Metre i mig de neu per l'obertura de Vallnord - Malalts de neu - Nevasport.com\n» Metre i mig de neu per l'obertura de Vallnord\nMetre i mig de neu per l'obertura de Vallnord\nEl domini de les valls del Nord d'Andorra obrirà portes aquest cap de setmana amb gruixos que van dels 50 als 140 cms de neu pols, una neu d'excepcional qualitat mercés a les generoses nevades dels darrers dies al País dels Pirineus. Benvinguts al Nord!!\nPor David_rD el 28/11/2013 23:00\nLa neu ha estat generosa durant aquest mes de novembre al Principat d’Andorra, per això Vallnord comença la temporada amb força i obrirà el 80 % de les pistes durant el primer cap de setmana de la temporada, a més de les activitats complementàries a l’esquí d’Arinsal i de Pal.\nA Ordino, el sector Arcalís obrirà el 85 % de les pistes amb cotes d’entre 60 i 140 cm de neu pols. El 90 % dels remuntadors estaran a disposició dels visitants, a excepció del teleesquí dels Feixans i el telecadira de Creussans, que donen accés a zones fora de pista. L’acumulació de neu obliga a endarrerir l’obertura d’aquestes àrees fins al pont de la Puríssima.\nEls serveis de restauració dels tres sectors funcionaran des d’aquest cap de setmana amb normalitat, amb una oferta gastronòmica àmplia i variada. Així mateix, el 30 % del personal temporer ja ocuparà el seu lloc de treball aquest dissabte, mentre que la incorporació total serà progressiva fins a Nadal.\nAquest any, les novetats més importants de l’estació són, sens dubte, l’aposta pel freeride, amb la publicació d’una nova guia d’itineraris de l’àrea d’Arcalís, i l’organització de les dues proves de la Copa del Món FIS de snowboard cross (SBX). En matèria d’oci, les festes Vallnord Clear Days destaquen a Arinsal, amb una nova proposta d’entreteniment basada en espectacles musicals per a tots els públics, a peu de pista. El sector Pal continua enfocat a les famílies amb productes exclusius, com ara l’Snow Plus Vallnord.\nCada any començo temporada a Arcalís i aquest sembla que sera un festival de neu.


L'Esquerra Independentista rebutja el toc de queda | Mataró Audiovisual\nLa CUP i altres moviments de l'esquerra independentista s'han concentrat també per reclamar reforços en els serveis públics\nRedacció dt., 27/10/2020 - 10:11\nMataró ha estat un dels punts on l’Esquerra Independentista ha convocat una mobilització en protesta pel toc de queda i la privació de drets. A voltant d’una quarantena de persones s’han sumat a la mobilització aquest dilluns al vespre davant de l’Ajuntament. La CUP, Alerta Solidària, Arran, COS, Endavant i el SEPC (Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans) han organitzat la convocatòria per reivindicar les restriccions però també les retallades en els serveis públics. Consideren que la solució no pot ser posar “policia al carrer per vigilar els horaris”, en comptes d'enfortir la sanitat i l'educació pública, o suspendre els lloguers.\nPrecisament, l’Esquerra Independentista considera que en aquesta segona onada de la pandèmia s’hauria d’haver previst destinar més recursos a l’educació pública, els lloguers i els subministraments de les famílies en situació de vulnerabilitat. Critiquen les mesures del govern espanyol que se sumen a les ja imposades pel govern de la Generalitat i consideren que cal desobeir per mostrar el rebuig a “aquestes polítiques neoliberals”.\nA la mobilització s’hi ha pogut llegir una pancarta “Contra el toc de queda i la privació de drets, defensem la salut i els drets de la classe treballadora”. Des de l’organització asseguren que el que demanen són “més metges i menys policia”.


Projectes de instal.lacions i Consultoria Passivhaus\nHabitatge unifamiliar certificat Passivhaus.\nConsultoria per a la certificació Passivhaus de l’habitatge i enginyeria de les instal.lacions.\nEn aquest cas també hem executat la totalitat de les instal.lacions:\nSistema de climatització format per una bomba de calor i fancoils per a la distribució, tant per a calefacció com per a refrescament.\nSistema de ventilació mecànica de doble flux amb recuperador de calor.\nSistema de control domòtic Loxone per a la integració de la climatització, il·luminació, ventilació, persianes i monitorització de consums.\nEmplaçament: Matadepera, Vallès Occidental\nProjectes de instal.lacions i consultoria Passivhaus / Instal·lació de climatització, sistema de ventilació, sistema de control domòtic.\nideadmin\ton 28 Juny 2020\nPassivhaus i enginyeria instal·lacions\nConsultoria Passivhaus i enginyeria d’instal·lacions d’un habitatge unifamiliar aïllat certificat Passivhaus Clàssic. L’habitatge està construït amb materials naturals i renovables, amb una estructura de panells CLT de 5 capes, que actua de capa hermètica a l’aire, i aïllaments de fibra de fusta.\nLa consultoria Passivhaus inclou la simulació en PHPP, disseny i assessoria en materials, envolupant tèrmica, estratègies passives de protecció vers el sobreescalfament a l’estiu i optimització i càlcul de detalls constructius.\nEl projecte d’instal·lacions es dissenya amb aerotèrmia per a la producció d’ACS i la calefacció mitjançant terra radiant de baixa inèrcia, ventilació mecànica de doble flux amb recuperació de calor i control integral d’aquestes instal·lacions amb sistema de domòtica Loxone. S’ha realitzat la certificació energètica de l’edifici i comprovació de compliment amb el CTE HE0 i HE1, assolint una qualificació energètica “A”.\nEmplaçament: Puigcerdà, Cerdanya\nSimulació termodinàmica, anàlisi de llum natural i estudi de rehabilitació per a un edifici d’oficines de 2000 m2 a Oxford, Regne Unit.\nSimulació termodinàmica, anàlisi de llum natural i estudi de rehabilitació per a un edifici d’oficines de 2000 m2 a Oxford, Regne Unit. Les simulacions termodinàmiques, realitzats amb DesignBuilder (EnergyPlus), es van centrar en reduir les demandes de calefacció i refrigeració, millorar el confort tèrmic i la qualitat de l’aire interior, i reduir l’impacte ambiental de l’edifici. Es van analitzar les factures energètiques de l’edifici existent i es va calibrar el model dinàmic. Posteriorment, es va modelitzar i comparar una sèrie de sistemes passius i actius mitjançant un anàlisi de cost de cicle de vida.\nEmplaçament: Oxford, Regne Unit\nSimulació termodinàmica i lumínica, estudi de rehabilitació\nAquestes 7 cases adossades constitueixen les primeres cases ecològiques de palla disponibles comercialment al Món.\nPassivhaus, nZEB i enginyeria instal·lacions\nAquestes 7 cases adossades constitueixen les primeres cases ecològiques de palla disponibles comercialment al Món. Darrere de la façana tradicional de maó, aquesta promoció amaga un sistema de construcció de panells de palla prefabricats, molt ben aïllats i amb un impacte ambiental mínim: el sistema ModCell Core, certificat amb el segell Q Mark de BM Trada.\nEls habitatges incorporen unitats de ventilació mecànica amb recuperació de calor certificades Passivhaus, per a una bona qualitat de l’aire interior i una pèrdua d’energia mínima. El confort tèrmic es proporciona a través d’alts nivells d’aïllament tèrmic, finestres de doble vidre amb gas argó, espaiadors “warm edge” entre els vidres, fusteries de PVC, i ponts tèrmics reduïts. Bombes de calor aire-aigua individuals proporcionen calefacció i aigua calenta sanitària. Cada llar està equipada amb un generador de panells solars fotovoltaics connectats a la xarxa de 2.2 kWp electrodomèstics A ++ i il·luminació LED d’espectre ampli.\nLa consultoria Passivhaus inclou la simulació en PHPP, i disseny de l’envolupant tèrmica. El projecte d’instal·lacions es dissenya amb aerotèrmia per a la producció d’ACS i per calefacció, i ventilació mecànica de doble flux amb recuperació de calor.\nEmplaçament: Shirehampton, Bristol, Regne Unit\nCertificació com a component Passivhaus de la fusteria de fusta Riba Massanell RM94.\nPassivhaus, I + D + i\nCàlcul de la transmitància tèrmica, Uf, dels marcs de la fusteria segons les normatives UNE-EN-ISO 10077 1:2010 i UNE-EN-ISO 10077 2:2012, mitjançant el programa de simulació d’elements finits Dartwin Frame Simulator Pro. Documentació i gestió del procés de certificació amb el Passivhaus Institut.\nCertificació component Passivhaus\nConsultoria Passivhaus d’un habitatge unifamiliar aïllat certificat Passivhaus Clàssic.\nConsultoria Passivhaus d’un habitatge unifamiliar aïllat certificat Passivhaus Clàssic. L’habitatge està construït amb materials naturals i renovables, amb una estructura de entramat lleuger de fusta i aïllaments de fibra de fusta, façana ventilada de pedra de la zona. La consultoria Passivhaus inclou la simulació en PHPP, disseny i assessoria en materials, envolupant tèrmica, estratègies pasives de protecció vers el sobreescalfament a l’estiu i optimització i càlcul de detalls constructius.\nEmplaçament: Fiscal, Osca\nConsultoria Passivhaus i enginyeria d’instal·lacions per la rehabilitació d’un habitatge unifamiliar aïllat certificat Passivhaus EnerPHit.\nnZEB, Passivhaus i enginyeria instal·lacions\nConsultoria Passivhaus i enginyeria d’instal·lacions per la rehabilitació d’un habitatge unifamiliar aïllat certificat Passivhaus EnerPHit per Components. La rehabilitació de l’habitatge existent, d’obra ceràmica, s’ha realitzat amb materials naturals, saludables i renovables, com el projectat de cel·lulosa i els panells d’argila i pintures naturals com acabats. La remunta de l’ultima planta és d’estructura d’entramat lleuger de fusta i aïllaments de fibra de fusta. L’assaig “Blower Door” final, que comprova el nivell d’infiltracions d’aire, va donar un resultat de N50 = 0,99/h, aproximadament 143% millor que el valor límit de permeabilitat a l’aire que demana el CTE 2019 (de N50 = 6/h). En fase de projecte, es van analitzar els detalls constructius per reduir i eliminar els ponts tèrmics, un dels reptes més importants en obres de rehabilitació d’alta eficiència energètica.\nLa consultoria Passivhaus inclou la simulació en PHPP, disseny i assessoria en materials, disseny de l’envolupant tèrmica, estratègies passives de protecció vers el sobreescalfament a l’estiu, optimització i càlcul de detalls constructius, i anàlisi del risc de condensacions intersticials amb l’eina de càlcul higrotèrmic dinàmic WUFI.\nEl projecte d’instal·lacions es dissenya amb aerotèrmia per a la producció d’ACS i la climatització mitjançant terra radiant-refrescant, ventilació mecànica de doble flux amb recuperació de calor i control integral d’aquestes instal·lacions amb sistema de domòtica Loxone.\nSolgetic ha instal·lat el sistema de control y programat la integració i control de les instal·lacions al sistema. S’ha realitzat la certificació energètica de l’edifici i comprovació de compliment amb el CTE HE0 i HE1, assolint una qualificació energètica “A”.\nEmplaçament: Sant Cugat del Vallès, Vallès Occidental\nEstudi d’il·luminació natural d’un habitatge unifamiliar rehabilitat, projecte guanyador del RIBA London Award 2018, de Open Practice Architecture\nEstudi d’il·luminació natural d’un habitatge unifamiliar rehabilitat, projecte guanyador del RIBA London Award 2018, de Open Practice Architecture. L’estudi es va basar en la normativa British Standard BS 8206: 2008 “Lighting for buildigns – Part 2: Code of practice for daylighting” i la guia del BRE “Site Layout Planning for Daylight & Sunlight 2011”. Es va calcular el factor de llum diürna amb el programa de simulació Ecotect per garantir la correcta il·luminació i confort lumínic a les diferents cambres.\nEmplaçament: Londres, UK\nEstudi d’il·luminació natural\nVideo de Grand Designs


Allò que has de saber si busques escola, en un bloc – Preinscripció escolar curs 20-21\nAllò que has de saber si busques escola, en un bloc\nCalendaris de preinscripció, documentació que cal presentar, puntuacions, reunions per a nous pares, jornades de portes obertes i un llarg etcètera d’accions, activitats i interrogants.\nEscollir escola i el procés de preinscripció escolar comporta una sèrie d’accions, activitats i gestions que les famílies han de saber i portar a terme en un calendari determinat.\nEl Col·legi Sant Miquel dels Sants ha creat aquest espai amb l’objectiu d’agrupar en un únic bloc tot allò que té a veure amb la selecció i el procés de preinscripció i matriculació escolar per al curs 2019-2020.\nEl Bloc preinscripcions escolars conté informació i documentació referent a les etapes d’educació infantil, educació primària, educació secundària obligatòria i batxillerat.\nSant Miquel dels Sants. Vic 14 gener, 2019 8 febrer, 2019\nAnterior Entrada anterior: Cada instant és únic\nSegüent Entrada següent: 14 de febrer, reunió per a nous pares de P3


» Santa Eulàlia inaugura el camí de vianants del barri dels Ametllers\nSanta Eulàlia inaugura el camí de vianants del barri dels Ametllers\nPas de zebra del nou camí de vianants. (Foto: Ajuntament)\nEl camí de vianants entre el carrer Piscines i el camí de Can Costa, al barri dels Ametllers, ja és una realitat. L’alcalde de Santa Eulàlia, Francesc Bonet, ha inaugurat aquesta nova via tant reivindicada pels veïns de la zona.\nAquest camí dotarà de més seguretat als transeünts que passen per aquest camí, especialment els joves que van caminant cap a l’IES La Vall del Tenes. Tanmateix, aquesta obra permet una millor connexió entre els barris dels Ametllers i La Primavera amb el de La Sagrera.\nEl nou camí de vianants té una llargada de 325 metres i una amplada de 2,5 metres, i el seu paviment està fet de sauló. També s’han incorporat dos passos de zebra amb les seves corresponents senyalitzacions. Barnasfalt, l’empresa constructora, ha executat les obres en el termini previst d’un mes i mig.\nEl cost total ha sigut de 60.072,96 euros, dels quals 46.000 estan subvencionats per la Diputació. Del cost total, 55.606,66 euros corresponen a la construcció de l’obra i 4.466,30 euros a les expropiacions dutes a terme durant l’any 2015. Els fons propis aportats per l’Ajuntament de Santa Eulàlia són de 14.072,96 euros.\nFrancesc BonetIES La Vall del TenesSanta Eulàlia de Ronçana


El Consell de Ministres autoritza l'adquisició de més de 20 milions de dosis de vacunes contra la Covid-19 ·\nInici Actualitat El Consell de Ministres autoritza l’adquisició de més de 20 milions de...\nAquesta vacuna, desenvolupada per Pfizer- BioNTech requereix dues dosis per immunització, per la qual cosa permetrà immunitzar a més de 10 milions de persones\nEl Consell de Ministres va autoritzar ahir l’adquisició de més de 20 milions de vacunes desenvolupades per Pfizer-BioNTech. D’aquesta manera, el Ministeri de Sanitat concreta per a Espanya els termes de l’acord formal de compra, subscrit el passat 11 de novembre, entre la Comissió Europea, en representació dels estats membres, i aquesta empresa.\nLa CE realitzarà una compra inicial de 200 milions de dosis. El repartiment de la vacuna es realitza de manera equitativa entre els països concorde a la seva població. A Espanya li corresponen 20.873.941 dosi. En requerir aquesta vacuna dues dosis per a la immunització, el nombre de persones a les quals es podrà immunitzar és la meitat de les dosis (10.436.970).\nLa CE ha negociat durant les últimes setmanes la compra centralitzada d’aquesta vacuna, per a la qual, a l’espera que finalitzi l’assaig, les dades intermèdies de la fase III mostren un 95% d’eficàcia.\nEl mes d’agost passat, Espanya ja es va sumar a la compra centralitzada de vacunes de la companyia Astrazeneca, que ahir dilluns va anunciar que la seva vacuna és efectiva en almenys el 70% dels casos.\nTotes aquestes negociacions s’emmarquen dins de l’Estratègia Europea de Vacunes, a la qual es va adherir Espanya al juliol, que es basa a establir una posició única europea que garanteixi l’accés global i equitatiu a la vacuna per a protegir al conjunt de la població.


La PAH Cerdanyola – Ripollet portarà la seva nit d’il·lusió. Participa-hi! | Cerdanyola Informa\nL’assemblea de la PAH Cerdanyola – Ripollet ha tingut la magnífica iniciativa de portar la il·lusió als nens i nenes que estan patint situacions molt dures, entre les quals, es troben els desnonaments.\nImatge: Ripollet Radio\nQuan una família viu un desnonament, situacions de violència masclista o racista, els que més pateixen són els petits i petites de la casa. Per tal que ells també puguin viure una nit d’il·lusió aquestes vacances d’hivern, l’assemblea de la PAH Cerdanyola – Ripollet ha engegat una campanya de recollida de joguines noves o utilitzades (en bones condicions) que seran entregades als petits més necessitats dels dos municipis.\nAquesta és la primera vegada que la PAH organitza una campanya com aquesta i, segons els seus portaveus, en declaracions a Ripollet Ràdio “estan notant que tant a Ripollet com a Cerdanyola hi ha una solidaritat tremenda”, i consideren que per ells “és un orgull donar-li l’opció a aquests nens de poder posar-li un somriure a la cara aquestes dates tan especials”.\nLa gent que vulgui col·laborar en aquesta campanya ha d’entregar les joguines a la PAH de dilluns a divendres de 17:30 a 20:30h. La plataforma, al seu local situat al passatge Monturiol (al costat del Parc del Rizal, Ripollet), s’encarrega de seleccionar-les i classificar-les per edats, així com arreglar aquelles joguines que ho necessitin.\nLa festa de la PAH\nEl divendres 28 de desembre els patges recolliran les cartes dels nens i nenes per entregar-se-les als Reis Mags. Una setmana després, el divendres 4 de gener, els Reis Mags i els patges faran un petit recorregut pel poble que finalitzarà al local de la PAH. Durant aquest recorregut repartiran caramels i, a partir de les 18:30h, es farà la rebuda dels majestats al local de la plataforma, acompanyats d’una heroïna de la PAH. L’acte tindrà berenar, xocolatada, música, diversió, jocs, i… com no, l’entrega de les joguines.


El Campionat d’Espanya de Windsurf tindrà representació altafullenca\nL’expedició formada per Àlvaro Martínez, Pol Nomdedéu i Alex Martí va arribar dimarts a Melilla, on se celebrarà la cita\nEls regatistes Àlvaro Martínez, Pol Nomdedéu i Alex Martí es concentren des de dimarts a Melilla, on enguany se celebrarà el Campionat d’Espanya de Windsurf. D’aquesta forma, la ciutat pren el relleu de Gran Canària, i albergarà la Copa d’Espanya de les classes Techno 293 (Juvenil) i d’RS:X (Sub19). Marc Collado, director tècnic del Club Marítim Altafulla, ha destacat la motivació dels regatistes del club, després d’haver pujat al podi en l’última regata.\nLes expectatives que es marca el club són molt realistes, i és que tot i tenir un bon nivell a les regates locals, la Copa d’Espanya exigeix molt més als esportistes i la competència és molt elevada. Andalusia, enguany aporta la flota d’atletes més nombrosa amb 22 regatistes. Marc Collado destaca la feina dels seus, que intentaran fer podi, però que el més important és gaudir de la competició.\nLa situació actual al món del windsurf està envoltada de polèmica, i és que s’està instaurant la classe foil, que substituiria la taula de windsurf actual. La Federació Catalana de Vela té la intenció de recolzar el canvi de classe. Quant al CM Altafulla, Marc Collado ha reconegut que el club ha de debatre si faran el canvi de classe o no.\nUn cop finalitzat el Campionat d’Espanya, el club tindrà la propera cita a la regata d’Hospitalet. La gran cita, però, serà a l’abril, quan el Club Marítim Altafulla organitzarà el Campionat de Catalunya de Windsurf.


Avís legal - Cambra Reus\nEstic en:Pàgina inicial|Avís legal\nAvís legalCambra Reus2020-04-16T07:36:29+02:00\nCAMBRA DE COMERÇ DE REUS, [d’ara endavant CAMBRA REUS], és el titular del portal Web cambrareus.org, que actua exclusivament com a gestora dels continguts del present portal Web,\ndomiciliada a: C/ Boule, 2 – 43201 REUS (Tarragona), NIF B55509053, és l’encarregada de la gestió i funcionament del lloc Web esmentat anteriorment.\nSi vol contactar amb nosaltres, pot fer-ho mitjançant correu postal a l’adreça esmentada al paràgraf anterior, o be a través del correu electrònic a reus@cambrareus.org.\nLa utilització del Lloc Web atribueix la condició d’Usuari, i implica l’acceptació plena i sense reserves de totes i cadascuna de les disposicions incloses en aquest Avís Legal, en la versió publicada per CAMBRA REUS, en el mateix moment en què l’Usuari accedeixi a la Web. En conseqüència, l’Usuari ha de llegir atentament el present Avís Legal en cadascuna de les ocasions en què es proposi utilitzar la Web, ja que pot sofrir modificacions.\nCAMBRA REUS no es fa responsable de les webs no pròpies o de tercers, a les quals es pot accedir mitjançant vincles “links” o de qualsevol contingut posat a disposició per tercers. Qualsevol ús d’un vincle o accés a una Web no pròpia és realitzat per voluntat i risc exclusiu de l’usuari i CAMBRA REUS no recomana ni garanteix cap informació obtinguda a través d’un vincle aliè a la Web de\ncambrareus.org, ni es responsabilitza de cap pèrdua, reclamació o perjudici derivada de l’ús o mal ús d’un vincle, o de la informació obtinguda a través d’ell, incloent altres vincles o webs, de la interrupció en el servei o en l’accés, o de l’intent d’us o mal ús d’un vincle, tant en connectar al Lloc Web cambrareus.org com al accedir a la informació d’altres webs des del mateix Lloc Web.\nLa informació i serveis inclosos o disponibles a través de les pàgines Web poden incloure incorreccions o errors tipogràfics. De forma periòdica s’incorporen canvis a la informació continguda. CAMBRA REUS pot introduir en qualsevol moment millores i/o canvis en els serveis o continguts.\nCAMBRA REUS declina qualsevol responsabilitat en cas que existeixin interrupcions o un mal funcionament dels serveis o continguts oferts en Internet, qualsevol que sigui la seva causa.\nAixí mateix, CAMBRA REUS no es fa responsable per caigudes de la xarxa, pèrdues de negoci a conseqüència d’aquestes caigudes, suspensions temporals del fluid elèctric o qualsevol altre tipus.\nCAMBRA REUS no declara ni garanteix que els serveis o continguts no siguin interromputs o que estiguin lliures d’errors, que els defectes siguin corregits, o que el servei o el servidor que ho posa a disposició estiguin lliures de virus o altres components nocius, sense perjudici que CAMBRA REUS realitza els seus millors esforços a evitar aquest tipus d’incidents. En cas que l’Usuari prengués determinades decisions o realitzés accions amb base a la informació inclosa en qualsevol dels “websites”, es recomana la comprovació de la informació rebuda amb altres fonts.\n1. L’estructura, disseny i forma de presentació dels elements (gràfics, imatges, fitxers logotips, combinacions de colors i qualsevol element susceptible de protecció) estan protegits per drets de propietat intel·lectual, titularitat de CAMBRA REUS.\n2. Estan prohibides la reproducció, la transformació, distribució, comunicació pública, posada a la disposició del públic i, en general qualsevol altra forma d’explotació, parcial o total dels elements referits en l’apartat anterior. Aquests actes d’explotació només podran ser realitzats en virtut d’autorització expressa de CAMBRA REUS i que, en tot cas, hauran de fer referència explícita a la titularitat dels citats drets de propietat intel·lectual de CAMBRA REUS.\n3. Només està autoritzat per a l’ús privat del material documental elaborat per CAMBRA REUS. En cap cas, podrà suprimir, alterar, eludir o manipular qualssevol dispositius de protecció o sistemes de seguretat que puguin estar instal·lats.\n4. Excepte autorització expressa de CAMBRA REUS, no es permet l’enllaç a “pàgines finals”, el “frame” i qualsevol altra manipulació similar. Els enllaços han de ser sempre a la pàgina principal o “home page” cambrareus.org.\n5. Els signes distintius (marques, noms comercials) de CAMBRA REUS, estan protegits per drets de propietat industrial, quedant prohibida la utilització o manipulació de qualssevol d’aquests, excepte autorització expressa i per escrit de CAMBRA REUS.


ARA Barcelona Actualitzada el 31/05/2012 19:03\nEls doctors Cugat i Pruna han fet un repàs dels lesionats blaugranes.\nThiago haurà de fer treballs específics per tal de recuperar-se a temps per participar als Jocs Olímpics. Malgrat les ganes del jugador els doctors li han aconsellat de no participar-hi si la lesió no està recuperada del tot.\nSobre Cesc han comentat que el blaugrana va tenir una petita recaiguda però que tot apunta que estarà preparat per jugar a l'Eurocopa. Els doctors han assegurat que "li queda molt de marge" fins que arribi el moment de jugar.\nAra tocarà fer un control i una gestió exhaustius de la lesió per evitar una ruptura. "En el cas que es trenques estaríem parlant de dos mesos de baixa" comenten.\nFontàs s'està recuperant molt favorablement de la seva lesió. Alves haurà de passar aquest dimarts per un control i si tot està bé li donaran permís per viatjar a Brasil, on els fisios d'allà faran el seguiment oportú.\nPer altra banda, de David Villa han comentat que creien encertada la seva decisió de no participar a l'Eurocopa si el mateix jugador no se sentia preparat. "Així és millor perquè tindrà més temps per preparar-se a l'estiu".\nEl 79% dels gols del Barça han sortit de la Masia i només el 8% dels del Madrid s'han fet al seu planter


tortosa antiga: de desembre 2014\nLa Casa Bau\nUna de les cases modernistes més característiques de l’eixample tortosí: la casa Bau.\nFa poc li vam dedicar una entrada, aquest cop hi deixem una fotografia del que va ser la casa, en els seu inicis, i no sols ella sinó també part dels magatzems que es situen al carrer Ramon Berenguer IV. La imatge per si sola ja ens mostra la bellesa de la casa amb una tipologia de ‘Vila’, que actualment resta tant altera, convertint-la amb un bloc d’habitatges, perdent tot l’espectacular remat de la part de les golfes.\nTot així i per sort encara podem gaudir de la visió de la tribuna i l’entrada i la seva decoració.\nA més la fotografia ens parla de més coses, ara la situem en un entorn urbà clar, però aquesta foto ens mostra com l’accés a la Simpàtica encara es mantenia verge, amb carrer de terra i pocs per no dir cap habitatge més, amb el fortí d’Orleans traient el cap per l’esquerra .\nEtiquetas: arquitecte, Casa Bau, Orleans, Simpàtica\nFem aquesta entrada per encoratjar als amics de la Terra Alta, a continuar contant-nos històries. Les podreu torbar al blog d’Històries de la Terra Alta, un espai que s’obri a la nostra finestra, per conèixer i contextualitzar el nostre territori i el nostre temps.\nPer il·lustrar aquesta entrada utilitzem una de les fotografies publicades a l’espai, de la magnífica façana de l’església parroquial de Sant Andreu a la Fatarella. Una foto de l’excursionista Josep Salvany-Blanch. On podem veure el programa decoratiu del barroc aplicat a l’arquitectura, sent un exponent molt destacat de les nostres terres.\nAmb el mar de fons, els negocis dels Carsi\nImatge dels treballs relacionats amb l’arròs a La Ràpita, per als molins arrossers de Carsi.\nLa Casa Carsi Hermanos y Cia, va ser fundada a Barcelona en 1820. Tenia entre altres la funció de Banca, a més de molí arrosser, fàbrica de gel, d’adobs i de vins. La seva època daurada va a ser a principis del segle passat amb seus a Barcelona, Vinaròs i Sant Carles de la Ràpita.\nEls Carsi, eren naturals de Morella i el seu buc insígnia va ser el Molí de Farina, “El Progreso” a Vinaròs, posteriorment s’anomenaria “Arrocerias San Martin” (1952), passant a mans d’industrials de Silla, transformada en molí d’arròs amb personal vingut de València. Actualment no hi queda res, ni del moli, ni de la luxosa torre familiar adjacent dels Alcoverro (posterior Holel Aixalà), enderrocats per la pressió urbanística.\nEixugar-lo a les eres, amb el mar de fons. Les fotografies de Roisin, són extremadament fines fixeu-vos en cada un dels detalls: els sacs, les eres, els garbells, els posts de la llum, la vestimenta... i sobretot en la curiositat del personatge de la dreta, que desatén la seva feina per mirar a càmera. Simplement espectacular.\nFotografia: Baix Ebre i Montsià Antics.\nEtiquetas: Fotògrafs, la Ràpita, Lucien Roisin, Oficis\nLa Casa Bau. L'ennobliment de l'eixample, els espais de la burgesia.\nLa Casa Bau tot just fa cent anys. Construïda entre el 1912 i el 1914, es pot englobar dins de l’eclosió constructiva que va haver a la ciutat en aquell període de temps: l’església del Roser, l’Escorxador i tantes altres cases modernes que van bastir les famílies burgeses de la ciutat, com ara els Ballester, Sabaté, Segarra, Pallarès, Brunet, Pinyana, Climent...\nUnes cases modernes, bastides a la moda del moment, el Modernisme. És possible que hagués una certa rivalitat entre famílies en fer i bastir la casa més espectacular de totes. Tot així per aquella època per la ciutat circulaven un bon grapat d’arquitectes importants com els Monguió, Abril, Font i Carreras, Vaquer... En aquest cas la casa dels Bau va ser encarregada a Joan Amigó i Barriga, tot i que la casa va ser finalitzada pel que serà l’arquitecte de la casa dels Ballester a la plaça Alfons; Josep Plantada i Artigas.\nLa casa va ser construïda per l’empresari Josep Bau i Vergés, fundador de l’empresa exportadora d’olis Aceites Bau S A, adjacent a la casa i donat al carrer paral·lel Sant Joan de la Salle, ca construir els seus magatzems d’oli, del mateix estil i encara conservats.\nL’eixample era gairebé nou a principis del segle passat i era el lloc ideal on construir les més grans i luxoses cases de la ciutat, va ser un veritable pol d’atracció per a la burgesia d’aquell temps. La casa va ser dissenyada inicialment com una Vila, amb planta baixa, principal i primer pis amb un remat espectacular. Aspecte que va perdre durant els anys de la postguerra al ser reformada i adquirir aparença d’un bloc habitatges amb el creixement en altura de dues plantes més.\nTot i així l’edifici encara conserva el seus trets més característics com és la gran tribuna a la planta principal de pedra i amb un regust goticista, on no manquen les gàrgoles, gelosies i pinacles. Altre aspecte important de la façana i que encara conserva és la simetria empleada a la mateixa destacant a la planta baixa i emmarcant la gran entrada de marbre, les dotze columnes amb capitells florals i arcs peraltats.\nA més, a la façana cal destacar el gran treball amb forja i la rica decoració vegetal aplicada a la mateixa. El seu interior sobretot destaca per l’aplicació de diferents oficis (escultors, ceramistes, fusters, vidriers,...) en la concentració de fer de la casa un espai artístic, ric i ornamentat, buscant la singularitat i dignificació de l’espai. Cal remarcar la coherència entre la decoració interior i l’exterior, per exemple en les singulars formes trilobulades emprades en la fusteria, presents també en els arcs de portes i finestres a l’exterior.\nAltre aspecte a destacar és la seva façana posterior, tot i que més oculta i de difícil observació se’ns presenta més lleugera, on destaca al seu pis principal o planta noble una gran terrassa amb una gran vidriera semicircular.\nEls antics i fantàstics magatzems del industrial oleícola, destaquen per tenir tres molls de descàrrega, cada un amb obertura d’arcada modernista, en ferradura i lleugerament apuntada, amb reixes de ferro i trigeminada (és a dir, dividida en tres parts, no iguals), amb ús de pedra i coronaments vegetals. Una construcció industrial molt inusual per la seva riquesa en la decoració i l’ús de materials.\nActualment alberga la seu del Col·legi d’Arquitectes, demarcació de l’Ebre. Anteriorment no sempre va tenir un ús familiar, durant la Guerra Civil va ser seu de la UGT.\nTot just aquest any, ha estat restaurada la façana donant-li altre cop esplendor, aquest gran edifici de la ciutat.\nFonts: Ilercavònia. Web de la Diputació de Tarragona i del Col·legi d’Arquitectes, Demarcació Ebre.\nEtiquetas: arquitecte, Carrer Ramon Berenguer IV, Casa Bau\nCervantes amb Berenguer\nFotografia del carrer Cervantes amb el carrer Ramon Berenguer IV, a ple eixample de la ciutat.\nA la mateixa podem veure com de canviat se'ns mostra l'espai, amb la casa de les torretes a l'esquerra i com alguns dels edificis de la dreta de la fotografia van ser renovats (actual edifici de la Ibense), molt possiblement després de la Guerra Civil. Veritablement pocs edificis perduren fins ara, alguns d'ells modernistes com: la Casa de les Torretes, la Matheu i la Brunet. Totes les altres edificacions amb el pas del temps han estat renovades com és el cas de la casa que dóna l'entrada al carrer Sant Blai, en aquesta entrada podeu veure el sector molt millor, amb la casa del fotògraf i artista F. Escudé.\nFoto: Fotos de Catalunya.\nEtiquetas: Carrer Cervantes, Carrer Sant Blai, Casa de les Torretes, Casa Matheu\nLa Casa Bau. L'ennobliment de l'eixample, els espa...


Compra entrades per SLEEP\nAl Cisneros i Matt Pike portaven ja un temps fent senyals de fum des dels escenaris, però l'aparició de The Sciences ara fa un any va ser un inesperat toc d'alerta a l'orella. No només perquè el disc no es trobava en el radar de ningú, sinó perquè canviava la percepció que teníem de Sleep. Tot d'una, ja no eren només (posin aquí totes les cometes que desitgin) un nom històric a reverenciar headbangejant, sinó que s'alçaven com una força creativa en temps present, disposada a sumar alguns punts i a part al seu ja llustrós currículum. És simple: avui, els corrents del stoner rock passen obligatòriament per Sleep.\nEn realitat, ha estat així des que, a l'albor dels noranta, la banda va col·locar un autoretrat de Dalí fonent-se a la coberta del seu primer tractat de narcosi elèctrica. Després, es va dir que Ozzy Osbourne els considerava el grup més proper a l'essència original de Black Sabbath. Però l'admiració no va ser suficient per canalitzar els fonaments d'una banda que va topar de cara amb la incomprensió davant les seves ambicions de fer cançons cada vegada més extenses, espirals opiàcies on quedar-s’hi a viure entre rampes. Un projecte culminat a Dopesmoker, el canut doom metal més colossal mai embolicat: un àlbum d'un sol tema que ultrapassava l'hora de minutatge, rebutjat per la seva discogràfica i no editat en la seva forma original fins a molt temps després.\nSleep van haver-se de dissoldre i emprendre marxes per separat -Cisneros alentint encara més la marxa a Om; Pike abrasant amb High on Fire- per ser saludats com clàssics en el seu gènere. Quan la bèstia ha tornat a despertar, en una nova encarnació que ha incorporat a les seves files a Jason Roeder, l'home que fa anar les baquetes a Neurosis, ja estàvem preparats per saludar-la com es mereix. També Jack White, que els ha obert la seva casa a Third Man Records per editar el seu àlbum de retorn, i gravar Live at Third Man Records, un directe sense toc de queda, editat en quàdruple vinil. La calç viva continguda en aquests solcs dóna una idea del poder que el trio desplegarà a la sala Apolo el divendres 18 d'octubre, en la que serà la seva primera visita a la ciutat des del seu memorable pas per Primavera Sound 2017.\nObrirà la nit el quartet islandès Lucy in Blue amb el seu rock progressiu de caire psicodèlic i profunditat existencial. Acaben de publicar In Flight, el seu segon disc, amb el qual solcaran la sala Apolo el proper 18 d'octubre.\nDIVENDRES 18 D'OCTUBRE - BARCELONA (SALA APOLO)\nSala Apolo, Barcelona (divendres / 18-10-2019)


AGRÀRIA SUREDA: de febrer 2018\nEn una altra de les visites del mòdul de 2n de Forestals de Conservació d'espècies cinegètiques i piscícoles, aprenenem com disseccionar un peix, per conèixer la seva anatomia tant interna com externa i així entendre millor el seu comportament i l'ecosistema marí.\nPublicat per Agrariesureda a 22.2.18 Cap comentari:\nEls alumnes d'FP Bàsica han visitat distintes Institucions de Palma per conèixer una mica més sobre elles i saber-les situar quan en sentim parlar. Ha estat molt interessant!!!\nPublicat per Agrariesureda a 19.2.18 Cap comentari:\nEnguany els alumnes de 2n de floristeria han elaborat aquests "bouquets" tan originals per celebrar el Dia del Enamorats. També hem decorat l'estant de floristeria amb altres composicions entre els alumnes de Grau Mitjà i els d'FP Bàsica.\nPublicat per Agrariesureda a 14.2.18 Cap comentari:\nVISITA A TUBOSA\nEls alumnes de 1r d'Agropecuària han visitat la tenda de productes relacionats amb el reg, Tubosa Balear, per poder observar de primera mà els preus i les darreres novetats en aquesta matèria.\nUna de les visites anuals és el Jardí Botànic de Sóller i als alumnes d'FP Bàsica els agrada molt assistir-hi. Allà observam molta planta autòctona i ens expliquen la tasca que hi desenvolupen.\nPublicat per Agrariesureda a 13.2.18 Cap comentari:\nVISITA A LA CENTRAL DE COMUNICACIONS D'INCENDIS FORESTALS\nEls alumnes de 2n de forestals, dins el mòdul de Prevenciò d'Incendis han visitat la Central de comunicacions d'incendis forestals (CCIF) de la Conselleria de Medi Ambient.\nPublicat per Agrariesureda a 12.2.18 Cap comentari:\nVISITA A L'AULA DEL MAR I OCEANOGRÀFIC\nEls alumnes de 2n de forestals dins el mòdul de Conservació d'espècies cinegètiques i piscícoles visiten l'Aula del Mar del Portitxol on fan un taller sobre Plàncton i Posidònia. Ens mostren com es fa la recollida d'aquest plàncton i quina és la seva importància. En quant a la coneguda Posidònia ens recorden les seves parts i els epífits que hi podem trobar.\nEn acabar, ens acostam al Centre Oceanogràfic de les Balears per conèixer quines són les tasques que hi desenvolupen. Ha estat molt interessant!\nTaller de Plàncton. Observam amb lupa diferents tipus de fito i zooplàcnton\nOceanogràfic: aparells de mesura i estudi de moltes campanyes\nPublicat per Agrariesureda a 5.2.18 Cap comentari:\nVISITA A LA CENTRAL DE COMUNICACIONS D'INCENDIS FO...


Arxiu de la categoria: novel·la\nImpressions des de la tauleta de nit, llibres, novel·la, Uncategorized\nA casa, sempre he sentit parlar de masovers. Al poble, n’hi ha hagut força i això vol dir que també hi ha hagut els amos (o els senyors) i els masos corresponents; però la cosa ha anat a menys, i potser per això em vaig sentir atreta per la novel·la de l’Antoni Pladevall, que va ser la guanyadora del premi Joaquim Amat-Piniella.\nTerres de lloguer explica la història de dues famílies de masovers (que jo situo a la plana de Vic, potser perquè l’autor és osonenc) i de què passa quan, passats molts anys de regentar les terres dels amos, aquests decideixen rescindir-los els contractes de masoveria. Se’ns mostra la vida present i també passada d’en Vicenç i d’en Josep, dues ànimes lligades a la terra que, en haver-la d’abandonar per força i de cop, se senten desplaçats, alienats i traïts i es converteixen en persones ermes i eixorques, com la terra quan no es conrea. Fent un paral·lelisme actual, podríem dir que són personatges que es troben desnonats i sense feina i han de tornar a començar sense saber gaire com fer-ho.\nDe fet, tinc la sensació que la novel·la és un crit contra la destrucció d’una vida lligada al territori, un territori que per a molts és l’oxigen per sobreviure. I és que no és només la narració de la transformació de la vida a pagès, sinó la incapacitat per no voler (o no poder) adaptar-se a un entorn imposat. Per cert, no sé si és casualitat o no, però els personatges femenins se saben acomodar millor a les noves situacions.\nMalgrat que sovint es fan relats idíl·lics de la vida a pagès, que ningú s’hi esperi trobar un retrat amable de la vida rural: la novel·la respira un aire pessimista, que es va ennegrint a mesura que avança. Tanmateix, cal lloar la riquesa lingüística amb què parlen els personatges.\nEn aquesta entrevista a l’autor, a propòsit de la publicació de la novel·la posterior (La papallona negra), es resumeix molt bé el que transmet Terres de lloguer: “Plegar de pagès és plegar d’una manera de viure”. I jo hi estic d’acord.\nA la xarxa en parlen: Quadern de mots | Els orfes del Senyor Boix\nEspasa, Impressions des de la tauleta de nit, lectura, novel·la, Uncategorized\nAcabo la lectura de La dona que es va perdre i penso que no sé gaire què he llegit. No sé si ho he entès i penso que potser sí que he acabat essent una dona que es va perdre en la lectura de la novel·la. Per això, rebobino i rellegeixo la contraportada del llibre: “Una novel·la de fantasia subtil, una faula contemporània que explora els límits de la realitat i la versemblança fins a fer-nos dubtar de tot el que ens envolta”. I potser sí que és tot això, però a mi m’ha semblat una barreja de la fantasia de Murakami (si ell parla de gats, la Marina Espasa fa parlar talps), amb una certa inspiració kafkiana (homes que es converteixen en talps i talps que es converteixen en homes), una bona dosi d’Alícia al País de les Meravelles (traspassar a una realitat paral·lela), un punt de sarcasme de Calders i, per què no, un pensament de la pel·lícula d’animació G-Force (on un talp malèfic planeja destruir la vida dels éssers humans perquè sempre s’ha sentit perseguit i menystingut per la humanitat).\nQuè, com us heu quedat? Certament, a mi m’ha sorprès aquesta barreja. El cas és que amb tots aquests ingredients Marina Espasa explica la història de l’Alícia, una arquitecta que s’enamora d’un topògraf d’ulleres de pasta que resulta no ser del tot humà. Aquest amor sobtat la porta a submergir-se en els túnels dels talps i a reincorporar-se a la “vida normal” (per cert, què vol dir la vida normal?) sense saber si ho ha somniat o si ho ha viscut en realitat.\nEm fa gràcia que, un dels trets identificatius dels talps invasors que es camuflen entre els humans siguin les ulleres de pasta. De fet, no sé si em fa més gràcia que un animal pràcticament cec com ell porti ulleres o que d’aquí es pugui interpretar que els d’ulleres de pasta són com una plaga (i que consti que jo en duc, d’ulleres de pasta!).\nD’altra banda, coincideixo amb Viu i llegeix en el fet que la protagonista, a banda de tenir punts en comú amb l’Alícia de Carroll, també té un regust d’Èlia de Primavera, estiu, etcètera; sobretot, cap al final del llibre.\nEn general, és un llibre que ha rebut bones crítiques, però no puc dir que m’hagi entusiasmat. Reconec que no m’esperava tant de surrealisme i que he hagut de fer un esforç per acabar-lo. Ara bé, he après moltes coses sobre els talps, ja que he buscat diverses informacions i imatges per poder-me’ls imaginar millor. Conclusió: són inquietants.\nNúvol | Nosaltres llegim | El fil d’Ariadna | Llibres, i punt! | Males herbes\nImpressions des de la tauleta de nit, Montero, novel·la, Uncategorized\nEn la darrera entrada, ja vaig dir que estava llegint Historia del Rey Transparente (2005), de la qual us vaig oferir un fragment que em semblava de superactualitat. En aquest apunt em dedicaré a comentar breument la novel·la.\nCom molt bé diu l’autora, Rosa Montero, Historia del Rey Transparente és una narració d’aventures amb alguns tocs fantàstics ambientada en l’època medieval. Reconec que abans de comprar el llibre no n’havia sentit cap comentari ni n’havia llegit cap ressenya; en realitat, va ser culpa d’un instint molt bàsic de compra: me’l vaig quedar perquè em va agradar la coberta (quin gran criteri, eh?). El cert és que l’edició de Punto de Lectura en el format que en diuen BigBooks, Grandes libros en formato pequeño em va entusiasmar. Em va encantar tant el fet que és de tapa dura com que a la portada hi ha la reproducció d’un fragment de La torre de Babel (1563) de Pieter Brueghel, un dels més quadres predilectes.\nTot aquest embolcall conté la història de supervivència de la Leola, una camperola que ha de fer-se passar per cavaller per sobreviure en un món violent i hostil, sobretot si s’és dona i serva. Els càtars i els croats, l’amor i la traïció, la fetilleria i el secret del Rey Transparent són alguns dels ingredients que es barregen en aquesta història on les dones tenen el protagonisme.\nCrec que és una bona lectura per a l’estiu, sobretot per a aquells que vau gaudir amb Els pilars de la terra o La catedral del mar. Perquè aneu fent boca, aquí en teniu el principi i una entrevista amb l’autora:\nBlogtecarios | Regina Irae | Nada es para siempre\nFont de la imatge: Caro Wallis via photopin cc\nImpressions des de la tauleta de nit, lectura, Morley, novel·la, Periférica\nSitueu-vos als anys vint, a les zones rurals dels EUA, amb moltes granges disseminades per la planúria nord-americana. Imagineu un caminet que hi serpenteja i intuïu-hi, al fons, una polseguera no gaire densa. Si espereu una mica, descobrireu que se us acosta el Parnaso, la senyora McHill i el professor Mifflin. Deixeu que se us acostin i, si no s’aturen quan us passen pel costat, feu-los el senyal i digueu-los que esteu perduts i que busqueu una nova vida. Estic segura que no dubtaran gens a desplegar la paradeta que amaga el Parnaso i us sabran vendre el llibre que necessiteu i que no sabíeu que us feia tanta falta.\nI és que allà on arriben l’apassionat professor Mifflin i el Parnaso està garantit que hi causen un petit terrabastall i que ja res no torna a ser el mateix. I, si no, deixeu que us ho expliqui la Hellen McHill, una grangera de més de 40 anys cansada de fer pa i de fer quasi de mainadera per al seu germà Andrew, cada vegada més escriptor i cada vegada menys granger.\nHo entendreu de seguida amb aquest fragment:\nLa història, publicada ara per l’editorial Periférica, la va escriure Christopher Morley l’any 1917 i va ser la seva primera novel·la. Sincerament, potser me n’esperava més, perquè n’havia llegit comentaris molt positius, però això acostuma a passar quan tens les expectatives molt altes. Tot i això, la història és entretinguda; simple però distreta, i carregada d’una passió desbordant per la lectura. De fet, posar Parnaso (Parnassus, en anglès; Parnàs, en català) a la parada de llibres ja és tota una declaració d’intencions. En resum, un llibre que és tota una campanya en favor de la lectura, una campanya que es podria afegir a la llista de les que ha recollit el bloc Tot és una mentida.\nPer acabar, us deixo amb el vídeo del que podria ser el professor Mifflin d’avui:\nTambé n’han parlat:\nLlibres llegits i per llegir | Nulle dies sine linea | Lectures de l’Espolsada


Facebook – Josep Burgaya\n25/03/2018 per Josep Burgaya, posted in Articles\nSi no vols ser vist com una persona una mica estranya, és pràcticament obligat tenir un perfil més o menys operatiu a Facebook. No tenir-lo gairebé et converteix en sospitós d’alguna cosa. És el que han fet en poc més de deu anys 2.000 milions de persones a tot el món, 1.300 milions dels quals hi entren com a mínim una vegada al dia. Ja s’ha explicat com la idea d’enxarxar amics va néixer el 2004 en un dormitori de Harvard, i es va fer realitat al llarg del 2005. Va resultar curiós que el responsable de tirar endavant la xarxa social per antonomàsia fos Mark Zuckerberg, justament un jove incapaç de relacionar-se i mantenir una conversa com cal. Potser ho va fer precisament per això. El que havia de ser un passatemps per retrobar amics perduts, es va convertir aviat en un gran negoci i, juntament amb Google, en una empresa que ha liderat el món digital i s’ha convertit en una de les grans referències d’una economia que gira a l’entorn de les grans plataformes d’internet. Li agrada a l’empresa i al seu fundador mantenir una aparença desenfadada i poc interessada en el diner, com fan bona part de les tecnològiques de Silicon Valley. Una mística de la innovació i l’aventura que a hores d’ara els costa de dissimular no sols la riquesa acumulada, sinó les formes poc ètiques de capturar-la.\nAl darrer exercici, Facebook va ingressar prop de 27.000 milions de dòlars, i els seu beneficis es van acostar als 10.500 milions, és a dir, una brutal taxa de beneficis de prop del 40% de la seva facturació. Abans de la sacsejada d’aquesta setmana, la seva valoració borsària estava a l’entorn dels 550.000 milions de dòlars, és a dir la quarta més ben valorada del món. És innegable que acumular una fortuna de 50.000 milions de dòlars com a fet Zuckerberg a força de monetitzar l’amistat, resulta bastant insòlit. El comportament arrogant va força associat a la història d’aquesta companyia, la qual s’ha distingit per una creativitat fiscal que li fa pagar molts pocs impostos –a Espanya presenta comptes amb pèrdues-, fer poc cas de les exigències legals i ser poc curosa sobre la privacitat de les dades. De fet, una empresa amb un lucre que pot semblar sorprenent tenint en compte la seva gratuïtat pels usuaris. Facebook és un model de negoci que ens demana, capta i trafica amb els nostres “dades residuals”, un model empresarial basat en alguna cosa similar al que abans hauria estat el saqueig d’una oficina de correus. Trafica amb el valor de les dades que acumula, els perfils personalitzats que pot crear sobre nosaltres, així com la propietat de les fotografies que tan alegrement anem penjant en els nostres murs, que de fet son seus. Ho sap tot sobre nosaltres, fins i tot el nostre estat d’ànim el qual resulta fonamental per fer-nos accions de venda. A la companyia li agrada presumir que generen més notícies en un sol dia que qualsevol mitjà de comunicació en tota la seva existència.\nLa pèrdua de confiança sobre l’activitat comercial d’aquesta xarxa social es va iniciar quan es va saber, fa poc més d’un any, que havia facilitat per activa o per passiva l’ús de milions de perfils per tal que se’ls fes propaganda política en favor de Donald Trump en les darreres eleccions americanes. Ara ha saltat a la palestra l’escàndol de Cambridge Analytica, una empresa britànica que oferia serveis de comunicació política personalitzada a partir dels perfils que havia obtingut de Facebook, no se sap ben bé si comprats o de manera fraudulenta. El cert és que s’ha posat al descobert que el negoci que es fa amb l’ús i abús de les nostres dades personals és immens, com immensa és la manipulació que permet el fet de disposar-les. Probablement la responsabilitat de la xarxa social s’acabarà demanant disculpes i pagant algunes multes multimilionàries, però l’apropiació i negoci amb el que hauria de ser privat continuarà. És el que fan les plataformes d’Internet. En l’economia digital hi ha un principi fonamental: si el servei és gratuït, el producte ets tu.\nPrevious postEl comerç del dolor


Després de l'escudella, aquí tenim una altra recepta clàssica de la mare.\n1/2 kg de cigrons secs (NOTA: es poden substituir els cigrons per llenties i la recepta es fa de la mateixa manera).\n1 trosset de xoriç picant (sense lactosa)\n1 patata vermella petita\nEs posen els cigrons en remull durant 6 hores, s'ha d'anar en compte amb l'aigua, perquè els cigrons se la van bebent.\nEs tallen les verdures en juliana, i el xoriç a rodanxes.\nEs posa tot a l'olla a pressió, es cobreix d'aigua fins que passi un dit per sobre de tots els ingredients i es deixa bullir durant 40 minuts.\nI ja tenim un bon plat de cigrons.\nI altre cop, tot sense lactosa.\nPublicat per Roser a les 20:38:00 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: cuina de la mare, llegums, sense lactosa\nEscudella de casa\nDiu la dita al febrer, abriga't bé, i això em fa pensar que la mare ha fet escudella, que és un plat ben energètic per entrar en calor. Aquí us deixo una recepta dels clàssics de la mare.\n100 g de mongetes seques\n150 g cigrons secs\n1 os de vedella que tingui tendrum (del genoll)\n1 os salat de porc\n1 trosset de butifarra negra de l'estreta (sense lactosa)\n1 fulla de col\n150 g fideus del núm. 4\nEs posen les mongetes i els cigrons en remull durant unes 4 hores.\nEs tallen les verdures en juliana. Es posen les verdures, les llegums i els ossos a l'olla i s'hi afegeixen aproximadament 2,5 litres d'aigua.\nEs deixar bullir a foc mitjà durant 1 hora.\nAra toca bullir la pasta. Recomano que apartem els ossos per tal de que la pasta bulli més fàcilment. Hi tirem primer l'arròs, remenem i deixem que bullin uns 8 o 9 minuts, afegim els fideus i la butifarra tallada a trossets petits, i que bulli uns 9 minuts més. A l'ultim moment afegim els ossos per tal de que no estiguin freds.\nI ja tenim un plat ben reconfortant per quan fa molt fred.\nI tot sense lactosa ;)\nPublicat per Roser a les 21:46:00 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: cuina de la mare, pasta i arròs, sense lactosa, sopes i purés\nCua de vedella a la cervesa\nUna cua de vedella, o de bou\n2 cerveses mitjanes\npatates bullides amb pell o al vapor per acompanyar i fer un plat més complert\nEn una cassola de fang es posa oli i es sofregeix la cua fins estigui rossa.\nS'hi afegeix les cebes tallades petites i l'all.\nQuan ja està tot rosset es tiren les cerveses i es fa coure amb el foc viu fins que el líquid es redueix a la meitat.\nAleshores es tira l'aigua o el brou fins cobrir bé la cua, i quan comença a bullir es baixa el foc ben baixet i es deixa coent (fent xup-xup) durant 2 o 3 hores, fins que la cua està ben toveta.\nEs torra en una paella la farina i es disol al líquid (per espessir-lo una mica), es sala i es serveix amb les patates.\nNo cal dir que la beguda que ha d'acompanyar aquest àpat és una cervesa ben fresqueta.\nPublicat per Marta Caminal a les 21:24:00 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nAletes de pollastre al curry (recepta de l'Alfredo)\nPorto molt de temps sense publicar res al bloc. Aquesta vegada ho faig perquè la meva mare, fugint de la calor de la platja, ha passat el cap de setmana a la muntanya i li ha vingut la inspiració culinària i m'ha passat aquestes receptes que ha fet i m'ha portat en tupers perquè les provi i no passi gana ;).\n1 kg d'aletes de pollastre, tallades\nEn una platera per anar al forn, també es pot fer en la mateixa que té el forn, es posa una capa de ceba tallada a rodanxes, es sala i es posa oli.\nS'hi afegeix una capa de patates també tallades a rodanxes que no siguin molt gruixudes, també es posa sal i una mica de pebre, un got petit d'aigua.\nLes aletes es rebossen de curry i es posen a sobre de les patates.\nAquí n'hi havia unes sense curry perquè a la meva cosina no li agrada.\nEs posa al forn, escalfat a 200º, al cap d'uns 30 minuts baixem el foc a 180º i es va cuinant durant 30 o 40 minuts més. Quan veiem que les patates estan cuites i les aletes torradetes, ja estarà a punt.\nAquest plat li va ensenyar un amic de la meva mare que es diu Alfredo, ho va portar a un sopar de "traje" (d'aquells que cadascú porta alguna cosa i diu: yo traje esto, yo traje lo otro...) va tenir un gran èxit, i a sobre no costa gens de fer.\nPublicat per Marta Caminal a les 21:18:00 0 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: carn, espècies, patata, pollastre\nFals tiramisú sense lactosa\nFa poc que m'han detectat que sóc intolarant a la lactosa, per tant a partir d'ara la majoria de receptes seran sense aquest disacàrid. Aquesta és la primera de moltes més que espero fer.\nDissabte tenía un sopar, i jo vaig decidir encarregar-me de les postres, ja que és el que costa més que no tingui lactosa. Vaig tenir "mono" de tiramisú i després d'algunes investigacions per internet i varies idees he fet la següent recepta.\n400 g de formatge tipus Philadelphia SENSE LACTOSA\n2 paquets de galetes Savoiardi (melindros durs) (comprovant que no portin lactosa)\n400 mL de cafè\n1 iogur SENSE LACTOSA ensucrat\nuna mica de cacao en pols\nEs posen les làmines de gelatina en remull. Se separen les clares dels rovells. Es baten les clares a punt de neu amb un polsim de sal.\nPer evitar cap problema amb els ous es pasteuritzen els rovells (es remenen bé i es segueixen remenant durant 1 minut al bany maria, sense que l'aigua deixi de bullir).\nS'afegeix el sucre i les làmines de gelatina que s'ha desfet amb una mica de llet (sense lactosa) calenta, el iogurt, el formatge i les clares muntades i es barreja bé.\nSe suquen les galetes al cafè amb un rajolí de rom i es fa una capa a la base del motlle que es fa servir.\nEs posa una capa de la barreja que hem fet (al ser líquida la barreja al final va quedar una capa de galetes a dalt i una a baix, però per arreglar-ho s'hauria de fer la primera capa i deixar-ho a la nevera fins que solidifiqui).\nEs torna a posar una altra capa de galetes sucades amb el cafè i una altra de la barreja.\nEs deixa a la nevera de 5 a 6 hores, mínim, com més estona estigui a la nevera, més gustós quedarà. Abans de servir s'espolsa amb el cacau amb pols.\nI ja està llest per menjar.\nPublicat per Marta Caminal a les 10:21:00 8 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: pastíssos, postres, sense lactosa\nGaletes Ninja de formatge\nCom molts ja sabeu, sóc una gran aficionada al body combat, així que quan vaig veure aquests motlles no me’n vaig poder estar. Aquí van les galetes d’emmental.\n250 g de farina (jo vaig posar-ne 125 de força i 125 integrals)\n150 g de mantega (cal treure-la abans de la nevera)\n250 g d’emmental ratllat (amb altres formatges també pot estar bo)\npebre (al gust)\norenga (al gust)\nllavors vàries (jo he utilitzat sèsam blanc i llavors de rosella)\nEs barregen tots els ingredients (excepte els de decorar) ja sigui amb les mans o en el meu cas amb una panificadora.\nEs deixa reposar la massa com a mínim 30 minuts a la nevera per a que agafi consistència.\nS’extén la massa amb un rodet i amb farina per a que no s’enganxi i es talla amb motlles per a galetes o amb un ganivet i es disposen en una plata del forn amb paper de forn per a que no s’enganxin.\nEs pinten amb l’ou batut i es guarneixen amb llavors i es couen per sota a 180ºC durant 10 minuts. Al final es dauren 1 o 2 minuts per la part de dalt (segons el forn).\nI ja es poden menjar, però vigileu que no es barallin!!\nPublicat per Marta Caminal a les 0:12:00 5 comentaris Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: aperitius, espècies, formatge, freakades, galetes


Trampes discursives (Toni Soler)\nTONI SOLER 21/04/2012 22:00\n260x366 Els mercats manen molt perquè són els creditors dels poders públics. I qui té el cul llogat no seu quan vol. / BRENDAN MCDERMID / REUTERS Els mercats manen molt perquè són els creditors dels poders públics. I qui té el cul llogat no seu quan vol. / BRENDAN MCDERMID / REUTERS\nLA TRAMPA ECONOMICISTA. És molt més llaminer carregar contra els mercats que no fer-ho contra l'Estat. Esclar que no falten motius per indignar-se amb l'especulació financera. Esclar que el cos ens demana una taxa Tobin (tot i el risc d'una fuga massiva de capitals). Però cal insistir en el fet que els mercats no ens podrien escanyar si els poders públics no s'haguessin posat a les seves mans, a base de polítiques d'endeutament sense fre. Els mercats manen molt perquè són els creditors dels poders públics. I qui té el cul llogat no seu quan vol. Em pregunto on érem i què ens passava pel cap fa només 10 anys. Una de dues: o això era impossible de preveure o bé tothom es va fer el sord, perquè en aquells bons temps la prudència estava mal vista, i el govern que no s'endeutava era acusat de no crear riquesa. Ara, les mateixes ments preclares ens diuen, amb tota solemnitat, que hem estirat més el braç que la màniga. I imposen el dogma de l'austeritat amb polítiques que donaran resultat o no (de moment, a Catalunya els números no surten), però segur que es carregaran tota una generació. La fractura social.\nLA TRAMPA SOBIRANISTA. A Catalunya ens esgargamellem cada dia demanant sobirania fiscal, i fem ben fet, perquè la factura de la mal dita solidaritat suposa un llast impossible d'assumir. Això avui dia ja ho admet tothom, excepte qui té més interessos a Madrid que aquí. Però no podem confiar en el populisme buit que culpa el dèficit fiscal de tots els mals, i atribueix a la independència totes les solucions. La crisi és global, i una Catalunya independent també en patiria les conseqüències. Pensar que la crisi és culpa dels altres i prou -un mal aliè, una pesta- no és una anàlisi realista. Ara bé: sempre és millor tenir eines per lluitar (i per equivocar-se) que no pas estar en mans del criteri i l'interès del veí. Sobretot si aquest interès és oposat al nostre, com ho demostren les escandaloses previsions dels pressupostos generals de l'Estat i els criteris d'inversió pública. Però no podem aparcar tots els debats a l'espera que arribi el gran dia de l'alliberament. Hem de pensar com exerciríem el poder, si el tinguéssim de debò, si haguéssim d'agafar el toro per les banyes.\nLA TRAMPA LIBERAL. El neoliberalisme no viu el seu millor moment, però malgrat tot ha aconseguit fer penetrar un missatge pervers respecte de l'adjectiu públic . Segons aquest missatge els polítics són corruptes per naturalesa, els funcionaris tenen un os a l'esquena, els universitaris són paràsits, les televisions públiques són un luxe (especialment les autonòmiques) i l'estat del benestar és la cronificació de la beneficència; els aturats ho són perquè volen, i la pobresa no és un problema de tots. Aquest discurs tan darwinista, que fa recaure les culpes de tot als de sota, està fent molt de mal no només a efectes pràctics, sinó també a un nivell moral: molts ciutadans de bona fe, que paguen impostos religiosament, estan començant a creure's que l'individualisme a ultrança és l'únic camí en un món de murris i aprofitats. L'esperit comunitari s'està engrunant. Heus aquí un dels pitjors regalets que ens pot deixar la crisi.


La UPC investirà doctor ‘honoris causa’ l’enginyer mexicà...\nInici | Actualitat | Notícies | La UPC investirà doctor ‘honoris causa’ l’enginyer mexicà Enrique Villa\nL’enginyer químic industrial mexicà Enrique Villa, director de l’Instituto Politécnico Nacional (IPN) de Mèxic del 2003 i 2009 i del Consejo Nacional de Ciencia y Tecnología (CONACyT) del 2010 al 2011, serà investit doctor honoris causa per la Universitat Politècnica de Catalunya · BarcelonaTech (UPC), en un acte que tindrà lloc el dijous 3 de febrer, a partir de les 17 h, a l’Auditori de l’edifici Vèrtex de la UPC, a Barcelona. Per inscriure's a l'esdeveniment i poder accedir al recinte, cal omplir aquest enllaç\nA la cerimònia exercirà de padrí Mateo Valero, director del Barcelona Supercomputing Center – Centro Nacional de Supercomputación (BSC-CNS). Per aforament limitat, cal confirmar l’assistència presencial mitjançant el formulari.\nLa proposta d’investir Enrique Villa doctor honoris causa ha estat impulsada per l'Escola de Doctorat de la UPC: l’atorgament de la distinció, a banda de reconèixer la trajectòria professional de l’enginyer mexicà, també vol reconèixer la seva tasca en l’impuls de l’intercanvi acadèmic entre la UPC i Mèxic. Tal com es destaca en la proposta d’investidura, aprovada pel Consell de Govern l’1 d’abril: “Des de les seves responsabilitat acadèmiques i polítiques, i sempre guiat per criteris d’excel·lència acadèmica i científica, Enrique Villa ha procurat que més de 1.500 estudiants mexicans hagin pogut realitzar els seus estudis de doctorat, i en els darrers anys també de màster, a la UPC. Aquest important flux d’estudiants ha creat una comunitat que, amb els anys, ha situat la nostra Universitat com un lloc de referència entre els mexicans que volen cursar estudis de postgrau a Europa”. L’acte d’investidura s'emmarca en els actes de celebració del 50è aniversari de la Universitat.\nLa iniciativa ha rebut el suport de diferents investigadors i investigadores de la UPC –Joan Serrat, José Maria Baldasano, Mateo Valero, Francesc Solé-Parellada, Albert Ledesma, Ulises Cortés i Ana Pérez-Neira– i de diverses personalitats externes, com ara Senén Barro, exrector de la Universidad de Santiago de Compotela, o Mario Alberto Rodríguez Casas, exdirector general de l’IPN, entre d’altres.\nJosé Enrique Villa Rivera (Sinaloa, Mèxic, 1955) va cursar estudis d’Enginyeria Química Industrial a l’Escola Superior d’Enginyeria Química i Indústries Extractives (ESIQIE) de l’Instituto Politécnico Nacional (IPN) de Mèxic. Llicenciat i doctor en Ciències Petrolieres a l’Institut Francès del Petroli a Rueil-Malmaison (França), va tornar a la seva alma mater on va assumir la direcció d’Estudis de Postgrau i Recerca durant els anys 1989-1998, la coordinació general de Vinculació del 1993 al 2000 i la secretaria acadèmica del 2000 al 2003.\nNomenat director general del Politécnico el 2003, durant els sis anys de mandat va impulsar un procés de transformació institucional, de modernització en la gestió i de les capacitats científiques i tecnològiques de la institució. Va realitzar inversions en obres i equipament, i la consolidació del campus virtual, aconseguint un creixement de la matrícula, del nombre d’investigadors reconeguts pel Sistema Nacional d’Investigadores i la incubació i preincubació de 940 empreses.\nDirector general del Instituto Mexicano del Petróleo del 2010 al 2011, també va dirigir, del 2011 al 2013, el Consejo Nacional de Ciencia y Tecnología (CONACyT) del govern mexicà, des d’on potenciarà el sistema de beques per fomentar la mobilitat internacional dels estudiants. Des del gener de 2017 és secretari d’Educació Pública del Govern de l’Estat de Sinaloa (Mèxic), president del Patronato de la Universidad Autónoma Metropolitana (UAM), una de les principals universitats mexicanes, i consultor independent.\nObrint lligams amb la UPC\nA banda de la brillant trajectòria acadèmica i de gestió, Enrique Villa també ha tingut un important paper per al foment de les relacions entre l’IPN, el govern mexicà i la UPC. De fet, va ser el promotor de l’acord, actiu des del 1994, entre l’IPN i la UPC, que ha fomentat l’intercanvi acadèmic i de recerca entre ambdues institucions. Com a secretari acadèmic del Politécnico, va ajudar a formalitzar el primer conveni de beques CONACyT-UPC (la UPC va ser la primera universitat espanyola a tenir-lo, el 1995). Des de llavors, CONACyT i altres agències mexicanes han finançat els estudis de doctorat de centenars d’estudiants mexicans a la UPC.\nVilla va facilitar també la creació del doble diploma de màster entre el Centro de Investigación en Computación de l’IPN i la Facultat d’Informàtica de Barcelona (FIB) de la UPC. També ha promogut projectes de recerca conjunts, alguns finançats per la Unió Europea, accions acadèmiques conjuntes, i cursos i conferències impartides per investigadors de la UPC per tota la geografia mexicana. Així mateix, va donar suport a la creació de les Jornades de Cooperació CONACyT-Catalunya.\nReconeixement acadèmic internacional\nPer la seva tasca per al foment de polítiques de promoció de l’educació superior, la ciència, la tecnologia i la innovació, ha estat reconegut per diferents institucions: li han estat atorgats els doctorats honoris causa per l’Institut Nacional de Ciències Aplicades (INSA) de Lió, (França), la Universitat Nacional d’Enginyeria de Nicaragua, la Universitat Autònoma de Sinaloa i la Universitat Autònoma de Chiapas. El govern de França li va atorgar l’Ordre Nacional de la Legió d’Honor en Grau de Cavaller el 2006, i el 2008 va rebre la Medalla d’Or de l’Organització Mundial de la Propietat Intel·lectual (OMPI).\nTambé li han atorgat el Premi de l’Asociación Nacional de Universidades e Instituciones de Educación Superior (ANUIES) per la seva aportació a l’educació superior de Mèxic, el 2010; la distinció ‘Sentimentos de la Nación’ per l’Honorable Congreso del Estado de Guerrero (Mèxic), el 2008, i la Medalla Lázaro Cárdenas del Río per l’Instituto Politècnico Nacional, el 2011. Així mateix, va ser president de la Asociación Universitaria Iberoamericana de Postgrado (AUIP) per a Mèxic i el Carib.\nVilla pertany a diverses associacions de professionals a Mèxic, entre les quals destaquen: l’Academia de Ingeniería, l’Academia Panamericana de Ingeniería, el Instituto Mexicano de Ingenieros Químicos (IMIQ) i el Colegio de Ingenieros Petroleros. És membre honorífic del Colegio de Ingenierios Civiles y de la Sociedad Mexicana de Geografia e Historia i secretari del Patronat de la Universidad Autónoma Metropolitana (UAM).\nLlaços amb Catalunya\nEn el terreny privat, Enrique Villa està íntimament relacionat amb Catalunya. La seva parella, Alba Martínez Olivé, descendeix d’una família republicana de Montblanc, a Tarragona, que va haver de marxar de Catalunya i es va exiliar a Mèxic, des d’on va seguir la seva militància en el partit comunista mexicà.


Iuritex » Emc Solucions Legaltech\nIuritex és el nostre software de gestió processal integral, permet des d’una mateixa eina gestionar un departament legal a tota la seva extensió (gestió administrativa, documental, econòmica i processal). Compta amb un elevat nivell d’automatització i connectivitat, cosa que permet que s’integri amb altres solucions que enriqueixen i en potencien l’abast.\nPermet donar d’alta expedients de manera automatitzada, fer anotacions, assignar-los a un membre de l’equip, relacionar-los amb altres expedients, classificar-los per tipus de cartera, producte, situació, antiguitat o per qualsevol criteri que us sigui important. Permet la gestió integral d’un expedient des que arriba al despatx fins que es tanca.\nEl motor de plantilles de Iuritex permet automatitzar qualsevol escrit o comunicació recurrent, amb un sistema de camps estàtics i altres variables relacionats amb espais de la vostra base de dades, a més a més es pot vincular la generació dels escrits a fites del recorregut d’un expedient (com l’admissió d’una demanda) o signar tots els documents amb un clic.\nTota la informació inclosa a Iuritex pot alimentar les teves estadístiques. Dissenya reportis a mida de la teva operativa, amb els criteris que necessites per mesurar la productivitat del teu equip, els percentatges d’èxit per tipus de producte o cartera, l’evolució de la facturació…en definitiva, tot el que necessites per encertar en les decisions estratègiques que marquen el futur del teu despatx.\nPodeu definir al vostre gust el nivell d’accés a informació que té cada membre de l’equip. Tens una persona atenent les trucades que només pot veure un número d’expedient i un nom relacionat? Un cas amb diversos lletrats implicats que només han d’accedir a la part de la informació? Diferents nivells jeràrquics dins del teu organigrama? Iuritex us permet configurar els nivells d’accés per a la vostra tranquil·litat i la dels vostres clients.\nEl nostre equip cercarà entendre i interioritzar el vostre punt de partida, mètode de treball, informació a migrar, operativa de treball, personal clau.\nS´aprofita un cap de setmana per migrar tota la informació i poder iniciar un dilluns amb el canvi ja realitzat.\nAquesta fase és fonamental, ja que és on es determina la metodologia del vostre despatx, es defineixen els criteris per a les cerques, la codificació d’expedients, l’automatització de processos, es defineixen les plantilles que es faran servir, els continguts, l’accés a informació de cada membre de l’equip…\nQuan ja portes temps treballant amb Iuritex, el nostre equip coneix bé les teves necessitats i què podem fer per tu. És quan sorgeix l’oportunitat d’enriquir l’eina creant noves funcionalitats a la mida de les teves necessitats i que et serveixin de suport per millorar la teva eficiència, serveis i organització.\nT´acompanyarem durant tot el procés d´adaptació al nou entorn, fins que tot l´equip s´acostumi a treballar amb la nova eina.\nPermet fer-ne més amb menys. Iuritex automatitza fluxos de treball, i permet la integració amb altres solucions d’automatització de tasques que requereixen gran esforç: presentació en bloc o per lots d’escrits a Lexnet i EJusticia, i descàrrega de notificacions (Sílex); processament, gestió i arxiu de notificacions judicials (Matilda); o consultes dels comptes de consignació (Sísifo).\nAutomatitza la gestió d’expedients, a través de macros, que permeten mecanitzar la incorporació d’informació i dades al sistema a cop de clic, com ara línies de seguiment, arxiu documental, tramesa de correus o generació d’escrits.\nReducció dels temps de gestió de determinades partides en permetre’n la realització en bloc o per lots.\nIncorpora motor de plantilles que automatitza la generació de qualsevol escrit, document o comunicació recurrent, vinculant-se la seva generació automatitzada a determinades fites processals o administratives de la vida de l’expedient.\nFirma electrònica integrada i automatitzada de escrits i documents.\nControl i seguiment de la cartera a través de quadres de comandament a mida. Tota la informació inclosa a Iuritex pot alimentar les teves estadístiques, dissenyant reports a mida d’acord amb l’operativa i l’estratègia del teu despatx, amb els criteris que necessites per mesurar la productivitat de l’equip, els temps de gestió o els percentatges d’èxit.\nTractament massiu d’informació i dades, amb importació d’aquestes per nodrir el sistema evitant-ne la incorporació manual, i la seva exportació, facilitant l’intercanvi de dades i informació amb els clients.\nHomologació del sistema a Lexnet i EJusticia.\nFeu clic a la icona per iniciar la descàrrega de l’Addin de IURITEX per a l’Outlook.\nHe llegit i acepto l'Avís Legal y la Política de Privacitat de Emc Software Jurídico, S.L.\nAutoritzo l'ús de les meves dades para rebre informació i publicitat relacionada amb Emc Software Jurídico, S.L.


Blog – Texans pel clima\nJa tenim aquí el video de la Fira Residu Zero del Besòs on el projecte Texans pel Clima va participar amb una xerrada i amb una parada amb punt de recollida de texans.\nAquest video s’emmarca en la sèrie PASSEM A L’ACCIÓ realitzada per La Fàbric@ que agrupa 3 iniciatives autogestionades de suport mutu per viure en comú a la ciutat.\n. Fira cap al Residu Zero (Besós-Maresme)\n. l’Olla Solidària (aprofitament alimentari del Poblenou)\n. Hort Fortalesa a Provençals de Sant Martí\nEl vídeo mostra les experiències presents a la III fira Cap al residu zero, organitzada per la comissió BarriNet de l’AVV Maresme el 28 de novembre 2021, que per tercer any consecutiu ens mostra com s’està fent realitat la transició cap a un altre model sòcio-econòmic en àmbits com l’alimentació, la cosmètica, el compostatge, els embolcalls orgànics, els no-residus tèxtils …\nA Texans pel clima celebrem un any de recollides, reutilització i reciclatge de texans. Ha sigut un any de treball conjunt entre Solidança, La Fàbrica i Back To Eco, on hem tingut la sort de comptar amb més de 25 entitats i centres que s’han unit al nostre objectiu d’augentar la recollida tèxtil a Barcelona. Ara toca celebrar-ho i com no, amb vosaltres, entitats, persones, i agrupacions que d’una manera o altre heu ajudat a impulsar aquesta iniciativa.\nPer aquesta ocasió especial, hem creat un joc interactiu que us ajudarà a endinsar-vos en els impactes ambientals i socials de la produció d’aquest tèxtil tant popular: els texans.\nEl joc consisteix en un qüestionari en línia on de forma simultània les participants anireu descobrint com el món tèxtil i en concret els texans tenen grans impactes arreu del món, tant en l’àmbit social, ambiental i econòmic. També coneixereu quines son les alternatives més sostenibles.\nA les 3 persones amb millors resultats se’ls lliuraran tres obsequis fets amb texans reciclats de la marca Infinit Denim.\nQUAN: 26 de gener de 18 hores a 19.16 hores.\nPer tercer any consecutiu la Fira cap al cap residu zero és una realitat a la ciutat impulsada per la Comissió Barri Net de l’Associació de Veïnes i Veïns del Maresme en el marc de la Setmana Europea de Prevenció de Residus. Les comunitats circulars com a centre d’enguany donant espai a una vintena d’iniciatives que ens permeten transitar cap a una altra manera de viure.\nEnguany la campanya TEXANS PEL CLIMA ha estat una de les iniciatives presents a la fira per visibilitzar al recollida de texans que està realitzant des de principis d’any per una vintena de punts distribuïts pels barris del Districte Sant Martí on es desenvolupa com a projecte clima per posar atenció de l’impacte dels residus tèxtils.\nPunt de recollida de texans a la fira.\nAls barris del Besós-Maresme s’està duent la recollida de texans des de diversos indrets, els equipaments de proximitat, Casal de Barri i Centre Cívic, així com des de la Comissió Barri Net de l’AVV Maresme que és qui organitza aquesta fira. Alhora, l’IES Barri Besós ha acollit una xerrada al voltant del residu tèxtil donant a conèixer la campanya entre l’alumnat.\nA més de la nostra campanya una quinzena més de projectes han omplert la III FIRA CAP AL RESIDU ZERO de parades, tallers i demostracions de com fer realitat la reducció de residus a la vida diària amb productes naturals per al cos i la llar, aliments ecològics de proximitat, embalatges elaborats amb matèria orgànica, compostatge comunitari, materials tèxtils reciclats i altres productes que no generen cap residu.\n*Ben aviat el vídeo de la III FIRA CAP AL RESIDU ZERO que recull les iniciatives participants entre les que es troba la nostra campanya.\nDivendres 2 de juliol 2021 la campanya TEXANS PEL CLIMA ha participat activament a la III Trobada d’Economia Social i Solidària del Besós-Maresme organitzada des del centre cívic. Aquest any la trobada s’ha centrat en visibilitzar i valoritzar les respostes comunitàries a la pandèmia que han emergit al barri. A més de la mostra de projectes en un ampli ventall de parades demostratives s’ha donat un veritable aplec tant de les entitats i iniciatives arrel.lades al barri com dels projectes vigents que des de l’Economia Social i Solidària estan aportant i en condicions de dialogar pels vincles que han establert.\nConcretament, vam seure al voltant de la Taula d’experiències comunitàries amb el menjador solidari Gregal, associació de dones Ambar Prim, parròquia de Sant Pauli de Nola, entitat Ca Kanam, grup de consum Besós Verds i veïnes i veïns del barri.\nCom a projectes en marxa al barri hem estat TEXANS PEL CLIMA de la mà de La Fàbrica que també fem acompanyament veïnal en la plantació i tancat d’escocells; Cuinem Barri d’Antígona promovent l’alimentació saludable a l’abast i Novact impulsant la moneda REC.\nLa intenció d’aquesta campanya pilot al Districte de Sant Martí de Barcelona és avançar cap a una economia més circular a través de la recollida de texans usats i diferents accions de sensibilització ambiental. Ho fem des de la vinculació entre Fàbrica des del treball comunitari, Solidança des de la trajectòria en la recollida i tractament del tèxtil i Back to Eco des de l’Upcycling. Es tracta d’activar un procés circular entorn el texà per mostrar com d’important és fer circular l’economia als barris.\nEns centrem en els texans és un producte molt popular i no en saben gaire del seu impacte ambiental. Sabíeu que per la producció d’un pantaló texà es consumeixen fins a 8.000 litres d’aigua i provoca més de 20kg d’emissions de CO2 durant les diferents fases de producció. Expliquem que al món es fabriquen 300 milions de texans l’any i que el texà té una “esperança de vida” de 8 anys normalment el seu cicle de vida no arriba a la meitat. I quan es llença sovint encara té més del 90% del teixit en bon estat, aprofitable per la re-manufactura. I això precisament és el punt on la campanya actua, el reaprofitament.\n*Si estàs interessa/da en donar suport a aquesta iniciativa única a Barcelona, posat en contacte amb nosaltres a través de la web TEXANS PEL CLIMA on potsseguir els avenços de la campanya.\nLa propera tardor participem en diferents esdeveniments a nivell de ciutat, on podràs acostar-te a donar-nos els teus texans i també a consultar o informar-te sobre el projecte. En algun dels esdeveniments hi haurà taller, que ja s’està anunciant a xarxes i també trobareu la informació a continuació:\n18 Setembre: festes Poble Nou amb taller de clauers reciclats de texà.\nOctubre – Jornades de sostenibilitat al casal llacuna\n18-24 octubre: Fira FESC amb stand de la Fàbrica.\n11 de novembre. Taller a l’espai Antoni Miro Peris\n5 novembre: Club Esportiu Jupiter\nnovembre: Fira cap al residu zero – Fira besos – Associació Veïns maresme – sorteig de motxilles – pendent parlar\n“TEXANS PEL CLIMA” ha sortit al carrer al barri del Poblenou diumenge 23 de maig per les Festes de Maig organitzades per la colla del Drac de Poblenou fent visible la campanya de recollida de texans davant de Can Saladrigas un espai emblemàtic de la cultura popular i festiva al districte. Aquesta campanya que impulsem La Fàbrica, Solidança i Back to Eco ha començat al març de 2021 i s’estendrà de manera pilot al Districte Sant Martí amb els nombrosos barris que aplega i el repte d’arribar a recollir 40.000 texans en un any, fins al març 2022.\nLa nostra parada davant de Can Saladrigas ha tingut molt d’èxit a les Festes de Maig que aprofitem per explicar-vos que van sorgir al 1978 amb l’obertura de l’Ateneu Popular la Flor de Maig que precisament es manté com a tal i esperem que sigui el proper espai cooperatiu al barri en acollir un contenidor de la campanya. Davant l’interés del veïnat hem elaborat un llistat amb els punts de recollida al Poblenou que en aquests moments es troben en llocs tant diversos com el Casal de Poblenou, FabLab, escoles Les Acàcies i Llacuna, IES Maria Espinalt i el ConnectHort.\nEn aquest camí no estem soles perquè comptem amb la col.laboració de persones d’entitats com l’AVV Poblenou que ens ha permés compartir parada amb el servei Apropem-nos en aquesta fira popular. L’abast de la campanya en aquests moments és de 22 cntenidors distribuïts en casals de barri, centres cívics, clubs esportius, escoles, institus, grups de consum … que estan situats als barris de Poblenou, Provençals del Poblenou, Llacuna, Camp de l’Arpa del Clot i Besós on podeu portar els texans per donar-los llarga vida i reduir el seu impacte sòcio-ambiental.\nUna campanya col·lectiva impulsada per Fundació Solidança, La taca d’oli/La Fàbrica i Back To Eco_Infinitdenim destinada a avançar cap a una economia més circular al districte de Sant Martí.\nIniciem amb un material popular, de qualitat, fàcil de recollir i amb un impacte ambiental important sobre el planeta: EL TEXÀ, però la nostra fita és més global, i cerca aconseguir la màxima recuperació de tèxtil en desús al districte de Sant Martí i a l’hora fer visible a la ciutadania dels barris les possibilitats de circularitat de roba a la ciutat de Barcelona.\nEl projecte cerca crear vies per donar circularitat al tèxtil en general, però el texà és la peça de roba que centra el projecte pels següents motius:\nPel seu gran impacte ambiental: per cada pantaló texà es necessiten 1,5 metres de mitja de teixit denim i fins a 8.000 litres d’aigua, a més de les emissions de CO2 associades les diferents fases de producció.\nPer la seva sobre producció: Al món es fabriquen 300 milions de texans l’any.\nPer la seva qualitat: Els texans tenen una esperança de vida de 8 anys, però normalment el seu cicle de vida són 4 anys i en moltes ocasions, el texà que es diposita al contenidor de recollida encara té més del 90% del teixit en bon estat.\nPer les seves opcions de re-manufactura: Back To Eco, una de les promotores del projecte té un taller especialitzat en reutilitzar pantalons texans i convertir-los en nous productes.


Europa i els Balcans. Entre tragèdia i soledat | ASSOCIACIÓ D'ESCRIPTORS EN LLENGUA CATALANA\nEuropa i els Balcans. Entre tragèdia i soledat\nLa naixença d'Europa i la tragèdia tenen el seu origen als Balcans. L'últim decenni del segle XX a Europa, aquest "cementiri més car del món" (com diu Dostoievski), ha estat marcat, segons les estadístiques de les institucions internacionals, en el sector més pobre, els Balcans, per un mínim de 300.000 morts a Bòsnia en la guerra que fins ahir assolava l'ex-Iugoslàvia, pel doble de mutilats de guerra, per dos o tres milions de persones que han hagut d'abandonar la casa natal. Cinquanta anys enrere, a l'oest d'Europa, les fàbriques de la mort que va engendrar el feixisme i els milions que van morir als patíbuls comunistes, els 40 milions de víctimes enregistrades com a "pèrdues civils i militars", a la Segona Guerra Mundial. Després d'acabada la Primera Guerra Mundial, també d'origen europeu, aquests Balcans es convertien en una immensa tomba per a la joventut europea... El cementiri més car del món, Europa, i el seu sector més pobre, els Balcans, tenen un lligam molt profund, sobretot en la producció intensiva de la mort.\nImagineu-vos que sorgeix un miracle per marcar l'any 2000 a Europa: Del vers 169 de la tragèdia Prometeu encadenat, d'Èsquil, escrita fa més de 24 segles, dedicada al rebel condemnat per Zeus, sorgeix el President dels immortals, per a una visita de 24 hores al vell continent a fi de fer la pregunta crucial als morts contemporanis, davant de les institucions internacionals: ¿com pot ser que a Europa sempre sapigueu el nombre de víctimes i mai el nombre d'assassins? Sense aquesta resposta, la guerra de l'ex-Iugoslàvia i la tragèdia de Bòsnia esdevenen crims perfectes. Els assassins o bé són invisibles o es transformen en negociadors pol.luint altre cop la imatge històrica d'Europa. Sorprès pel silenci europeu, el President dels immortals declararia que la indiferència i la col.laboració amb el crim són presents arreu.\nNicolas Bouvier i jo ens vam trobar la primavera passada a Macedònia. Ell, un europeu occidental amb un horitzó planetari lligat als Balcans; jo, un home dels Balcans, d'origen europeu i exiliat voluntari a París. Teníem ganes d'oblidar la tragèdia per a nosaltres mateixos ni que fos un instant, però ¿qui ens autoritza a oblidar-la en nom de les víctimes? Oblidar que va quedar partida en tres pels seus veïns; oblidar la diàspora; oblidar que el poder actual fins i tot està negociant-ne el nom. Quan s'arriba a Macedònia no es té la impressió bèl.lica, ni estratègica, ni de neteja ètnica, sinó la d'un país que pren la postura més fràgil: la de l'estètica. Un diumenge a Ohrid, a la vora del llac, tot estava encalmat i molt lluny de la tragèdia i vam sentir unes veus com si sorgissin de les profunditats de la terra. Eren les ploraneres del poble de Pestani, les últimes ploraneres professionals d'Europa, les úniques supervivents dels cors de la tragèdia antiga. Ploraven la mort d'un refugiat de Bòsnia arribat la nit abans, que salmodiava el nom, cognom i adreça dels assassins. Entre aquestes veus sorgides del fons del temps i la mort d'aquest desconegut, hem pogut veure com, davant d'Europa i la resta del món, s'obren les grans portes del tercer mil.leni, per a la tragèdia en general i per a la soledat en particular, úniques monedes estables de la història humana.


També ens retrobem a una “patxanga”! – AFA lavínia\nTambé ens retrobem a una “patxanga”!\n03/04/2022 03/04/2022 ~ afaLavínia\nHan tornat els encants, les xocolatades, i aquest cap de setmana per fi s’ha pogut gaudir d’una patxanga de futbol al patí de l’escola, en teníem moltes ganes! Ni la pluja ni el fred han impedit que poguessim passar-ho bé jugant a futbol.\nEls participants han demostrat un gran nivell i sobretot molt entusiasme al partidet 😜. Els hi esperem a ells i a moltes més famílies a les següents trobades, i no patiu!, no haurem d’esperar gaire 😉\n‹ Previous23 de març: vaga per l’escola en català!\nNext ›Compte enrere per Sant Jordi!


Job RESPONSABLE CAFETERIA - Llagostera - Jobsearchine.es\nLlagostera, Catalunya, es\nEts una persona polivalent, resolutiva i t'agrada el tracte amb el públic?\nCafeteria a Llagostera cerca Responsable de torns de tarda-nit, feina estable per tot l'any!\nArqueig i supervisió de caixa.\nMuntar i desmuntar menjador i/o terrassa.\nElaboració de combinats.\nRealització de comandes de matèria prima i material.\nSupervisar els menús elaborats pel xef i comprovar que s'adeqüin a l'oferta gastronòmica de l'establiment.\nTorn intensiu tardes-nits: Inicialment de 18:00 a 00:00h de dimecres a diumenge (30h/setmana), i en breus 40 h/setmana.\nSalari: 21.500€ bruts/any (40h/setmana) // 16.125€ bruts/any (30h/setmana)\nFormació mínima: ESO.\nFormació valorable: CFGM restauració.\nExperiència mínima: 2 anys d'experiència com cap responsable de cafeteria.\nIdiomes: Català i castellà nivell avançat.\nDisposar de carnet de cotxe i vehicle (si es viu fora de Llagostera).\nConeixement de Tablets/PDA.\nPersona responsable, amb iniciativa, compromesa, líder, organitzada, orientada al client, amb confiança i capacitat de treballar en equip.


Sancionat per primer cop un propietari per llogar un pis a un preu massa alt\nL'Ajuntament també ha obert 32 expedients per anuncis que ometien l'obligació de mostrar l'índex de preus de la Generalitat\nLa nova llei catalana del lloguer segueix implementant-se a poc a poc, després d’haver-se aprovat el passat mes de setembre. Si unes setmanes enrere, el TOT Barcelona avançava que l’Ajuntament de Barcelona era el primer consistori de Catalunya a tramitar expedients pels anuncis a plataformes digitals que incomplien la nova legalitat, ara el govern d’Ada Colau ha anunciat que també ha estrenat les sancions contra propietaris que han imposat un lloguer més alt del permès. Es tracta d’un únic expedient, de moment, i tot just d’acaba d’iniciar la seva tramitació. Ho ha anunciat la regidora d’Habitatge, Lucía Martín, que ha assenyalat que es tracta d’una infracció greu que contempla una multa d’entre 9.000 i 90.000 euros. Això significa que el propietari va llogar el pis per un valor que superava en més d’un 20% el cost màxim de l’arrendament regulat per llei.\nEn la mateixa compareixença, el govern municipal ha explicat que el gruix de sancions que ha tramitat des del passat març en relació a la llei de contenció de rendes tenen a veure amb els anuncis de contractes de lloguer que incompleixen la normativa. Específicament, contra aquells que no mostren l’índex de preus de la Generalitat. S’han activat 32 expedients, dos per cada anunci que s’ha detectat que se saltava la llei. En cada cas, una sanció ha anat a parar als administradors de finques de l’immoble en qüestió i una altra s’ha dirigit als portals digitals on es trobava la publicitat. Es tracta de sancions minses —de 3.000 euros, segons ha anunciat l’Ajutnament— regulades per la llei catalana, que ho tipifica com una infracció lleu. En total, els expedients oberts podrien sumar fins a 96.000 euros, però la importància del moviment municipal es troba en el missatge i no en la voluntat recaptatòria, remarquen des del govern de Barcelona en Comú i el PSC.\nLa majoria d’aquestes infraccions s’han trobat a Idealista, que aplega una desena de casos. Tot seguit hi ha Fotocasa, amb cinc anuncis que omitien l’índex de referència obligatori, i Habitaclia, que n’acollia un. Per la banda dels administradors de finques, l’Ajuntament ha anunciat que s’han detectat incompliments en pisos gestionats per companyies com Engel & Völkers, Don Piso o Núñez i Navarro.\nDe moment, en tres dels setze casos, les immobiliàries que administraven els pisos que s’anunciaven saltant-se la llei ja han reconegut la infracció i han pagat la sanció. La resta es troben en “a l’espera de rebre o resoldres les primeres al·legacions, o bé en fase de proposta de resolució”. Tot plegat, segons el calendari comentat per Martín, es pot allargar al voltant de sis mesos.\nSegons recorda el mateix Ajuntament, la llei catalana ha irromput per regular els increments dels preus dels lloguers d’habitatges i estableix que en les zones declarades àrees de mercat tensionat —com Barcelona— l’import de la renda no pot diferir més d’un 5% del preu assenyalat a l’índex de preu de referència que correspongui, ni tampoc pot sobrepassar la renda del darrer contracte de lloguer. La regidora d’Habitatge del consistori ha assegurat que aquests preus han de ser “assumibles” per al mercat privat, ja que són un mer reflex del que ja es pagava quan la llei va entrar al vigor. “És una regulació de mínims” perquè “està basada en un context de preus a l’alça”, ha apuntat, en referència a un índex que les entitats pel dret a l’habitatge també han criticat repetidament.\nFran BCN Maig 10, 2021 | 19:12\nEs miri.com es miri, els preus de lloguer són d' escàndol...


L’anàlisi d’Antoni Bassas: ‘Cuixart, els permisos i el frau de llei’ (Antoni Bassas)\n"No, els permisos penitenciaris no són cap gentilesa de l’Estat, i si estan resultant alguna cosa és un pal·liatiu legal de la injustícia que encara ara s’està cometent amb persones decents i pacífiques"\n4 min. 14/02/2020 11:21\nJordi Cuixart va sortir ahir de la presó de Lledoners unes hores per anar a treballar a la seva empresa, a Sentmenat. Feia dos anys i quatre mesos que no hi anava, empresonat com estava des de l'octubre del 2017. Tal com assenyalem a la portada,\n651x366 portada ara 14/02/20 portada ara 14/02/20\nCuixart va dir als seus companys: “Us he dit que tornaria i tornaré”.\nI després van venir les abraçades amb els seus companys, que l’esperaven a la porta de l’empresa, a qui va saludar amb un “Bon dia, família”. Avui expliquem que ja són cinc els presos polítics acollits a l’article del règim penitenciari, Sànchez, Cuixart, Forcadell, Forn i Bassa. I després aniran sortint tots.\nLa bona notícia és aquesta: que els presos polítics ja van sortint de la presó. La mala notícia és que hi han de tornar a dormir i que la injustícia encara no s’ha acabat. Anomeno injustícia el fet que fossin empresonats preventivament, sense sentència, gairebé dos anys. Que tots ells, persones decents i pacífiques, fossin acusades de rebel·lió i que fossin condemnades per sedició, en el curs d’una vista oral de 4 mesos en què van anar amunt i avall en una furgoneta policial, maldormits i mal menjats. I ara no és que puguin sortir de la presó per fer el que vulguin, sinó que tenen marcada una tasca concreta de la qual no poden sortir (treballar, voluntariat, ocupar-se d’un familiar malalt), de manera que no poden fer el que volen.\nI, en canvi, mirin com ho explica determinada premsa espanyola:\n651x366 portada razon 14/02/20 portada razon 14/02/20\n“Freu de llei: 850 dies a la presó malgrat estar condemnat a nou anys”, “Va ser rebut entre aplaudiments” [què volien, que el xiulessin?]. O aquest altre:\n651x366 portada mundo 14/02/20 portada mundo 14/02/20\n“Rebut com un heroi pels seus empleats”. “A l'arribar a l’empresa que té al polígon industrial de Sentmenat va ser rebut amb víctors pels treballadors de la firma”. I a dalt, en l’obertura del diari: “Els fiscals culpen el Tribunal Suprem que Torra pugui alliberar els presos”.\nÉs un titular tan retorçat que difícilment s’hi veu cap rastre de veritat. Torra no allibera presos. Primer perquè, com hem dit, no estan alliberats. En segon lloc, perquè el president de la Generalitat no ha decidit res. Qui decideix aquí són els responsables de la presó, qui pot revocar-ho és un jutge i si poden sortir ara per un article del règim penitenciari, el famós 100.2, sense haver complert la meitat de la condemna és perquè la sentència del Tribunal Suprem no va suspendre la possibilitat que els presos polítics obtinguessin aquests beneficis penitenciaris.\nDe cap manera es pot admetre que hi hagi un frau de llei. Més aviat tot el contrari: com ja hem explicat, el que hi ha hagut és un abús de la llei. Per frau, el del judici a Trapero. Mirin, ahir, l’ARA va celebrar un acte amb subscriptors a les Cotxeres de Sants de Barcelona. Hi va anar una gentada. L’Ernesto Ekaizer, que ha estat seguint el judici al cap dels Mossos, va dir que la figura de Trapero condensa tota la ràbia, frustració i humiliació que va significar l’1-O per a les forces de seguretat de l’Estat. “És possible que es pugui construir un delicte contra Trapero, però serà el resultat d’una bancarrota”, va sentenciar Ekaizer.\nI el David Miró, que firma la crònica de l’acte, acaba així: “El públic va aplaudir els ponents perquè els havien ajudat a entendre millor com funciona la justícia espanyola. Però resultava impossible no marxar més indignat del que s’havia entrat al recinte”.\nNo, els permisos penitenciaris no són cap gentilesa de l’Estat, i si estan resultant alguna cosa és un pal·liatiu legal de la injustícia que encara ara s’està cometent amb persones decents i pacífiques.


450 grs de mantega per a fullar.\nEn Miquel d’es Forn de Sa Pelleteria.\nAquesta setmana ha estat un poc menys dolça. Dimarts ens va deixar en Miquel Pujol, més conegut com en Miquel de Sa Pelleteria. Un gran Home, i una gran persona, que va endolcir a tots els qui varen passar pel seu forn .\nJo vaig tenir la sort en varies ocasions d’aprendre d’ell, ja que en Miquel lo que més li agradava era compartir coneixements, compartir dolços , en definitiva compartir sa seva vida amb tots quant els coneixien.\nParlar den Miquel era parlar d'ensaïmades i cremadillos , una simbiosis perfecte entre textura i sabor. I Es que en Miquel era un dels millor rebosters de l’illa i per no dir d’Europa, i tot sense grans pretensions i amb una rebosteria clàssica, una rebosteria nostre. A mort als 66 anys d'edat .\nDurant gairebé mig segle va regentar el Forn de sa Pelleteria , al barri de sa Calatrava , un negoci familiar que va tancar al juny de 2012 , quan Miquel li va arribar l'hora de la jubilació .\nMiquel del Forn de sa Pelleteria es va posar per primera vegada un davantal als 16 anys , a les ordres del seu pare al forn familiar , potser la més antiga empresa del barri, els orígens es remunten a 1565 , quan era el Forn d 'en Reixac . El 1914 va passar a mans del seu padrí , Miquel Ferragut , després del seu retorn de l'Argentina sense haver fet fortuna . Posteriorment ho va heretar el seu pare , Joan Pujol , i finalment a ell . Miquel va aprendre l'ofici de la família i del mestre Antoni Amengual , com recordava en una de les moltes entrevistes que va concedir\nDurant la seva llarga vida com forner , Miquel ha repartit els seus dolços entre milers de nins i adolescents del proper col·legi Montesión ,veïnats del barri, amics turistes , i fins i tot algun que un altre client de renom , com ara l'artista Miquel Barceló i els cantants Maria del Mar Bonet i Joan Manuel Serrat .\nTambé va fer els seus primers passos en el cinema . Va interpretar petits papers en pel·lícules dirigides pels mallorquins Rafa Cortés i Agustí Villaronga . I el setembre de 2012 , la directora Marta Alonso va portar la seva vida a la gran pantalla al documental 'La vida dolça ' .\nJo vaig tenir la sort d’aprendre a fer cremadillos amb ell, varem coincidir també en un parell de Mostres de Cuina Mallorquina , i cada vegada era tot un plaer sentir-lo xerrar, un home obert, senzill i que es notava que allò que feia li agradava, i per ventura fou aquest el millor coneixement que hem va donar, estimar allò que un fa.\nparlemdecuina@hotmail.com www.cuinant.com http://cuinant-blog.blogspot.com.es\nRevisat el: 19-02-2014 07:27:19.