treballar conjuntament i donar espai i temps perquè l’entorn es desenvolupi ja no és només produir ecològic: és produir d’una manera més conscient, durable en el temps, mantenint la qualitat no únicament del producte en si, sinó també de l’aigua, del que ens envolta i de la salut global.\n“Treballar conjuntament i donar espai i temps perquè l’entorn es desenvolupi no és només produir ecològic: és produir d’una manera més conscient, durable en el temps, mantenint la qualitat no únicament del producte en si, sinó també de l’aigua, del que ens envolta i de la salut global.”\nI quines particularitats tenen, els productes que comercialitzeu, amb certificació del Consell Català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE)?\nTot el que produïm està certificat pel CCPAE, l’organisme que certifica els productes ecològics a Catalunya des del 1994 (abans d’aquest any, era el CRAE, el Consejo Regulador de la Agricultura Ecológica, qui ho feia, a partir de l’any 1989). Principalment, la seva funció és certificar els productes agroalimentaris ecològics a Catalunya amb una normativa que ha de complir qui els produeix i elabora. Per nosaltres, és un segell per poder garantir als nostres clients que el producte és ecològic. Però també és una filosofia de vida, unes pràctiques, un compromís i una manera de fer lluny de la convencional.\nTant la ramaderia com els cereals, els farratges i les patates que cultivem estan certificats. La particularitat dels productes amb segell CCPAE és que estan lliures de productes tòxics, de sulfats i adobs químics. Són productes de qualitat i amb garanties de traçabilitat.\nÉs important conèixer els segells i saber-los identificar. Els consumidors tenim la responsabilitat i el dret a saber què comprem, mentre que els qui produïm en ecològic passem un cop l’any per un control per a la continuïtat de la certificació.\nA la vostra pàgina web parleu d’eco-revolució. Per a vosaltres, quins en són, els objectius?\nL’eco-revolució té com a objectiu millorar i adaptar l’entorn rural als canvis ja tangibles que arriben. Ens trobem en un moment en què no podem assegurar la continuïtat per a les generacions futures, i això ens inquieta i ens activa cap a una forma de treballar més conscient i sostenible. Volem fer el possible a casa nostra per contribuir a aquest gran canvi necessari per a la transformació social. És feina de tots, tant dels que treballem amb la terra com de cadascú, en cada gest quotidià.\nVeurem canvis al mas, des de millorar i aprendre a optimitzar encara més els recursos fins a trobar-hi un punt on poder apropar-se encara més al que representa produir, consumir i viure aquí.\n“Tant la ramaderia com els cereals, els farratges i les patates que cultivem estan certificats pel CCPAE. Per nosaltres, és un segell per garantir als clients que el producte és ecològic, però també una filosofia de vida, unes pràctiques, un compromís i una manera de fer lluny de la convencional.”\nOn es poden aconseguir, els vostres productes?\nLes patates es poden trobar en botigues i restaurants de la comarca i un dels punts referents serà l’agrobotiga de Puigcerdà, conjuntament amb tots els productes del territori. També venem directament al mas i aquest 2020 hi haurà canvis en la comercialització.\nQuè voldríeu dir, al consumidor, per conscienciar-lo sobre tot allò que implica adquirir productes com els vostres?\nConsumir productes de qualitat i de proximitat té com a resultat la bona gestió del territori i una cadena d’efectes positius. Consumir aquests productes afavoreix el manteniment del paisatge, la prevenció dels incendis, millora la qualitat de l’aire, ajuda a combatre el canvi climàtic, a mantenir l’economia circular i a defensar el sector primari. Implica perpetuar els bons productes de la terra, que consumir-los sigui un dret i no un privilegi, fer front a les indústries alimentàries, abastir-se de productes saludables, amb la prevenció de malalties i tots els efectes que comporta…\nI com creieu que contribueix, el vostre projecte, a la promoció del sector primari? Com us l’imagineu, el futur del sector?\nEls petits productors som els que oferim productes de millor qualitat, els que diversifiquem el territori i els que fixem la població a les zones rurals. Som els encarregats de netejar boscos, de mantenir prats i camins, que els paisatges continuïn bells. L’agricultura i la ramaderia no invasiva és una eina necessària. Som la base i som imprescindibles.\nÉs molt atrevit imaginar el futur del sector…, m’agradaria que continuessin creixent les cooperatives de consum, que les persones féssim la nostra compra conscient, que els pagesos i pageses fóssim valorats com els professionals essencials que som i que la societat entengués que la indústria alimentària és la responsable dels guanys desmesurats per part de tots els actors, menys dels qui realment produïm aliments. Que el preu dels aliments en les grans corporacions és un fals baix cost, que té un alt cost mediambiental i per a tota la societat. Voldria pensar que podem fer un canvi per aconseguir que els aliments saludables siguin a l’abast de tothom, que siguin un dret i no un privilegi.\n“Els petits productors som els que oferim productes de millor qualitat, els que diversifiquem el territori i els que fixem la població a les zones rurals. Som els encarregats de netejar boscos, de mantenir prats i camins, que els paisatges continuïn bells. L’agricultura i la ramaderia no invasiva és una eina necessària. Som la base i som imprescindibles. Consumir productes de qualitat i de proximitat té com a resultat una cadena d’efectes positius i la bona gestió del territori.”\nConfieu en un canvi de tendències pel que fa al consum, amb una visió més responsable?\nNo és que hi confiï, és que és necessari, i es farà evident en poc temps. No tenim gaire alternatives…\nVosaltres formeu part de ramaderes.cat i de Pam a Pam, el mapa col·laboratiu de l’Economia Social i Solidària (ESS) a Catalunya. Quins valors compartiu, amb aquestes associacions?\nRamaderes.cat és un col·lectiu de dones ramaderes. Gràcies a les noves tecnologies podem sortir a treballar amb els recursos de totes les dones que en formem part. Compartim les coses del dia a dia i ens donem suport, com a col·lectiu reivindicatiu que treballa per fer la dona rural visible.\nPam a Pam suposa una bona ocasió per tenir a l’abast informació sobre on es troben les empreses catalanes amb valors socials i solidaris. Ens hi vam adherir perquè compartíem valors i perquè és un mapa pràctic per veure amb un clic les empreses que cooperen amb els agents del territori, afavoreixen el desenvolupament social i aposten per la sostenibilitat ambiental.\nActualment presideixes l’Agroalimentària Cerdanya. Quina és la principal raó de ser de l’entitat?\nAquesta associació neix per donar resposta a les necessitats de la comarca. En formem part productors, elaboradors, restauradors, comerciants, hostalers, altres associacions i particulars. Es treballa conjuntament per posar en valor el producte i la gastronomia local, sota criteris de sostenibilitat econòmica, social i mediambiental. És un repte per a tots els qui en formem part, ja que les necessitats són diferents però d’alguna manera estan enllaçades. Hem assolit un dels reptes principals: el gener del 2020 es va obrir una agrobotiga a Puigcerdà, un dels resultats visibles de la feina de tots els implicats.\nIndistintament del càrrec que ocupem, tots som importants i per mi és important ser part activa dels canvis, sempre que sigui possible!\nTel.: 679 94 97 09 – 669 90 45 28\nPersona de contacte: Teresa Torner


Aquesta voluntat, de la qual la intel·ligència humana suposadament és la seua forma més alta de representació, la seua més perfecta objectivació a pesar que mai l'ha acabat de dominar, aquesta voluntat cega és la que en última instància determina els nostres actes, siguen accions o omissions, cada vegada pareix estar més clar. Tendim a creure, i així ho ha visualitzat el cine, que si demà s'anunciara l'arribada imminent del judici final, tots deixaríem el que estem fent, cauríem de genolls i ens posaríem a resar agafats de la mà. Però hi ha motius per a sospitar que no seria tal com ho pinten. Qui estiguera en ratxa voldria acabar la partida de truc abans que l'enxampara l’Harmagedon; qui estiguera jugant al Fortnite online també, només per assolir els últims segons de glòria de la història; els proselitistes de tota espècie redoblarien la seua matraca per obsoleta que fóra la seua causa; els telenotícies continuarien informant fins a l'últim moment, competint pel share; els anunciants es barallarien per contractar el darrer anunci; els venedors d'assegurances es farien la barba d’or; i no faltaria qui donara l'ànima a Déu maquinant la manera de vendre pai-pais en l'infern. O el regne consumista neoliberal s'estén més enllà d'aquesta vall de llàgrimes, o alguna cosa terrorífica, terroríficament estúpida, està inscrita en la nostra naturalesa.


L'atur a l'AMB arriba al 9,8% per els salaris reals descendeixen un 5% entre el 2010 i el 2016\nPublicat 17/1/2019 12:07:37 +01:00CET\nLa província de Barcelona va exportar 42.107 milions entre el gener i el setembre del 2018, un 20% més que el 2014\nLa taxa d'atur registrada a l'rea Metropolitana de Barcelona va arribar al 9,8% en el tercer trimestre del 2018, i se situa per sota del 10% per primera vegada des de l'inici de la crisi econmica, encara que els salaris reals han disminut un 5% entre el 2010 i el 2016, segons les conclusions del Flaix Metropolit 2018 i de l'Evolució Socioeconmica de l'AMB 2014-2018.\nEn una roda de premsa aquest dijous, el president de la Cambra de Comer de Barcelona, Miquel Valls, ha destacat que el PIB de l'AMB va créixer un 4,3% el 2017, similar al conjunt de Catalunya (4,4%) i superior en 1,5 punts al de la UE-28, que és del 2,8%, i ha indicat que l'AMB concentra el 51% del PIB de Catalunya i té un PIB per capita un 24% superior a la mitjana de la UE-28.\nEn relació amb l'ocupació en el sector TIC, l'AMB compta amb 78.422 treballadors en aquest mbit en el tercer trimestre del 2018, la qual cosa representa el 5,3% dels treballadors actuals, i el 74% d'ells es concentren a la ciutat de Barcelona, i l'informe subratlla que entre el 2014 i el 2018 l'increment dels llocs de feina en aquest sector han augmentat un 32,5%, gairebé el doble de l'ocupació total (17,6%).\nEl vicepresident de Desenvolupament Social i Econmic de l'AMB, Jaume Collboni, ha destacat que, dels 42.107 milions que va exportar la província de Barcelona, el 56% s'ha destinat a la UE-15 (23.466 milions): "Registrem un rcord d'exportacions i d'empreses exportadores. El que fa que l'economia catalana hagi resistit millor la crisi i hagi sortit abans d'ella".\nCollboni ha ressaltat que la matriculació en Formació Professional (FP) inicial en els municipis de l'AMB per al curs 2017-2018 ha estat de 56.830 persones, que representen el 47% del total de Catalunya, i ha dit que les famílies professionals més cursades a l'AMB són sanitat (17%), informtica i comunicació (12%) i serveis socioculturals i a la comunitat (11%).\n"S'observa una clara feminització en algunes especialitats com en imatge personal o serveis a la comunitat", i ha lamentat l'evident masculinització en les famílies professionals que tradicionalment s'han relacionat amb la indústria, com la fabricació mecnica i la installació i manteniment, entre d'altres.\nPreguntats sobre l'afectació de l'augment del salari mínim interprofessional (SMI) als salaris de l'entorn metropolit, Valls ha afirmat que és positiu que hi hagi més renda disponible, mentre que Collboni ha dit que és "de justícia" que es dignifiquin els salaris, i tots dos han subratllat la necessitat d'aprovar els Pressupostos Generals de l'Estat (PGE), que invertirien 800 milions en la província.\nL'informe apunta que el salari mitj anual dels homes a l'AMB el 2016 va ser de 31.003 euros, mentre que el de les dones va ser de 23.563 euros (un 24% menys), i, a més, també indica diferncies salarials territorials: només quatre municipis dels 14 amb més de 40.000 habitants tenen un salari mitj superior a la mitjana de l'AMB (Sant Cugat del Valls, Castelldefels, Barcelona i Sant Feliu de Llobregat).\nCollboni ha destacat que l'estratgia de l'AMB passa per atreure talent per atreure capital inversor: "Darrere del talent, la iniciativa i la creativitat ve el capital i la inversió, que crea ocupació radicada a la ciutat", i Valls ha expressat que l'entorn de Barcelona est preparat per rebre aquest talent, encara que ha recordat que són els ajuntaments els que han de tractar bé aquest talent quan arriba.


354 residents de sa Pobla, sense TDT\n23 abril 2021 06:32\nLes urbanitzacions de Crestatx, l'Obac i Son Toni, situades als afores del municipi pobler, han tingut problemes per accedir a la nova televisió digital\nM. Poquet. | 14 gener 2010\nTres dies després de l'apagada analògica de la televisió a l'illa de Mallorca, la realitat de la TDT sembla que no arriba a tots els racons de la Part Forana. Tot i que l'Executiu autonòmic assegurà ahir que el ritme d'incidències havia baixat un 46% durant el segon dia posterior a l'apagada analògica, al municipi de sa Pobla prop de 354 veïns de les urbanitzacions de Crestatx, l'Obac i Son Toni, ubicades als afores de la localitat, han tingut diversos problemes per poder veure la TDT.\n"Fa prop de tres mesos que el Govern balear es posà en contacte amb l'Ajuntament per instal·lar els aparells necessaris, però per diferents circumstàncies no ha anat bé, encara que es consultà la gent de diversos indrets", asseverà el batle de sa Pobla, Joan Comes. A més, el primer edil afegí que "se cerca el lloc més idoni per ubicar aquests mecanismes, a fi que ningú no en surti perjudicat". Per accelerar els tràmits d'instal·lació, el ple de la Sala aprovà dimarts per unanimitat el conveni entre l'empresa pública Multimèdia de les Illes Balears i l'Ajuntament de sa Pobla per "facilitar l'accés als serveis de telecomunicacions més avançats mitjançant la implantació d'una infraestructura i equipaments a l'emplaçament de Crestatx".\nD'aquesta manera, Comes espera que en un termini màxim d'una setmana es procedeixi a muntar aquest centre a la zona de Crestatx, des d'on prestarà serveis com la televisió digital, l'accés a opcions d'internet de banda ampla, xarxes d'emergència i transport de dades, entre altres possibilitats. Cal subratllar que el conveni suposa també un acord de vigència entre els dos organismes fins a l'any 2029. Per part seva, el portaveu del Partit Popular, Biel Serra, destacà que "es tracta d'una bona acció perquè els veïns de foravila tinguin les mateixes oportunitats que els qui resideixen al nucli urbà de sa Pobla".\nEls problemes de recepció del nou senyal digital televisiu no han arribat a les localitats de la zona del Llevant mallorquí. Tot i que amb el compte enrere de l'apagada analògica s'havien registrat incidències als municipis de Sant Llorenç, Son Servera i Capdepera, des de dilluns no hi ha hagut entrebancs per sintonitzar la TDT a la part oriental de Mallorca, atès que hi ha augmentat el nombre de centres emissors.\nPer Barrufet, fa mes de 11 anys\nNo se perden res. Tanmateix per veure intereconomis, teletienda, hogar, i les bruixotes del tarot, o empassar-se una pel·lícula que amb la propaganda dura tres hores, val més dedicar el temps a la lectura o a jugar a metges.


Santa Eulàlia i la Seu celebren les processons de l'Encontre palmesà\n18 setembre 2020 09:57\nLa Mare de Déu, com és tradicional, retrobà el seu fill ressuscitat\nLa trobada de la Mare de Déu amb el seu fill ressuscitat es va celebrar ahir en una de les processons amb més arrelament de Mallorca, la processó de l'Encontre.\nA l'església de Santa Eulàlia, a Palma, com cada any, hi col·laborà l'aristocràcia local. La imatge del Crist ressuscitat va ser duita per Joan March Delgado, Joan March Juan, Jaume Piña Forteza i Nicolau Dameto Truyols. La imatge de la Mare de Déu sortí a l'encontre de Jesús duita per Maria Mercè Bennàssar, Begonya Moragues Escudero, Llum Guasp Ferrer, Carme Truyols i Juan de Senmenat.\nLa processó va recórrer els carrers de Previsió, Colom i Cadena, per tornar a Santa Eulàlia. Hi va participar la batlessa de Palma, Catalina Cirer, que va dur la bandera del Santíssim. També hi assistí la Congregació Musical Jesús del Buen Perdón, que va tocar la Marxa Reial.\nA la plaça de Santa Eulàlia, la Mare de Déu sortí a la trobada del Crist ressuscitat i va fer els tres botets. Després, la comitiva processional es va dirigir al temple, on hi havia molts fidels, entre els quals Margarida d'Oleza, Maria Antònia Juan Garau, i Catalina i Maria March Juan, entre d'altres, per assistir a la missa presidida pel rector de Santa Eulàlia, Joan Lliteres.\nAixí mateix i com és tradició, a la Seu de Palma va tenir lloc la petita processó de l'Encontre. Fou poc abans de començar la missa de Pasqua de les 10.30 hores, amb molta gent al temple. Precedit d'un festeig en el qual participaven el bisbe i el capítol catedralici, el Crist ressuscitat fou tret de la sagristia a becoll i s'acostà a l'altar pel passadís central davant l'expectació del públic. En arribar-hi es trobà amb la Mare de Déu, que moguda per un artefacte mecànic, féu tres reverències a manera de salutació. Després, ambdues imatges foren pujades a l'altar major.


Millor prevenir que no ser ‘fràgil’ - El Periòdic d'Andorra\nMillor prevenir que no ser ‘fràgil’\nAndorra s’uneix al projecte Aptitude per evitar la dependència de 4.000 persones grans\nPadrins a la plaça del Pobre d’Andorra la Vella. | Maricel Blanch\nSón preguntes senzilles i, per a molts, intranscendents: pateix una pèrdua de pes involuntària o una sensació subjectiva de cansament? I debilitat muscular o disminució de la velocitat de la marxa? O a cas té manques de memòria? Però per la gent major de 65 anys és l’avantsala d’una patologia i d’una dependència. És una realitat que afecta 4.000 persones grans a Andorra, el que suposa el 30% del col·lectiu, que mèdicament es considera fràgil. Una prevenció d’aquests símptomes pot garantir les aptituds intrínseques de les persones i mantenir l’autonomia durant més temps. Els experts, sabedors de l’acceleració de l’envelliment de la societat, van crear el programa de prevenció Aptitude, al que ahir es va unir Andorra i que s’emmarca dins del projecte europeu Poctefa. A més, el SAAS treballa en la creació de la Unitat de Fragilitat, que coordinarà la prevenció de la dependència al país.\nEl SAAS crea la Unitat de Fragilitat i 60 professionals del país formen part del programa\nEl programa permet identificar a les persones que comencen a patir un deteriorament físic i mental a través d’un cribatge fet per un ampli ventall de professionals. Pot ser el metge de capçalera, la infermera del centre d’atenció primària, el treballador social o inclús el farmacèutic, qui faci la detecció. A partir d’aquí, es farà una «avaluació completa» a la Unitat de Fragilitat de l’Hospital de Meritxell i els professionals donaran unes «recomanacions i pautes d’exercici físic, d’estimulació cognitiva i de nutrició que el pacient haurà de seguir», va detallar la coordinadora de cronicitat del SAAS, la doctora Eva Heras. Sis mesos després, es reavaluarà a la persona per fer un seguiment del cas i per saber si ha passat de ser fràgil a ser robusta.\nL’OMS alerta de l’envelliment\n«L’OMS va fer una crida alarmant: havíem de canviar la visió i l’enfocament sobre com tractàvem l’embelliment. Combatíem la malaltia, quan el que cal potenciar és la prevenció i oferir un tractament personalitzat i integral per evitar-la», va afirmar la geriatra del CHU Tolouse, Maria Soto, que va demanar a la societat tenir una «visió optimista» del problema per envellir de la millora manera possible i mantenir l’autonomia el màxim temps possible.\n60 professionals dedicats\nMés de 60 professionals del país formen part del programa, en el qual també participa la regió francesa d’Occitània, Catalunya i Navarra. «Permetrà la col·laboració i l’intercanvi d’experiències amb centres de referència en l’àmbit europeu», va anunciar el ministre de Salut, Carles Álvarez, que també va explicar que Andorra ha invertit 50.000 euros en el programa, que ha finançat la Unió Europa amb dos milions d’euros. «És un programa de prevenció de la dependència i, per tant, els criteris de fragilitat són reversibles», va aclarir Heras.


Category Archives: SETMANA NEGRA\nDEL 3 AL 12 DE MARÇ DE 2022 Cicle de cinema i novel·la negra INAUGURACIÓ Dijous, 3 de març, a les 20 h Lloc: Centre Cultural Caixa Ontinyent Inauguració de la setena edició de l'Ontinyent Negre per Natxo Úbeda i presentació del Cartell per l’autor Miguel Llin. Xarrada inaugural a càrrec de l'escriptor Silvestre Vilaplana. [...]\nDE 11 AL 27 DE JUNY DE 2021 Cicle de cinema i novel·la negra INAUGURACIÓ Divendres, 18 de juny, a les 20 h Lloc: Palau de La Vila Inauguració de la sisena edició de l'ONTINYENT NEGRE 2021, per Natxo Úbeda i presentació del Cartell a càrrec de l’autor Albert Valiente. Xarrada inaugural: LA COCINERA DE [...]\nDEL 28 DE FEBRER AL 12 DE MARÇ DE 2020 Cicle de cinema i novel·la negra INAUGURACIÓ Divendres, 28 de febrer, a les 20 h Lloc: Centre Cultural Caixa Ontinyent Inauguració de la cinquena edició de la Setmana Negra per Natxo Úbeda i presentació del Cartell a càrrec de l’autor Albert Valiente. Col·loqui amb els [...]\nDEL 28 DE FEBRER AL 10 DE MARÇ DE 2019 Cicle de cinema i novel·la negra INAUGURACIÓ Dijous, 28 de febrer, a les 20 h Lloc: Centre Cultural Caixa Ontinyent Presentació de la quarta edició de la Setmana Negra per Natxo Úbeda i presentació del Cartell a càrrec de l’autor Vicent Soriano. PROGRAMACIÓ SETMANA NEGRA [...]\nSETMANA NEGRA 2018\nSETMANA NEGRA 2017


Experiències de col·laboració dels instituts amb el Citilab | Jornada Programa\nExperiències de col·laboració dels instituts amb el Citilab\nJosé García (@jogaye)\nUna part del suport del Citilab als instituts s’ha formalitzat dintre de dos projectes, els Clubs i l’Edulab. Aquestes experiències poden ser traslladables a altres centres o institucions com a noves formes de suport i col·laboració amb els instituts.\nEls Clubs són espais de creativitat on s’aprèn a partir de la construcció de projectes col·laboratius. Amb els instituts hem trobat una forma natural de col·laboració i s’han assessorat diversos treballs de recerca amb diferents graus de seguiment.\nDins del projecte Edulab, s’ha arribat a un conveni amb l’Institut de Cornellà per desenvolupar diversos projectes amb tutorització compartida, de manera que els resultats del treball dels alumnes fora de l’institut puguin tenir influència acadèmica.


‘Un Ajuntament més fort, per seguir transformant Tortosa’, per Meritxell Roigé – Marfanta\nAquest abril, com a alcaldessa de Tortosa, vaig fer una audiència pública davant la ciutadania per exposar el pressupost de l’Ajuntament i les ordenances per a aquest exercici. Explicar-ho davant la ciutadania és exercici de transparència d’aquest govern municipal. Un compromís adquirit des de fa anys amb l’impuls del Reglament de Participació Ciutadana que, entre altres coses, preveu presentar el pressupost i les ordenances fiscals d’una manera detallada.\n*MERITXELL ROIGÉ PEDROLA és alcaldessa de Tortosa.\nTags: Baix EbreColumnaJunts per TortosaMeritxell RoigéOpinióTortosa\nMovem Tortosa denuncia el retard en les obres de la plaça de l’Ajuntament\nUn cuiner jove d'Ulldecona, millor xef als Premis Gastronòmics Tarragona\nGebre publica 'Riu amunt', un disc melangiós de power pop amb accent riberenc


El municipi de Tavernes de la Valldigna acull aquest cap de setmana, dels 9 a l'11 de juny, la Trobada de Folklore organitzada per l'Àrea de Cultura de la Diputació de València.\nEnguany la trobada continua la línia iniciada en 2016, en la qual les exhibicions, participació d'associacions culturals, i el recorregut per les comarques valencianes marcà el punt de distinció del programa.\nEl divendres, 9 de juny, a les 21:00 hores, tindrà lloc una exhibició de dansà en la plaça del País Valencià, a càrrec del Grup de Danses Santa Cecilia de Gandia, Grup de Danses Roda i Volta de Bellreguard i el Grup de danses l'Almogàver de Sueca.\nPer al dissabte, 10 de juny, a les 11:00 hores, està previst un taller de dansà, a l'esplanada exterior de la Casa de la Cultura de Tavernes de la Valldigna, el qual s'impartirà a càrrec del Grup de Ball la Vall de Tavernes. Per a esta activitat cal efectuar reserva prèvia a través de l'adreça de correu electrònic labatliarespon@dival.es, o telefonant al 96.388.25.25.\nEl mateix dissabte 10 de juny, a les 20:00 hores, més dansà a la plaça del País Valencià; aquesta vegada de la mà del Grup de danses La Carraspera i el Grup de danses l'Olivar d'Alaquàs.\nA les 22:30 hores, continuarà l'exhibició de dansà amb el Grup de danses Pas Pla de Cullera i, tancant el gran dia de balls valencians, actuarà el Grup de Ball la Vall de Tavernes.\nEl diumenge, 11 de juny, serà el dia per a la trobada del tabal i la dolçaina. A les 9:30 hores es concentraran a la plaça del País Valencià els Dolçainers i Tabaleters del Grau de Gandia, la Colla Rafelet de la Tenda de Daimús, la Colla Dolçainers i Campaners Corda Curta de L'Alqueria de la Comtessa, la Colla Sarabanda d'Oliva, els Dolçainers i Tabaleters de Bellreguard, i l'Escola Dolçaina i Tabalet La Valldigna.\nA les 11:00 hores iniciaran l'itinerari per distints carrers del municipi, per a les 13:00 hores oferir una exhibició, els grups participants en l'itinerari, a la mateixa plaça del País Valencià.\nEn tancar les activitats de la Trobada a Tavernes de la Valldigna, l'Àrea de Cultura continuarà treballant per tal d'oferir una nova parada d'aquest certamen, del 16 de juny al 2 de juliol, a Vallés, en la comarca de La Costera.


L'Ajuntament de Tarragona acull el primer Seminari Permanent Luis del Castillo sobre Justícia Penal Internacional — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Notícies 2017 › L'Ajuntament de Tarragona acull el primer Seminari Permanent Luis del Castillo sobre Justícia Penal Internacional\nL'Ajuntament de Tarragona acull el primer Seminari Permanent Luis del Castillo sobre Justícia Penal Internacional\nEl Fiscal de la Cort Penal Internacional, Fabricio Guariglia en farà la conferència inaugural amb el títol: 'Present i futur de la Cort Penal Internacional'.\nL’Ajuntament de Tarragona acollirà demà, a les 18.30 h, el Seminari Permanent Luis del Castillo sobre Justícia Penal Internacional al Saló de Plens del consistori. La primera edició a Catalunya estarà dedicada al futur del Màster Internacional en Justícia Penal Internacional que s’iniciarà el proper mes de febrer. Assistiran al seminari jutges, fiscals i personal de la Cort Penal Internacional i d’altres instàncies judicials internacionals, així com advocats del Col·legi d’Advocats de la Cort Penal Internacional, investigadors i docents de diferents universitats i centres d’investigació.\nL’alcalde de Tarragona, Josep Fèlix Ballesteros, farà la inauguració, acompanyat del president del Col·legi d’Advocats Penal Internacional i degà del Col·legi d’Advocats de Melilla, Blas J. Imbroda; el president d’Honor del Col·legi d’Advocats Penal Internacional, Luis del Castillo Aragón; el president del Consell de l’Advocacia Catalana i degà del Col·legi d’Advocats de Girona, Carles McCrach; i el degà del Col·legi d’Advocats de Tarragona, Manel Albiach.\nA continuació, a les 19 h, el Fiscal de la Cort Penal Internacional, Fabricio Guariglia farà la conferència inaugural Present i futur de la Cort Penal Internacional i, a les 20 h, començarà la presentació de la primera sessió del Seminari Permanent de Justícia Internacional i es clourà l’acte.\nEl Seminari continuarà fins al divendres 1 de desembre a les 12 h, que serà quan es presentaran les conclusions.


Una ambulància s’accidenta i deixa tres ferits a l’Empordà\nEntre els afectats hi ha un menor d’edat que va ser evacuat a l’hospital de Figueres amb ferides lleus\nper Redacció dijous, 21 de febrer 2019 - 19:27h\nL'ambulància s'ha sortit de la via a quarts de cinc de la matinada | CatalunyaDiari.cat\nUna ambulància s’ha accidentat la matinada del 21 de febrer a la C-260, al seu pas per Castelló d’Empúries, a l’Alt Empordà. Tres persones han resultat ferides, entre elles un menor d’edat, que el SEM ha hagut que traslladar en una altra ambulància a l’hospital de Figueres, però que només tenia ferides lleus.\nL’ambulància del SEM ha patit una sortida de via a quarts de cinc de la matinada a l’altura del quilòmetre 34, en sentit Figueres. A l’interior del vehicle hi havia una mare, el seu fill i dos tècnics sanitaris.\nDels quatre integrants del vehicle tres han resultat ferits, entre ells el menor, que ha presentat ferides de caràcter lleu i ha hagut de ser traslladat a l’hospital. La resta dels afectats han patit dolors lumbars. Al lloc dels fets s’hi ha desplaçat els Bombers, el SEM i els Mossos d’Esquadra.\nUna persona va resultar ferida lleu després d'un accident a Segur de Calafell | CEDIDA\nTambé et pot interessar: Detingut a l'Alt Empordà per conduir begut i fent esses per l'AP-7\nUn ferit en un accident entre un cotxe i una ambulància\nUna persona va resultar ferida lleu després d'un accident que hi va haver aquest dimecres 6 de febrer a la tarda a la C-31 a Segur de Calafell. El sinistre va involucrar un turisme i una ambulància del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM), que van col·lidir a l'altura de la plaça del Mediterrani, d'aquest nucli calafellenc. Tot i el fort impacte, que va deixar els dos vehicles amb danys importants, només una persona va resultar ferida lleu.\nAquesta va ser traslladada a l'Hospital del Vendrell, perquè se li fes una revisió. L'accident va tenir lloc a les 17.14 hores en aquesta carretera que travessa Segur de Calafell, i en la qual són habituals els accidents. La Policia Municipal de Calafell i una altra unitat del SEM es van desplaçar fins al lloc dels fets, per atendre els involucrats en la topada. Això va afectar la circulació de la via durant una estona de la tarda de dimecres.\nLa desesperada acció de protesta d'un ocupa tarragoní a qui han desnonat\nLi demanen 15 anys de presó per aquests brutals abusos a una dona a Girona\nTrànsit SEM Alt Empordà


Espanya deixa fora catalans, bascos i gallecs del Conveni de Minories Nacionals a l'Estat - CATzona\nEl Comitè sobre Minories Nacionals del Consell d'Europa (CoE) lamenta l'aplicació "restrictiva" del Conveni de Minories Nacionals a Espanya, que deixa fora catalans, bascos i gallecs. A l'Estat només la comunitat gitana està coberta pel conveni. "Si s'apliqués a més grups, podria ajudar a gestionar els reptes de la diversitat lingüística i cultural de les diferents regions", defensa en declaracions a l'ACN la presidenta en funcions del Comitè, Marie Hagsgard. Si bé representants catalans, bascos i gallecs han expressat interès pel conveni, Hagsgard admet que en la darrera missió a Espanya el 2019 no van poder tenir contacte amb cap d'ells. "Les autoritats espanyoles no han dialogat amb els grups que han expressat interès pel conveni", diu.\n"Sempre animem els estats a posar-se en contacte amb aquells grups que expressen interès i a mantenir un diàleg sobre com voldrien ser protegits", insisteix. Hagsgard també lamenta que les autoritats espanyoles no hagin fet "esforços per donar a conèixer el conveni"..\nEn l'últim informe del Comitè de Minories Nacionals sobre la situació a Espanya, reiteren "la importància dels drets de les minories, tant si les persones interessades són oficialment reconegudes o no en l'ordenament jurídic espanyol com a membres de les minories nacionals".\nHagsgard destaca diverses "bones pràctiques" que es fan a Catalunya respecte a la comunitat gitana. Per exemple, celebra que a les escoles catalanes expliquin la història del poble gitano perquè reconèixer les "contribucions de les minories" és "una base pel diàleg sobre els problemes actuals" que afronten. També remarca la creació d'una figura de contacte pels gitanos als Mossos per "construir confiança".\nLa Convenció Marc per a la Protecció de les Minories Nacionals va ser adoptada pel Consell d'Europa el 1994 i va entrar en vigor l'1 de febrer de 1998 amb l'objectiu de garantir certs drets a les minories en relació amb l'accés als mitjans de comunicació, les llengües minoritàries, l'educació o la participació en la vida pública i política.\nEl Conveni no compta amb una definició de "minoria nacional" per manca de consens entre els estats membre del CoE. Per tant, cada país té marge d'apreciació per decidir quins grups han de ser objecte del Conveni al seu territori. Això sí, aquesta decisió s'ha de basar en criteris relacionats amb la seva identitat, com la religió, la llengua, les tradicions i el patrimoni cultural.


de Dona Secret\t el 8 gen. 2019\nLa tecnologia avança amb molta rapidesa i avui et presentem una selecció dels millors gàdgets i darreres novetats tecnològiques perquè no et quedis sense conèixer-les. Et presentem el Bose Frame, ulleres de sol amb altaveu incorporats i micròfon, i moltes coses més.\nBose Frame, ulleres de sol amb altaveu incorporats i micròfon\nLa marca Bose, sempre a la punta de la innovació, presenta Frames, unes ulleres de sol amb altaveus incorporats i micròfon, que es connecten a través de Bluetooth amb el telèfon intel·ligent. Pesen 45 grams i tenen una autonomia de tres hores i mitja d’escolta i dotze hores en repòs. Els altaveus estan ubicats a les varetes de les ulleres i poden dirigir el so a les orelles. Un petit botó daurat permet prendre trucades, però també controlar la música.\nPerò les Frames no només volen ser un casc, l’objectiu també és oferir una experiència de realitat augmentada a través de l’àudio. Gràcies al seu xip GPS i la presència d’un acceleròmetre de 9 eixos, poden detectar on apunten els ulls i poden donar informació sobre les coses que veiem, edificis històrics o un restaurant. Es vendran des del mes de primavera 2019. Les trobareu a la botiga Bose Andorra, al carrer Prat de la Creu d’Andorra la Vella.\nSuper Smash Bros Ultimate, el joc que ha triomfat per festes\nEl 7 de desembre passat va sortir per fi el Super Smash Bros Ultimate, un joc creat per Masahiro Sakuraique que havia generat moltes expectatives entre els fanàtics dels videojocs que esperaven amb ànsia el dia del seu llançament. Aquest joc per a la consola Nintendo Switch presenta un escenari de lluites amb desenes de personatges de diferents sagues. La marca va treure diversos pacs especials per Nadal, la qual cosa l’ha convertit en el joc més venut per festes.\nApple llançarà els nous AirPods el 2019 amb càrrega sense fil\nSegons l’analista d’Apple, Ming-Chi Kuo, persona que acostuma a encertar en els seus pronòstics, Apple llançarà a principis de l’any que ve els nous AirPods amb càrrega sense fil. No obstant això, per a finals de 2020, els auriculars de la companyia es redissenyaran completament. Tot indica que el nou model de 2019 vindrà amb un suport de càrrega sense fils i una actualització relacionada amb el Bluetooth, probablement Bluetooth 5.0.\nLes càmeres “mirrorless” de Canon\nCada dia són més populars les càmeres “mirrorless”, que no integren mirall, amb guany d’espai i sense perdre qualitat ni precisió. Cal destacar que aquest nou disseny és molt més còmode per als usuaris, ja que és molt més compacte, per la qual cosa és ideal per a portar-la a tot arreu. S’anuncia la possibilitat d’integrar per a l’any 2019 dues noves càmeres “mirrorless” de Canon, les quals seran identificades com a models K424 i K433, totes dues comptaran amb característiques similars, com ara la compatibilitat amb Bluetooth i capacitat de connectar-se a una xarxa WiFi.\nNoves impressores HP\nAquest mes de desembre es va celebrar l’HP Experience Day, amb la presentació de les novetats per a 2019, tant d’ordinadors com d’impressores. Destaca la impressora d’injecció HP PageWide, que pot imprimir fins a 75 pàgines per minut a un preu de mercat un 40% inferior. També es va presentar la sèrie d’equips HP DesignJet de 24, 36 i 44 polzades, ideal per al disseny, escanejar, fer còpies i imprimir des de qualsevol lloc amb tots els dispositius amb accés a la xarxa.\nAirpodsaltaveusandorraAppleBoseCanoniPhoneNoves tecnologiesSuper Smash Bros UltimateTecnologia\nLa Borda del Pi ofereix un après-ski d’altura i qualitat\nAixí va ser la tercera edició de la Pal Skimo VIP d’esquí de muntanya


Un igualadí al Campionat Europeu de Poquer a Berlín\nJordi Riba participa a l'European Poker Tour fins aquest dissabte\nDimecres, 18 abril 2012. 03:00. Redacció AnoiaDiari.\nJordi Riba és un igualadí de 33 anys i des d'en fa 4 o 5 que juga al póquer. Fins ara ha participat en alguns tornejos, però mai en un campionat europeu. L'European Poker Tour ha començat aquest dilluns i s'allargarà fins dissabte.\n'Poker poker poker!!! algun dia guanyaré un EPT!' Aíxí es presenta en Jordi Riba al seu perfil de twitter. I si la sort l’acompanya, potser l’haurà de canviar. I és que aquest dies el jove igualadí és a Berlín on participa a l'European Poker Tour. Es tracta del circuit més important de poker d'Europa que es celebra de manera itinerant en diverses capitals europees, entre elles Madrid i Barcelona. Aquesta vegada és a Berlin, la penúltima parada del torneig d'aquesta temporada.\nJordi Riba, en declaracions a anoiadiari·cat, es mostra ‘molt content i alegre’ de participar en aquest torneig, però tampoc amaga els nervis ‘ja que és el primer que jugo de tanta importància.\nPer poder jugar aquest campionat l’igualadí va haver de classificar-se a través de Pokerstars (joc online). Riba juga sota el nom de tornako, i al Pokerstars va aconseguir un paquet de 6.000€. ‘Sinó hagués aconseguit classificar-me no em podria pagar l'entrada al torneig que val 5.300€. És a dir que m'han pagat l'entrada, l'estància i el viatge’ explica.\nJordi Riba confessa que ‘participar en aquesta competició és un petit somni de molts jugadors de poker’ i considera que ‘guanyar, o arribar a cobrar en aquests tornejos, és molt difícil’, però sense perdre l’esperança diu ‘que tot és possible per que jo també estic dins del sac’.\nSobre els seus rivals el jugador de pòquer d’Igualada diu que ‘no en temo a cap, però si que els hi tinc respecte’. Segons Jordi Riba, ‘s’ha d’estar molt atent i ser observador durant tot el joc’.\nL'igualadí no és l'unic català que participa L'European Poker Tour a Berlin, sinó que també hi juga l'Àlex Casals, alias MrKlout.\nL'European Poker Tour és un dels tours més populars i prestigiosos d'Europa. Aquesta és la 8a temporada que es celebra i la cita de Berlín és la penúltima parada. El torneig va començar el mes d'agost a Tallin i finalitzarà a finals d'aquest mes d'abril a Montecarlo.\nConsells per tractar la fusta d'exterior\n19 d'abril 2012.07:38h\ngracies per el comentari pero sense rebutx no hem sento molt anoienc una comarca historicament”artificial” on uns miren cap a manresa altres cap el Penedes i altres cap el baix lobregat.... Llegir més Es aixi.la realtat natural sempre supera la obligacio administrativa.En tot cas L anoia en el Mon.\n18 d'abril 2012.23:30h\nMillor seria: el món a Igualada i comarca\n18 d'abril 2012.04:30h\nIgualada al Mon. Bon dia.\n1 Un professor d'un centre d'ensenyament de Calaf, en presó preventiva per un presumpte cas d'"abusos" 4948 lectures\n3 Pare Lluís Planas: "A Montserrat les notícies que arribaven de la pandèmia a Igualada ens aclaparaven" 2797 lectures\n6 El professor de l'institut de Calaf queda en llibertat, però se l'apartarà "del contacte amb menors en l'àmbit educatiu" 1651 lectures\n7 L'igualadí Jordi Balsells serà responsable de la distribució internacional de Desigual 1648 lectures


Perfect Pair (Ferran Nogués): Ha mort Gary Moore\nPosted by Ferran Nogués at 2/06/2011 08:25:00 p. m.\nA mi, sincerament, com a guitarrista de blues no em convencia gaire. Sóc més minimalista i tantes notes m'atabalen. Ara, no es pot dubtar que era un gran guitarrista.\nNaturalment, Gary Moore era un guitarrista provinent del rock dur i amant del virtuosisme. En aquest sentit t'entenc. Però n'hi ha d'altres que han llaurat una carrera seguint les seves passes i al meu entendre no tenen el seu talent (Joe Bonamassa, per exemple).


El Pla de dinamització transformarà Encamp en un “entorn residencial” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nTroguet, Torres i Sans, després de signar l'acord, ahir al matí.\nDv., 08/02/2019 - 02:30\nEl Pla de dinamització transformarà Encamp en un “entorn residencial”\nTransformar Encamp en un “entorn residencial” per canviar el concepte que es té de la vila com a “ciutat dormitori” i fer del Pas de la Casa un poble de “nivell” són dos dels objectius principals que tots els grups polítics amb representació al Comú d’Encamp s’han compromès a aconseguir. Així ho va explicar ahir el cònsol major, Jordi Torres, després de la signatura de l’acord d’execució del pla director de dinamització de la parròquia. Un acord que permetrà desenvolupar aquest pla “amb garanties i continuïtat”, va remarcar, per fer arribar als sectors econòmics i civils de la parròquia “un missatge de compromís i responsabilitat que els doni seguretat i garanties que aquest pla no es quedarà en un calaix”.\nPer a Encamp, el pla també preveu “apostar per un comerç de proximitat i tot el que són serveis” i fer-lo més acollidor “perquè la gent faci vida a Encamp”. Quant al Pas de la Casa, es vol fer més acollidor, la qual cosa suposa tenir un pla integral de remodelació, i apostar per una “experiència de shopping” de qualitat. És per això que es vol “jugar amb la paraula alçada” en dos sentits, tant pel que fa a les estades esportives com pel que fa a transformar-lo en un “poble de nivell”. Torres va dir que “el Pas és el tercer pol més important del país, després de Meritxell i Carlemany, i que per això el Govern s’hi hauria d’implicar més com a projecte d’interès nacional”. En ambdós casos, es pretén consolidar “el turisme esportiu i familiar”.\nEl conseller de Liberals d’Andorra+Independents, Jordi Troguet, va remarcar que el seu grup, quan hi ha un projecte que interessa a la parròquia, el que fan és potenciar-lo perquè tiri endavant. “En projectes que ens uneixen, no hi ha color polític per tirar-los endavant”, va remarcar. Amb referència a la implicació del Govern al Pas hi va estar d’acord, “però sense que li diguin d’interès nacional, perquè tot el que es denomina així, va cap enrere”.\nPer la seva banda, el conseller del Partit Socialdemòcrata + Independents, Joan Sans, va emfatitzar que per a ells “el més important és haver assolit aquesta fita de trobar un objectiu en comú”. En aquest sentit, el que més valoren és la ferma voluntat de tirar-lo endavant i que hi hagi una comissió executiva per fer-ho.\nEl pròxim pas, després de la signatura de l’acord, és la creació, en el termini màxim d’un mes, d’un comitè executiu, amb presència dels tres grups polítics i del teixit associatiu, empresarial i comercial de la parròquia que es reunirà periòdicament per prioritzar quines de les 33 mesures i de les 79 accions es comencen a tirar endavant.\nL’embelliment de les avingudes, a partir de dilluns\nLa retolació a les parades d’autobús afectades ja està col·locada “i tindrem en tot moment informat el ciutadà i sobretot els comerços i la gent que viu en aquestes zones afectades pels treballs”, va assegurar Torres. I és que la setmana que ve comencen els treballs d’embelliment d’un tram de les avingudes Joan Martí i François Mitterrand, que duraran, atenent els cartells disposats a les parades, uns deu mesos. Segons el cònsol major, el Pla de dinamització ja marcava que s’havia de fer un embelliment tant a Encamp com al Pas. Cal recordar que el projecte d’embelliment des de l’encreuament de l’avinguda Joan Martí amb l’avinguda Príncep Benlloch i el carrer d’Engolasters fins a l’hotel Rosaleda té un pressupost de 5,5 milions d’euros.\nAl Pas de la Casa, va dir Torres, també s’han començat a fer millores de tot el que és l’entorn urbà al voltant de l’església de Sant Pere, i es tirarà endavant, “però segurament serà el pròxim consolat”, la millora del carrer Sant Jordi. Es tracta, doncs, va remarcar, de tres de les accions que conté el pla, però “encara tenim molt a fer per aconseguir els objectius que ens hem fixat”.\nTorres diu que no és una emergència que els vehicles no vagin adequadament equipats\nQuant als problemes en la circulació i talls de carreteres al Pas de la Casa durant la nevada de fa dues setmanes i les queixes d’alguns establiments del Pas pel fet que les màquines llevaneu no treballin en horari nocturn, el cònsol major, Jordi Torres, ho va justificar per tota una sèrie de motius.\nAl Pas de la Casa, va afirmar Torres, tenim un servei de permanència de les màquines llevaneu de 24 hores. Això vol dir que “hi ha un xòfer a dalt amb una llevaneu”. El que passa, va argumentar, és que el plec de bases del concurs establia que si no era per mesures d’urgència, “evidentment no tenia per què passar”.\nAquestes màquines, va detallar el cònsol, estan treballant fins a les 10 o les 11 de la nit i tornen a començar a les 5 del matí. Per tant, “tenim aquest espai entre les 11 de la nit i les 5 del matí que si hi ha alguna emergència i es fa saber al cos de policia o als bombers, s’avisa i al cap d’un quart d’hora la llevaneu arriba on s’ha produït la incidència”.\nAra bé, va afegir, si arriben cotxes que estan mal equipats i patinen o bé autobusos que no venen amb les condicions adequades i no poden arribar fins als hotels, “entenem que tampoc no són situacions d’emergència i per tant no hi ha l’obligació d’actuar amb aquesta màquina llevaneu”.\nEn opinió de Torres, els episodis van venir donats per la manca de previsió de la gent que arribava al Pas de la Casa i no portava els equipaments adequats que no pas a urgències o emergències.\nDe fet, pel que fa a la vila d’Encamp, els veïns assenyalen que aquest hivern s’ha notat “una major diligència pel que fa a la treta de neu”, mentre que l’any passat alguns criticaven que durant la nit no passaven les màquines llevaneu, la qual cosa dificultava la circulació de vehicles. Segons alguns, això era degut a la negativa dels treballadors a treure la neu de matinada perquè havien de ser considerades hores extra i no els les pagaven.


Nablus en flames – Llegir en Català\nPublicat: Febrer 2015\nA l'oest del Jordà II\n«Omar va sortir corrents del lloc barrejant-se amb les masses que corrien preses del pànic i es dirigien als carrerons. Els dos soldats que quedaven amb vida van localitzar la procedència dels trets i van començar a disparar contra el cotxe, el dipòsit del qual no va tardar a explotar formant una gran flamarada. Va començar una pluja intensa de vidres procedent dels edificis que va provocar encara més víctimes. Els altres soldats ja havien arribat a la teulada de l’edifici i començaren a disparar a tothom.\nOmar, aprofitant el desordre, va aconseguir donar la volta a la Plaça i es va situar a la part oposada, des d’on observà a través del telescopi als altres dos soldats, que encara disparaven al cotxe de forma histèrica. Els separaven uns trenta metres. Es va aproximar fins a reduir la distància a la meitat. —No puc fallar l’única bala que encara em queda –es digué.»\nNablus en flames és una novel·la trepidant que ens endinsarà per les places i els carrerons de les ciutats palestines de Nablus i Ramala, en una lluita a mort entre la resistència palestina i l’exèrcit israelià en plena segona intifada, a començaments del segle XXI.\nA través dels seus personatges coneixerem com viu la població palestina la contraposició de la modernitat i les velles costums, la integritat i la corrupció política, la religió i el paper de la dona. I tot, enmig de la brutal, impecable i despietada ocupació militar israeliana.


Bargalló: "L'escola tancarà quan la societat estigui tanc... Bargalló: “L’escola tancarà quan la societat estigui tancada” – El Món\nBargalló: “L’escola tancarà quan la societat estigui tancada”\nVergés fa una crida a la "contenció general" en les interaccions per aturar la propagació del virus\nACN 23/10/2020 2:36 pm\nEl conseller d’Educació, Josep Bargalló, ha assegurat que l’escola estarà oberta “mentre la societat estigui oberta” i que haurà de tancar “quan la societat estigui tancada”. En roda de premsa, ha afirmat que els centres educatius s’han de comportar com la resta de la societat i que, per això, si hi ha activitats econòmiques i socials en funcionament, “l’escola no pot estar tancada”. Ha afegit que fins i tot en el cas extrem que la societat tanqués, l’escola “haurà de mantenir serveis”, com el de menjador, i per això ha dit que “l’escola com a tal, no tancarà mai”. D’altra banda, la consellera de Salut, Alba Verges, ha fet una crida a la “contenció general” en les interaccions per reduir la propagació del virus.\nDavant de l’empitjorament de la situació de la pandèmia, Bargalló ha insistit que l’activitat lectiva als centres escolars “es mantindrà mentre es mantingui l’activitat econòmica i social” i ha reivindicat que les escoles “també són motor econòmic”, social i emocional. A més, ha fet una crida a que hi hagi fora la mateixa exigència que hi ha als centres eductius: “Si allò que estem fent a l’escola, qui ens ho demana ho fes a casa seva, a la seva empresa o a la trobada amb amics i familiars, segurament no estaríem on som ara”, ha asseverat. El conseller ha assegurat que amb això no volia fer un retret sinó “un crit“.\nA més, ha explicat que tant Educació com Salut treballen per augmentar les mesures que ja s’apliquen. En aquest sentit, ha detallat que hi ha un grup centrat en com augmentar la ventilació als centres educatius. Ara per ara però, ha reiterat la voluntat de mantenir les escoles obertes “mentre l’autoritat sanitària no digui el contrari“. Ha assegurat que estan oberts a escoltar les opinions de tots els epidemiòlegs i científics i ha explicat que parla sovint, i tenia previst fer-ho aquest divendres, amb el físic Àlex Arenas, que ha apostat per tancar els centres educatius.


Jofre: "Aquest any tinc una mica més de responsabilitat" - Diari de Girona\nJofre: "Aquest any tinc una mica més de responsabilitat"\nEl migcampista lleidatà admet que ha estat "dur" veure com molts dels integrants del vestidor de Montilivi han canviat d'aires aquest estiu\ngirona | carles rosell 25.07.2013 | 08:27\nJofre Mateu va valorar ahir l´inici dels entrenaments i les expectatives per aquesta nova temporada. alfaqui\nJofre Mateu és ja un dels pesos pesants del vestidor. Només li ha calgut un any per convertir-se en un dels veterans del Girona. L'èxode massiu que ha viscut el grup aquest mateix estiu i el fet d'haver escollit, per primera vegada en tota la seva carrera, en un dels capitans de la plantilla, omplen d'obligacions i responsabilitats un futbolista al que encara li està costant oblidar el que es va viure a Montilivi només un mes enrere. El d'Alpicat, després d'un estiu "curt" i tot just a l'inici de la pretemporada, admet que ha estat "molt dur" no només tornar a la feina, sinó veure com la majoria dels seus companys han canviat d'aires.\n"Tot ha estat una mica precipitat. No feia ni dos dies que ens estàvem jugant l'ascens a Primera que tot ha tornat a començar. A tots plegats ens ha passat el mateix", admetia ahir Jofre Mateu, qui reconeixia també que, ara mateix, encara hi ha pocs efectius al vestidor quan queda menys d'un mes perquè arrenqui la Lliga. "S'ha de tenir paciència. Ara mateix som els que som i, de moment, anirem empenyent", afegia.\nSi bé d'altres companys ja han canviat el xip, a Jofre encara li està costant això de passar pàgina i esborrar el que tant ell com la resta de la plantilla van viure el curs passat. "Quin remei, no queda altra opció que aparcar-ho tot plegat. Ara és l'hora de preparar-nos per agafar la forma, de treballar dur. Ens està costant una mica els primers dies, perquè no teníem la sensació d'haver descansat prou. De mica en mica, però, hem anat agafant la rutina", va valorar el futbolista.\nA títol personal, el lleidatà es pren aquest segon curs seguit a Montilivi amb "més responsabilitat" que no pas l'anterior, quan tot just va arribar al club procedent del Valladolid. "El grup necessitarà de gent que serveixi d'enllaç amb els nous perquè s'acoblin", es justificava. A més, apuntava al fet d'haver estat escollit com un dels quatre capitans de l'equip, felicitant-se i mostrant-se orgullós per aquest rol inèdit en la seva carrera. "Estic encantat d'aportar tot el que pugui. Ha arribat el moment de ser més responsable", deia. I completava: "Portar un any aquí em dóna més confiança davant de moltes coses. Conec una mica més el club i sé com funciona tot plegat".\nRichy i Chus no s'entrenen\nLa primera plantilla blanc-i-vermella va exercitar-se de nou ahir a les instal·lacions de Montilivi. A diferència dels altres dies, la jornada de treball va constar només d'una sessió, celebrada al matí. En ella, el preparador Ricardo Rodríguez no va poder comptar amb la presència de Ricy Álvarez, malalt, com tampoc del també central Chus Herrero, que arrossega unes molèsties que el van fer treballar a part.