Estats quid pro quo · Tribuna.cat\nOpinió, Marc Gafafot\nUn "I scratch your back and you scratch mine" o quelcom de similar li devia dir el president dels EUA Barack Obama al Rei Felip V (de Catalunya) durant la visita d'aquest darrer a la Casa Blanca. Pels no iniciats es tracta de l'expressió equivalent del famós quid pro quo\nBarcelona · llatí: un intercanvi de favors entre homes d'estat.\nA aquestes alçades, no tenim coneixement de quins compromisos, si es que existiren, arribaren ambdós caps d'estat; el que si sabem és que Obama, com feu Clinton en el referèndum quebequès, s'ha prestat a fer la seva part, per petita que sia, en aquest procés que comença a tenir, i això no és dolent, predicament internacional. Petit càlcul de mots i, tal vegada, lleu inclinació dels sufragis per la causa unionista. És o no una ingerència en els afers interns d'un estat? Si no ho és, podem deduir que hagués passat si Obama hagués fet el contrari.\nEncara que alguns ho gosin negar per impostura o mala consciència, l'ordre nascut de les famoses Paus de Westfàlia manté encara avui poderoses ramificacions en l'escenari i l'imaginari polític europeu. Els estats en el marc, canviant i no sempre conspicu, de la UE continuen exercint un rol preponderant, per bé que amb noves formes i vestimentes menys engalanades i vaporoses que en un passat mai del tot oblidat. No debades, ni aquí ni al món ningú renuncia a la seva estatalitat i nous actors –estats- s'han anat introduint a la família europea. Paga la pena llegir als autors de tesis "realistes" sobre la UE i ens adonarem que l'estat nació europeu trobà amb la creació de la CEE/UE una poderosa maquinària per refer unes estructures deformes i clarament disfuncionals després d'una primera meitat de segle XX terriblement conflictiva i turmentosa.\nUn òrgan europeu sona a heretgia moderna condemnada a la foguera del silenci i l'abandó"\nL'Europa de les regions, tan admirada ella fa unes dècades, s'ha enrocat davant una impenitent realitat i el seu edifici europeu no deixa de tenir la categoria d'òrgan i no d'institució com el Parlament, el Consell o la Comissió. Un òrgan europeu sona a heretgia moderna condemnada a la foguera del silenci i l'abandó. Parlant d'Europa, el projecte federal europeu roman tancat a pany i forrellat i és en el millor dels casos, aixopluc de dèries acadèmiques o de partits desnonats de projecte i convicció. Ni aquesta Europa dividida veu amb bons ulls el federalisme ni l'Europa resultant veurà amb bons ulls un creixent pes de les regions, car aquestes, a escala europea, representen coses tan diverses com nacions dites sense estat, províncies que es fan dir regions o agrupacions de municipis amb una certa càrrega legislativa.\nSembla evident afirmar que els estats són com els col·legis professionals: en situacions normals es defensen i es protegeixen entre ells i ignoren o desatenen els mals propis de la seva condició"\nSembla evident afirmar que els estats són com els col·legis professionals: en situacions normals es defensen i es protegeixen entre ells i ignoren o desatenen els mals propis de la seva condició. També ho faria de semblant manera un futur, i ara per ara hipotètic, estat català. Del que es tracta ara és de saber llegir amb propietat els missatges que ens arriben i optar per la fermesa amarada de prudència. Si fem cas al que ens diu Obama o amb major contundència, i inconsistència per cert, Merkel, Cameron o la Comissió Europea, mai farem el pas cap a la independència. Els resulta, òbviament, incòmode el precedent de la nostre emancipació. No és res personal. Els resulta degradant que Espanya es desintegri o es fracturi però, arribat el cas, poden ser, en ús de la raó d'estat, impenitents amb aquella que avui, extralimitant llurs prerrogatives, gosen defensar i, fins i tot si cal, péixer. En bona hora val a recordar al socialista i cristià Jacques Delors quan ens profetitzava que Croàcia i Eslovènia independents mai serien part de la UE. Raó d'estat estimat Palmerston: sentiment, creença i acte de defunció. Tot en els seu degut i just moment. Ni més ni menys.


Pablo Iglesias afirma que els homes feministes ho fan millor\nPablo Iglesias assegura que els homes feministes són millors al llit\nEn una entrevista rescatada per ‘Espejo Público’, el líder de Podemos ha defensat el feminisme\nper Beatriz Paricio Cabañas 11/01/2019 13:15h | Actualitzat a 2019-01-11 13:20h\nPablo Iglesias ha fet una afirmació molt sorprenent. El secretari general de Podemos va realitzar una entrevista amb el psicoanalista i escriptor Jorge Alemán, publicada al novembre i rescatada per 'Espejo Público' d'Antena 3, on tracataven el tema del feminisme i tota la repercusió que té aquest moviment en tots els nivells, segons ha acançat 'La Coctelera'.\nPablo Iglesias, els homes feministes ho fan millor\nA l'entrevista van parlar sobre el posicionament de Podemos respecte el feminisme i la seva defensa a ultrança per la igualtat de la dona en el panorama nacional. Llavors Pablo Iglesias va sorprendre tothom amb les seves paraules quan va afirmar de manera rotunda, però amb humor: «Hi ha una frase que utilitzen els sectors més disbauxats del moviment feminista que a mi m'encanta. Els homes feministes 'follen millor'. Crec que aquí estan assenyalant clarament un tipus de masculinitat feminista».\nUnes paraules que van provocar moltes rialles al plató i que Susana Griso afirmés: «Estic pensant que mai he estat amb un home no feminista i no puc opinar». Les declaracions de Pablo Iglesias també s'han viralitzat i s'han unit a la polèmica que ja hi havia amb Mariló Montero, per la resposta del líder de Podemos a la presentadora del 'Matí' de TVE l'any 2014: «L'assotaria fins que sagnés… Aquesta és la cara B del nacional popular». Ella va dir que «es un home obscur, no és l'estendart del 15M ni el prototip de mascle ibèric».\nMariló Montero encara està molt enfadada amb Pablo Iglesias | Antena 3\nMariló Montero va remoure el tema quatre anys més tard al programa de Susana Griso: «No s'ha disculpat personalment, ni tampoc ha esmentat el meu nom. Va fer una disculpa generalitzada per si algú s'havia sentit ofès». Finalment la periodista va afegir que Pablo Iglesias «és un marxista reconvertit i, a més, és un psicòpata».\nPablo Iglesias està de baixa per paternitat\nEls fills bessons de Pablo Iglesias i Irene Montero van nèixer prematurament amb només 26 setmates de gestació i han estat tres mesos ingressats a l'unitat de prematurs de l'Hospital Matern Infantil de Madrid. Ara, però, els petits Leo i Manuel ja han pogut anar a casa amb els seus pares.\nPrimer va ser Irene Montero qui va gaudir de la baixa per maternitat i, quan se li va acabar, va incorporar-se de nou al treball. Llavors va ser Pablo Iglesias qui es va acomiadar del Congrés dels Diputats aquest desembre i està de baixa per tenir cura dels bessons. Des del seu partit proclamen que tenen l'obligació de donar exemple i exigeixen que els permisos de maternitat i paternitat siguin iguals i intransferibles.\nMés notícies relacionades: Els ultres intenten boicotejar la presentació del llibre de Pablo Iglesias.\nAnar a portada Última hora Política Última hora Madrid Última hora Pablo Iglesias Última hora Antena 3


El Baix Empordà, a les urnes • Ràdio Capital de l'Empordà\nJa som a 21 de desembre. Eleccions al Parlament de Catalunya convocades pel govern espanyol en aplicació de l’article 155 de la Constitució. A primera hora els col·legis electorals han obert amb absoluta tranquil·litat per votar. Després de la polèmica dels darrers dies, absència de llaços grocs. Ho ha explicat en directe en Pau Punseti des de l’institut Frederic Martí Carreras de Palafrugell.\nEl Senat de Madrid va destituir tot el govern de la Generalitat i va imposar una gestoria tècnica pilotada des del govern central. A les eleccions hi concorren tres partits independentistes, Junts per Catalunya, Esquerra Republicana i la CUP. També un partit que aposta pel diàleg i un referèndum pactat, Catalunya en Comú Podem i tres partits constitucionalistes: el PSC, Ciutadans i el Partit Popular.\nLes enquestes no deixen clar qui guanyarà les eleccions, però apunten que la primera posició podria estar disputada entre Ciutadans i Esquerra Republicana.\nA Girona hi ha 17 escons en joc. 11 els va guanyar la candidatura d’Esquerra i el PDeCAT. Ciutadans en va aconseguir 2 i Socialistes, CUP, Partit Popular i Catalunya Sí Que Es Pot, totes en van aconseguir 1. Al Baix Empordà, amb una participació del 77%, Junts pel Sí va aconseguir el 54% dels vots. En segona posició, Ciutadans, amb el 13% dels vots.\nArticle anteriorPotser sí que tenen raó els dies laborables\nArticle següentTal dia com avui – 21 desembre


Bot inicia un curs d'acolliment lingüístic adreçat al col·lectiu pakistanès - Notícies - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nL'alumnat del curs de nivell bàsic 1 de Bot.\nLes classes del curs, inclòs en el Pla d'acolliment lingüístic de les Terres de l'Ebre (PALTE), van iniciar-se el 20 de desembre de 2010 a l'escola de Bot. Hi ha un total de 19 persones inscrites, totes nascudes al Pakistan.\nEl curs, de 45 hores de durada, s'impartirà fins al mes de març de 2011 en horari nocturn. L'imparteix el personal tècnic del Servei Comarcal de Català de la Terra Alta i està organitzat pel Consell Comarcal de la Terra Alta amb la col·laboració de l'Ajuntament de Bot.\nA l'acte de presentació hi va assistir el conseller comarcal Andreu Martínez, en representació de Josep R. Suñé, representant del Consell Comarcal de la Terra Alta al Consell del Centre de Normalització Lingüística de les Terres de l'Ebre.


Nadal abandona el Masters de París per problemes al genoll\nRafael Nadal, número u del món, ha anunciat la seva retirada del Masters 1.000 de París abans d’afrontar el compromís de quarts de final davant del croat Filip Krajonovic.\nEl mallorquí causa baixa per uns problemes al genoll dret. “No em veig jugant tres partits més”, ha dit Nadal en roda de premsa.\nDesprés d’haver acabat els vuitens de final amb el genoll dret malparat, Nadal ha reconegut que no podria “complir el mínim” per poder competir i ha rebutjat parlar de la seva participació en la copa de Mestres de Londres, el proper 12 de novembre.\n“Per a mi és un dia molt dur. No és un bon dia per parlar de Londres”, ha assegurat. El tennista també ha comentat que els problemes físics són més normals al final de temporada.\n“Porto al límit el meu cos. Estem a final de temporada. És normal que aquestes coses passin. El meu genoll sempre m’incomoda una mica, però, de vegades, és pitjor. I ara està una mica pitjor”, ha assumit.\nEl tennista balear ha avançat que farà un tractament que en el passat “ha funcionat bé”. “Això no va sobre (participar) a Londres. És sobre el llarg termini. Em tractaré perquè crec que l’essencial és la salut i el més important és aconseguir continuar jugant a tennis el màxim temps possible”, ha conclòs.


Fracassa la reprovació del Ple a Colau per les botellades\nLa reprovació a Colau per les botellades fracassa i es gira en contra d’ERC i Junts\nCiutadans, el PP i Barcelona pel Canvi salven l'alcaldessa de la reprovació que plantejaven els grups independentistes en un ple extraordinari\nMarc Garcia | dimecres, 29 de setembre del 2021, a les 21.55\nL’alcaldessa, Ada Colau, s’ha salvat d’una reprovació al ple de l’Ajuntament de Barcelona per les botellades i aldarulls que hi va haver per la Mercè. L’abstenció de Ciutadans, el PP i Barcelona pel Canvi ha fet fracassar la reprovació a l’alcaldessa i tres tinents d’alcalde que havien plantejat ERC i Junts. Els dos socis de govern (BComú i PSC) hi han votat en contra i han deixat la votació en 15 vots a favor i 18 en contra en un ple extraordinari.\nEl debat s’ha acabat girant contra els independentistes, a qui els grups que s’han abstingut han recriminat que també tenen responsabilitats dels fets perquè governen a la Generalitat. En un torn final, l’alcaldessa ha dit que “la ciutadania està cansada de lluites partidistes” i ha fet un oferiment a treballar per resoldre “un tema complex” com ho són les botellades, que, ha afegit, passa a moltes altres ciutats.\n“Barcelona se’ls escapa de les mans”\nDes d’ERC, el portaveu, Jordi Coronas, ha assegurat que el dispositiu policial de la Mercè “dissenyat pel govern municipal” va fracassar i ha recriminat a Colau que centrifugués les culpes. “Barcelona se’ls escapa de les mans”, ha etzibat. La líder de Junts, Elsa Artadi, ha dit que l’alcaldessa ha dimitit de les seves funcions i li ha demanat responsabilitats pel que va passar durant dues nits d’aldarulls: “Si no volen assumir responsabilitats, marxin”.\nRetrets dels comuns a ERC\nEl tinent d’alcalde de Cultura, Jordi Martí, ha retret a ERC i Junts el sentit de la reprovació: “Erosionar i culpar el govern és politiqueria”. Martí ha dit que no li ha sorprès el to de Junts, a qui veu com “l’oposició a Barcelona i al govern de la Generalitat”, i ha lamentat que Esquerra hagi donat suport a la reprovació. Al seu torn, el tinent d’alcalde de Seguretat, Albert Batlle, ha dit que els botellots no es resoldran en quatre dies i ha reclamat “unitat política i institucional”. Batlle ha defensat novament la convocatòria d’una taula ciutadana per abordar el fenomen.\nAcusen ERC i Junts de voler-se blanquejar\nDes de Ciutadans, Luz Guilarte ha estat crítica amb la política de seguretat del govern municipal, però ha carregat també contra ERC i Junts per “voler-se blanquejar” d’un problema del qual “també són responsables” com a govern de la Generalitat. El popular Josep Bou ha afegit que els grups independentistes “són responsables directes” del que va passar les nits de la Mercè, i ha criticat també el discurs del govern municipal de “a Barcelona es pot fer de tot”.\nLa nova líder de Barcelona pel Canvi, Eva Parera, també ha carregat contra ERC i Junts, de qui ha dit que són “els responsables de la major violència en democràcia al Parlament”. “Diuen no als botellots però sí a cremar contenidors”, ha etzibat. La regidora no adscrita, Marilén Barceló, ha dit que el dispositiu policial de la Mercè no va funcionar i ha reclamat “llei i ordre” als carrers de Barcelona.\n— Ada Colau — Ajuntament de Barcelona — incivisme — plenari municipal\nEl Ple nomena David Bondia síndic de greuges de Barcelona per majoria però sense unanimitat


CARRER DE LACY / NOU DE LACY (1840's-1958)\nL'antiga trama de carrers de Ciutat Vella no només va rebre l'impacte de l'obertura de la Via A (Via Laietana). Una altra via prevista al pla Baixeras que discorria en sentit perpendicular a l'esmentada era la Via C, que també va fer fonedissos una colla de carrers estrets i plens d'història.\nEl carrer de Lacy discorria en paral·lel al mercat d'Isabel II (l'actual de Santa Caterina) entre els carrers Àlvarez de Castro i Freixures (ambdós encara avui existents). El seu traçat coincidia més o menys amb l'actual de l'Avinguda Francesc Cambó, continuació de l'Avinguda de la Catedral en sentit Besòs.\n*1856-1862.- El carrer de Lacy (escrit amb i llatina) apareixia als quarterons de Miquel Garriga i Roca, on també es poden veure els safareigs municipals. A l'altre costat del carrer (marcat amb una línia vermella) la pescateria i un altre edifici el separaven de l'accés principal al Mercat de Santa Caterina (aleshores conegut com d'Isabel II). (Font: Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona)\nAquest carrer havia estat dedicat al general Luis Lacy y Gautier, un heroi de la Guerra del Francès (1808-1814) que fou capità general de Catalunya entre 1811 i 1812 i que va causar nombroses baixes a les tropes napoleòniques.\nEl general Luis Lacy\nMilitar d'ideologia liberal, Lacy va tornar a Catalunya el 1816 per preparar una revolta orientada a reinstaurar la Constitució de 1812. Aquesta revolta, coneguda com el Pronunciament de Lacy, tenia com a objectiu marxar sobre Barcelona amb les tropes aquarterades al Maresme. Lacy però, fou delatat i l'operació fracassaria. Detingut i condemnat a mort, el general Castaños va decidir deportar-lo cap a Mallorca on fou afusellat al castell de Bellver el 5 de juliol de 1817.\nTres anys després el pronunciament de Riego va aconseguir allò que Lacy no havia pogut assolir. Les restes del general foren traslladades a Barcelona i dipositades a la capella de la Ciutadella. En caure el govern liberal el nou governador militar va manar llençar les restes de Lacy a un femer de l'hort de la parròquia però el rector els va recollir i enterrar al peu del mur de la capella. El 1869 es publicava un article d'Adolf Blanch a qui el rector havia explicat els fets i el 1881 una campanya promoguda des de les planes de La Vanguardia va aconseguir l'exhumació de les restes que foren lliurades al notari Maspons a l'espera de la voluntat de la familia Lacy que no va constestar. El 1903 la família Maspons va requerir al governdor civil per trobar una solució i finalment les restes de Lacy varen ser dipositades en un nínxol del cementiri de Montjuïc (concretament al Columbari B.819, classe 6a. Sant Francesc). Finalment als anys 1940's van ser traslladades a un Panteó Militar del cementiri de Sant Andreu.\nEl carrer de Lacy va ser una de les vies resultants de l'enderroc de l'antic Convent de Santa Caterina i de la reurbanització posterior de l'indret per construir-hi el mercat. Probablement el seu traçat es va materialitzar durant la dècada dels anys 1840's. Un dels elements caracteristics del carrer de Lacy van ser els safareigs de Santa Caterina. que eren situats a la part del darrera de la finca número 3. El blog Bereshit inclou un interessant i exhaustiu article sobre l'origen d'aquests safareigs, que sovint eren escenari d'algunes baralles entre dones i altres actes delictius que la premsa de l'època s'encarregava de recollir.\n1881.- Notícia d'un furt als safareigs del carrer Lacy (Font: Hemeroteca La Vanguardia)\n1892.- Una altre incident esdevingut als safareigs amb baralla entre dues dones. (Font: Hemeroteca La Vanguardia)\nPer les referències trobades a la premsa de l'època, sabem que a finals del segle XIX hi havia una asserradora.\n1894.- Accident laboral a l'asserradora del carrer Lacy. (Font: Hemeroteca La Vanguardia)\n1899.- La Reforma Baixeras preveia la desaparició del carrer Lacy. (Font: Hemeroteca La Vanguardia)\n*1914.- Protesta veinal per l'insuficient enllumenat del carrer. (Font: Hemeroteca La Vanguardia)\nTot i que en algun plànol de 1858 el carrer ja apareix amb el nom de Nou de Lacy (Nueva de Lacy) no serà fins als primers anys del segle XX quan consolidi definitivament aquesta nova denominació, que es mantindrà fins el 1958 quan passà a ser absorbit per la perllongació de l'avinguda de la Catedral, que posteriorment (1973) es va dedicar a Francesc Cambó.\n*1933.- El Carrer Nou de Lacy coincidia amb el traçat de la Via C (Font: Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya)\n*1958.- Una de les últimes referències al carrer Nou de Lacy abans de ser absorbit per la urbanització de l'Avinguda de la Catedral. (Font: Hemeroteca La Vanguardia)\nPublicat per bar.cel.ona.uta a 1:08 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Anys 1850's, Carrers, Ciutat Vella


Oriol Amat, nou degà del Col·legi d'Economistes de Catalunya La República\nOriol Amat, nou degà del Col·legi d’Economistes de Catalunya\nACN Barcelona.-Oriol Amat és el nou degà del Col·legi d’Economistes de Catalunya, després d’haver estat ratificat per una assemblea extraordinària de col·legiats dijous al vespre. Amat pren el relleu a […]\nACN Barcelona.-Oriol Amat és el nou degà del Col·legi d’Economistes de Catalunya, després d’haver estat ratificat per una assemblea extraordinària de col·legiats dijous al vespre. Amat pren el relleu a Anton Gasol, que ha liderat el CEC des del 2018. El canvi de degà es fa un any més tard del previst per un retard provocat per la pandèmia, però permet complir el compromís de l’actual junta. Amat, és llicenciat en ADE per ESADE, doctor en Ciències Econòmiques per la UAB i ha fet estudis de postgrau a la Stockholm School of Economics. Amat, que també es degà de la UPF Barcelona School of Management, és catedràtic d’Economia Financera i Comptabilitat a la UPF. És autor de diversos llibres de comptabilitat, finances i management.\n“Donat el poc marge de temps que queda a l’actual junta i que encara estem en pandèmia, cal ser realista amb els objectius que es podran assolir”, ha admès Amat, que ha remarcat que cal estar al servei dels col·legiats proveint de serveis de qualitat tant als despatxos professionals com als economistes d’empresa, autònoms o economistes en administracions públiques, ensenyament o prestació de serveis.