Josep Enric Millo i Rocher: Enric Millo s’ha reunit amb els membres de l’Oficina Parlamentària del PP de Tarragona\nEl Portaveu del Grup Parlamentari del Partit Popular de Catalunya al Parc de la Ciutadella, Enric Millo, s’ha reunit amb els membres de l’Oficina Parlamentària del PP de Tarragona. L’Oficina Parlamentària del PP de Tarragona és “un òrgan de nova creació dins l’estructura provincial del partit, destinat a tenir una presència activa al territori, i format pels diputats tarragonins en les diferents administracions; és a dir, Francesc Ricomà a Madrid; Alícia Alegret i Joan Bertomeu, a Barcelona; i els diputats provincials Alejandro Fernández i Miquel-Àngel López Mallol”, ha explicat el coordinador de l’Oficina i diputat al Parlament, Rafa Luna.\nLuna ha remarcat que “en el primer trimestre d’enguany, hem presentat 112 iniciatives parlamentàries exclusivament vinculades al territori. Mitjançant aquesta tasca volem lluitar contra la desafecció política, recollint les necessitats de la societat civil, vinculats sempre amb tota la província”.\nPer la seva banda, el Portaveu popular parlamentari, Enric Millo, ha lloat “la tasca duta a terme des de Tarragona, sens dubte exemplar” i, en un altre ordre de coses, ha avançat davant els mitjans de comunicació presents que, “el Partit Popular de Catalunya donarà suport a uns pressupostos que tinguin com a prioritat sortir de la crisi; exemplars en l’austeritat i que no posin en risc la cobertura dels serveis socials bàsics”. Per Millo, “estem davant d’un govern desorientat. El President Mas ens parla molt del timó però estem sense cartes de navegació que no poden ser cap altra cosa que els pressupostos. Si el 31 d’abril, el Govern no presenta els pressupostos, estarà incomplint un mandat parlamentari, fruit de l’aprovació per unanimitat d’una moció presentada pel PPC, que lidera la lluita contra la crisi a Catalunya”.


Apartments Split Holidays Split Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFra Luje Maruna 6, Split Centre, Split, Croàcia, 21000 - Veure al mapa\n"Very friendly and helpfull host. Clean and comfortable appar..."\nMés informació sobre Apartments Split Holidays\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartments Split Holidays és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Split. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Estatua de Gregori de Nin, Porta Daurada, Museu de la Ciutat donen a aquest hotel un encant especial.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres) per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartments Split Holidays és una elecció inteligents per a viatgers a Split, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal fer el registre d'entrada i recollir les claus a: Fra Luje Maruna 6, 21000 Split. Cal que informeu el Apartments Split Holidays de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (30) Parelles (5) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (4) Grups (15)


Photojordi - Jordimusik: enero 2010\nEntrevista al grup The Gruixut's\nJordi: Vam visitar 'The gruixut's', els quals recuperats de Cap d'Any, van fer un concert a la FNAC de l'Illa Diagonal a Barcelona el dia 2 de gener, allí vam conversar amb el bateria Toni Molina. Abans que res Toni, gràcies per concedir-nos aquesta entrevista. Veiem que comenceu l'any amb molta energia, us heu fet bons propòsits per aquest 2010?\nToni Molina: Al concert d'avui, estava previst presentar el videoclip de la cançó XAFARDERA, però degut a uns retrassos, hem preferit fer una actuació petita de 30 minuts per començar l'any com tu ben bé has dit amb trempera. Un dels propòsits d'aquest any és fer un segon treball de la banda versionant i adaptant clàssics del rock'n'roll en català.\nJordi: En aquest concert torna a la banda l'Albert Serrano, guitarrista original del grup amb el que vau gravar la primera maqueta, que podeu esperar que aporti el seu retorn?\nToni: A part de que com a persona ens entenem molt bé, ens portarà aire fresc i molt bona experiència. És un eix bàsic en el motor de la banda.\nJordi: Hi ha alguna norma de pes mínim o màxim per a ser membre de 'the gruixut’s'?\nToni: Per nosaltres és una forma de viure amb tot el que comporta ser 'gruixut'.\nJordi: I per ser-ne fan hi ha requisits diferents si és noi o noia?\nToni: Per ser fan de la banda no hi ha requisits, però ens encanten les dones! Tot s'ha de dir!\nJordi: Tant l'estètica uniformada del grup com el so ens recorden el Rock dels 50s i 60s, quins podeu citar com a referents de la vostra música?\nToni: Hem nascut amb aquesta influència tots plegats desde petits, citar alguns referents per exemple: CHUCK BERRY, JERRY LEE LEWIS, THE WHO, LITTLE RICHARDS, THE SONICS ...\nJordi: Ben coneguda és la màxima de 'Sexe, drogues i Rock'n'roll' ... si l'haguèssiu de millorar que hi afegirieu o canviarieu?\nToni: Sexe, drogues i Rock'n'Roll són pilars bàsics, jo aportaria bon beure i bon menjar per a tots.\nJordi: Creieu que el 'gruixudisme' en el món del Rock'n'roll continua avançant? Ha sortit beneficiat o malparat de la crisi?\nToni: Nosaltres seguim treballant al nostre ritme, la crisi econòmica ens ha afectat a tots, però el 'gruixudisme' segueix fent els seus passos.\nJordi: Que us va aportar com a grup el fet de guanyar el 'Sona 9' (a part d’aconseguir sortir al 'Punt Diari') el 2007?\nToni: A part de disfrutar l'experiència, conèixer molta gent i bandes musicals, ens ha aportat un primer treball de banda, una gran gira de concerts sense tenir el disc al mercat i una bona promoció que hem defensat de cap a peus.\nJordi: A part del Punt Diari, també heu sortit a la tele, per exemple al videoclip 'Volem Festa', és diferent i alhora molt 'xulo', per realitzar-lo vau necessitar 11.000 fotografies i 2 mesos d'elaboració, com vau viure l'experiència?\nToni: Va ser un dia molt llarg, ja que havíem de fer-nos com tu has dit moltes fotos i fer un bon 'collage', la gent de la productora Andromina de Barcelona, va tenir molta feina per fer el videoclip però vam pensar que era una idea bastant original que no havíem vist fer fins ara, i ens hi vam engrescar!\nJordi: M'agrada la cançó 'Xafardera' ... ja posats a fer el xafarder, ens podeu donar alguna xafarderia de les vostres experiències arran de guanyar el 'Sona 9'?\nToni: Totes les cançons del disc són experiències viscudes durant aquest llarg any que va ser des del començament del Sona9 fins a la gran final, experimentant i evolucionant com a persones i com a banda. Com pots veure les lletres parlen amb molta ironia.\nJordi: Al concert la cançó 'Xafardera' l'heu dedicat a la vostra veïna ... la cançó 'Sexe descontrolat' també està inspirada en ella?\nToni: La inspiració de la lletre Sexe Descontrolat, és un himne per a nosaltres mateixos en la forma que ho veiem fent Rock'n'Roll sobre l'escenari.\nJordi: Com vau viure la gira posterior a guanyar el 'Sona 9'? Creieu que el fet de fer la gira abans d'editar el disc us va beneficiar o perjudicar?\nToni: Pensavem que girar abans del disc i fitxar per RGB com a discogràfica i management, ens ajudaria a sortir més de l'Empordà, que és d'on som, però diguem que sempre volem més i s'ha de tenir paciència!\nJordi: El propòsit del vostre primer disc era normalitzar el Rock'n'roll en català, creieu que heu aconseguit el vostre objectiu?\nToni: Seguim pensant que hi havia un buit dintre l'essència del rock'n'roll fet a Catalunya, i hem aconseguit el nostre objectiu del primer disc. Ara estem tancats a estudi fent el nou treball, que com t'he dit serà el següent projecte de versionar clàssics del rock'n'roll.\nJordi: Com veieu el futur de la música tenint en compte l’influència de les noves tecnologies?\nToni: Les noves tecnologies avancen cada vegada més ràpid, el que tenim clar és que ens haurem d'habituar als canvis que vindran properament, i esperem no perdre la nostre essència que és clau en el nostre projecte musical. Internet és un programa que ja no es pot aturar i pensem que encara tindrà molt a dir en un futur prometedor.\nJordi: El proper 5 de març presenteu a La Mirona de Salt, a l'inauguració del Black Music Festival, un projecte que presenta The gruixut’s versus The Rock’n’roll Brothers, que ens podeu dir al respecte?\nToni: En el Black Music Festival donarem peu a la nostra presentació d'un repertori de clàssics del rock'n'roll versionats en català, que serà el nou treball que editarem durant aquest any 2010.\nJordi: Molta sort amb el projecte, ens veiem allà!\nToni: Salut i Rock'n'Roll germà Gruixut!\nPublicat per Photojordi Montserrat a 14:52 1 comentaris\nEtiquetes de comentaris: entrevista grup rock'n'roll the gruixut's rock gener 2010 music música the rock'n'roll brothers


Brigadistes Internacionals, 24 Novembre: – Oriol Miró Serra. Recreació Històrica, patrimoni i fortificació de Guerra Civil\nNovembre 26, 2007 Desembre 14, 2015\nBrigadistes Internacionals, 24 Novembre:\nVisita a un company, ja fa molt temps desaparegut, Tivenys 24 de Novembre:\nL’Article d’avui surt de la meva normalitat, no es una ruta, però té molt a veure amb l’historia. Es tracta de la visita de dos veterans de les Brigades Internacionals, ja sabeu, aquella gent que va venir a lluitar durant la Guerra Civil Espanyola d’altres països per lluitar en favor de la República Espanyola.\nAra m’és impossible recordar els noms, corregiré l’article quan m’els digui el company que em va oferir anar-hi. Vam quedar al recinte firal de Tivenys sobre les cinc de la tarda, per dirigir-nos a la tomba un soldat anomenat Marcel Savoia, membre el la XIV brigada internacional, que es la que es va encarregar de l’intent de pas del riu per la zona d’Amposta, que com ja sabeu, va ser fallit.\nArribem al punt quilomètric que no diré, per evitar vandalismes, de la carretera Tivenys – Benifallet on deixem el cotxe on podem i baixem els escassos metres que ens separen de la Tomba, identificada i situada, a diferencia de molts altres que no se sap on són. Som set persones, però les úniques realment importants son els brigadistes. Que observen la tomba amb un lleu somriure, crec poder apreciar. Arriba el moment en que sorgeix la idea de cantar un parell de cançons republicanes en clar homenatge a l’aquí enterrat. El vent, sembla que concient d’aixó, es posa a bufar mostrant els tres colors de la bandera republicana a la perfecció. Les cançons són Ay Carmela i El quinto regimiento. Sempre amb les seves corresponents fotos, que deixen testimoni de la visita. Com ja deveu deduir, per l’època en que estem, ja fosqueja i anem a un bar de Tivenys on xerrem una mica. Expliquen mil peripècies de guerra, que amb el pas del temps han agafat el to d’anècdotes més o menys divertides. L’únic que puc recordar són les unitats en que van servir, ara mateix, un a la 31 Brigada Mixta de la tercera Divisió i l’altre a la 139 Brigada mixta.\nSento haver estat tan imprecís, però vaig creure que hagués estat de poc respecte mentre ells xerraven estar jo amb una llibreta apuntant el que deien, però espero haver transmès l’esperit de la trobada amb aquests dos veterans d’un conflicte que no hagués hagut de passar mai.\n26 de Novembre de 2007.\nPublicat a Guerra Civil Espanyola., Patrimoni.Per orimiro78Deixa un comentari\n← Autodrom de Sitges, primer circuit de Catalunya.\nAiguabarreig de Mequinença i Faió. →


Moià acull avui una nova edició de la Nit Internacional dels Ratpenats - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMoià acull avui una nova edició de la Nit Internacional dels Ratpenats\nMoià acull avui una nova edició de la Nit Internacional dels Ratpenats Regió7\nEl Museu de Moià i el Parc Prehistòric de les Coves del Toll celebraran avui una nova edició de la Nit Internacional dels Ratpenats. A les 6 de la tarda es farà una conferència sobre la biologia, l'estudi i la conservació dels ratpenats a l'auditori Sant Josep. Després, tindrà lloc una visita d'exploració a l'interior de la Cova del Toll i l'entorn exterior del Parc Prehistòric per conèixer els seus hàbitats, i a 2/4 de 9, sessió d'albirament per Moià. Es tracta d'una oportunitat única per conèixer els ratpenats de la zona amb els especialistes Sergi Torné i Montserrat Pérez.\nLa Clínica de Sant Josep recupera l'atenció pediàtrica d'urgències i hospitalització.


Aposta pel mercat català i compra en línia - 11ONZE\n12 Dec, 20213min lectura\nDurant les festes nadalenques és probable que recorrem a les compres en línia, però no tan sovint apostem, també a internet, pel mercat català. Fem un repàs a les principals plataformes nostrades on comprar amb l’última tecnologia, però de proximitat.\nPer comprar productes amb ànima des de casa no cal anar-los a buscar a l’altra punta del món. A casa nostra podem trobar un bon grapat de plataformes que fan d’intermediàries entre els petits productors i els clients més compromesos. No saps què regalar per Nadal? Et convidem que busquis en aquestes set botigues digitals.\nAmazcat, una plataforma global. Amazcat té l’aspiració de ser l’Amazon català. Hi podem trobar tota mena de productes de proximitat, classificats en diverses categories: supermercat, neteja i llar, productes ecològics, informàtica, moda, esports, complements, bellesa, papereria, llibres, nadons, mascotes, oci, cultura, motor, bricolatge… Tot i més: Amazcat es defineix com un “tot en un” i ofereix llocs webs personalitzades a les empreses que volen vendre els seus productes a través de la plataforma.\nProductes de la terra, fent Països Catalans. Samarretes amb missatge, collarets i polseres, llibres, pòsters i estelades. Al web podràs trobar tot de marxandatge i productes dels Països Catalans i les seves principals associacions, com la Plataforma en Defensa de l’Ebre o la Coordinadora d’Associacions per la Llengua Catalana.\nProductes catalans, l’encant del menjar artesanal. Aquesta plataforma nascuda a Sant Joan de les Abadesses aplega tot de productes fets artesanalment per petits productors. Hi ha arrossos, pastes, formatges o embotits, per comprar un per un o en cistelles.\nEl rebost català, per suar ratafia. Si busques un espai gurmet, el rebost català és la teva plataforma. Hi pots trobar sobretot bons vins i licors, però també molta teca de qualitat per acompanyar totes aquestes begudes, com formatges, melmelades, xocolates o bombons.\nEmpremta catalana, marxandatge amb arrels. Hi venen samarretes, dessuadores, tasses, bosses, llibretes, clauers, roba per nadons… Tot això i més amb dissenys divertits i personalitzables en català. Per sorprendre els que més estimes.\nTastets, lots i regals corporatius. Si vols regalar productes gurmet a l’empresa, preparar paquets personalitzats per esdeveniments o detalls per grups o equips de treball, aquesta és la teva plataforma.\nComprem a casa, i de proximitat. Si busques un mercat on apostar pels petits productors de la teva demarcació o comarca, aquesta plataforma et permet fer cerques per territori i estar ben segur que els productes que compres són de quilòmetre 0.\nCooperatives agràries, el pilar del món rural\nEl president de la Federació de Cooperatives Agràries de\ngener 3, 2022 at 10:09 pm\ngener 4, 2022 at 1:58 am\nGràcies, Ricard! Bon Any Nou!\nA més d’aquestes interessants opcions, jo afegiria el Mercat Arrels per a productes de la pagesia.\ndesembre 23, 2021 at 5:14 pm\nBona opció, Joaquim, i moltes gràcies pel teu comentari.\ndesembre 19, 2021 at 9:55 am\nGràcies per aquestes recomanacions\ndesembre 19, 2021 at 2:13 pm\ndesembre 13, 2021 at 8:08 pm\nBona informació ja m’he fet en tres d’elles.\ndesembre 14, 2021 at 8:27 am\ndesembre 13, 2021 at 5:19 pm\nHi ha productes bons i a preus interessants.\ndesembre 13, 2021 at 6:44 pm\nTotalment d’acord hem de fer país. Seguim endavant\ndesembre 13, 2021 at 3:25 pm\nA vegades, no sé on buscar. Prenc nota. Gràcies\ndesembre 13, 2021 at 3:35 pm\nGràcies, Francesc sempre aprenem coses, Seguim endavant!!\ndesembre 13, 2021 at 11:19 am\ndesembre 13, 2021 at 11:22 am\ndesembre 13, 2021 at 10:42 am\nMoltes gràcies. Bona informació com sempre.\ndesembre 13, 2021 at 10:44 am\nMoltes gràcies pels teus afalagaments, Carme!!!\ndesembre 12, 2021 at 9:57 pm\ndesembre 13, 2021 at 10:43 am


Val Regal: Visita amb l'arqueòleg Caldes Termal i Modernista - Experiències Culturals - Atri Cultura i Patrimoni\nVal Regal: Visita amb l’arqueòleg Caldes Termal i Modernista\nVal regal: Visita Cultural amb l’arqueòleg: “Caldes Termal i Modernista”\nUs proposem una experiència molt especial i única, una visita Km0 amb l’arqueòleg de les darreres excavacions a les Termes Romanes de Caldes de Malavella i a l’Urbs d’Aquae Calidae. Qui millor pot explicar els secrets i curiositats d’un monument romà de més de 2.000 anys?\nVisitarem les Termes Romanes de Caldes de la mà de Joan Llinàs, historiador i arqueòleg director de les darreres excavacions, i veurem les recents troballes arqueològiques de l’antiga Aquae Calidae.\nConeixerem els orígens termals de la vila, per què els romans hi van establir una de les vint ciutats romanes de Catalunya, i com ja gaudien de les aigües termals tal com avui en dia es continua fent al Balneari Prats i al Balneari Vichy Catalan.\nDesprés passejarem pels carrers de Caldes tot descobrint l’arquitectura modernista vinculada al termalisme i a l’estiueig, com la Casa Rosa o la Casa Quintana, i alguns dels seus personatges més significatius, com Modest Furest, Pau Estapé o Montserrat Roig.\n– Visites culturals: la majoria són en entorns urbans, amb predomini dels exteriors, i són idònies tot l’any. El mitjà de locomoció és a peu i en general són aptes per a tots els públics. Per arribar al punt de trobada de l’inici d’aquesta activitat es pot fer en vehicle particular o en transport públic (autobús o tren), no inclòs al preu de l’activitat.\n– La durada de la visita és d’entre 1,5 i 2h aprox.\n30€ (fins a 2 persones), 39€ (fins a 4 persones), 49€ (grup fins a 6 persones). Per a grups més grans, consultar. Preus amb IVA inclòs.\nEl Val Regal: “Visita amb l’arqueòleg: Caldes Termal i Modernista” també està inclòs en la campanya de Nadal 2020 #RegalaMoments #RegalaCostaBrava del Patronat de Turisme Costa Brava Girona


Experiències educatives de La Selv@ II: Pompeu Fabra FitKids - ESC Pompeu Fabra (Lloret de Mar)\nPompeu Fabra FitKids - ESC Pompeu Fabra (Lloret de Mar)\nAquesta experiència de l'ESC Pompeu Fabra de Lloret de Mar està lligada a l‘ús quotidià de les aplicacions mòbils relacionades amb la millora de la salut, conegudes com mHealth (mobile health).\nL’objectiu final de la UD ha sigut la creació del blog Pompeu Fabra FitKids que ens serveixi per poder millorar la nostra salut mitjançant circuits físics (workouts) que podem realitzar fora de l’escola amb pares, amics, etc.\nEls alumnes han après a reconèixer quin exercicis treballen les principals parts del cos i a dissenyar els seus propis circuits a partir de l'esquema que proposa el web http://www.darebee.com/.\nTambé han millorat la seva condició física reproduint el workouts, proposats pel mestre o pels companys.\nTal com podeu seguir a la programació es tracta d'un treball multidisciplinar amb altres àrees com plàstica (creació dels workouts en paper) i informàtica (edició d'imatges, edició dels pdf, iniciació a l’edició de vídeos...). L’avaluació del projecte s'ha fet en gran part utilitzant formularis online assegurant l’ús integrat de les TAC a l’àrea d’EF.\nEn el primer vídeo podeu veure com es creen les imatges, com es retoquen amb l'app Prisma per poder-les utilitzar més endavant en l'elaboració dels circuits de condició física (workouts).\nEn el següent vídeo es pot observar com els alumnes elaboren el seu propi workout a partir de la mostra d'exercicis fets amb les imatges anteriors i com fan l'avaluació del projecte amb formularis Google.\nI per acabar, en aquest altre vídeo podeu com aquests workouts es posen en pràctica i serveixen per millorar la condició física dels alumnes en una sessió d'EF.\nTrobareu més informació al blog del projecte Pompeu Fabra FitKids, el web per millorar la teva condició física.\nPublicat per CRP Blanes a 15:19


Alabama - Uniopèdia, el mapa conceptual\n134 les relacions: Adamsville (Alabama), Addison (Alabama), Afroamericans a Alabama, Agnosticisme, Akron (Alabama), Albertville (Alabama), Andrew Jackson, Anglès, Ardmore (Alabama), Argila, Ariton, Ashland (Alabama), Ateisme, Atmore, Auburn (Alabama), Aviram, Babbie, Bandera d'Alabama, Bauxita, Bayou La Batre, Bear Creek (Alabama), Beatrice (Alabama), Beaverton (Alabama), Belk, Bestiar, Billingsley, Birmingham, Birmingham (Alabama), Black (Alabama), Blue Ridge (Alabama), Boligee, Bon Air (Alabama), Bon Secour, Branchville (Alabama), Brantley, Bremen (Alabama), Brent (Alabama), Budisme, Cacauet, Carolina del Nord, Carolina del Sud, Catolicisme, Chickasaw (grup humà), Choctaw, Choctaws, Cicló tropical, Comtat de Jefferson (Alabama), Comtat de Madison (Alabama), Comtat de Mobile (Alabama), Comtat de Montgomery (Alabama), ..., Cotó, Creek, Cristianisme ortodox, Cristià, Dacsa, Decatur (Alabama), Dothan (Alabama), Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies, Església negra, Estats Confederats d'Amèrica, Estats Units d'Amèrica, Ferro, Florence (Alabama), Florida, Gadsden (Alabama), Geòrgia, Geòrgia (Estats Units), Golf de Mèxic, Grafit, Hernando de Soto, Hinduisme, Hoover (Alabama), Horari d'estiu, Huntsville (Alabama), Irreligió, Jueus, Llengua cherokee, Llet, Llista de comtats d'Alabama, Lloc Històric Nacional dels Aviadors de Tuskegee, Madison (Alabama), Manganès, Martin Luther King, Mica, Mississipí, Mobile, Montgomery (Alabama), Monument Nacional de la Cova de Russell, Moviment evangèlic, Musulmà, New Deal, Oficina del Cens dels Estats Units, Ou (aliment), Parc Militar Nacional de Horseshoe Bend, Partit Republicà dels Estats Units, Peix (aliment), Phenix City (Alabama), Prattville (Alabama), Protestantisme, Reserva Nacional del Canyó del Riu Little, Richmond (Virgínia), Riu Alabama, Riu Chattahoochee, Riu Tennessee, Segell d'Alabama, Segona Guerra Mundial, Selma (Alabama), Soia, Sorgo, Tennessee, Tennessee Valley Authority, Territori d'Alabama, Territori del Mississipí, Testimonis de Jehovà, Tuscaloosa (Alabama), Verdura, Vestavia Hills (Alabama), Virgínia, Viver de plantes, 14 de desembre, 1817, 1819, 1820, 1826, 1861, 1868, 1946, 1963, 1965, 1982, 2003, 25 de juny, 3 de març, 8 de febrer.\tAmpliar l'índex (84 més) » « Shrink índex\nAdamsville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Adamsville (Alabama) · Veure més »\nAddison és un poble dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Addison (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Afroamericans a Alabama · Veure més »\nNou!!: Alabama і Agnosticisme · Veure més »\nAkron és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Akron (Alabama) · Veure més »\nAlbertville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Albertville (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Andrew Jackson · Veure més »\nNou!!: Alabama і Anglès · Veure més »\nNou!!: Alabama і Ardmore (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Argila · Veure més »\nAriton és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Ariton · Veure més »\nAshland és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Ashland (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Ateisme · Veure més »\nNou!!: Alabama і Atmore · Veure més »\nNou!!: Alabama і Auburn (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Aviram · Veure més »\nBabbie és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Babbie · Veure més »\nL'actual bandera de l'Estat d'Alabama (la segona en la història de l'estat) va ser aprovada per la Llei 383 de la legislatura de l'estat d'Alabama el 16 de febrer de 1895: Bandera d'Alabama del 1861 La creu de Sant Andreu a què es refereix la llei és una creu diagonal, coneguda en la Vexil·lologia com Sautor.\nNou!!: Alabama і Bandera d'Alabama · Veure més »\nNou!!: Alabama і Bauxita · Veure més »\nBayou La Batre és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Bayou La Batre · Veure més »\nBear Creek és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Bear Creek (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Beatrice (Alabama) · Veure més »\nBeaverton és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Beaverton (Alabama) · Veure més »\nBelk és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Belk · Veure més »\nNou!!: Alabama і Bestiar · Veure més »\nBillingsley és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Billingsley · Veure més »\nNou!!: Alabama і Birmingham · Veure més »\nNou!!: Alabama і Birmingham (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Black (Alabama) · Veure més »\nBlue Ridge és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Blue Ridge (Alabama) · Veure més »\nBoligee és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Boligee · Veure més »\nBon Air és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Bon Air (Alabama) · Veure més »\nBon Secour és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Bon Secour · Veure més »\nBranchville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Branchville (Alabama) · Veure més »\nBrantley és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Brantley · Veure més »\nBremen és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Bremen (Alabama) · Veure més »\nBrent és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Brent (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Budisme · Veure més »\nNou!!: Alabama і Cacauet · Veure més »\nNou!!: Alabama і Carolina del Nord · Veure més »\nNou!!: Alabama і Carolina del Sud · Veure més »\nNou!!: Alabama і Catolicisme · Veure més »\nNou!!: Alabama і Chickasaw (grup humà) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Choctaw · Veure més »\nNou!!: Alabama і Choctaws · Veure més »\nNou!!: Alabama і Cicló tropical · Veure més »\nNou!!: Alabama і Comtat de Jefferson (Alabama) · Veure més »\nMadison Comtat és un comtat de l'estat d'Alabama als Estats Units.\nNou!!: Alabama і Comtat de Madison (Alabama) · Veure més »\nEl Comtat de Mobile (/moʊˈbiːl/ moh-BEEL) és el segon comtat més poblat de l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Comtat de Mobile (Alabama) · Veure més »\nMontgomery Comtat és un comtat en l'Estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Comtat de Montgomery (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Cotó · Veure més »\nNou!!: Alabama і Creek · Veure més »\nNou!!: Alabama і Cristianisme ortodox · Veure més »\nNou!!: Alabama і Cristià · Veure més »\nNou!!: Alabama і Dacsa · Veure més »\nNou!!: Alabama і Decatur (Alabama) · Veure més »\nDothan és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Dothan (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies · Veure més »\nFaçana de l'antic edifici de l'església Baptista negra més antiga a Lexington (Kentucky). El terme Església negra es refereix a esglésies protestants que actualment o històricament han estat dirigides a congregacions predominantment negres als Estats Units.\nNou!!: Alabama і Església negra · Veure més »\nNou!!: Alabama і Estats Confederats d'Amèrica · Veure més »\nNou!!: Alabama і Estats Units d'Amèrica · Veure més »\nNou!!: Alabama і Ferro · Veure més »\nFlorence és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Florence (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Florida · Veure més »\nGadsden és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Gadsden (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Geòrgia · Veure més »\nNou!!: Alabama і Geòrgia (Estats Units) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Golf de Mèxic · Veure més »\nNou!!: Alabama і Grafit · Veure més »\nNou!!: Alabama і Hernando de Soto · Veure més »\nNou!!: Alabama і Hinduisme · Veure més »\nNou!!: Alabama і Hoover (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Horari d'estiu · Veure més »\nNou!!: Alabama і Huntsville (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Irreligió · Veure més »\nNou!!: Alabama і Jueus · Veure més »\nNou!!: Alabama і Llengua cherokee · Veure més »\nNou!!: Alabama і Llet · Veure més »\nL'estat estatunidenc d'Alabama té 67 comtats.\nNou!!: Alabama і Llista de comtats d'Alabama · Veure més »\nEl Lloc Històric Nacional dels Aviadors de Tuskegee (Tuskegee Airmen National Historic Site) és localitzat a la ciutat de Tuskegee (Alabama, Estats Units).\nNou!!: Alabama і Lloc Històric Nacional dels Aviadors de Tuskegee · Veure més »\nNou!!: Alabama і Madison (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Manganès · Veure més »\nNou!!: Alabama і Martin Luther King · Veure més »\nNou!!: Alabama і Mica · Veure més »\nNou!!: Alabama і Mississipí · Veure més »\nNou!!: Alabama і Mobile · Veure més »\nNou!!: Alabama і Montgomery (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Monument Nacional de la Cova de Russell · Veure més »\nNou!!: Alabama і Moviment evangèlic · Veure més »\nNou!!: Alabama і Musulmà · Veure més »\nNou!!: Alabama і New Deal · Veure més »\nNou!!: Alabama і Oficina del Cens dels Estats Units · Veure més »\nNou!!: Alabama і Ou (aliment) · Veure més »\nDibuix de la batalla de Horseshoe Bend El Parc Militar Nacional de Horseshoe Bend (Horseshore Bend National Military Park) és el lloc d'una batalla ferotge del mateix nom.\nNou!!: Alabama і Parc Militar Nacional de Horseshoe Bend · Veure més »\nNou!!: Alabama і Partit Republicà dels Estats Units · Veure més »\nSardines a la brasa. Peces de bacallà penjades i assecant-se a l'aire pel sistema tradicional. El peix és un aliment tradicional en moltes regions de la terra.\nNou!!: Alabama і Peix (aliment) · Veure més »\nPhenix City és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Phenix City (Alabama) · Veure més »\nPrattville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Prattville (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Protestantisme · Veure més »\nLa Reserva Nacional del Canyó del Riu Little (Little River Canyon National Preserve) protegeix els recursos naturals, recreatius i culturals del Canyó del Riu Little locazlitzat al nord-est d'Alabama (Estats Units).\nNou!!: Alabama і Reserva Nacional del Canyó del Riu Little · Veure més »\nNou!!: Alabama і Richmond (Virgínia) · Veure més »\nEl riu Alabama (en anglès: Alabama River) és un riu del sud dels Estats Units, una de les fonts del riu Mobile.\nNou!!: Alabama і Riu Alabama · Veure més »\nNou!!: Alabama і Riu Chattahoochee · Veure més »\nNou!!: Alabama і Riu Tennessee · Veure més »\nNou!!: Alabama і Segell d'Alabama · Veure més »\nNou!!: Alabama і Segona Guerra Mundial · Veure més »\nSelma és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Selma (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Soia · Veure més »\nNou!!: Alabama і Sorgo · Veure més »\nNou!!: Alabama і Tennessee · Veure més »\nLa Tennessee Valley Authority (TVA), en català: "L'Autoritat de la Vall (del riu) Tennessee", és una corporació de propietat federal en els Estats Units va ser creada pel Congrés dels Estats Units el mes de maig de 1933 per tal de proporcionar navegació, el control de les inundacions, generació d'electricitat, fabricació de fertilitzants i desenvolupament econòmic a la Vall del Tennessee, que era una regió particularment afectada per la Gran Depressió econòmica.\nNou!!: Alabama і Tennessee Valley Authority · Veure més »\ndel Mississipí (esquerra) i d'Alabama (dreta). El Territori d'Alabama va ser un territori organitzat incorporat als Estats Units, extret que va existir del 15 d'agost de 1817 (quan es va extreure del Territori del Mississipí) al 14 de desembre de 1819, quan va ser admès a la Unió com l'Estat d'Alabama.\nNou!!: Alabama і Territori d'Alabama · Veure més »\nNou!!: Alabama і Territori del Mississipí · Veure més »\nNou!!: Alabama і Testimonis de Jehovà · Veure més »\nNou!!: Alabama і Tuscaloosa (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Verdura · Veure més »\nNou!!: Alabama і Vestavia Hills (Alabama) · Veure més »\nNou!!: Alabama і Virgínia · Veure més »\nUn viver (en anglès: nursery) és un lloc on es propaguen i cultiven les plantes fins que arriben a una mida útil.\nNou!!: Alabama і Viver de plantes · Veure més »\nNou!!: Alabama і 14 de desembre · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1817 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1819 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1820 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1826 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1861 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1868 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1946 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1963 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1965 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 1982 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 2003 · Veure més »\nNou!!: Alabama і 25 de juny · Veure més »\nNou!!: Alabama і 3 de març · Veure més »\nNou!!: Alabama і 8 de febrer · Veure més »


La Guia Michelin ha perdut definitivament el nord\n"Trenca tota la gràcia d’aquests reconeixements que s’atorguin de cop totes les estrelles possibles a un restaurant"\nAquesta setmana s’han presentat les novetats de la Guia Michelin de França 2022. A diferència del que passa en altres països, la guia vermella sempre és molt generosa en el seu país d’origen. A la guia francesa hi figuren un total de 627 restaurant guardonats, aconseguint estrelles per primera vegada aquest any un total de 49 restaurants.\nSi a la presentació de la Guia Michelin d’España i Portugal 2022 ja van fer una astracanada concedint de cop dues estrelles Michelin al restaurant madrileny Smoked Room del xef Dani García, que no és altre que el que signa la Signature Collection de McDonalds; a la presentació francesa es van superar i van concedir de cop tres estrelles Michelin, el màxim número d’estrelles possibles, a un restaurant: el Plénitude.\nÉs la proposta gastronòmica de l’hotel que la cadena Cheval Blanc té a Paris. Un establiment inaugurat el mes de setembre de 2021 i liderat pel xef Arnaud Donckele. Obre de dimecres a diumenge de 19 a 23 hores. Ofereix dos menús, el Symphonie, de sis serveis i un preu 395 euros per persona, i el Fuguons ensemble, de quatre serveis i un preu de 320 euros per persona. Abans d’incorporar-se al Plénitude, situat en un edifici Art Déco, a la vora del riu Sena, el xef Donckele oficiava al restaurant, també triestrellat, La Vague d’Or de Saint-Tropez, a la Costa Blava francesa.\nNo seré pas jo qui qüestioni si el restaurant Plénitude es mereix o no les tres estrelles Michelin -que de ben segur que deu ser així-, sinó que trobo que trenca tota la gràcia d’aquests reconeixements que s’atorguin de cop totes les estrelles possibles. És cert que vivim en la societat de la immediatesa, de la impaciència i de les dreceres. Tot es vol immediatament: les carreres universitàries cada vegada són més curtes per tal de poder obtenir abans les titulacions, les investigacions en molts camps s’orienten a aconseguir escurçar els processos, etc. A la cuina, per exemple, per què hem de tenir un sofregit fent xup-xup hores i hores si una màquina ens el pot fer en pocs minuts? En el món del vi, per què cal tenir un vi mesos i mesos fent criança en bótes de roure, per exemple, si podem macerar-lo en xips que suposadament donen el mateix resultat en molt menys temps? I així en tants i tants processos.\nSembla que s’ha acabat amb aquella màgia que suposava anar guanyant les estrelles Michelin d’una amb una, i que motivava als restaurants que estaven en aquesta dinàmica a anar adoptant processos de millora, d’innovació i sofisticació a poc a poc per anar assolint els requisits que la primera, o la segona o la tercera estrella Michelin demanava. L’assoliment de les estrelles era un plat que s’anava cuinant lentament. Amb el trencament d’aquesta dinàmica, aconseguir tres estrelles Michelin ara només serà una qüestió de recursos. Si es compta amb el pressupost d’inversió necessari, tot es reduirà a obrir el restaurant complint els requisits de la guia i s’aconseguiran les tres estrelles. Fet així, només quedarà pel camí un “petit” detall: la trajectòria del restaurant, o el que és el mateix: l’aval que dona el pas del temps i que certifiquen els clients amb les experiències viscudes.


Coses que potser no sabies d’Emma Watson - Ràdio Flaixbac\nCoses que potser no sabies d’Emma Watson\nAvui s’estrena la tan esperada Beauty and the Beast i és un moment ideal per a conèixer millo l’actriu protagonista:\n- Va néixer a París l’any 1990 i no es va traslladar al Regne Unit fins als cinc anys i, de fet, parla francès d'una manera ben fluida.\n- El paper d’Hermione a la saga Harry Potter va ser el primer que va realitzar de manera professional i per aconseguir-lo va haver de superar fins a 8 audicions, tot i que desde la primera era l’opció preferida de J.K Rowling. Malgrat no tenir experiència laboral, des dels 6 anys va estudiar teatre, cant i ball.\n- La seva participació en les tres darreres pel·lícules de la saga va estar en perill, ja que l’actriu es volia centrar en els estudis. Finalment va acabar els rodatges de Harry Potter i es va treure la carrera de filologia anglesa a la Universitat de Brown. A més, Emma Watson parla d'allò més bé dels seus companys de promoció i assegura que al campus mai no li van demanar un autògraf.\n- El seu color preferit és el blanc, les seves postres estrella són les maduixes amb Nutella, té dos gats, és instructora certificada de ioga, escriu fins a 8 diaris alhora (un per a cada camp de la seva vida) i té pànic a les injeccions i els taurons.\n- Va intentar tenyir-se de rosa però el resultat era tan espantós que es va rentar el cap tres cops al dia fins que va desaparèixer el tint i, parlant de cabells, en acabar el rodatge de Harry Potter es volia allunyar del personatge d’Hermione i va decidir tallar-se els cabells a l’estil “pixie” (molt curtets) encara que, explica, no s’hi va atrevir fins al cap de tres setmanes de pensar a fer-ho.\n- Tots sabem que és ambaixadora de l’ONU però potser és menys conegut que és la dona més jove a aconseguir-ho. A més, ha lluitat sempre per la igualtat entre sexes i el seu discurs a favor de la campanya #HeforShe va ser espectacular.\n- En les entrevistes prèvies a l’estrena de Beauty & Beast Emma Watson ha tornat a lluitar pel dret de les dones explicant que ha donat al personatge tanta independència com ha pogut, que s’ha volgut mostrar com una princesa Disney valenta, autònoma, culta i capaç de dirigir la seva pròpia vida.


Anna Genover i Mas (Girona) és escriptora i guionista.\nLlicenciada en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona. Diplomada per la Universitat de Nova York en cinematografia i en guió cinematogràfic per la Universitat de Califòrnia Los Angeles.\nTot i que de jove, el seu oncle la va batejar com la "Tribulete", l’Anna no va saber, ben bé, a què es volia dedicar fins que va trepitjar terres americanes. Després del seu pas per la UAB, va treballar de periodista free-lance per TVE-Catalunya i de fotògraf per diverses revistes. Gràcies a dues beques va anar als EUA per estudiar cinema i fou precisament a la universitat d'UCLA on s'adonà que amb l'escriptura podria fer i ser, tot allò que volgués.\nPer casualitat i per gust de saber, l'Anna va topar amb la Literatura Infantil i Juvenil. I tot i ser un descobriment sobtat, des de llavors s'hi dedica en cos i ànima perquè "m'ha convertit en una intrèpida jove escriptora". Assegura que de totes les aventures, la més seriosa i la de més responsabilitat és la d'escriure per persones que encara no tenen passaport.\nDocumentació de l'arxiu personal de l'autora.\nFotografies: © Marta Balcells (pòrtic); © Punt Diari i arxiu personal de l'autora.


Germà Capdevila - Domènech no necessita enemics | NacióDigital\nDomènech no necessita enemics\n«Cada cop que Pablo Iglesias obre la boca, Xavier Domènech tremola i es veu obligat a matisar i fer aclariments que cada cop es fan més complicats de justificar»\nper Germà Capdevila, 17 de juny de 2016 a les 00:00 |\nPodemos presenta en el seu programa electoral un corredor central que obvia Catalunya, i la filial catalana En Comú Podem es veu forçada a publicar un article a corre-cuita, signat pel lider nacional Pablo Iglesias i el líder local Xavier Domènech, on defensen aferrissadament el Corredor Mediterrani. El publiquen a La Vanguardia, per cert.\nDomènech explica per activa i per passiva que el referèndum és un element bàsic de la seva proposta electoral. Iglesias va al debat a 4 i en un tres i no res es carrega la peça central de l'imant que pot atreure independentistes cap a Podemos: No hi ha cap línia vermella per formar govern. "Som els únics que guanyem els independentistes". Ahir anunciava que pacificaran Catalunya "per 25 anys".\nIglesias explica sense tremolar-li la veu que un dels seus referents polítics és José Luís Rodríguez Zapatero. L'anomena "el millor president de la història d'Espanya" i fins i tot confessa que és una mena de "conseller via Whatsapp" a qui consulta els seus dubtes existencials.\nZapatero! Potser qui millor personifica l'engany i el menyspreu més mesquí de l'Estat vers Catalunya, i un dels responsables de la marginalitat del PSC, avui una ombra que sobreviu amb pactes municipals amb qui es posi al davant, sigui del color que sigui. Per sempre més, Zapatero i "Apoyaré" seran sinònims de manipulació i de mentida.\nEl pobre Xavi Domènech deu tremolar cada cop que s'aixeca al matí i obre el diari o engega la ràdio. Deu pensar "a veure quina n'han dit ara...", abans de convocar el comitè de crisi de cada dia.\nTanmateix, tot indica que la seva serà la llista més votada el proper 26J. Ja sabem que és una elecció on Catalunya es juga poca cosa, i la gent vota tenint en compte altres variables més enllà de l'eix nacional, però tot i amb això, els partits sobiranistes hauran de fer una reflexió post-electoral profunda.\nPer Carles Viñals Casado el 17 de juny de 2016 a les 20:13\nTranquil, que al Sr. Domènech res d'això li agafa de sorpresa. Forma part del contracte subscrit en el seu día amb el "quefe" de la coleta i li quedà ben clar que tot plegat li entrava en el sou. Que l'home subestimés en el seu moment la feina que li suposaría ja són figues d'un altre paner.\nFelipe González: “El futuro económico de Cataluña es un país de albañiles y camareros”\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 20:09\nEs va deixar d'afegir "... a l'atur" Doncs molts d'aquests "d'esquerres" ja saben que obtindran de la permanència a l'estat espanyol: 53 % d'atur juvenil, tota mena de dèficits per a Catalunya: en beques, justícia, infraestructures, investigació... és a dir, en un futur digne. Això sí, podran celebrar els gols de la roja amb llibertat, visitar el museo del Prado quan vulguin (amb la independència es veu que no podrien), pagar autovies gratuïtes a ls seus "hermanos" madrilenys, ajudes, ordinadors i places funcionarials als seus "hermanos" extremenys, PERs als seus "hermanos" andalusos, AVES buits a cap a en lloc...etc, etc, etc. I viva la Pepa que "España és la mejo" com deia la cançó. Avui en dia els "diferents" partits politics ja no tenen molt marge d'actuació i sentint-ho molt per alguns, l'única diferència està en soltar o no el llast d'Espanya. Un estat en fallida que s'entossudeix en enfonsar la seva "locomotora" per convertir-la en una més de les seves regions.\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 17:55\nEs la CUP Espanyola, no més tenim de veure els de la CUP amb aqui voten el 26-J, a EnComu-Podem...\nPer Jordi M el 17 de juny de 2016 a les 16:25\nEn part, el xai de les 6.03 té raó. Certament, el fet que Pablo Iglesias hagi reconegut explícitament que ni tan sols li posarà als sociates la condició del referèndum per formar govern acompanyat de l'abracabrant reconeixement que 'Somos los únicos que pueden derrotar el independentismo', molt, molt de mal electoral a Catalunya no n'hi farà, primera i principal perquè el gruix el vot a la sucursal pudent no prové de catalans sinó de colons, però també perquè som una porqueria que li baveja a la més mínima a qualsevol Espanya d'esquerres i consegüentment tenim la merda que ens mereixem. El vot català que podia haver set sobiranista i que l'esquerra sucursalista tornarà a arrossegar mercès al simple canvi de rols entre sociates i comunistes (ara són els segons, els que posen les menjadores i els primers els que traginen la palangana), aquest vot de progres que haurien continuant sent sobiranistes si Espanya no hagués llançat al mercat la marca Podemos, aquest vot, per minso que sigui, pot ser determinant perquè més que mai som dos pobles i la cosa va molt ajustada com els marcadors de l'Eurocopa.\nJo tremolo quan obro Nacio Digital i llegeixo al Sr.Capdevila !!\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 16:07\n"els partits sobiranistes hauran de fer una reflexió post-electoral 26-J profunda". L'haurien d'haver fet ja després del 27-S i del 20-D !!!!!!!!!!!!!!!!!\nes falta de personalidad\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 11:15\nSi cuando abre la boca Iglesias el sr.domenech tiembla es por falta de personalidad y esto es lo primero que se necesita para ser un representante digno de la izquierda unionista en Catalunya.\nLa reflexió és molt fàcil de fer.\nO l'independentisme es capaç d'assolir una notorietat als mitjans de comunicació de masses similar a la que té l'anticatalnisme o els 10% 20% de vots influenciables pels mitjans de comunicació de masses s'han de donar per perduts.\nLes menjades de coco funcionen\nPer Berlin el 17 de juny de 2016 a les 11:09\nEls independentistes em de reconèixer que la propaganda mediàtica de la caverna sobre totes les plagues que cauran sobre Catalunya si es separa de Espanya ha calat dins la poblaciò catalana. Molta gent te por i per això passaran a votar Podemos, que els hi donarà pel cul com han estant fent tots els governants d' Espanya dominats sempre per uns poders fàctics neofranquistes. Encara que el Pablito tingui bones intencions amb Catalunya, hi haurà coses que no el deixaran fer per molt que hagi guanyat les eleccions, entre elles convertir Espanya en un país federalista o donar a Catalunya més competències. Perquè la gent perdi la por, o bé s' ha d' estar en una situaciò límit a la que el govern espanyol ja s' encarrega que no arribem pq no es doni la "revoluciò" d' una majoria inmensa de catalans, o bé les forces independentistes haurien de convèncer a tots aquest innocents que mai serà com ells s' imaginen i això és molt difícil, s' hauria de tenir una poblaciò molt ben informada en economia, dret, història, política cultural. Als yayus aquests amb els que va jugar a dominó en Rivera nomès cal que els amenacis en que no cobraran la pensiò i per molt que els hi expliquis com va el sistema, votaran de tot menys un partit independentista.\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 10:13\nÉs lògic que el referèndum no sigui cap línia vermella per a Podemos. Què li importa a un votant de fora de Catalunya el referèndum dels collons, els importa fer fora al PP i col·locar-s'hi ells. I què dir de la suma de Podemos + PSOE per formar govern, escoltant a la Diaz queda més que clar que als catalans no ens donaran ni el bon dia, com a molt uns mirallets de colors per a que estiguem entretinguts discutint-nos entre nosaltres. Per tot plegat, el vot sobiranista pot ser molt més important del que sembla. Si Podemos + PSOE no sumen, els diputats sobiranistes poden vendre els seus vots a canvi de dia i hora per el referèndum.\nMenys reflexions i més votar ERC o Convergència que son els únics que ens defensaran!\nfem un simil\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 08:23\ncada cop que la CUP obre la boca, CDC i Junts per el si tremolen.\nSempre la mateixa pedra per caure dos i tres cops\nPer Anònimus el 17 de juny de 2016 a les 08:08\nEstimat Capdevila, als sobiranistes ens passa tres quarts del mateix: no necessitem enemics si tenim la CUP per espatllar-ho tot. Però com sembla que oblidem ràpid (Prometo que apoyaré) i no aprenem, molts catalans votaran Podemos i la pastanaga, de nou....\nI no volen adonar-se.......\nPer Ovella esgarriada el 17 de juny de 2016 a les 06:03\nMolts independentistes, amb la seva escassa capacitat d'anàlisi i intel·lectual, no volen adonar-se de que l'èxit de BCN en comú i Podem a Catalunya no te res a veure amb que vulguin o no un referèndum ja que dins les seves files gairebé ningú ho vol, el seu èxit és que és l'única formació d'esquerres a Catalunya que, excepte algun dirigent, no és independentista\nDe separatistes només hi ha dos partits que concorren el 26 juny 2016: Convergència i l'ERC.\nPer Anònim el 17 de juny de 2016 a les 01:59


Tarragona, escenari del rodatge de 'Todos mienten', la nova sèrie original de Movistar+ creada per Pau Freixes — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › La ciutat › Notícies › Notícies 2020 › Tarragona, escenari del rodatge de 'Todos mienten', la nova sèrie original de Movistar+ creada per Pau Freixes\nImatge del making of de 'Todos mienten' al Complex Educatiu de Tarragona. Foto: ©Daniel Escale\nTarragona és un dels escenaris del rodatge de Todos mienten, la nova sèrie original de Movistar+ creada per Pau Freixes. El Complex Educatiu de Tarragona ha estat durant cinc dies la localització tarragonina de la filmació, amb el suport de la Tarragona Film Office, l'oficina d'atenció als rodatges del Patronat Municipal de Turisme.\nEl rodatge de Todos mienten, la nova sèrie original Movistar+ produïda en col·laboració amb Filmax, va arrencar el passat 5 d’octubre i té lloc a diferents localitzacions de Tarragona, Barcelona i Girona durant dotze setmanes. Durant cinc dies, el Complex Educatiu de Tarragona ha estat una de les localitzacions principals de la sèrie on, a més dels actors, han participat fins a cent figurants locals per jornada.\nPau Freixas (Polseres vermelles, Sé quién eres) és el creador, director i guionista d’aquest thriller de sis episodis, que compta amb un ampli elenc d'actors i actrius ben coneguts pel públic: Irene Arcos i Lucas Nabor en són els protagonistes, juntament amb Natalia Verbeke, Miren Ibarguren, Leonardo Sbaraglia, Juan Diego Botto, Ernesto Alterio, Eva Santolaria, Amaia Salamanca, Jorge Bosch, Carmen Arrufat i Berta Castañé.\n'Todos mienten', una sèrie original de Movistar+\nCreada per Pau Freixas\nGuió - Pau Freixas\nDirecció – Pau Freixas\nEpisodis: 6 x 45'


Perd la vida un matrimoni contagiat de Covid a Espanya amb poques hores de diferència\nTots dos patien patologies prèvies\nper Redacció 25/01/2021 14:30h\nPerd la vida un matrimoni contagiat de Covid a Espanya amb poques hores de diferència| Catalunya Diari\nGalícia s'ha posicionat com una de les comunitats més afectades de la tercera onada de coronavirus, i la situació allà cada dia es complica més. Dijous passat, 21 de gener, la comunitat va haver de lamentar dues morts més, ja que un matrimoni va morir amb poques hores de diferència mentre estaven ingressats a l'hospital.\nLa dona, de 81 anys, i l'home, de 80, van contraure el virus i van haver de ser traslladats a l'Hospital de Montecelo, a Pontevedra. Però, la malaltia va resultar mortal per a la parella, que, a més, presentava patologies prèvies, i finalment els dos van morir. Amb la defunció d'aquest matrimoni, ja són 94 les persones que han mort a causa de la pandèmia a l'àrea sanitària d'aquesta localitat gallega.\nTot i que l'edat mitjana dels decessos supera els 70 anys, també s'han donat casos de persones que no arribaven als 60. I, per aquesta raó, les autoritats sanitàries gallegues han demandat molta prudència a la població, a més que han advertit que hi ha hagut un repunt de positius demolidor a Pontevedra. Segons l'informe publicat el dijous, 21 de gener, en tan sols 24 hores han tingut lloc 214 contagis, una xifra que mai havia sigut tan elevada en aquesta localitat.\nSituació molt preocupant a Galícia\nAquest no és l'únic municipi que presenta males dades epidemiològiques. La situació actual a Galícia és molt preocupant, tant és així que fins i tot Alberto Núñez Feijoó, el president gallec, ha admès que procediran a endurir les mesures a tota l'autonomia per la difícil situació que estan travessant, i que sembla complicar-se més amb cada dia que passa. «Totes les dades són dolentes. Dolentes sense cap condició ni de matís», ha lamentat.\nMés de 1.700 contagis s'han confirmat en tota la regió en tan sols 24 hores, fet que ha suposat un nou rècord en la pandèmia. El president gallec, a més, ha assenyalat que l'impacte de la tercera onada serà dur i serà «superior en nombre d'hospitalitzacions i en UCI» a la primera. Unes paraules que han estat corroborades per una infermera del Complex Hospitalari Universitari de La Corunya i que ja s'ha començat a veure en els centres mèdics.\nSegons la informació que ha atorgat 'El Faro de Vigo', durant les últimes hores han ingressat 74 persones en els hospitals per coronavirus: 53 en els hospitals del Chop, 12 al Quirón Salut, i 9 a l'Hospital do Salnés. Tot i que això suposa que els pacients ingressats a planta pugin a 88, no s'ha produït cap ingrés a la Unitat de Cures Intensives.\nD'aquesta manera, el còmput acumulat de persones contagiades des del passat mes de març a Galícia s'ha elevat fins als 8.528, dels quals 7.064 han aconseguit superar la malaltia i 94 han mort, entre ells el matrimoni de 80 i 81 anys.\nUn increment d'infectats que ha preocupat massa a Sanitat, que ja va manifestar dimarts passat, 19 de gener, abans de superar el rècord de contagis, que es manté expectant davant l'estable i elevada ocupació de llits de crítics. Tal és la situació que han començat a experimentar els hospitals, que fins i tot s'ha pres la decisió de restringir les visites a l'estrictament imprescindibles i posposar les operacions no urgents.\nTot i que hi ha 115 municipis amb restriccions màxims a Galícia, Alberto Núñez Fejioó ha destacat la necessitat d'imposar mesures més dures per intentar millorar la situació epidemiològica, una cosa que es durà a terme durant els pròxims dies. El president gallec ha defensat que aquestes no seran aplicades amb la finalitat «d'incomodar» a la població, sinó amb la intenció de «salvar vides».\nDetecten una nova (i simple) manera de saber si tens la Covid: mira't la pell\nL'avís del Govern amb les mascaretes: «Ens preocupa veure'n tantes de colors al metro»\nSanitat Galícia Alerta Sanitària


Sóc Sara A l'Haj, nascuda a Síria, Doctora en Belles Arts de la Universitat de Granada (2020). Vaig venir a Espanya fa 9 anys aproximadament. I aquí a Granada vaig fer els meus estudis superiors.\nPerò la meva passió sempre ha estat el maquillatge en general i especialment el maquillatge artístic a causa de els meus estudis en Belles Arts. Per aquest motiu vaig realitzar n curs professional on vaig aprendre tot tipus de tècniques i sistemes de maquillatge: maquillatges socials per a tots els esdeveniments, maquillatges d'efectes especials i teatre, i em vaig especialitzar en maquillatge creatiu artístic, amb tot el que això comporta (creació de plantilles i face chart, dissenys de maquillatge, recerca de tècniques i elements i processos diferents, i les seves possibles aplicacions tècniques, de manera que em permet enfocar la meva creativitat.\nM'agrada molt treballar en equip i he participat en projectes professionals de diferents sectors (moda, cinema, teatre, etc.). En aquest sentit he col·laborat sovint amb altres professionals com a fotògrafs, dissenyadores de moda, de joies, etc., tant per a treballs externs com per a dissenys propis. D'altra banda, donada la situació pandèmica de l'últim any, he experimentat a fons el concepte d'automaquillatge com una forma de qüestionar i explorar-me a mi mateixa, generant múltiples personatges en què he habitat per unes hores.\nPer tot això m'agradaria formar part d'aquest grup artístic Kudwa per poder créixer junts i crec que, tot i que les nostres situacions puguin ser una mica complicades, som capaços d'afegir molts colors a la vida quotidiana.\nSegueix Sara a instagram: https://www.instagram.com/susee_mua/


els raves per les fulles: Mas d'Enric, la presó de luxe per a delinqüents vip, gairebé en ruïnes\nMas d'Enric, la presó de luxe per a delinqüents vip, gairebé en ruïnes\nCentre penitenciari de Mas d'Enric. (EFE)\nSuïcidis, incendis, despotisme ... la presó de luxe creada Artur Mas que va inaugurar a corre-cuita perquè la CUP li anava a desallotjar de la Generalitat. amb el d'allotjar a persones properes, empresaris del 3% o polítics d'alt estànding que llavors es va considerar com un un hotel de luxe, en menys d'any o mig ja és gairebé una ruïna. Menys d'un any i mig després, els incidents s'han multiplicat al ritme de les denúncies.\nManca de personal, presos joves barrejats amb adults, dos suïcidis (un al juny passat i un altre el mes de gener), dos incendis (també en els mateixos mesos), mòduls controlats a distància però sense poder veure les seves càmeres, problemes amb el gerent , destitució comandaments crítics ... la presó de luxe inaugurada per Artur Mas a corre-cuita a finals de desembre de 2015 a Tarragona, la presó futurista en la qual no van escatimar diners per dotar-la de les més modernes tècniques de seguretat i de confortabilitat, és gairebé una ruïna.\nLa presó disposa d'una piscina de 25 metres de llarg, pissarres electròniques i tàctils en tots els mòduls, reproductors de CD i televisió a totes les sales ... Fins i tot la fusta del sostre del poliesportiu es va fer importar des d'Austràlia. "Tenim un règim penitenciari que està al nivell dels millors d'Europa", va dir en la inauguració un llavors ufanós Artur Mas, que d'allí a escassos dies hauria d'abandonar la presidència de la Generalitat descavalcat per la CUP. Era el 28 de desembre. Un mal dia per fer afirmacions per ser el dia dels Sants Innocents, però que podria justificar el que els funcionaris de presons catalans veiessin reduït el seu sou en un 15% i que la seva interinitat sigui del 80%. Potser per això la superstició es va fer realitat pocs mesos després. "Entre altres coses, a la presó li falta el més important: l'Administració no va escatimar en despeses i en muntar la impressionant piscina, però no inverteix en el bàsic, que és el capital humà", explica Juan Luis Escudero, responsable de presons del sindicat CSIF.\nUn exemple: la presó té 65.636 metres quadrats i 618 cel·les distribuïdes en set mòduls. A cada mòdul hi ha cinc aules per a formació, on s'havien de realitzar classes i tallers. Doncs bé, aquestes aules "no s'utilitzen perquè no hi ha educadors, psicòlegs o juristes", afegeix el sindicalista. També Estrella Puig, delegada de CCOO, és crítica amb l'Administració. "Falta personal. Si hi ha una sola incidència amb un funcionari, està tan just el servei que el tema es descontrola ". La presó disposa d'moderníssims controls de seguretat, amb càmeres a totes les portes. Aquestes càmeres es controlen des de les garites on s'han d'ubicar els funcionaris. Però hi ha tan pocs que els d'una garita han d'obrir portes que corresponen a una altra garita. I així, no tenen càmera que els enviï imatges i no saben a qui obren o tanquen una porta.\nUna situació il·legal sens dubte\n"Les cabines de búnquer des de les que es controlen els accessos als mòduls s'obren a cegues i això posa en perill la seguretat, no només dels propis interns sinó dels treballadors de la presó", denuncia Escudero. La presó està a meitat de la seva capacitat i a ella es va traslladar la plantilla de l'antiga presó de Tarragona, més alguns funcionaris de Barcelona. Però, tot i així, com és molt més gran que l'anterior presó, necessita molt més personal. "El dèficit diari per cobrir els tres torns és de 50 funcionaris", remata el dirigent del CSIF. A hores d'ara, el nombre total de persones que hi treballen és de 200 per a una població reclusa de 400 interns. Però el repartiment de tasques és tal que de vegades un sol funcionari ha de tractar amb un mòdul de 50 interns o ha de fer funcionar dues cabines de control de diferents mòduls.\nMoment del trasllat de presos des de l'antiga presó de Tarragona al centre de Mas d'Enric. (EFE)\nNo obstant això, hi ha una altra situació molt greu: Puig assenyala que encara queden quatre mòduls buits, entre ells un de joves. I els reclusos joves es barregen amb els adults. "És una situació il·legal per llei", subratlla. Escudero afegeix que "els joves han d'estar separats. Se'ls havia de tenir en un mòdul, però estan barrejats amb els adults, violant el reglament ". Per aquest dirigent sindical, "la presó està a la meitat de la seva capacitat, però ja en la primera fase es va obrir en precari". I la cosa va de mal en pitjor. Si s'obrís un mòdul exclusivament per a joves, es necessitarien, almenys, tres funcionaris més per torn. I són tres torns al dia.\nA finals del mes de maig, sis mesos després de la seva inauguració, va ocórrer el primer incident greu: els interns es van plantar i es van negar a entrar al menjador en protesta per la mala qualitat del menjar. Dies després, en la matinada del 7 de juny, un reclús va calar foc al seu matalàs, també en protesta pel menjar. Aquella nit havia sol vuit funcionaris treballant i no van poder evitar el greu incident: 90 interns van haver de ser traslladats a l'pati-cinc van haver de ser ingressats a l'hospital de Santa Tecla per inhalació de fum. Arran d'aquest incident, CSIF ha denunciat "que als luxes que venien inherents amb el centre penitenciari de Tarragona seguirien problemes perquè era una presó feta des dels despatxos, amb una arquitectura efímera, luxes de principiant i cap consell dels professionals de presons ".\nEl 'imperi del terror'\nEl sindicat assenyalava que "a primera vista, Mas d'Enric sembla molt bonic perquè tot està pensat de cara a la galeria. La realitat és molt diferent i advertim del perill que suposa que moltes dependències del centre es troben sense ventilació natural. Què passaria si fallessin els sistemes de ventilació en el mes d'agost? Tot passa per construir un centre penitenciari com un hotel resort en lloc de prioritzar la seguretat i les condicions laborals dels treballadors penitenciaris ".\nL'expresident de la Generalitat Artur Mas. (EFE)\nCSIF va fer pública recentment una altra protesta, amb manifestació davant la presó inclosa. "Falta de personal, manca de valoracions psicosocials establertes per llei, il·legalitat en la convivència de mòduls [conviuen en els mateixos mòduls joves i adults], manca de llibertat sindical i el despotisme i nepotisme de la gerència són algunes de les reivindicacions dels treballadors d'aquest centre, que diuen treballar sota el 'imperi del terror ", deia un comunicat d'aquest sindicat.\nEstrella Puig reconeix que "hi ha problemes amb el gerent, que és també el responsable de relacions humanes. Aquest senyor concedeix dies als funcionaris i regula les vacances i les festes al seu gust. Si vas a demanar els dies que et corresponen per llei, posa traves i el que fa són resolucions arbitràries depenent de si li caus bé o malament. Manté una relació dèspota amb la plantilla, quan ha de comprendre que no treballem per a ell, sinó per a l'Administració. Jo sóc una funcionària de la Generalitat, no d'aquest senyor ".\nL'Administració no va escatimar en despeses i en muntar la impressionant piscina, però no inverteix en el bàsic, que és el capital humà\nEls sindicats CCOO, CSIF i IAC-CATAC van signar un comunicat conjunt on acusaven a l'alt càrrec de la presó de capritxós, "que aprova i denega vacances i hores d'assumptes personals segons li ve de gust o segons qui li ho demani, que coacciona interins per que renunciïn a les vacances [irrenunciables per llei], que denega hores sindicals, protegides per llei orgànica, que es treu de la màniga normatives que no li corresponen, arribant al punt d'exigir en una de les normatives que qualsevol petició fora del quadrant mensual se li demani directament a ell, al seu despatx, de 14 a 15 hores, com si no hi hagués una oficina de gestió de relacions humanes, amb quatre funcionaris, una encarregada i un cap ".\n¿Represàlies amb els crítics?\nTambé hi ha problemes per la destitució d'un delegat de CCOO que era cap d'unitat. Aquest delegat va anar a l'escola de Mollet, "i no només això: ha estat formador de funcionaris fins i tot. Ara diuen que no està capacitat per al lloc. El que passa és que, quan va arribar i al veure les deficiències que hi havia a la presó, va protestar i va demanar reformes i més personal. És a dir, de cop i volta es va convertir en incòmode per a l'Administració ", explica Estrella Puig. Els sindicats acusen directament al responsable de relacions humanes d'haver cessat a aquest delegat i ara pretendre cessar "com a coordinadora de guàrdia" a una altra delegada sindical, "cosa per a la qual no té cap competència, atès que és un càrrec que han de triar els companys de guàrdia ". A més, subratllen, "admet sense cap tipus de pudor que vol coordinadors afins a ell, que li facilitin la feina. El que faltava és que, ara, alguns funcionaris li hagin de fer la feina bruta ", diu un comunicat conjunt de les centrals sindicals.\nDes de la Generalitat s'admet que hi ha manca de personal. "Sabem que hi ha queixes del personal, que escoltem amb interès. I quan ens arriben aquestes queixes, les analitzem i tenim en compte les seves aportacions per millorar el funcionament de les presons ". Neguen, però, problemes amb el directiu de Mas d'Enric i molt menys que hagués represàlies contra el delegat de CCOO. "Els càrrecs no tenen res a veure amb l'afiliació sindical de cadascú", responen lacònicament a les acusacions que es fan des dels sindicats\nEtiquetas: CCOO, CSIF, Estrella Puig, IAC-CATAC, Mas d’Enric\nDognon Médard 23 de marzo de 2017, 12:33


Millors tòners de creixement del pèl: els nostres 10 millors pics | CAT.Hair-Action.COM\nMillors tòners de creixement del pèl: els nostres 10 millors pics\nLlúcia Miró ــ 4 Octubre 2018\nLa caiguda del cabell és un trastorn de salut comú que les persones experimenten almenys una vegada a la vida. Cada segona persona es troba amb podria estar patint d'un o altre tipus de problema de cabell. Mentre que un pot estar desanimat amb la pèrdua de cabell aguda, l'altre pot estar tractant de desencadenar el cabell opac i molt arrissat. En resum, la llista de problemes del cabell és bastant llarg. Afortunadament, cap problema cabell és incurable. A l'Índia, un es troba amb centenars de tònics capil·lars que ajuden a revitalitzar el cabell. A més, existeixen àmplies medicaments i tractaments es pot aprofitar per desfer-se dels problemes del cabell. Si vols passar a ser un d'ells, aquí hi ha una llista que conté els tònics per al cabell 10 superior que pot provar per revitalitzar el creixement del cabell.\nTop 10 tònics creixement del cabell a l'Índia\nRecollint els 10 tònics del creixement del pèl superior d'una gran varietat de productes pot ser difícil. D'altra banda, aquests productes-vitalitzant pèl difereixen en la seva àrea de funcionament. La llista es compon dels productes més populars, que són fàcilment disponibles a tot arreu. Si bé la compra d'un tònic per al cabell, s'ha de considerar alguns conceptes bàsics. En primer lloc, els principals components del producte s'han de tenir en compte. En segon lloc, cal esbrinar si el producte implica cap risc o factor al·lèrgica, i finalment el cost del producte.\n1. Livon pèl de guany Tonic\nComprar Livon pèl de guany tònic per ₹ 657.00 @ www.amazon.in/livon-hair-gain-tonic\nAnuncien amb freqüència a la televisió, el guany del cabell Livon tònic és un popular tònic de creixement del pèl disponibles a l'Índia. El producte ajuda a prevenir la contracció del fol·licle del pèl amb eficàcia. Aquest producte pretén contenir una fórmula energitzant arrel que accelera el creixement del cabell.\n2. Aloe Veda bhringaraj cuir cabellut Tonic\nEl producte és una bona combinació d'oli bhringaraj (Eclipta Alba) i altres herbes naturals com Amla, extractes d'arrel de regalèssia l'Índia, oli de coco, llet de coco, oli de Neela Amari, llet de cabra, llet de búfala i llet de vaca. L'ús regular d'aquest oli nodreix el cuir cabellut generosament. Es enforteix els fol.licles pilosos, inhibeix la caspa i proveeix al creixement del pèl.\n3. L'enfortiment del pèl VLCC Aroma Oli\nL'enfortiment de compra VLCC de pèl d'oli Per ₹ 640.00 @ www.amazon.in/vlcc-aroma-hair-strengthening-oil\nVLCC, una marca famosa a l'Índia, ha arribat amb àmplies productes de salut i bellesa. Aquest producte de VLCC és un tònic integral per al cabell que evita la caiguda del cabell i promou el creixement del cabell. Segur d'usar, aquest producte val la pena provar.\n4. Oli de rescat del colom Elixir hairfall\nComprar Dove Elixir hairfall Oli de rescat per ₹ 138.00 @ www.amazon.in/dove-elixir-hairfall-rescue-oil\nOli en el cabell Dove Elixir hairfall rescat és ideal per ser utilitzat de forma regular. Aquesta és una fórmula no enganxosa per a la nutrició i la reposició dels cabells. Carregat amb herbes naturals, aquest és un altre gran tònic per al creixement del cabell.\n5. Lotus Herbals Kera-Veda actius vegetals tònic-Hairoots\nComprar Lotus Herbals Kera-Veda Per ₹ 356.00 @ www.amazon.in/lotus-herbals-kera-veda\nAquest producte del Lotus ajuda en el subministrament de nutrients essencials a les arrels del cabell i el cuir cabellut. Promou el creixement del cabell i revitalitza el cabell. A més, aquest oli controla l'allau de la caspa i neteja el cuir cabellut suaument.\n6. Khadi ayurvèdica nou creixement del pèl Tonic\nComprar Khadi ayurvèdica nou creixement del pèl tònic per ₹ 264.00 @ www.amazon.in/khadi-ayurvedic-hair-regrowth-tonic\nUn producte completament ayurvèdica, tònic Khadi la regeneració dels cabells conté una gran quantitat d'ingredients naturals que fan molt bé al cuir cabellut i nodreixen el cabell. L'ús regular del producte pot mostrar una millora real segons el demandat pels fabricants.\n7. L'Oreal Paris Tardor reparació 3X del hairfall Tonic\nCompra L'Oreal Paris hairfall Reparació Per ₹ 2.479,00 @ www.amazon.in/loreal-paris-hairfall-repair\nMoltes persones que pateixen de caiguda del cabell han informat aquest tònic per ser útil. El producte conté una fórmula a força d'arginina que ajuda a construir la fibra capil·lar trencat i augmenta la microcirculació a les arrels dels cabells.\n8. Biotique Bio bhringaraj Creixement fresc oli del pèl Terapèutic\nComprar oli del pèl Biotique Terapèutic Per ₹ 135.00 @ www.amazon.in/biotique-therapeutic-hair-oil\nUn producte tot terreny, Biotique tònic fresc és perfecte per a qui prefereix l'ús de productes naturals. Adequat per a tot tipus de cabell, l'aplicació regular d'aquest oli ajuda a nodrir el cuir cabellut i revitalitzar el creixement del cabell.\n9. Paquet de pèl Jovees\nJovees paquet de cabell és un producte còmode per a la butxaca que ha guanyat popularitat a tot arreu dins d'un curt temps del seu llançament. La fórmula conté una gran combinació d'herbes com bhringaraj, Amla, Palasbeej i Jatamanasi, que són considerats els millors per al creixement del cabell.\n10. Oli de pèl Sesa\nComprar oli del pèl de SESA per ₹ 90.00 @ www.amazon.in/sesa-hair-oil\nUna nova addició a la llista, oli per als cabells Sesa és un altre producte del creixement del pèl que és molt apreciat àmpliament per tota l'Índia. Enriquit amb la bondat d'herbes naturals, aquest oli es compromet a prevenir la caiguda del cabell i el creixement del cabell impuls al mateix temps. Si no desitja que un tònic comprat a la botiga, aquí és una recepta per a un que pot fer a casa.\nBricolatge - fet a casa Tònic de pèl per al creixement del pèl\nL'oli de mostassa, llavors de fenigrec i, per descomptat, vostè ha de saber com treballar amb l'estufa!\nPortarà al voltant de la meitat d'un litre d'oli de mostassa.\nAboqui tot en una cassola el qual es va a escalfar més tard.\nPrengui algunes llavors de fenigrec. (No cal fer l'art cor com jo)\nCaiguda de la meitat de la quantitat indicada (al cor) a la paella que conté oli.\nEncendre l'estufa i poseu la safata que conté l'oli a foc lent. No bulli l'oli, mantenint en alt la flama. Espereu que les llavors es converteixen lentament negre. Això portaria a uns 10 - 15 minuts.\nAra apagueu l'estufa i posar la paella a un costat durant 30 minuts més o menys, permetent que l'oli es refredi.\nDesprés d'aquest temps, el tamís cap a fora l'oli en una ampolla o qualsevol recipient d'emmagatzematge preferible. Rebutjar les llavors.\nEs pot veure clarament la diferència en el color de l'oli. L'oli de mostassa és generalment de color marró daurat on s'ha tornat marró negrós amb essència de fenigrec després escalfant amb les llavors. No només això, sinó que també canvia la fragància; es pot reconèixer l'essència de fenigrec per olorar l'oli.\nAquí el tens - el teu propi tònic creixement del cabell fet a casa!\nOli del teu cabell amb aquesta poció una nit abans de planificar per rentar-se els cabells. Si no és així, el massatge amb ell almenys 1 hora abans de rentar-se el cap, però l'antiga idea seria donar millors resultats en la meva experiència. És a dir que, sense treball dur i hi ha un procediment de múltiples passos a seguir cada tres dies.\nConfiar en mi; Sóc la prova vivent que aquest tònic funciona com màgia! No només millora el creixement del cabell sinó que també converteix els cabells marró llarg d'un període d'ús. Si succeeix que com cabell castany, utilitzar alternativament amb oli de pèl amla. He passat en aquesta recepta a molts dels meus amics i la majoria d'ells han estat testimonis de grans resultats.\nSuggeriments de canvis alterns\nVostè pot barrejar aquest tònic amb oli d'oliva en quantitat igual o menor si es vol tenir tant en longitud i volum. En el personal, aquest tònic augmenta la longitud i l'oli d'oliva augmenta de volum per al cabell; és per això que li suggereixo que provi aquesta combinació també.\nNota: Has de ser pacient i fer que una part del seu règim de cura del cabell de forma permanent perquè el pèl no creix durant la nit a menys que estigui descendent de Rapunzel! Aquest tònic-fàcil de fer per al creixement del cabell és segur que li donarà el pèl dels seus somnis. No provar-ho i tornar a compartir la seva experiència amb nosaltres!\nMillor color borrós Colors disponibles - els nostres 10 millors pics\nEls millors xampanys de l'Himàlaia: els nostres 6 primers\nCom utilitzar Amla per al creixement del cabell\nLes millors espatlles Loreal disponibles: els nostres 5 primers\n4 productes essencials per a la cura del cabell per provar This Monsoon\nEls millors xampús per als cabells grisos - els nostres 8 millors pics\nCom s'utilitza l'oli de coco per a la caspa\nEls millors xampús Avon disponibles: els nostres 10 primers\n12 verdures meravelloses per al creixement del cabell


VI Parlament Català de les Religions - Diari de Girona\nVI Parlament Català de les Religions\nenric vendrell i aubach 24.10.2015 | 00:00\n«Per tal que al nostre País el diàleg interreligiós avanci decididament ens cal més implicació de l'Església Catòlica»\nL'any 1893 se celebrà a Chicago el I Parlament de les Religions del Món. Des de llavors aquesta trobada mundial ha fet un llarg i interessant camí fins aquest cap de setmana, en què s'ha celebrat a Salt Lake City precisament també el VI Parlament.\nVa ser després d'haver-se celebrat a Barcelona el IV Parlament de les Religions del Món que Catalunya va decidir organitzar el Parlament Català de les Religions. Des d'aquell I Parlament de Barcelona l'any 2005, passant després per Manresa, Alacant, Lleida i Perpinyà, també Catalunya ha fet un camí fins arribar a aquest VI Parlament que hem celebrat a Girona.\nDies enrere vaig llegir que Jaume Angelats, delegat episcopal per al Diàleg Interreligiós del bisbat de Girona, explicava que la motivació d'aquesta VI trobada era «simbolitzar el desig d'aplegar -en un clima religiós- la multiplicitat de maneres de veure i de viure la dimensió espiritual de l'existència, en una societat plural com la catalana, tot considerant que fomentar àmbits de diàleg entre persones incentiva les capacitats de col·laborar plegats en la construcció d'un món més just, solidari i pacífic».\nD'aquestes paraules d'en Jaume Angelats m'interessa destacar-ne dues: diàleg i col·laboració.\nDoncs bé, com a director general d'Afers Religiosos vull compartir que també el Govern treballa per fomentar el coneixement, el diàleg i la col·laboració per tal d'anat bastint un autèntic marc de convivència interreligiosa. Hi ha una autèntica coincidència entre les motivacions d'aquesta trobada i la feina que mirem de fer des de la Direcció General.\nTot sovint ens passa que pensem més en la feina que ens queda per fer que no pas en la feina que ja hem fet. És normal, és la condició per avançar, cal mirar endavant. Però hem fet un camí del que podem estar-ne raonablement satisfets. Diguem-nos-ho!! Felicitem-nos-en !! Felicitats a tots els qui heu cregut, creieu i treballeu per la convivència interreligiosa!!\nI la meva felicitació a tots els que han fet possible aquest Parlament a Girona, a tots els que han treballat per tal que tot estigués a punt. Moltes gràcies a tots els organitzadors: gràcies a Vivarium Gerisena, gràcies a la Xarxa Catalana d'Entitats de Diàleg Interreligiós, gràcies a l'Associació Unesco per al Diàleg Interreligiós (AUDIR) i gràcies a la Delegació Episcopal per el Diàleg Interreligiós del Bisbat de Girona.\nEn alguna ocasió he dit públicament que per tal que al nostre País el diàleg interreligiós avanci decididament ens cal una major implicació de l'Església Catòlica. Per tant, deixeu-me que agraeixi d'una manera especial la participació del Bisbat de Girona en aquesta trobada. Moltes gràcies.\nI deixant de banda el Bisbat de Girona, les altres entitats organitzadores sé que són tres, però deixeu-me que les englobi en una sola: l'Associació Unesco per al Diàleg Interreligiós, l'AUDIR, que acaba de ser premiada pel Govern de Catalunya. Aquesta setmana passada l'Associació Unesco per al Diàleg Interreligiós rebia de mans de la consellera de Governació i Relacions Institucionals el V Memorial Cassià Just.\nAUDIR és l'entitat catalana que ha esmerçat més esforços per difondre el diàleg interreligiós a Catalunya, gràcies a l'organització de les diferents edicions del Parlament Català de les Religions, gràcies a la revista Dialogal i gràcies a la coordinació de la xarxa que agrupa entitats de Perpinyà a Alacant, i de Lleida a Mallorca. Tot això li ha donat la base necessària per representar el nostre país en organitzacions mundials i ser impulsora d'iniciatives internacionals per la pau.\nL'AUDIR aplega persones de diverses conviccions que s'agrupen per pròpia iniciativa per dialogar i per promoure el diàleg arreu del País i del món, amb un objectiu indissimulat d'afavorir la convivència, el respecte per la diferència i la dignitat de totes les persones, més enllà del gènere, l'edat, la confessió, l'origen o l'opció sexual.\nAquesta conjunció de treball de base i perspectiva global s'adequa perfectament a la intenció del Govern de la Generalitat com a institució convocant del Memorial Cassià Just. Aquest guardó va ser creat el 2010 amb la voluntat de dur a terme un reconeixement a les persones i les institucions que s'han significat per les seves aportacions a la construcció d'un espai comú de convivència de la pluralitat d'opcions religioses. I si l'AUDIR respon indubtablement a aquest propòsit.\nLa Direcció General d'Afers Religiosos s'ha centrat els darrers anys en els objectius de donar a conèixer la diversitat religiosa existent a Catalunya i difondre la realitat i l'actualitat religiosa a casa nostra, i en aquest esforç ha coincidit, sens dubte, amb l'Associació Unesco per al Diàleg Interreligiós. L'AUDIR ha estat un magnífic exemple de com el procés de globalització renova la nostra societat, i com aquesta societat es dota de les eines que necessita per evolucionar cap a una convivència més inclusiva i cap a la construcció, des del nostre país, d'un món més respectuós.\nI per acabar, una petició a tots els que heu assistit a aquesta trobada. Hem fet camí, però hem de seguir fent camí; i el País necessita que el fem plegats. Per tant, la petició és que no defalliu. Endavant!


Yayo Herrero: «Les xarxes d’autoorganització les veig com una estratègia d’autodefensa» | SETEMBRE\nEntrevista a Yayo Herrero, antropòloga, educadora social i enginyera tècnica agrícola, una veu potent del feminisme i l’ecologisme\nConvidada a Osona en motiu de la fira alTERna’t i el certamen literari El Porc del Demà, defensa que cal pensar altres formes de produir, consumir, treballar i protegir la gent\nMar Carrera Vendrell | 23/10/2020 a les 12:02h\nArxivat a: Setembre social, Yayo Herrero, entrevista, ecofeminisme, ecologia, ecologisme, feminismes, món cooperatiu\nYayo Herrero és una comunicadora precisa, una persona que s’esforça per ser compresa, propera. Predica amb l’enfocament de la sostenibilitat de la vida, perquè, admet, funciona fins i tot en ambients ‘hostils’ ideològicament: «Qui et pot negar que a l’extrem depenem de la natura i dels vincles i el treball que altres persones fan per a nosaltres?». En el context de la pandèmia de la Covid-19, denuncia la invisibilització de les ‘mestresses de casa’ i proposa que les xarxes de suport mutu cristal·litzin en institucions. En l’entrevista, reflexiona sobre estratègies socials, polítiques i educatives per combatre el sistema econòmic capitalista, sense oblidar que la seva és només una mirada situada.\nEl concurs literari El Porc del Demà ha posat el focus en els impactes de la indústria càrnia catalana. A Osona, per exemple, existeix un macro-escorxador, Patel, on es maten 7.000 porcs a diari i que depèn del grup Vall Companys. Amb quines eines es pot fer front als grans grups, que es mouen en les dinàmiques del sistema alimentari global?\nUna línia de treball és la de pressionar per canviar la política gran. El desequilibri de poder no ve pel fet que les empreses tinguin un gran dineral, sinó perquè es mouen en un marc polític normatiu i legislatiu que els deixa fer. Es diu que el poder econòmic ha passat per sobre del poder polític, però crec que cal matisar força. Per poder permetre el neoliberalisme, ha calgut regular quasi tots els aspectes de la vida. Crec que el paper dels sindicats és fonamental, dels moviments ecologistes, feministes i d’un moviment municipalista que ha de fer aliances amb aquests moviments. Però la realitat mostra que els avenços són escassos, i per això hi ha una altra línia que no és contradictòria, que és l’autoorganització des de baix, el treball de formigueta de pedagogia popular, els grups de consum, cooperatives, xarxes de suport a gent que produeix d’una manera alternativa. Les xarxes d’autoorganització les veig com una estratègia d’autodefensa. Si en un moment determinat no som capaços de generar moviments grans, les persones que estan organitzades sí que han de pensar en com establir estratègies d’autodefensa col·lectiva per poder produir, consumir, treballar i protegir la gent d’una altra manera.\nConvidada a Osona en motiu de la fira alTERna’t i el certamen literari El Porc del Demà, defensa que cal pensar altres formes de produir, consumir, treballar i protegir la gent Foto: Aleix Auber\nDavant dels estralls causats pel capitalisme, dius que falta que es connectin les causes estructurals dels fenòmens. Sent l’aigua quelcom tan essencial, per què la contaminació per les dejeccions dels porcs, ‘els purins’, no es considera un problema de primer ordre?\nHi ha una qüestió cultural bàsica, la pèrdua de la sensació d’ecodependència. Es mira la terra des de fora, com si flotéssim, i això passa també amb l’aigua, l’aire, etc. I a més, hi ha una religió tecnològica que fixa, amb un treball deliberat, la idea que tot serà possible de resoldre, fins i tot els problemes generats per la pròpia tecnologia. Per molta gent, sobretot en espais urbans, que està acostumada a obrir l’aixeta i poder beure l’aigua que en surt, el problema de contaminació és absolutament invisible, i també com ens fa emmalaltir. En prenem consciència quan arriba una pandèmia i mata gent. Aquesta sensació que per sobre de necessitar aigua i aire nets o aliments no contaminats necessitem diners és tremendament perversa, perquè al final acabem entenent que l’interès de Patel és el mateix que l’interès general. L’engreix dels beneficis del capital és condició necessària perquè les persones puguin tenir una bona vida, una perversió que t’obliga a tragar un munt de coses. Les lluites obreres reclamaven originàriament salut en el lloc de treball. Com deia Karl Polanyi en La gran transformación, es produeix una mutació i es comença a negociar col·lectivament salut per plusos: «Estic disposat a emmalaltir però paga’m la malaltia». És un canvi antropològic que mostra a què es dóna valor i a què no. Un fet que es produeix per la despossessió dels mitjans de producció.\n«Aquesta sensació que per sobre de necessitar aigua i aire nets o aliments no contaminats necessitem diners és tremendament perversa»\nCom a alternativa, proposes pensar el treball d’una altra manera. Tu mateixa estàs en una cooperativa, en la qual compartiu una mateixa visió del temps i els diners. Creus que aquest tipus d’economia continua sent petita globalment?\nSí. Jo que aspiro a que sigui ‘l’economia’, sí que em sembla que encara és una cosa petita, tot i que crec que hi ha alguns llocs on ha augmentat. A gran escala, és molt important la política pública. Les persones que formem part de l’economia social i solidària a vegades som militants i hi ha el risc que a vegades ens autoexplotem perquè els projectes surtin endavant. Necessitem generar una economia social i solidària que no requereixi ciutadania heroica per tirar-la endavant. Aquesta economia es convertirà en una alternativa quan persones que no tenen perquè dedicar una part de la seva vida a l’activisme siguin capaces d’obtenir els seus mitjans de vida allà. Sí que és important tenir en compte, i més amb la crisi ecològica, que seria una economia que tindria una part del salari centrat en el salari econòmic i tindria altres formes de retribuir, en com resoldre el problema de l’habitatge, de l’energia, d’accés a un determinat tipus d’aliments. Per això parlem d’una economia integral. Necessitem intensificar les aliances i ampliar camps. L’economia social i solidària ha tingut una força important en el sector primari i en el sector cultural, però hi ha molts sectors als quals cal arribar, com són la fontaneria, el transport, que són bàsics per la vida.\n«Necessitem generar una economia social i solidària que no requereixi ciutadania heroica per tirar-la endavant»\nLa pandèmia de la Covid-19 ha evidenciat el conflicte entre el capital i la vida, com assenyales al pròleg del llibre Epidemiocracia (Capitán Swing, 2020). Les feines de cures, feminitzades i racialitzades, s’han visibilitzat de cop. Com aprofitar aquest moment? O creus que ja s’han ressituat les forces vinculades al capital?\nLes cures estan en pugna. Durant el confinament, es va valorar la infermera, la metge, la persona que neteja l’hospital, la que cuida la gent gran... Molt menys visibles que els serveis públics van ser les mestresses de casa. I el pes gros del confinament s’ha gestionat dins les cases. La malaltia, el confinament, la desinfecció, el tractar els infants s’ha fet dins les cases i van ser les dones, com conclou un estudi preliminar de la Facultat d’Econòmiques de Universitat València fet a partir d’entrevistes. I això ha remogut molta gent. També és cert que hi ha una ofensiva en dues línies. L’una són els ‘balcons linxadors des de l’odi’, la culpabilització, la policia ciutadana que suposa un risc especialment en un moment en què els neofeixismes i les ultradretes estan creixent. De l’altra, la pròpia reacció del poder polític i econòmic que intenta recuperar el control amb el missatge de «Tranquils, que ja estem nosaltres per resoldre-ho, no feu res». Per a mi la pregunta és com fer que totes les xarxes de suport mutu i d’agraïment i visibilització dels treballs essencials cristal·litzin i també es converteixin en institució. I per entendre el moment crec que cal anar enrere. Per mi l’expressió de solidaritat prové del 15M, del que va passar després als barris, a Catalunya probablement amb els CDRs i amb l’1-O, a Madrid el que va permetre articular Ahora Madrid, encara que patíssim després una gran decepció generalitzada.\n«El pes gros del confinament s’ha gestionat dins les cases. I molt menys visibles que els serveis públics van ser les mestresses de casa»\nQuan parlem de cures algunes autores com ara Mari Luz Esteban alerten del sobredimensionament i sentimentalització de l’expressió. O amb la paraula ‘vida’ fins i tot també passa. Com creus que es pot evitar aquest fenomen en el discurs?\nEm ve el biaix d’haver-me format políticament al voltant de mirades de fons marxistes heterodoxes. La mirada material sobre la vida em sembla clau. Per mi el tema de les cures no és ni una qüestió ni mística ni sentimental, per molt que les cures i el treball remunerat en l’espai mercantil impliquin sentiments, emocions i qüestions materials. Quan parlo de crisi de cures, em refereixo a una crisi de reproducció quotidiana de la vida. Hi ha persones que no poden tenir garantits drets o necessitats bàsiques. Soc molt obsessiva amb la precisió. Quan parlem de posar la vida al centre parlem de construir polítiques, economies i cultures que de forma coordinada estiguin orientades a aconseguir que tothom pugui garantir les seves condicions d’existència amb dignitat. Pot haver persones que mistifiquin les cures, jo respecto profundament als grups de lactància natural, de collit, encara que jo no hagi escollit criar així. Crec que les persones han de tenir dret a triar els models de criança. Sabent que les emocions estan implicades, no crec que hi hagi una qualificació moral per dir que el treball de cures és millor que una altra feina. M’agrada molt l’ecofeminista Mary Mellor, que assenyala el treball de cures és també treball i que donar de mamar també pot ser una feina, que no és ni pagada, que la pots fer amb més o menys gust, igual que fas altres feines remunerades.\nYayo Herrero: «Necessitem generar una economia social i solidària que no requereixi ciutadania heroica per tirar-la endavant» Foto: Aleix Auber\nPodem dir que el moviment ecologista a nivell estatal ha incorporat aquesta preocupació per la interdependència i l’ecodependència? I per a la justícia social?\nHi ha plantejaments ecologistes que no tenen una bona dimensió de classe, i n’hi ha que les idees d’interpendència i ecodependència tampoc les tenen excessivament clares. Es plategen salvar les balenes, els ànecs o el planeta com si estiguessin salvant un objecte extern a ells. La dimensió de ‘jo no aspiro a salvar un planeta que es salva sol, que em transcendeix per tot arreu i per al qual jo no soc imprescindible’. Parlem de com generar formes de vida justes, des de tots els eixos de dominació, que puguin ser compatibles amb el planeta en el que es desenvolupen. Altres moviments sí que ho tenen en compte i cada vegada més persones fan la reflexió estructural. Fins i tot les mirades decreixentistes, enteses no com a projecte tipus San Francisco de viure amb senzillesa, sinó d’assumir que el decreixement no és una opció, és una dada, i cal pensar com ho fem perquè no sigui feixista ni terrible per a moltes persones. I si no mirem el decreixement des d’un punt de vista material, aleshores cal posar-li un cognom: decreixement just.\nEns falta preguntar-te sobre educació. Comentes a Petróleo (Arcàdia, 2018) que el sistema econòmic actual, en la mirada occidental, ha alimentat dicotomies jerarquitzants que es basen en pensadors de fa vint segles (cultura sobre natura, raó sobre emoció, ciència sobre sabers tradicionals, públic sobre domèstic). Com pensar en una educació lliure d’aquests patrons?\nLa cultura occidental ha elaborat el seu propi relat de com se sosté la vida humana, sobre el treball de les dones, sobre la naturalesa, sobre els territoris, sobre altres espècies i sobre els subjectes esclavitzats o colonitzats. Així se sosté la vida humana, concebent com a subjecte universal el subjecte encarnat en cossos d’homes i també en cossos de dones. Per mi, l’essència del patriarcat, com diu Almudena Hernando, és haver alimentat la fantasia de la individualitat, la il·lusió que es pot viure individualment desconnectat i a partir d’haver d’alimentat el desig d’una falsa triple emancipació: emancipats de la naturalesa i els seus límits, del nostre propi cos (perquè hi ha altres persones que el cuiden) i emancipats de la resta de les persones, dels vincles i les relacions. En la meva experiència m’he adonat que l’enfocament de la sostenibilitat de la vida és tan potent perquè pedagògicament s’entén molt bé. Fins i tot en entorns molt hostils ningú et nega que en l’extrem depenem de la natura i que depenem dels vincles i els treballs que altres persones fan per a nosaltres, a vegades fins i tot t’ho reconeixen de mal grat i amb dolor.\nYayo Herrero, antropòloga, educadora social i enginyera tècnica agrícola, una veu potent del feminisme i l’ecologisme Foto: Aleix Auber\nA tot arreu funciona aquest enfocament? Tu mateixa parles que en altres llocs prefereixen altres denominacions a l’ecofeminisme.\nLa cultura occidental concep una forma de ciència universal que no és més que el coneixement situat d’un determinat lloc, i que un poder colonial l’ha erigit com a coneixement universal. Soc heterosexual, soc dona, visc en un país occidental del Sud d’Europa, que és la perifèria de l’Europa rica, he viscut la major part de la meva vida en una societat urbana i parlo des d’allà. I no pretenc que el relat pugui ser universal. Quan arribo a l’Amèrica Llatina, em trobo a dones com ara Silvia Ribera Cusicanqui, Lolita Chávez o Francia Márquez, que procedeixen d’altres cosmovisions, i elles no necessiten recompondre els llaços amb la natura perquè mai els van perdre, no necessiten denominar-ne ecologia, perquè l’objecte ‘natura’ per a elles és un objecte colonial. Mai no van tenir una natura externa de la qual haguessin d’alliberar-se o emancipar-se. Jo sé perfectament que les claus que faig servir aquí probablement no serveixin, però aspiro a que dialoguin amb respecte i a veure si es poden nodrir mútuament. La colònia, el primer que va fer, va ser colonitzar interiorment. Aquí també el capitalisme es va obrir pas a sang i foc contra coneixements de la pagesia, les cultures dels pobles, la cultura de les pròpies dones. Les mirades anticolonials de les germanes de Llatinoamèrica, però també d’Àfrica, t’ajuden en primer lloc a revisar-te a tu mateixa i a descobrir la racista que portes dins, la masclista incorporada, i tractar de treballar-t’ho i treure-t’ho; t’ho treus dolorosament, perquè la gent que estem actives no ens agrada que ens diguin racistes, però és veritat que t’has de deixar interpel·lar. I després aprendre d’aquestes mirades per alliberar el propi colonialisme interior. Les dones llatinoamericanes que estan articulades a la Red contra el Patriarcado y el Extractivismo parlen de feminismes territorials, parlen de feminismes comunitaris, algunes ni tan sols volen anomenar-se feministes, com passa aquí també. A vegades presentar-me com a ecofeminista em grinyola. M’agradaria no haver d’anar amb el qualificatiu però crec que s’ha de ser precís amb les paraules i les paraules també són funcionals als moments històrics i als contextos. Si crec que utilitzar la paraula decreixement em perjudica, prefereixo explicar el concepte però no usar-la. Si crec, ara en un moment de cerca de moltes persones, que el plantejament ecofeminista pot obrir l’escolta, doncs l’usaré.\nFins que el terme ecofeminisme se superi?\nEfectivament. Però em sembla important, incansablement, aterrar a què t’estàs referint. L’expressió posar la vida al centre la fa servir molta gent i es refereix a tot. Es banalitza, hi ha qui ho diu com a sinònim de vull fer una migdiada. Però que s’emprin aquestes expressions són petits triomfs. Que en termes de capitalisme verd es parli de canvi climàtic vol dir haver passat per sobre del negacionisme. Però hi ha uns altres riscos.\nT’apassiona llegir. Què ens recomanaries per tancar l’entrevista?\nEm va encantar Canto jo i la muntanya balla (Anagrama, 2019), d’Irene Solà, i la novel·la d’Aby Andrews Naturaleza es nombre de mujer. D’assaig recomanaria Ser o no ser (un cuerpo), de Santiago Alba Rico.


Bilingües i monolingües - Empar Moliner\nBilingües i monolingües\nAl document que els socialistes catalans volen aprovar al congrés del partit s'hi demana fer “de la diversitat lingüística a Catalunya un actiu, defensant el català i el castellà a través d’un model plurilingüe a l’escola amb la flexibilitat que la realitat sociolingüística present al nostre país exigeix”. Hi insisteixo: això ja es fa! A l'ESO es fan matèries en anglès, es reforça la llengua menys forta i tothom surt de secundària enraonant el castellà una mica millor que Manuel Valls. Però suposo que els sembla intolerable que un catalanoparlant cometi errors en castellà i tolerable que els cometi en català.\nPerò el castellà no cal “defensar-lo”, com el català, perquè ja té un estat. És una llengua obligatòria, i la veritable igualtat i el veritable federalisme seria que totes les llengües de l'Estat (inclòs el bable) tinguessin els mateixos privilegis, com a Suïssa. Per tant, com que té un estat, també té totes les coses divertides. El reggaeton, els youtubers, les sèries, les revistes del cor, la megafonia, les etiquetes, les tasses de Mister Wonderful, les targetes a la millor mare, la majoria de sales de cinema o (ara) el teatre musical. Precisament per això, els catalans amb consciència de classe (lingüística) hem abraçat l’estudi de les llengües estrangeres amb moltes més ganes que la majoria d’espanyols. Posats a morir, que sigui en anglès, pensen alguns.\nGràcies a la immersió lingüística, la generació de fills d’immigrants nascuts aquí fan servir el català (una llengua que no els cal) amb tota naturalitat. Nota: són nens que quan acabin l'ESO dominaran, pel cap baix, tres llengües i mitja. La pròpia, el català, el castellà i l’anglès. Quan algú parla de la cultura de l’esforç, que es fixi en aquests nens, si-us-plau. Sens dubte, estan obrint el cervell, estan aprenent a relacionar, a comparar, a memoritzar d’una manera molt més bèstia que si fossin monolingües. Monolingüe, per cert, ara ja no ho és gairebé ningú, excepte els que es creuen, encara, amos d'un imperi.\nnormalització lingüística català plurilingüisme castellà