Biomassa forestal: una energia km 0 que redueix el risc d'incendi | NacióDigital\nLa biomassa és una energia renovable que permet gestionar els boscos | Josep M. Montaner\nCatalunya debat amb més intensitat que mai com ha d'afrontar la transició energètica. L'eòlica i la solar fotovoltaica són la gran aposta per intentar el difícil objectiu de la neutralitat d'emissions el 2050. Tanmateix, hi ha altres fonts d'energia que, amb un paper més complementari, també cal tenir en compte.\nÉs el cas de la biomassa forestal, una font d'energia km 0 amb diversos avantatges: contribueix a la gestió del territori, redueix el risc d'incendi i se'n pot assegurar el subministrament. En aquest context, el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CFTC), en el marc del projecte BCN Smart Rural, ha liderat el Pla Biomassa Km 0 que pretén fomentar l'ús i producció d'aquesta font energètica, millorar l'eficiència de les instal·lacions i la professionalització del sector, així com contribuir als objectius en renovables a la demarcació de Barcelona.\nQuè és la biomassa forestal?\nSe'n parla molt, però en què consisteix realment la biomassa forestal com a font energètica? “És un producte energèticament notable”, destaca Adriano Raddi, doctor en Economia Forestal i responsable del Pla Biomassa Km 0 al CTFC.\nBiomassa forestal: 10 preguntes amb resposta i cinc falsos mites\nQuè és la biomassa forestal? Quins avantatges té respecte el combustible fòssils? És rendible a Catalunya?\nLa biomassa forestal primària prové directament del bosc: té un elevat poder calorífic, no està tractada i, per tant, la seva combustió no suposa incinerar altres substàncies. Pot tractar-se de fusta que no es pot aprofitar per obtenir productes més valuosos, restes forestals de treballs silvícoles o residus agrícoles llenyosos que s'obtenen en la poda o en arrencar una plantació.\nEl consum pot ser en forma d'estella, de pèl·let o de la llenya tradicional. Per generar la mateixa quantitat d'energia calorífica, les tres opcions emeten una desena part de CO2 respecte els combustibles fòssils –a més, cal tenir en compte que prèviament l'han fixat-. L'estella és el combustible més econòmic i tots els tipus de biomassa tenen un cost menor que el gasoil.\nCatalunya és un país molt forestal, malgrat que la majoria de catalans no en siguin conscients. Actualment, quasi el 65% de la superfície ho és i la xifra no para de créixer. Tradicionalment, el material extret de millor qualitat es destinava a les serradores, mentre que la resta s'aprofitava per abastir la indústria paperera i taulells d'aglomerat, entre altres.\nAquesta cadena de valor es va trencar. La demanda de la fusta de més qualitat s'ha reduït mentre que els principals compradors de la resta de material forestal han tancat portes. Més enllà de la possibilitat d'exportar a França i Itàlia, queda una gran quantitat de producte forestal de valor mig i baix que cal col·locar per fer viable l'explotació. És en aquest context on ha aparegut la via de la biomassa forestal per a usos energètics.\nUna energia renovable i viable\nL'abandonament d'activitats agroramaderes així com del mateix aprofitament silvícola ha provocat l'avanç de la superfície forestal de Catalunya. En paral·lel, ha augmentat la freqüentació d'aquest espai tant per a usos residencials com de recreatius. Tot plegat en un context de clima mediterrani i emergència climàtica: “Cal gestionar el bosc per què hi ha massa càrrega de combustible i això dispara el risc d'incendi”, explica Adriano Raddi.\nLes dades no enganyen. Actualment el 64,5% del país és forestal –dels quals dos terços, arbrada- i cada any augmenta unes 8.250 hectàrees. En canvi, els aprofitaments anuals de fusta i llenya només representen un 28% del creixement del bosc. Per tant, el potencial d'utilització de la biomassa com a font energètica és molt important sense afectar la capacitat d'embornal.\nLa producció i consum de biomassa forestal s'ha disparat els darrers anys a Catalunya. Foto: Josep Maria Montaner\nLa biomassa, més enllà del seu ús directe, té la virtut d'equilibrar els comptes del conjunt de l'explotació forestal. A més, és una font energètica molt gestionable. Els productors poden garantir la continuïtat del subministrament sense dependre de factors meteorològics externs com el vent, el sol o la sequera. Finalment, cal tenir en compte que és neutre en emissions.\nOn és viable l'ús de biomassa forestal a Catalunya? L'expert del CTFC assenyala tres factors claus: un clima relativament fred pel que fa a l'ús residencial o una demanda de calor per part de la indústria; no disposar de xarxa de distribució de gas; i tenir una distància de 50-100 km màxim de les zones productores. Amb aquestes premisses, queda l'àrea formada pel Pirineu i el Prepirineu, la Serra de Prades i altres comarques muntanyoses de l'interior del país.\nDe la cultura del foc a la biomassa\nCatalunya és un país amb cultura de foc. Les falles del Pirineu i la Patum de Berga són Patrimoni de la Humanitat, Sant Joan una de les festes més estimades i fer una copa de vi a tocar d'una llar de foc és una escena quasi idealitzada. En canvi, genera certa reticència el fet d'utilitzar biomassa forestal com a combustible renovable, malgrat contribuir a la gestió forestal i a la transició energètica.\nLa Diputació de Barcelona, per la seva banda, té en marxa l'ambiciós projecte BCN Smart Rural. Cofinançat pels fons europeus FEDER pretén desenvolupar una estratègia smart a les comarques rurals de la demarcació de Barcelona. Una estratègia que passa, entre altres, per afavorir la transició energètica i que es concreta en avançar cap a l'autosuficiència dels municipis de menys de 5.000 habitants combinant la fotovoltaica per electricitat i la biomassa per calefacció i aigua calenta sanitària.\nPer desenvolupar el projecte BCN Smart Rural en l'ambit forestal s'ha impulsat el Pla Biomassa Km 0, liderat pel Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya. “Pretenem fer les coses ben fetes, solucionar els entrebancs, saber-les explicar i aconseguir avançar”, resumeix Raddi. De fet, combina tant la formació dels professionals, l'anàlisi dels processos com la comunicació a la societat, per vèncer les reticències i els falsos mites.\nLa formació és un dels àmbits del projecte Biomassa Km 0. Foto: Josep Maria Montaner\nUn dels camps del projecte ha estat entendre la problemàtica dels productors d'estella forestal, millorar la cadena logística i obtenir un producte de major qualitat. En aquest sentit, s'han utilitzat tres plantes per fer proves amb l'estella forestal procedents de cinc patis logístics de producció i aprovisionament de la demarcació de Barcelona, excepte l'àmbit metropolità. “Qualsevol combustió, també amb biomassa forestal, comporta emissions. Per tant, és important fer servir biocombustible de qualitat, així com instal·lacions amb la millor tecnologia disponible per tal de reduir-les al mínim”, resumeix l'expert del CTFC. Les proves realitzades a les calderes que escalfen equipaments d'Avinyó, Òdena i Sant Miquel de Balenyà han permès definir uns paràmetres per millorar el procés.\nUn altre dels àmbits de treball ha estat el de la formació, que es realitza al Centre de Formació Forestal Especialitzada de Montesquiu, impulsat pel Consorci de la Vall del Ges, Orís i Bisaura. Un projecte que va néixer fa més de 15 anys per intentar solucionar la desprofessionalització i la pèrdua del coneixement. “Per dignificar el sector calia una escola”, explica Josep Anglada, director del centre i alcalde de Vidrà.\nEn el marc del projecte s'han realitzat cursos de treballs de manteniment i ús de la serra mecànica, tallada d'arbres de diverses mides; de tècniques de desembosc amb maquinària forestal, tractor i skidder; així com de producció de biomassa. Aquests dies, per exemple, s'han examinat una cinquantena de professionals del carnet europeu de motoserra. “És molt important ja que s'han homogeneïtzat les capacitats i aquest títol permet treballar a fora, especialment a França”, afegeix Anglada.\nQuasi 4.000 calderes\nL'expansió de la biomassa forestal com a combustible per a calefacció i aigua calenta sanitària és innegable. El 2012, per exemple, a Catalunya hi havia unes 540 calderes amb una potència total de 48 MW. Actualment, ja són més de 3.900 calderes i un global de 354 MW instal·lats.\nEn aquest creixement hi ha jugat un paper important administracions com la Diputació de Barcelona i la implicació de molts ajuntaments que han optat per la biomassa per escalfar equipaments de manera individual o conjunta amb petites xarxes de calor.\n“A Catalunya s'ha optat per un model d'instal·lacions petites-mitjanes. A altres països hi ha exemples de grans plantes, però suposa una logística molt complicada i abandonar el model de km 0”, destaca Raddi. “Passar a grans instal·lacions també costaria d'acceptar-se socialment però, si el país ha d'avançar cap a una producció energètica totalment renovable, podria plantejar-se la conveniència d'alguna instal·lació combinada de grandària mitjana”, afegeix.\nLa instal·lació de calderes ha dinamitzat el sector. El 2009, per exemple, només es produïen 52.000 tones d'estella i 10.000 de pèl·lets a Catalunya. Deu anys després, la xifra arribava a 259.000 i 91.000, respectivament. El consum, evidentment, també s'ha disparat: l'estella s'ha multiplicat per quatre en cinc anys, els pèl·lets pràcticament s'han duplicat mentre que la llenya, amb lleugeres oscil·lacions, es manté a l'entorn de les 230.000 tones anuals.\nGuillem Bellafont (infografia)


Torelló acull amb èxit la última parada – Circuit 3×3 FCBQ\nTorelló acull, amb èxit, la darrera parada del Circuit 3×3 FCBQ 2018-19\nDissabte passat 20 de juliol, Torelló va ser l’escenari de la darrera seu de la 2a edició del Circuit 3×3 FCBQ abans de la Gran Final de Barcelona.\nEl Circuit 3×3 FCBQ de la Federació Catalana de Basquetbol va fer parada, aquest passat dissabte 20 de juliol, a Torelló amb motiu de la 13a i darrera prova oficial del torneig. Organitzada pel Club Bàsquet Torelló i la Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ) amb el suport de la Diputació de Barcelona, aquesta última seu es va celebrar a les pistes interiors i exteriors habilitades a la zona esportiva de Torelló així com també a la pista central que, un any més, es va ubicar al centre la ciutat, concretament a la Plaça Vella de Torelló.\nEl torneig, puntuable tant pel Circuit 3×3 FCBQ com pel 3×3 FIBA en les categories júnior i sènior, va reunir un total de 82 equips superarant els 300 participants i establint un nou rècord d’inscripcions del 3×3 Torelló.\nTorelló era la tercera seu del Circuit durant aquest juliol de 2019, abans de la Gran Final del Circuit 3×3 FCBQ prevista per aquest proper dissabte 27 de juliol a Barcelona i que reunirà als equips guanyadors de cada seu de cada categoria, tant en clau femenina com masculina. En aquesta final també participaran, en el cas que un conjunt aconsegueixi la victòria en més d’una seu, equips amb major puntuació acumulada durant tot Circuit.\n2n – Big B4ll\n1r – CF1 Torelló Academy\n2n – Xurruques\n1r – Maccabi de Llevar\n2n – JUmping Jacks\n1r – Manzanillas Jr\n2n – CM! Torelló\n1r – Four Conexion\n2n – CB Guerrillers\n1r – Granollerines\n2n – HighLevel\n1r – Brother’s Team\n2n – Trio Calavera\n2n – The Queens\n1r – PM1 Torelló Academy\n2n – Erae Team\nSitges estrenarà la 3a edició del Circuit 3×3 FCBQ La 2a edició clou amb la Gran Final de Barcelona


Els pèsols: llegums o verdura? - El Cistell, agricultura ecològica\nUna de les novetats de les cistelles de primavera són els pèsols, i amb ells sovint tenim dubtes de si són llegums o verdura. Avui us expliquem què són els pèsols, quines propietats tenen i algunes idees de com cuinar-los!\nDe la mateixa manera que ho fan els fesols o els cigrons i altres llegums, els pèsols creixen en beines i s’han de desgranar per ser consumits. Tot i això, la diferència principal amb aquests altres llegums, és que els consumim frescos en comptes de secs. Això fa que nutricionalment siguin semblants a una verdura. Per tant: són llegums, o no? Doncs podríem dir que són verdura i llegum a la vegada.\nDesgranant una mica les propietats d’aquest llegum-verdura, veiem que són un aliment molt alt en proteïna. De la mateixa manera que la resta de llegums, això fa que siguin un aliment molt recomanable per dietes vegetals. També tenen un alt contingut en vitamines del grup B i C, hidrats, ferro, potassi i calci. Quan són tendres, els podem coure durant poca estona per mantenir més les seves propietats. Per conservar-los durant més temps, es poden congelar fàcilment sense que perdin el gust i la textura.\nAl ser un aliment molt versàtil, es pot utilitzar per fer truites i plats senzills, però també com un ingredient més en estofats o arrossos. Tot seguit us deixem dues receptes en què els pèsols són els protagonistes:\nArròs cremós amb pèsols\nTallem dos alls tendres i un porro a trossets petits, i els sofregim a una cassola amb una mica d’oli d’oliva verge extra. Hi afegim l’arròs i ho coem durant uns minuts mentre, a banda, escalfem el caldo de verdures. Un cop calent, l’anem afegint a poc a poc i ho coem durant deu minuts, remenant de tant en tant. Després, afegim els pèsols i els deixem coure al gust: si són tendres, el gust es mantindrà millor si estem només uns minuts. Per acabar, afegim parmesà ratllat i ja podem servir.\nTallem molt fi 200gr de cansalada, una ceba, dos grans d’all i mig porro. En una cassola amb oli d’oliva verge extra, hi daurem la cansalada, i tot seguit hi afegim la ceba, el porro i els alls. Passats dos minuts, ho banyem amb un got de vi blanc. Un cop evaporat, hi afegim els pèsols i una mica d’aigua, i ho deixem coure entre sis i vuit minuts. Mentrestant, tallem la botifarra negra a trossets i la torrem en una paella amb una mica d’oli d’oliva. Ho barregem amb la resta i ja podem servir.\nI tu, com cuines els pèsols?


Quines sabatilles esportives triar per a l’estiu i què portar amb\nLes sabatilles i les sabatilles són un atribut essencial d’un armari modern. Són rellevants en totes les estacions i s’adapten bé a gairebé qualsevol aspecte. Per això, les principals marques de roba i cases de moda s’han centrat en la creació de calçat esportiu des de fa diverses temporades. Aquest estiu també s’ha ampliat la llista de tendències. Aquests són els models inclosos.\nMés enllà de l'entrenament: les principals tendències modernes en estil esportiu\nAmb insercions de neó\nSembla que les sabatilles blanques i negres lacòniques mai passaran de moda ... Però això no vol dir que els models de colors no puguin competir amb ells. Les sabates amb insercions de neó o completament pintades en tons àcids apareixen cada vegada més a les noves col·leccions de disseny. Aquestes parelles ja s’han vist als espectacles de Gucci, Balenciaga i Off-White.\nSi fa un parell d'anys ens sorprendríem les bosses transparents (per què tothom hauria de veure què hi ha dins?) , poca gent ara es sorprendrà amb les mateixes sabatilles esportives. Les sabates Moschino i el model adidas Superstar 80s, en què la marca va treballar amb l’artista Blondie McCoy, en són els millors exemples. Aquestes parelles no queden al voltant de l’aparador.\nAvançar: 7 noves tecnologies en sabates de running\nL’estètica del tennis ha fet que les sabatilles lleugeres i les sabates de lona tornin a figurar a la llista de tendències. Per descomptat, el color blanc es considera un clàssic de les pistes, però no cal donar-hi preferència. Els llibres d’aspectes moderns tenen models de diferents tonalitats: des de gris i rosa pàl·lid fins a fúcsia.\nPot estar cansat d'experimentar només amb colors. Tot seguit, es recuperen les impressions que, per cert, no semblen menys elegants. Els dissenys de camuflatge, lleopard, tigre, flor i dibuixos animats seran un detall guanyador.\nI si això no és suficient, hi ha una altra solució original: sabatilles esportives amb una impressió elàstica suau, com Pinko.\nDibuixos animats per a adults: 5 parells populars de sabatilles esportives amb personatges de Disney\nPorteu sabatilles esportives amb Mickey El ratolí ja no és estúpid.\nModels clàssics amb una nova forçava irrompre en la indústria de la moda. Normalment, heu de buscar aquestes sabates a les botigues de marques esportives. Costa menys que un de luxe, però al mateix temps no és inferior a la seva popularitat. Reebok Classic, New Balance 373, Nike Air Force i adidas Originals Gazelle: és difícil imaginar un estil de carrer modern sense aquests parells llegendaris.\nAmb què combinar sabatilles de moda?\nTriar un parell de moda és només la meitat de la batalla. És igualment important esbrinar com i amb quines sabatilles esportives noves. Per obtenir alguns consells pràctics, consulteu la nostra guia de vídeo.\nQualsevol cosa que decidiu combinar sabatilles esportives amb aquest estiu, el més important és que sigueu còmodes amb la imatge creada. Proveu d'experimentar: potser una nova tendència seguirà alguna decisió audaç ocasional.\nPublicació anterior Zach George és l'home més poderós de Gran Bretanya. I una vegada que es va endur el prefix\nPropera publicació Reencarnació brutal: com serien els atletes russos si fossin homes\nDemà farà mal: per què fan mal els músculs després de l’entrenament?\nEs diu que si després d'un entrenament res no fa mal, significa només una cosa: heu entrenat a mitges. Però esbrinem-ho junts. Passa que, després ...\nUna altra bellesa: com eren les noies atractives a l’URSS\nEls temps soviètics encara es recorden sovint, tot i que han passat gairebé 30 anys des del col·lapse de la URSS. Aleshores, molt era completament...\nEls atletes de l’equip Breaking2 faran una prova al Circuit Nacional de Monza (Itàlia). La marató es farà amb graderies buides, però tothom que s’...


A MITJANS DE O A MITJAN?\nVet aquí la frase enverinada del mes de novembre:\nEl lliurament dels premis té lloc a mitjans de desembre.\nTot i que a primer cop d’ull pot semblar una frase del tot inofensiva, conté un element que hi desentona: a mitjans de!\nFixeu-vos que, tot i que aquesta locució té un ús força estès, no és normativa, ja que la forma que recull el Diccionari de l’Institut d’Estudis Catalans (DIEC) per fer referència a la meitat d’un espai de temps és a mitjan.\nEl jurat emetrà el seu veredicte a mitjans de setmana.\nEl jurat emetrà el seu veredicte a mitjan setmana.\nTingueu en compte que, amb el mateix sentit que té a mitjan, també podeu fer servir la forma a mig (o a mitja).\nEl jurat emetrà el seu veredicte a mitja setmana.\nPer tant, la frase es podria desenverinar de dues maneres diferents:\nEl lliurament dels premis té lloc a mitjan desembre.\nEl lliurament dels premis té lloc a mig desembre.\nLES PREPOSICIONS I ELS ARTICLES EN ELS NOMS DE VIES URBANES\nTenim un dubte: no sabem si hem de dir carrer de la Força, carrer dels Ciutadans, plaça del Mercadal... o carrer Força, carrer Ciutadans, plaça Mercadal...\nHem de fer servir la preposició i l’article, si escau, quan la denominació específica de la via sigui un nom.\nEn canvi, no hem de fer servir la preposició ni l’article quan la denominació específica de la via sigui un adjectiu.\nTingueu en compte que si abreugeu el nom genèric de la via (c. per carrer, av. per avinguda, pl. per plaça, ctra. per carretera, etc.), aleshores, per una qüestió d’economia d’espai, podeu prescindir de la preposició i l’article que haurien d’acompanyar les denominacions específiques formades per un nom.\nPer tant, com que els casos que ens plantegeu fan referència a vies que tenen com a denominació específica un nom, cal que acompanyeu aquests noms de la preposició i l’article que escaigui.\nTenint en compte que les xifres romanes ja tenen valor ordinal (és a dir, indiquen el lloc dins una sèrie), no cal que les acompanyem de cap lletra per indicar ordre, a diferència del que fem amb les xifres aràbigues:\nXVè Col·loqui Internacional d’Arqueologia de Puigcerdà\n5 Congrés Internacional de la Bicicleta\nD’altra banda, tal com hem vist en la secció anterior, com que la denominació específica del carrer que apareix en la imatge es compon d’un nom (segle), cal que precedim aquest nom de la preposició i l’article corresponent: carrer del segle XVI.\nPer tant, el fotolapsus, un cop corregit, quedaria així:\nI us diem adéu amb aquesta nova frase enverinada:\nBones festes de Nadal i fins al proper Vet Aquí!


Terms and conditions of use - Empordaventura Experience\nAquesta botiga online forma part d’un PROJECTE ACADÈMIC dins el Grau Superior De Gestió de vendes i espais Comercials del ‘Institut de Secundària Santa Eugènia (Girona).\nEls preus mostrats de tots els productes són DONATIUS per finançar el mencionat projecte, és per aquest motiu que no s’emetran factures, al seu lloc emetrem VALS BESCANVIABLES pel servei contractat. Entenem que si contracta un servei amb nosaltres, estarà fent un donatiu per sufragar aquesta projecte , motiu pel qual no podrà reclamar factura. Aquest DONATIU tampoc és desgravable, doncs Empordaventura no te a darrera un ens que pugui justificar aquest donatiu.\nD’ara endavant, quan parlem de ‘Empordaventura’ ens estarem referint al projecte de final de grau dels estudis abans mencionats.\nDe conformitat al que estableix la Llei Orgànica 15/1999 de Protecció de Dades de Caràcter personal (LOPD) i del Reial decret 1720/2007 (RDLOPD) del Reglament de desenvolupament de la LOPD, l'informem que les dades personals facilitades a través dels formularis, així com la seva adreça de correu electrònic, han estat incloses en un fitxer titularitat de Empordaventura.com, domiciliada al C/ d'Enric Marquès i Ribalta, 3, 17006 Girona.\nPosem a la seva disposició el correu electrònic quevols@empordaventura.com, per tal d'atendre les seves consultes i enviament d'informació relacionada amb les ofertes i serveis que ofereix Empordaventura.\nS'informa que les dades poden ser utilitzades únicament per l'enviament de comunicacions comercials entre nosaltres i els nostres clients i que MAI es cediran a tercers, excepte als proveïdors dels serveis que així ho requereixin.\nEmpordaventura, està especialment sensibilitzat en la protecció de les dades dels usuaris, dels serveis als quals s'accedeix a través del portal web. Mitjançant la present Política de Privacitat [d'ara endavant, la Política] s'informa als Usuaris d’empordaventura.com, del tractament i usos als quals se sotmeten les dades de caràcter personal que es recapten a la web, amb la finalitat que decideixin, lliure i voluntàriament, si desitgen facilitar la informació sol·licitada.\nEmpordaventura, considera essencial garantir la protecció de les dades de caràcter personal, per això, per tal de protegir la intimitat i privacitat de tots els interessats (titulars de les dades), posem de manifest la present Política de Privadesa, comprometent-nos a garantir les exigències legals estipulades en la legislació i reglamentació que sigui aplicable en la matèria de protecció de dades de caràcter personal.\nAixí doncs, en compliment de la Llei Orgànica 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, per mitjà del present document, Empordaventura informa:\n1-Titularitat del Fitxer\nLes dades recaptades a través de la present web, s'incorporen al fitxer de clients de empordaventura.com Als que els serà aplicable la present Política de Privacitat.\nPer al fitxer esmentat, recollirem la informació necessària per tal d’oferir un bon servei a l’usuari així com por poder resoldre les qüestions formulades. També podrem fer servir aquests dades per tal remetre'ls informació sobre les nostres ofertes o serveis del portal titularitat de Empordaventura.\n3. Encarregat del Tractament\nMitjançant l'emplenament dels diversos formularis continguts a la Web esmentada anteriorment, l'interessat dóna el seu consentiment perquè les dades de caràcter personal subministrades siguin incorporades a l'esmentat fitxer, sent objecte de tractament per la mateixa de conformitat amb la present Política de privadesa. De la mateixa manera presta consentiment perquè Empordaventura, envieu informació periòdica i informar de les nostres ofertes i serveis.\nSi bé en qualsevol moment pot oposar a aquest tipus d'enviaments, enviant un correu electrònic a l'adreça quevols@empordaventura.com indicant en l'assumpte "BAIXA DE LA LLISTA DE DISTRIBUCIÓ".\nEmpordaventura, ha adoptat els nivells de seguretat de protecció de les dades de caràcter personal legalment requerits, i ha instal·lat tots els mitjans i mesures tècniques al seu abast per evitar la pèrdua, mal ús, alteració, accés no autoritzat i robatori dels mateixos.\nLa pàgina del nostre portal web podria utilitzar "cookies", petits fitxers de dades que es generen en l'ordinador de l'usuari i que ens permeten obtenir la següent informació:\na. La data i hora de l'última vegada que l'usuari va visitar el portal web.\nL'usuari té l'opció d'impedir la generació de "cookies", mitjançant la selecció de la corresponent opció en el seu navegador. No obstant això, l'empresa no es responsabilitza que la desactivació dels mateixos impedeixi el bon funcionament de la pàgina.\nEmpordaventura, no utilitza "cookies", per al tractament de dades personals, que permetin la identificació de persones físiques concretes.\nEmpordaventura, es reserva el dret de modificar la present Política amb l'objecte d'adaptar-la a les novetats legislatives o jurisprudencials així com les que poguessin derivar-se de "codis tipus" existents en la matèria. Tals canvis seran comunicats amb l'antelació que sigui necessària a la nostra pàgina Web, sense perjudici de reclamar el consentiment necessari dels afectats quan aquest no es considerés atorgat conformement als termes de la present política.\nQualsevol dubte, pregunta o comentaris que pogués albergar amb referència a la present normativa, no dubti a consultar-dirigint la seva comunicació sobre aquest tema a: quevols@empordaventura.com\nCLÀUSULA DE CONSENTIMENT PER ALS FORMULARIS DE CONTACTE\nL'informem que les dades personals recollides mitjançant aquest formulari, així com la seva adreça de correu electrònic, seran incorporades al fitxer:\nEmpordaventura, es compromet a utilitzar les dades recollides mitjançant aquest formulari, únicament per a la finalitat esmentada anteriorment.\nL’enviament d'aquest e-mail, implica l'acceptació expressa de les clàusules exposades.\nAixí mateix, podrà exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i, si escau, d'oposició (Drets ARCO), en els termes que estableix la Llei Orgànica 15/1999 (LOPD), presentant o enviat una sol·licitud per escrit, dirigida a la C/ d'Enric Marquès i Ribalta, 3, 17006 Girona o mitjançant correu electrònic a quevols@empordaventura.com i acompanyada d'una fotocòpia del seu DNI o document acreditatiu equivalent i indicant a l'assumpte "PROTECCIÓ DE DADES".\nEn compliment del deure d'informació contemplat a l'article 10 de la vigent Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic (LSSI), li comuniquem que el dinamitzador i gestor de continguts de la web és Empordaventura, propietari d'aquest domini. L'esmentat domini d'Internet empordaventura.com, es troba inscrit en el registre corresponent, atenent a comunicacions dels usuaris i / o interessats a l'apartat habilitat del portal Web.


Escoles Tàndem\nInici > Printer-friendly > Escoles Tàndem\nEl curs 2013-2014 el Museu Nacional d’Art de Catalunya va començar a treballar amb l’antiga l’Escola Miquel Bleach, l’actual Institut Escola Arts, dins del marc del projecte Escoles Tàndem . Aquest projecte impulsat per la Fundació Catalunya La Pedrera té per objecte fomentar l’èxit educatiu en entorns escolars complexos.\nAmb aquesta finalitat es va establir una col·laboració de llarg recorregut que pretén enriquir l’experiència educativa, la qualitat dels aprenentatges i la millora dels resultats acadèmics a través de l’art i el patrimoni.\nHi participen tots els nivells educatius de l'escola, des d’educació infantil fins a la secundària. En els tres primers anys de treball conjunt (2013-2016) es va produir una transformació profunda de la manera de treballar a l’escola. El canvi va ser metodològic i també organitzatiu i es va centrar en la implementació de dues metodologies:\nEl treball per projectes  on l’art i el patrimoni artístic tenen un paper rellevant.\nLes Estratègies de Pensament Visual  que s’utilitzen per aconseguir integrar, a través de l’art, la diversitat cultural i lingüística present a l’escola d’una manera creativa i eficaç.\nCada curs els projectes es vertebren a partir d’un tema de recerca triat per l’escola o a proposta del museu dins del marc dels ODS.\nEls àmbits de col·laboració van des de la formació i assessorament del professorat per desenvolupar projectes concrets fins a l’acció comunitària que implica la participació de les famílies en esdeveniments diversos amb l’art com a agent mediador. La sostenibilitat d’aquest projecte al llarg del temps està basada en la filosofia del win win. D’una una banda l’escola diversifica i amplia els seus espais d’aprenentatge: les sales i els oficis del museu despleguen un espai multidisciplinari on ciències i humanitats adquireixen un sentit complementari al voltant de l’obra d’art.\nUn dels objectius de la col·laboració ha estat proporcionar eines per tal que els mestres i els estudiants de l’escola creixin en autonomia en l’ús de l’art. Per altra banda, l’escola col·labora amb el museu ajudant a testar nous programes i activitats i en la formació d’altres mestres en el domini de les Estratègies de Pensament Visual.\n"Tàndem, art a l'escola" (0:24:45)\n"Cocrear en tàndem: el Museu i una comunitat educativa sumen la seva capacitat creativa per transformar un centre escolar a través de les arts"  (pàg 31-42 )\nArticle de Sandra Figueras i Esther Fuertes, tècniques del Departament d’Educació del Museu Nacional d'Art de Catalunya.\nArticle al blog del museu\n"Tres anys de Tàndem: l'escola i el museu socis en l'educació" \nArticle d'Esther Fuertes, tècnica del Departament d’Educació del Museu Nacional d'Art de Catalunya.


Solidaritat amb els companys i companyes en vaga indefinida de l’empresa Nayes de Montcada – Coordinadora Obrera Sindical\nEls treballadors de l’empresa Navarrete e Hijos SA–NAYES, de Montcada de l’Horta, s’han declarat en vaga indefinida fins a cobrar les cinc nòmines seguides que els hi deu l’empresa.\nI açò està passant, mentre el govern espanyol continua cridant als quatre vents que "la crisi s’acaba". Mentrestant els prop de 30 treballadors de Nayes han començat la lluita pel que és d’ells, els seus llocs de treball i salaris, pel seu futur i dignitat, i pel de les seues famílies.\nAra bé, segons, paraules de la mateixa empresa, Nayes és l’empresa líder en el sector de les piques, accessoris de cuina, aixetes i campanes extractores en acer inoxidable amb més de 80 anys d’experiència. Llavors, com és possible que una empresa que va arribar a guanyar milions, faça mesos que pague als treballadors? O és que no saben gestionar la “seua” empresa? L'empresa no ha informat en cap moment els treballadors sobre la seua situació, ni d’on han anat tots els diners que van guanyar els darrers anys… i tot això fins a arribar a l’actual concurs de creditors… Tot un engany.\nEn altres moments de la història, el poble treballador del nostre país va arribar a col·lectivitzar les empreses per defensar els seus llocs de treball i no haver de dependre de sangoneres que no saben què fer-se. No caldria començar a plantejar-se mesures com eixa ara mateix?\nRecentment, va acabar la Vaga que els treballadors i treballadores de Panrico a Santa Perpètua de Mogoda, al Vallès Occidental, van mantenir durant uns 8 mesos. 8 mesos que han estat un exemple de dignitat, solidaritat i lluita per la classe treballadora de tot el nostre país… i un exemple de la poca vergonya de les burocràcies sindicals a l’hora de negociar i acceptar el que calga per tal de mantenir les seues cadires.\nPer tot això, hem de lluitar de valent per tal que els companys de Nayes tinguen tot el suport, puguen guanyar la seua lluita, sense traïcions com les de Panrico a Santa Perpètua. Des de l’Assemblea Comarcal de la COS de l’Horta, volem mostrar públicament el nostre suport als companys de Nayes, i fem un crida a aconseguir sumar tota la solidaritat necessària fins a aconseguir guanyar la lluita, ja que la seua lluita ha de ser la lluita de tota la classe treballadora de la nostra comarca.\nSolidaritat amb els companys i companyes de l'empresa Nayes de Montcada. Nayes paga. Només lluitant podem defensar els nostres llocs de treball.\n4 de juliol de 2014, Montcada (l'Horta)\nSituació laboral al sector citrícola del País Valencià. Des de l'inici de la "crisi econòmica" a casa nostra, amb la destrucció accelerada […]\nPrevious post Zero contractes Mataró, zero solucions\nNext post Concentració al Departament de Treball per la readmissió de l’Àlex


Rucs elèctrics: de maig 2013\nInternet és una font inesgotable d'informació, d'històries, de relats. La web social Relats en català és una de les més complertes en la nostra llengua. Amb més de setanta mil relats publicats i més d'onze mil relataires ens ofereix una gran varietat per llegir i publicar històries curtes.\nClassificats en categories hi ha relats de totes les temàtiques. Policíaca, eròtica, humor, poesia, ... I com no, ciència ficció. Tot i que és una de les seccions amb menys relats publicats superen ja els 1500. També m'agradaria destaca la secció de fantasia amb uns 3600 i la de terror amb uns 1250.\nA part dels relats, també consta d'un fòrum on fer consultes, comentar relats i fer una mica de vida social amb els altres relataires del web.\nA Rucs elèctrics estem buscant els millors relats de ciència ficció en català que es poden trobar a la xarxa. S'accepten suggerències a través d'aquest formulari o comentaris al Facebook. Moltes gràcies per ajudar-nos!\nEl juliol del 2010 s'estrena V.I.E. (Vida Intel·ligent a l'Espai) una mini-sèrie coproduïda per Campton i la Xarxa de Televisions Locals. Protagonitzada per marionetes ens explica les aventures de la primera missió espacial catalana amb grans dosis d'humor absurd i gamberro.\nLa nau Ramon Llul II, capitanejada pel comandant dels Mossos d'Esquadra Jordi Pi Somalrena de Cobregrau surt a l'espai en busca de formes de vida catalana i a difondre el correcte ús de la llengua. L'oficial de telecomunicacions Jaume Guanyavents, el becari Fermin i l'ordinador de la nau OJAL acompanyen al comandant Jordi Pi en aquesta aventura.\nEmmarcada en el programa d'innovació Denominació d'Origen es va emetre per més de 15 televisions locals de forma simultània. Consta d'una temporada de 13 capítols d'uns 9 minuts de durada. I ara es pot seguir veient a través d'internet.\nPodeu veure els capítols de la sèrie a la web oficial de V.I.E.\nComandant Jordi Pi


S’exposen les llistes del cens per a les eleccions municipals del 22 de maig amb 52.115 rubinencs amb dret a vot - Ajuntament de Rubí\nS’exposen les llistes del cens per a les eleccions municipals del 22 de maig amb 52.115 rubinencs amb dret a vot\nS’exposen les llistes del cens per a les eleccions municipals del 22 de maig amb 52.115 rubinencs amb dret a vot L’alcaldessa proposa Rubí com a seu pilot per al vot accessible. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/copy_of_s2019exposen-les-llistes-del-cens-per-a-les https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nL’alcaldessa proposa Rubí com a seu pilot per al vot accessible.\nEls rubinencs i rubinenques poden consultar a partir d’avui les llistes del cens electoral corresponents a les eleccions municipals que se celebraran el 22 de maig a través d’internet, al web de l’Ajuntament. Aquestes llistes també es poden consultar en format digital a l’Oficina d’Atenció al Ciutadà (OAC) del carrer Narcís Menard. Les consultes es poden fer fins dilluns, 11 d’abril, durant l’horari d’obertura de les instal·lacions municipals, de dilluns a divendres de 8:30h a 14h i de 16h a 19h i dissabtes de 9h a 13h.\nDonat que per votar el pròxim 22 de maig és imprescindible figurar a les llistes del cens electoral, es recomana a tots els electors que comprovin la seva inscripció per detectar qualsevol errada.\nPer primera vegada, i com a novetat, en aquests comicis no votaran els rubinencs que resideixen permanentment a l’estranger i que en eleccions anteriors van poder exercir aquest dret si estaven inscrits al Cens Electoral de Residents Absents (CERA). Els qui sí que poden votar són aquells rubinencs i rubinenques que resideixen temporalment a l’estranger, és a dir, aquells que no tenen fixada la seva residència habitual. Aquestes persones, les que vulguin votar per correu i aquelles que vulguin votar en braille ja poden sol·licitar-ho des del passat 29 de març i fins el 23 d’abril.\nA aquesta novetat se n’hi afegeix una segona, la del vot d’estrangers no comunitaris no noruecs. L’any 2007, els estrangers comunitaris i els noruecs residents a Rubí van poder votar per primera vegada (un total de 186). Ara s’hi afegeixen aquells provinents de països no comunitaris que han signat un conveni amb l’estat espanyol.\nEl total d’electors de nacionalitat no espanyola que han sol·licitat votar el pròxim 22 de maig és de 372. Aquestes persones es troben, per tant, dins el cens de 52.115 electors que podran exercir el seu dret a vot. La xifra global de votants potencials suposa un increment de 917 votants respecte els comicis anteriors.\nA Rubí hi ha un total de 78 meses en les 34 seccions electorals que hi ha repartides als 25 col·legis electorals existents.\nUna darrera novetat dels pròxims comicis municipals és la possibilitat per a les persones invidents de poder votar en alguns col·legis mitjançant un mecanisme diferent al braille, encara per determinar, que respectarà el secret del vot.\nL’alcaldessa de Rubí, Carme García, ha sol·licitat per escrit al president de la Junta Electoral Central, Antonio Martín, al president del Congrés dels diputats, José Bono, i al president del Govern estatal, José Luís Rodríguez Zapatero, que els col·legis electorals de Rubí formin part de la prova pilot que ha de garantir el vot secret i autònom dels invidents.\nGarcía ha argumentat la demanda de Rubí com a seu experimental del vot accessible en què la ciutat va ser “una de les primeres en reivindicar el vot secret (...) que la Constitució garanteix a tots els ciutadans i ciutadanes”, i recorda que Rubí va col·laborar “activament amb l’Associació Catalana per a la Integració del Cec (ACIC) en la seva lluita per la consecucíó d’un sistema que garanteixi, mitjançant l’ús del braille, el referit dret constitucional”.\nEl Ple de l’Ajuntament de Rubí del 27 de gener de 2011 va aprovar per unanimitat una moció per instar al Govern de l’Estat espanyol a regular un procediment per garantir el secret del vot a les persones amb discapacitat visual per als comicis de maig de 2011, similar al ja previst per a la resta de processos electorals.


Preparant el disseny - QuickSilver Translate\nÉs fàcil pensar que la traducció es limita només a les paraules, però quan tradueixes un documenta amb text, imatges, gràfiques i taules en una altra llengua, t’endinses al món del disseny.\nSi estàs traduint correspondència en MS Word no és un gran problema, però si el document original és en PowerPoint, QuarkXpress, InDesign o FrameMaker o en algun altre programa de gràfiques o de processament de textos, l’autoedició jugarà un paper important en el preu i el procés del projecte.\nPotser decidiràs extraure el text i aferrar la traducció al Disney original, però has de tenir en compte les diferents variants tipològiques i l’espai necessari per diverses llengües. L’espanyol, per exemple, normalment necessita un 20% més d’espai que l’anglès, el que requereix un reajust de la mida de la font i la realineació dels elements gràfics. Algunes escriptures asiàtiques s’escriuen de dreta a esquerra, el que requereix tècniques especials de composició.\nQuickSilver té un equip de professionals de l’autoedició que aportaran la seva experiència i habilitat a qualsevol necessitat d’autoedició que pugueu tenir. Combinant la traducció i l’autoedició en un flux continu i integrat de treball redueix el temps de traducció, reduint així els costs i estalviant-te temps i esforç.


Vox marca el pas\nel dia de novembre 21, 2021\nFa temps que analitzo la presència de Vox en la vida política espanyola. Per a mi no ha estat cap sorpresa el seu augment electoral en els darrers anys. Si a llocs com Alemanya, on tot i viure un procés de desnazificació, la ultradreta d’AfD té des de fa temps una presència estable i important, no és gens d’estranyar que a Espanya passi el mateix o pitjor. Aquí es va passar de la dictadura franquista a la democràcia de l’UCD sense que ningú fos jutjat i sense que es produís cap mena de desfranquització dins dels organismes de poder de l’Estat. Estava clar, per tant, que tard o d’hora el franquisme tornaria a renàixer. Tan sols era qüestió d’esperar el moment idoni. Molts han sigut els que han donat la culpa al moviment independentista català. La frase “l’independentisme ha donat ales al feixisme” és un eslògan que encara es fa servir. Però aquest feixisme no volaria tan alt, si fos veritat que durant la transició aquest ocell havia sigut esborrat totalment de la nostra nova democràcia, com ens han volgut fer creure. Però gran part dels dirigents dels nous partits polítics, la judicatura, l’exèrcit i els consells de direcció de l’Ibex, entre altres, van continuar mantenint adeptes franquistes a les seves files sense cap mena de problema. L’ocell només havia d’esperar el moment de crisi oportú per aixecar de nou el vol. Ara Vox marca el tempo de la política espanyola. PP i Cs van a remolc del seu discurs radical, però també els altres partits han d’entrar al seu joc per defensar-se. De mica en mica van aconseguint que el partit es jugui en el terreny que a ells els és més satisfactori. I no només al Congrés. Ja són imprescindibles per governar en alguns llocs i la seva pressió es va generalitzant en diferents àmbits de la vida quotidiana. Aquesta setmana s’ha denunciat que Movistar+ censura gags d’humor per pressió de Vox. Al còmic Jair Domínguez també el van denunciar per uns comentaris. I així, a poc a poc, van creant por i van ampliant la taca d’oli de la seva presència i poder. Una dada indicativa: a les darreres eleccions, a tots els barris de Lleida, Vox va treure més vots que la CUP.\nLa frase “Ni oblit, ni perdó!” l’he escoltat molt a les manifestacions de Catalunya en els darrers anys. És possible que la gent que ha cridat aquesta frase guardi dins seu aquest sentiment de no voler oblidar i de negar-se a perdonar tots aquells que l’1-O van ordenar i executar les càrregues contra ciutadans pacífics que volien votar pel futur del seu país. A aquesta gent, ara mateix, no li queda altra alternativa que guardar-se aquests sentiments a la butxaca. Els que no han cridat aquest eslògan, però l’exerceixen de manera sistemàtica i metòdica, són els poders fàctics del 78. Em refereixo als poders garants que es passés de la dictadura a la democràcia, sense que cap franquista anés a la presó o renunciés de forma explícita a la seva ideologia franquista. A Alemanya, després de la guerra es va intentar desnazificar la població i sobretot els càrrecs públics. A Espanya, això ni tan sols es va plantejar. Tot va tenir continuïtat pactada. Ara veiem l’enrenou organitzat pel poss


Diari Casteller | Les negociacions per la cessió dels drets d'imatge continuen obertes, quan falta una setmana per la diada de Sant Joan\nLes negociacions per la cessió dels drets d'imatge continuen obertes, quan falta una setmana per la diada de Sant Joan\nLa coordinadora vol reunir totes les colles castelleres per presentar-los la darrera versió del conveni | Les colles de Valls signen un conveni amb l'Ajuntament\n2d9fm de la Colla Vella per la diada de Sant Joan de l'any passat | DiariCasteller.cat\nLes negociacions per la cessió dels drets entre la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya (CCCC), les colles i les televisions públiques, TV3 i la Xarxa, segueixen obertes, a només una setmana perquè se celebri la diada de Sant Joan de Valls, la primera actuació del calendari que es retransmet en directe per televisió. En paral•lel, per intentar arribar a un acord 'in extremis', la Coordinadora ha convocat aquest dilluns a Barcelona una reunió informativa amb totes les colles. Segons fonts de la Coordinadora, es treballarà fins al darrer moment per trobar una solució que resolgui les reticències que la Vella de Valls i Vilafranca han mostrat des del primer moment.\nHavent arribat gairebé a un cul de sac en les negociacions, la Coordinadora vol reunir totes les colles castelleres per presentar-los la darrera versió del conveni que pretén regular l'ús de les imatges de les exhibicions castelleres. El text ha anat evolucionant, si bé continuaria sense convèncer ni la Colla Vella dels Xiquets de Valls ni els Castellers de Vilafranca. Però la Coordinadora vol prendre'ls el pols per darrer cop i, alhora, no fer esperar més la resta de colles castelleres. L'estira-i-arronsa de la CCCC amb Vella i Vilafranca ja s'arrossega de fa gairebé dos mesos. Després de diverses converses, en un procés on ha imperat la discreció, tant els de la camisa rosada com verds segueixen enrocats amb les seves propostes i desaprovant el conveni refet per la CCCC. La pressió del compte enrere, amb la diada de Sant Joan a sobre, ha fet que es vulguin gastar els darrers cartutxos per intentar arribar a una acord. La Coordinadora, per exemple, ha estat partidària d'implicar assessors legals i advocats a fi d'aplanar el camí del redactat final, sobretot en aquells serrells més controvertits en la cessió dels drets de les entitats cap a l'organisme. La cessió de la propietat intel·lectual, el volum d'exhibicions, l'exclusivitat, la cessió a tercers i formulismes de caràcter jurídic són els esculls en aquestes negociacions. A partir d'aquí, la Coordinadora sempre havia advertit que, sense els drets dels castellers cedits a l'organisme, i de retruc, sense que els disposin la Xarxa i TV3, no es podrien retransmetre en directe les diades castelleres. El risc que la manca d'entesa en la cessió dels drets fes perillar les retransmissions ha tensat la corda entre la CCCC i les colles discordants, a l'expectativa també de TV3 i la Xarxa, parts implicades i interessades en aquesta qüestió per poder desenvolupar la temporada televisiva amb plenes garanties jurídiques.\nEnmig d'aquest xoc d'interessos, la Vella s'ha cobert les espatlles signant un conveni amb l'Ajuntament de Valls, una fórmula que també ha seguit la Colla Joves. L'Ajuntament vallenc ha confirmat que enguany el consistori i les colles vallenques han reformulat la subvenció que les entitats rebien fins ara, la qual han substituït jurídicament per un contracte que regula les actuacions a la ciutat. Aquests tipus de contractes privats, d'un pressupost d'adjudicació de 60.000 euros per a cada colla, inclouen una clàusula que, de manera genèrica, deixa en mans de l'Ajuntament la cessió dels drets i per tant, la decisió última de permetre les retransmissions. En aquest sentit, des del consistori s'afirma que la retransmissió del dia 24 de juny està garantida. La vicepresidenta de la Vella, Lurdes Quintero, ha explicat que la cessió de drets d'imatge amb l'Ajuntament s'ha tancat perquè estava inclosa al contracte i ha assenyalat que, a parer de la colla, això exclou la possibilitat de cedir els drets a la CCCC per a les diades que se celebrin a Valls. «Hem intentat per tots els mitjans arribar a un acord amb la Coordinadora però ara mateix la negociació està en 'stand by'», ha explicat, però no tanca la porta a arribar a una entesa pel que fa a la resta d'actuacions que la colla tingui a altres municipis. Per la seva part, els Verds recorden que el seu conveni anual amb l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès inclou la cessió de drets d'imatge per a activitats promocionals, sense exclusivitat. En aquest sentit, el president, Joan Badell, ha apuntat que es podria repetir la situació de Valls, és a dir, si la colla no arribés a una entesa amb la Coordinadora, l'Ajuntament es podria encarregar de negociar amb les televisions per garantir la transmissió de Sant Fèlix, el 30 d'agost. Amb tot, Badell ha remarcat que la colla «no es tanca a res» i que manté oberta la via del diàleg amb la CCCC per regularitzar la cessió dels drets d'imatge de cara al conjunt de les transmissions. El president dels Verds ha assegurat que ara mateix la distància la marquen petites qüestions i ha comentat que hi podrà haver entesa: «Si la CCCC afluixa i nosaltres també, podem arribar a un acord», ha conclòs. El següent intent per acostar posicions serà aquest dilluns vinent, a la reunió informativa amb totes les colles, on la Coordinadora abordarà la darrera i definitiva proposta de conveni, amb voluntat que totes les entitats el signin durant les pròximes setmanes.\n#CESSIÓ DRETS D'IMATGE


Rivera, Macron, Trudeau: els polítics que semblen «gendres perfectes»\nJoventut i modernitat. Kennedy va ser el president més jove que s’havia elegit als Estats Units i el primer nascut al segle XX. I ho respirava, ho projectava i ho va impulsar a través d’un mitjà emergent, la televisió, on va saber treure partit de la seva imatge atractiva, fresca, confortable i curosa per imposar-se a un Richard […]\nLa política es viralitza al carrer\n¿Què tenen en comú uns aneguets de goma, un autobús tunejat amb caricatures de polítics esquitxats per la corrupció, i un globus blanc amb un ‘sí’ gegant a dins? Doncs un creatiu al darrere, segurament format en una de les nostres facultats de publicitat i relacions públiques, on fa furor la tirada per allò que els […]\nFa pocs dies ens deixava un dels politòlegs i sociòlegs més destacats del nostre temps, Giovanni Sartori, qui ens havia descrit com una nova espècie, l’homo videns, un ésser humà que ha arribat a creure que «veure és entendre». En aquest context, i assumint que el color és en si mateix un idioma, ple de […]\nAl mateix New York Times s’ha plantejat la hipòtesi que polítiques de dretes com Kellyanne Conway, assessora de Donald Trump,podrien rebre més crítiques masclistes que les seves homòlogues d’esquerres. La republicana Sarah Palin, al seu dia, afirmava una cosa semblant quan estava a l’ull de l’huracà com a candidata a la vicepresidència dels EUA. I aquesta no és només una […]


Consell de Seguretat de l'ONU insta els Estats a penalitzar el tràfic de persones i l'esclavitud - Geopolítica.cat\nTOPICS:Consell de SeguretatONU\nEl Consell de Seguretat de l’ONU ha instat ahir els Estats a reforçar el seu compromís polític i a complir les obligacions jurídiques de tipificar com a delicte el tràfic de persones, a més de prevenir-la i combatre-la per altres mitjans.\nEn una resolució adoptada per unanimitat, els integrants del Consell també van condemnar enèrgicament aquest flagell i van comminar els països a treballar intensament per la detecció i eliminació del tràfic d’esclaus, així com a la identificació i assistència a les víctimes.\nEl document promogut per Itàlia, president en torn de l’òrgan de seguretat, va ser votat abans de l’inici d’una sessió de debat sobre el tràfic de persones en situacions de conflicte en què va participar el secretari general de l’ONU.\nAntónio Guterres, va instar el Consell a prendre mesures per protegir els drets humans i la dignitat dels emigrants.\nEl líder de Nacions Unides va reiterar l’horror generalitzat que van causar les recents imatges dels emigrants africans venuts com a mercaderies a Líbia, el que podria constituir un crim de guerra o de lesa humanitat.\n“És la nostra responsabilitat col·lectiva aturar aquests crims. Hem d’actuar urgentment per protegir les garanties fonamentals i la dignitat dels emigrants. Això significa portar els responsables davant la justícia. Significa augmentar immediatament l’ajuda humanitària i assistir a les autoritats líbies perquè enforteixin la seva capacitat de protecció i socors a homes, dones i nens vulnerables “, va dir.\nGuterres va afirmar que hi ha una necessitat imperiosa de crear més oportunitats per a l’emigració regular i la prevenció de situacions que propicien aquest comerç indigne, com són la pobresa i l’exclusió.\nVa recordar que la brutalitat d’aquest delicte no té límits i va esmentar l’explotació sexual, el treball forçat, la remoció d’òrgans i l’esclavitud entre les modalitats derivades d’aquest flagell.\nD’altra banda, el secretari general va subratllar la importància de la cooperació, l’assistència legal i la informació compartida per al desmantellament de les xarxes criminals que lucren amb el sofriment i les mancances de les persones vulnerables a causa de conflictes o pobresa.\n“Necessitem mostrar-li al món la nostra determinació de posar fi a la tracta, d’ajudar a les seves nombroses víctimes i de processar els responsables pels seus crims”, ha conclòs Guterres.\nBe the first to comment on "Consell de Seguretat de l’ONU insta els Estats a penalitzar el tràfic de persones i l’esclavitud"


El Govern estudia canvis en el finançament de RTVE per evitar una denúncia comunitària - comunicació21\nEl Govern estudia canvis en el finançament de RTVE per evitar una denúncia comunitària\nRedacció|2011-02-01T19:19:58+01:001 febrer 2011|Comunicació21\nL’Executiu de Zapatero negocia canvis en el finançament de RTVE per esquivar una denúncia de la Comissió Europea davant el Tribunal de Justícia. El punt conflictiu fa referència a la taxa del 0,9% que han de pagar les operadores de telecomunicacions des de que es va decidir suprimir la publicitat de TVE, i que la CE considera que són contràries a la legislació europea.\nSegons el ministre de Presidència, Ramón Jáuregui, la situació es troba en moment límit per determinar si la Comissió presenta una denúncia davant la Cort de Justícia o, en canvi, s’avé a negociar les reformes necessàries per evitar la suposada vulneració de preceptes comunitaris que ara estaria cometent la llei de finançament de RTVE.\nEl Govern central manté que la taxa que imposa a les operadores de telecomunicacions per finançar a l’ens públic no és cap “doble taxa” i que, per tant, no infringeix cap normativa de la UE. L’Executiu pretén defensar el seu posicionament davant les institucions comunitàries, però es mostra predisposat a buscar una solució òptima que eviti arribar a la Cort de Justícia. No obstant, el ministre de Presidència tampoc descarta deixar el tema a mans del Tribunal de la UE si no arriba a un consens amb la Comissió.\nPer la seva part, la Comissió Europea considera que les legislacions espanyola i francesa són contràries a la legislació comunitària que estipula que les taxes cobrades a les operadores han d’estar relacionades específicament amb la cobertura dels costos de regular el sector de les telecomunicacions.


El WhatsApp es demana una paella\nLa #PaellaEmoji s’inclourà entre les emoticones de la xarxa social al costat d’altres representants gastronòmics, com la pizza, el sushi, la pasta o l’hamburguesa\n18/05/2016 - 12:00h\nImatge de l’emoticona de la #PaellaEmoji, amb l’arròs, el pollastre, el conill, la bajoca i el garrofó\nLa paella, el plat representatiu del País Valencià i, per extensió, d’Espanya, i també ben conegut mundialment, tindrà un reconeixement en el WhatsApp. L’emoticona de la paella, promocionada per la marca d’arròs La Fallera amb l’humorista Eugeni Alemany, es va promocionar a través de totes les xarxes socials amb l’etiqueta #PaellaEmoji; finalment, ha tingut èxit després que el comité d’Unicode, organisme que decideix les imatges que s’inclouen en aplicacions com el WhatsApp, ha acceptat hui incloure l’emoticona en la pròxima actualització del WahtsApp, que tindrà lloc al juny.\nD’aquesta manera, la fama de la paella la posa a l’altura d’altres aliments universals, com la pizza, el sushi, la pasta o l’hamburguesa, que ja tenen l’emoticona corresponent en el WhatsApp. I ho fa amb un disseny valencià, que respecta la recepta original amb l’arròs, el pollastre, el conill, la bajoca i el garrofó, i deixa de banda un ‘ensurt’ que mostrava una paella amb gambes i pésols.\nLa inclusió de la paella s’ha aconseguit després de l’‘Operació #PaellaEmoji’ que va portar l’humorista valencià Eugeni Alemany a la capital mundial de la tecnologia, San Francisco, on va promocionar el plat valencià perquè fóra admés en les icones gastronòmiques mundials.


El temps a La Mussara » estiuet\nEnguany l’estiuet de Sant Martí ha fet honor al seu nom i s’estan registrant temperatures molt suaus, 5 ó 6 graus més altes que en dies anteriors.\nCom a conseqüència s’han format inversions tèrmiques, és a dir, a les planes durant la nit s’hi acumula més aire fred que a les muntanyes. Això dona lloc a boires i boirines al pla mentre que a la muntanya hi predomina l’ambient més sec. Aquest efecte es pot observar clarament a les fotografies següents on s’aprecia la boirina a les zones més fondes mentre que els cims de les muntanyes apareixen més clars.\nestiuet, inversió tèrmica


Ciència i art a P4 – Club de Ciència Arc Iris\nEls i les alumnes de P4 de l’escola Arc Iris van fer ciència i art amb la col llombarda.\nAquest vegetal també es coneix amb el nom de col morada perquè té les fulles de color vermell/morat. A part de ser un aliment amb moltes propietats beneficioses pel nostre organisme, també és un indicador de pH. És a dir, canvia de color en solució aquosa en funció del pH gràcies a que conté uns pigments anomenats antocianines.\nAmb la col llombarda es poden fer molts experiments i a la classe de P4 van fer el de canvis de colors i posteriorment, pintar amb substàncies quotidianes. Us en faré un petit resum.\nPrimer de tot van tocar, olorar, observar tots els components que havia portat (col llombarda crua i cuita, llimona, vinagre, cocacola, bicarbonat sòdic i pastilla de sabó del rentaplats) i es quan van sorgir les primeres preguntes: què farem? què és? la col ja no és lila és blava quan s’ha cuit? … tenien molta curiositat.\nDesprés de veure tot el que sabien i respondre les seves qüestions, van començar l’experiment. Van barrejar cada una de les substàncies amb una petita quantitat del suc de la cocció de la col llombarda (color lila blavós).\nAllà va ser quan es van quedar sorpresos quan el color morat desapareixia i sortia un nou color:\nEl vinagre i la llimona donava el color vermell. pH àcid\nLa cocacola al principi quedava marró però al final de la sessió canviava a vermell. pH àcid.\nEl bicarbonat donava el color blau. pH bàsic.\nLa pastilla de sabó donava el color verd al començament i color groc al final. pH molt bàsic.\nVan sorgir moltes preguntes: per què canvia de color? Per què uns surten d’un color i uns altres d’un altre? …\nFinalment amb papers pintats amb el suc de la col i assecats prèviament, va arribar el moment de treure la seva creativitat pintant amb bastonets i pinzells amb totes les substàncies que havien fet l’experiment.\nJa podeu veure el resultat dels colors en els papers pintats. Per ells i elles va ser com fer màgia però darrera d’aquesta s’amaga la química dels pigments (les antocianines) de la col llombarda i present en altres aliments.\nNosaltres només vam poder fer 5 barreges però imagineu-vos fer-ho a casa i investigar amb diferents aliments i fer de científics i científiques amb tota la família. Us ho recomanem, descobrireu moltes coses!!\nFinalment donar les gràcies a la mestra per deixar-me fer l’activitat i poder gaudir una estona amb tot P4 fent ciència.\nEtiquetat Ciencia, Escola\nPublicat per ansojo7\nMostra totes les entrades de ansojo7\n3 thoughts on “Ciència i art a P4”\nRetroenllaç: Ciència i art a P4 — Club de Ciència Arc Iris – AFA Arc Iris\nangelagrcsnz ha dit:\n23 febrer, 2020 a les 17:15\nMoltíssimes gràcies per l’activitat Anna! L’Elsa va tornar emocionada i avui mirant les fotos ho tornava a estar! La “col de llombarga” fa uns color super macos i això ho aconseguim amb la ciència 😁😁\nelhombreteledirigido ha dit:\n26 febrer, 2020 a les 14:14\nMola moooolt!!! Volem una per pares ja!!! Moltes felicitats per aquesta brillant iniciativa i sobre tot pel temps de dedicació personal. També gràcies a l’escola per permetre aquestes activitats tant enriquidores per les nostres filles i fills. Volem més!!!\nRespon a angelagrcsnz Cancel·la la resposta


Sud-àfrica - Viquipèdia\n(S'ha redirigit des de: Sud-Africa)\nPer a altres significats vegeu «Àfrica Austral».\nRepublic of South Africa[nb 1]\n- Data[nb 2]\n31 de maig del 1910 - Aigua (%)\n49.109.107 (25è)[nb 3]\n39 /km2 (136è)\n.za Codi telefònic\n↑ La llista completa del nom del país en tots els noms oficials és a la secció de Toponímia\n↑ Formada com a Unió de Sud-àfrica. El nom canvià a República de Sud-àfrica el 31 de maig del 1961\nLa República de Sud-àfrica és un Estat localitzat a l'extrem meridional de l'Àfrica. Limita amb els oceans Atlàntic i Índic, Namíbia, Botswana, Zimbabwe, Moçambic, Swazilàndia i Lesotho, un enclavament independent envoltat pel territori sudafricà. Sud-àfrica és membre del Commonwealth de Nacions. L'economia de Sud-Àfrica és la més gran del continent i la 24a més gran del món; és el país més desenvolupat econòmicament, socialment i en infraestructura del continent.\nSud-àfrica ha tingut una històrica diferent de les altres nacions de l'Àfrica atesa la immigració primerenca d'Europa i la importància estratègica de la ruta del mar del Cap. La immigració europea va començar poc després que la Companyia Holandesa de les Índies Orientals fundés una estació el 1625 que amb el temps esdevindria Cape Town. El tancament del canal de Suez durant la Guerra dels Sis Dies va subratllar la seva importància en el comerç internacional d'occident i orient.\nSud-Àfrica és ètnicament divers, amb les comunitats europees, índies i coloured (o mestisses) més grans de l'Àfrica. Els africans negres, que parlen nou llengües oficialment reconegudes, i molt més dialectes, representen el 75% de la població. Els conflictes racials entre la minoria blanca i la majoria negra ha jugat un paper significatiu en la història i la política de Sud-àfrica, que culminà amb l'apartheid, instituït el 1948 pel Partit Nacional, tot i que la segregació ja existia abans d'aquesta data. Les lleis que definien l'apartheid començaren a ser abolides pel mateix partit el 1990, després d'un conflicte llarg i de vegades violent—incloent-hi les sancions econòmiques de la comunitat internacional.\nSud-Àfrica és coneguda com la "Nació del Arc de Sant Martí", un terme encunyat per l'arquebisbe Desmond Tutu i després adoptat pel president Nelson Mandela. Mandela va fer ús del terme com a metàfora per descriure la diversitat multicultural que començava a desenvolupar-se després de la fi de la ideologia de l'apartheid. El 2007, Sud-Àfrica es va unir al grup de Bèlgica, els Països Baixos, el Canadà i Espanya, en legalitzar el matrimoni homosexual.\nRephaboliki ya Afrika Borwa (sotho),\nSud-àfrica conté alguns dels llocs arqueològics més antics d'Àfrica. Els nombrosos fòssils de les coves Sterkfontein, Fromdraai i Makapansgat suggereixen que diversos australopitecs hi vivien fa tres milions d'anys. Després hi van arribar els homo habilis, homo erectus i l'home modern. Els assentaments dels pobles parlants de les llengües bantu, agricultors i ramaders, ja existien al sud del riu Limpopo, el segles IV i V, desplaçant o absorbint els pobles parlants de khoiSan originaris. Van continuar desplaçant-se cap al sud, i les primeres eines de ferro daten del 1050. El grup més meridional fou el poble de Xhosa, la llengua dels quals incorpora alguns trets lingüístics dels pobles KhoiSan. Aquestes desplaçaren els pobles anteriors, la majoria societats caçadores-recol·lectores.\nPer aquesta època tribus bantus van començar a arribar a Sud-àfrica. Originaris del Delta del riu Níger a l'Àfrica Occidental, van emigrar cap al sud i cap a l'est, arribant fins a la Província de KwaZulu-Natal al voltant de l'any 500 a.C. Els bantus no només criaven bestiar, sinó que també coneixien l'agricultura, collint blat i altres productes. Eren també experts en ferreria i vivien en poblats ben establerts. L'emigració bantu va ser gradual i no en grans masses. Alguns grups, els ancestres de la gent Nguni (zulus, Xhosa, Swazi i Ndebele) van preferir viure a la costa. Altres, coneguts actualment com els Sotho-Tswana (Tswana, Pedi i Basotho) es van establir al Highveld, mentre que les tribus Venda, Lemba i shangaan-Tsonga van triar ubicar-se al nord-est de Sud-àfrica.\nEls bantus i els khoisan es van barrejar, com és evident en les pintura rupestres, on es mostren els dos grups interactuant. No es coneix quin tipus de contacte van tenir dos pobles, però hi ha una evidència d'integració en el llenguatge Bantu que incorpora l'espetec de la llengua com consonant característic de la llengua Khoisan. Nombrosos artefactes khoisan han estat descoberts en els poblats bantu.\nEls segles posteriors al 1488, els navegants portuguesos van establir diversos assentaments poblats per pescadors, però no n'ha sobreviscut cap registre històric. El 1652, Jan van Riebeeck va establir una estació d'aprovisionament al Cap de Bona Esperança en nom de la Companyia Holandesa de les Índies Orientals. Durant la major part dels segles XVII i XVIII, es van estendre lentament les possessions neerlandeses, fins trobar-se amb els assentaments dels pobles xhosa en la regió del Riu Fish. Una sèrie de guerres, conegudes com les Guerres de la Frontera del Cap es van lliurar, causades pels conflictes d'interès sobre les terres i el bestiar.\nEl Tractat de Vereeniging va establir la sobirania suprema dels britànics sobre les repúbliques sudafricanes, i el govern britànic va assumir el pagament de 3 milions de lliures esterlines degudes als governs dels bòers.\nDesprés de quatre anys de negociacions, es va crear la Unió de Sud-àfrica a partir de les colònies del Cap i de Natal, i les repúbliques de l'Estat Lliure d'Orange i Transvaal, el 31 de maig, 1910, exactament vuit anys després de la fi de la Segona Guerra Bòer. La nova Unió de Sud-àfrica va ser un domini britànic. L'Acta de la Terra dels Nadius, de 1913, va limitar les propietats dels negres aleshores, a només el 7% del país, tot i que es va incrementar marginalment. El 1934, el Partit Sudafricà i el Partit Nacional es van unir formant el Partit Unit amb la intenció de reconciliar els blancs bòers i els angloparlants, però es va separar el 1939 amb l'entrada de la Unió a la Segona Guerra Mundial com a aliat del Regne Unit, a la qual s'oposava el Partit Nacional.\nL'apartheid cada vegada era més controvertit. La comunitat internacional va aprovar nombroses sancions econòmiques que s'uniren a l'increment dels disturbis i l'opressió dins Sud-àfrica. El govern va suprimir la resistència, de vegades violenta, així com les vagues, les marxes i les protestes. A finals de la dècada de 1970 Sud-àfrica va començar un programa d'armament nuclear, i la dècada següent va crear sis armes nuclears. Tot i que se'n desconeixen les motivacions, s'ha suggerit que B.J. Vorster i P.W. Botha volien catalitzar una intervenció nord-americana si es produïa una guerra entre el Moviment Popular per a la Lliberació de l'Angola, que tenia el suport de Cuba, i la República del Sud-àfrica.\nEl 1990, el govern del Partit Nacional va prendre els primers passos per a negociar la seva sortida del poder, i va abolir la il·legalització del Congrés Nacional Africà (CNA) i altres organitzacions polítiques d'esquerra, i va alliberar Nelson Mandela de la presó, després de vint-set anys. A poc a poc, es van abolir les lleis de l'apartheid, i es va destruir l'arsenal nuclear; Sud-àfrica va ser admesa al Tractat de la No Proliferació Nuclear. Les primeres eleccions multiracials sud-africanes es van portar a terme el 1994; el CNA hi va aconseguir la majoria absoluta i ha governat fins a l'actualitat.\nFynbos una regió florística endèmica de Sud-àfrica\nAmb una superfície de 1.219.912 quilòmetres quadrats, Sud-àfrica és el 25è estat més gran del món. El país es troba a la regió més meridional del continent africà, sent el cap Agulhas el punt més meridional del país, i d'Àfrica.\nSud-àfrica té majoritàriament un clima temperat degut a que es troba envoltat pels oceans Atlàntic i Índic en tres dels quatre costats, . costats, per la seva ubicació en la zona més suau climàticament de l'hemisferi sud i per tenir una elevació mitjana en progressió constant cap al nord i l'interior. A causa d'aquesta topografia variada i la influència oceànica existeixen una gran varietat de zones climàtiques. Els hiverns es produeixen entre juny i agost.\nLes zones climàtiques varien des de l'extrem clima desèrtic que té lloc a la zona fronterera amb Namíbia, fins al clima subtropical que té lloc al llarg de la frontera amb Moçambic i l'Oceà Índic. Tot i que Sud-àfrica és considerat com a semiàrid, hi ha una variació considerable en el clima depenent de la topografia.\nL'extrem sud-oest té un clima molt similar al mediterrani, amb hiverns humits i estius calorosos i secs. Aquesta zona produeix la major part del vi a Sud-àfrica. És una regió en què el vent bufa gairebé tot l'any, cosa que convertia el pas pel Cap de Bona Esperança una travessia molt perillosa pels mariners i vaixells i provocant nombrosos naufragis. Més cap a l'est, a la costa sud, les pluges es distribueixen de manera més uniforme durant tot l'any, donant lloc a un paisatge en què predomina el verd. Aquesta zona és coneguda popularment com a Garden Route (Ruta dels jardins).\nL'Estat Lliure és bàsicament pla, ja que es troba en un altiplà. Al nord del riu Vaal el Highveld és una zona amb notable precipitació i on no es pateixen les condicions extremes de calor subtropical. La ciutat de Johannesburg es troba al centre d'aquestes terres altes, a 1.740 m, amb una precipitació anual de 760 mm i uns hiverns freds, però en què la neu es escassa.\nL'indret més fred de Sud-àfrica és Sutherland a l'oest de les muntanyes Roggeveld, amb una mitjana diaria d'11,3 °C i una mitjana de les mínimes de 2,8º  Amb tot, la temperatura més baixa registrada a Sud-àfrica fou a Buffelsfontein, amb -18,5 °C.  A l'interior del país s'han registrat les temperatures més elevades, amb 51,7 °C el 1948 a la Província del Cap Septentrional, prop d'Upington.\nFont: Servei Meteorològic Sudafricà\nEl bioma prevalent al país és la pradera, especialment al Highveld, on la flora predominant són les pastures, els arbusts baixos i les acàcies. La vegetació és més escassa cap el nord-oest, degut a las escasses precipitacions de la zona.\nPradera del Highveld\nPradera montana dels Drakensberg, als Drakensberg, per sota dels 2.500 metres\nPradera altimontana dels Drakensberg, als Drakensberg, por sobre dels 2.500 metres\nLes pastures i plantes espinoses de la sabana donen pas progressivament als arbusts de la sabana cap el nord-oest del país, amb un creixement més lent. Hi ha un nombre significatiu de baobabs en aquesta àrea, prop de l'extrem nord del Parc Nacional Kruger.\nAl Bushveld hi ha nombrosos hàbitats de mamífers com el lleó, el lleopard, el nyu blau, el kudu, l'impala, la hiena, l'hipopòtam i la girafa. L'hàbitat del Bushveld s'estén de manera significativa cap el nord-est, incloent els territoris que pertanyen al Parc Nacional Kruger i la Reserva Mala Mala, així com també la Biosfera de Waterberg, més al nord. El WWF divideix la regió de sabana del nord-est en tres ecoregions: sabana arbrada de mopane del Zambeze, sabana arbrada de l'Àfrica austral i sabana arbrada del Kalahari.\nEl bioma mediterrani del fynbos, una de les sis regions florístiques, es troba en una petita regió de la Cap Occidental i consta de més de 9.000 d'aquestes espècies, cosa que la converteix en una de les regions més riques del món quant a biodiversitat. La major part de les plantes són perennes i de fulles dures amb fulles fines com agulles, com ara les plantes esclerofil·les. Una altra planta exclusiva de Sud-àfrica és el gènere de les proteas, de les quals existeixen al voltant de 130 espècies diferents en aquest país. El WWF divideix aquesta regió en tres ecoregiones: fynbos i renosterveld de terres baixes, fynbos i renosterveld de muntanya i matollar d'Albany.\nSi bé Sud-àfrica compta amb una gran quantitat de plantes florals, posseeix pocs boscos. Sols l'1% del país es troba ocupat pel bosc, que es troba exclusivament a la zona costanera humida de l'oceà Índic, a KwaZulu-Natal: la selva mosaic costanera de KwaZulu i El Cap i la selva mosaic costanera de Maputaland i, més al sud, la selva muntana de Knysna i els monts Amatole. Les plantacions d'espècies d'arbres importats són predominants, en particular l'eucaliptus i el pi. Sud-àfrica ha perdut una extensa superfície d'hàbitat natural en las darreres quatre dècades degut a la superpoblació, els patrons descontrolats de desenvolupament i la desforestació del segle XIX. Actualment els arbres de fustes nobles, com el Podocarpus latifolius, l'Ocotea bullata i l' Olea laurifolia es troben sota protecció governamental.\nL'àrea central de Pretòria, la capital administrativa\nSud-àfrica és l'únic Estat del món amb tres capitals: Cape Town, la més gran de les tres, és la capital legislativa; Pretòria, és la capital administrativa, i Bloemfontein és la capital judicial. El govern de Sud-àfrica és parlamentari. Hi ha un parlament bicameral integrat per una cambra alta, el Consell Nacional de Províncies integrada per 90 membres; i una cambra baixa, l'Assemblea Nacional, integrada per 400 membres. Els membres de la cambra baixa s'elegeixen segons el mètode de la representació proporcional; la meitat s'elegeixen a partir de llistes de partit nacionals i l'altra meitat de llistes de partit provincials. Deu membres s'elegeixen per a representar a cada província en el Consell Nacional de Províncies sense importar llur població: sis són delegats permanents i quatre són delegats designats pels governs provincials. Les eleccions d'ambdues cambres es realitzen cada cinc anys. El govern es forma en la cambra baixa, i el líder del partit amb la majoria dels seients és designat el President de Sud-àfrica.\nEl partit Congrés Nacional Africà] (CNA) va rebre el 69,7% dels vots en les ultimes eleccions generals, i el 66,3% dels vots en les eleccions municipals del 2006. El president actual de Sud-Àfrica (per al període del 2004 al 2009) és Thabo Mbeki, que va succeir el president Nelson Mandela. El principal partit d'oposició és l'Aliança Democràtica, tot i que només va rebre el 12,4% dels vots en les eleccions del 2004, i el 14,8% en les eleccions municipals del 2006. El líder de l'Aliança Democràtica és Helen Zille, que va succeir Tony Leon. El Partit Nacional que va dominar la vida política de Sud-àfrica durant la major part del segle XX amb el nom de Partit Nacional, va fusionar-se amb el CNA el 9 d'abril, 2005. Altres partits polítics amb representació en el Parlament són el Partit de la Llibertat Inkatha, que representa els zulu, i els Demòcrates Independents; el primer partit va aconseguir el 6,97% i el segon el 1,7% dels vots en les eleccions del 2004.\nprovíncia del Cap, Transkei, Ciskei\nEstat Lliure d'Orange, QwaQwa\nprovíncia de Natal, KwaZulu\nTransvaal, província del Cap, Bophuthatswana\nQuan l'apartheid va acabar el 1994, el govern sudafricà havia d'integrar els bantustans independents i semi independents dins l'estructura política de Sud-àfrica. Per això, es van abolir les quatre antigues províncies de Sud-àfrica (Cape Province, Natal, l'Estat Lliure d'Orange i Transvaal) i els quatre territoris independents (Transkei, Bophuthatswana, Venda, i Ciskei); i es van instituir nou províncies completament integrades. Aquestes noves províncies són molt més petites que no pas les anteriors, però els governs locals disposen de més recursos per a distribuir a les àrees més petites.\nSud-àfrica és un país en vies de desenvolupament amb ingressos mitjos amb abundància de recursos, ben desenvolupat en els sectors financer, legal, comunicacions, energia i transport amb un mercat borsari que està comptabilitzat entre els 10 més grans del món i amb unes infraestructures que permeten una distribució efecient de mercaderies als majors centres urbans de la regió. No obstant això, tot i que el creixement ha estat positiu durant 10 anys seguits, no ha solucionat el 30% de la taxa d'atur ni els majors problemes que resten de l'època de l'apartheid, especialment els problemes de pobresa i falta de poder econòmic entre els grups desavantatjats. Hi ha altres problemes com ara el crim, corrupció i la sida. A principis del 2000, el president Thabo Mbeki va prometre promoure el creixement econòmic i la inversió estrangera relaxant les restrictives lleis laborals, iniciant un procés de privatització i retallant despeses del govern innecessàries. La seva estratègia es troba amb força reticències dels sindicats.\nS'estima que a Sud-àfrica hi ha uns 4,79 milions de seropositius. El govern ha assignat, amb força retard, importants recursos per lluitar contra la malaltia. Un estudi recent (de l'African Journal of Aids Research, Thomas Rehle i Olive Shisana) mostra que la taxa d'infecció comença estabilitzar-se (de 4,2% al 1,7% per les edats compreses entre els 15 i els 49 anys) i que les morts degudes al SIDA assoliran un màxim el 2008 amb 487.320. Des de què Sud-àfrica va obrir les seves fronteres després del fi de l'Apartheid, grups de crim organitzats han entrat al país i la majoria del comerç mundial de droga passa per les seves fronteres. Sud-àfrica també és el quart productor de marihuana del món.\nLa volatilitat del rand ha afectat l'activitat econòmica, amb l'ensorrament del rand durant el 2001 (assolint un mínim històric de 13,85 rands per dòlar, augmentant temors d'inflació i fent que el banc central incrementés els tipus d'interès), però des d'aleshores s'ha recuperat dràsticament, canviant-se per menys de 7 a l'octubre del 2003, portant a una millora pel què fa la inflació i el banc central ha abaixat tipus d'interès tot i que els exportadors amenacen d'acomiadar treballadors.\nÉs un dels líders la Comunitat per al desenvolupament de l'Àfrica Austral, integrant de la Comunitat Econòmica Africana\nSud-àfrica és una nació amb més de 47 milions de persones d'orígens, cultures, llengües i religions molt diversos. El cens nacional del 2001, permetí l'autoadscripció de la població en una de cinc categories racials. En base a les xifres d'aquell any, les estimacions per al juny del 2006 eren: 79,5% d'africans negres, 9,2% de blancs, 8,9% de coloureds i 2,5% d'asiàtics o indis. Així, la gran majoria de la població es classifica a si mateixa com a africana o negre, però aquest sector no és ni culturalment ni lingüísticament homogeni. Els grups ètnics més nombrosos són els zulu, els xhosa, els basotho, els bapedi, els venda, els tswana, els tsonga, els swazi i els ndebele, tots els quals parlen alguna llengua bantu. Alguns, com ara els zulu, els xhosa, els bapedi i els venda són habitants exclusius de Sud-àfrica, mentre que d'altres habiten altres territoris dels països veïns; per exemple, els basotho constitueixen el grup ètnic més nombrós de Lesotho, els tswana són el grup majoritari de Botswana, els swazi són el grup més nombrós de Swazilàndia i els ndebele també habiten Zimbabwe on són coneguts com a matabele.\nEl terme coloured s'utilitza per referir-se a le sperosnes d'ascendència racial mixta, descendents dels esclaus de l'Orient i de l'Àfrica Central, dels khoisan originaris del Cap, dels africans negres aborígens, dels blancs, així com dels javanesos, malaisis i d'altres. La majoria parlen l'afrikaans. Els descendents indis també són nombrosos. Hi van ser portats com a treballadors des de la dècada de 1850, tot i que també immigrarien voluntàriament grups de mercaders més tard durant el mateix segle.\nMolts sud-africans blancs també parlen altres llengües euoprees com ara el portuguès, alemany i grec, mentre que alguns asiàtics i indis parlen llengües asiàtiques com ara el telugu, hindi, gujarati i tàmil.\nUn dels problemes més greus que enfronta Sud-àfrica és la pandèmia de la Sida. El 2005, el 31% de les dones embarassades estaven infectades amb el VIH. La taxa de prevalença de la Sida entre els adults és del 21,5%; és a dir, 5,3 milions de persones n'estan infectades. La relació entre el VIH i la Sida ha estat negat pel president i el primer ministre, els quals argumenten que l'alta taxa de mortalitat és deguda a la malnutrició—i per tant a la pobresa—i no pas al VIH. Tot i així, des del 2007, el govern ha augmentat els seus esforços per a reduir la incidència de Sida.\nLa Sida ha afectat en especial a les persones sexualment i econòmicament actives; i per tant, moltes famílies han perdut els principals contribuïdors del suport econòmic. Hi ha un gran nombre d'"orfes de Sida"—estimats en 1,2 milions— que en la majoria dels casos, depenen de l'Estat. Igualment, les persones majors també perden el suport dels membres joves de llurs famílies.\n↑ Giliomee, Hermann. The Afrikaners: Biography of a People (en anglès). C. Hurst & Co. Publishers, 2003, p.241. ISBN 1850657149. ↑ "19 June 1913 Native Land Act", This day in history. Data d'accés: 20 de novembre, 2007\n↑ 5,0 5,1 South African Weather Service\n↑ «South Africa's geography - SouthAfrica.info». Safrica.info. [Consulta: 30 October 2011].\n↑ 11,0 11,1 11,2 People. South Africa. CIA Factbook. Data d'accés: 31 de març, 2007\n↑ «Midyear population estimates, South Africa» (PDF). Statistics South Africa, 2006. [Consulta: 28 de novembre, 2007].\n↑ «HIV & Aids in South Africa». Avert. [Consulta: 2006-10-08].\n↑ «"Sack SA Health Minister" – world's AIDS experts». afrol News. [Consulta: 8 d'octubre, 2006].\n↑ «AIDS orphans». Avert. [Consulta: 8 d'octubre, 2006].\nCoord.: 28° 37′ S, 24° 20′ E / -28.617,24.333\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sud-àfrica&oldid=11872956»\tCategoria: Sud-àfricaCategories ocultes: 1.000 articles fonamentalsHistòria i geografia (Els 1000 de META)Articles destacats en afrikaansArticles destacats en alemanyArticles destacats en esperantoArticles destacats en finésArticles destacats en serbi\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 20 maig 2013 a les 23:20.


L'Ajuntament de Manresa posa en marxa una campanya per recordar la llei antitabac - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ajuntament de Manresa posa en marxa una campanya per recordar la llei antitabac\nRecorda la prohibició de fumar als espais públics i les condicions de fer-ho a les terrasses\nredaccio | manresa 11.03.2017 | 17:06\nEl consum de tabac a l´interior dels establiments públics es va prohibir el 2 de gener del 2011 Arxiu/Francesc Arrufat\nL'Ajuntament de Manresa ha posat en marxa una campanya per recordar la prohibició de fumar als espais públics i les condicions de fer-ho a les terrasses.\nLa campanya divulgativa, duta a terme des del Servei de Sanitat de l´Ajuntament de Manresa, va adreçada tant als propietaris de bars, restaurants i establiments públics (als quals se´ls ha enviat una carta informativa) com als usuaris en general.\nLa campanya posa èmfasi en les condicions en què si que està permès fer-ho en les terrasses d´aquests establiments.\nAquesta acció va adreçada tant als restauradors (s´han enviat 371 cartes a bars, restaurants, bars musicals, sales de festa i discoteques) com als usuaris, i consisteix, per una banda, en constatar que està prohibit fumar en tots els espais tancats d´ús públic (hotels, bars, sales de festa, aeroports, transport col·lectius, etc.), així com en recintes de parcs infantils i àrees i zones de joc per a la canalla.\nI, per l´altra banda, es recorda que hi ha excepcions i que si que està permès fumar en espais a l'aire lliure, és a dir, a les terrasses dels establiments d´oci i restauració, que queden definits com espais no coberts, o bé els que estiguin coberts però tinguin un màxim de dues parets, murs o paraments laterals.\nTot això d´acord amb la llei del tabac (Llei de Mesures Sanitàries Enfront del Tabaquisme i Reguladora de la Venda, el Subministrament, el Consum i la Publicitat dels Productes del Tabac), que va entrar en vigor el gener de 2011.\nEl mateix text legal adverteix que no es pot vendre tabac a menors d´edat, per aquest motiu les maquines expenedores de tabac han d´estar situades en llocs on el propietari del local i els seus treballadors les puguin vigilar de manera permanent.\nL´incompliment de la llei està sotmès a sancions, tant per la persona que fuma com pel propietari del local, i poden anar de multes de 30 a 600.000 euros en funció de la gravetat de la infracció.\nPer a més informació cal consultar la web www.gencat.cat/salut i concretament, al document emès pel departament de Salut de la Generalitat de Catalunya clicant aquí.\nSancions als fumadors


Aquest cap de setmana acabo acabant les nits massa tard.\nEl millor de tot és la sensació que tens quan corres sota la lluna, entres i surts de bars, locals nocturs. O et quedes a recer d'un portal i parles dues hores amb algú amb qui no t'havies pensat que hi parlaries mai.\nEl divendres acabo al Clak ballant amb un hedonista videojoquei i dues uruguaies rialleres. El dissabte acabo a Granollers, ballant dance a l'As de Copes amb en Marchall i l'Alzins.\nAl final, la jaqueta de pana negra acaba empudegada de pudor de fum i malibú amb pinya que t'ha servit pel morro la cambrera que està boníssima però que no t'ha mirat als ulls quan li has demanat. Estrany comportament.\nDiumenge al matí llegeixo el diari assentat a una terrassa de la Plaça Nova. M'agrada viure més d'una vida a la vegada. Qui no és oficinista gris i salvatge follador? Qui no és terrible xerraire feliçoi que a casa es xuta antidepressius per no penjar-se? Qui no és meravellós artista i beneit consentit? Qui no és un cos escultural explosiu i un cervell treballat, llegit i essencialista?\nPublicat per eLOI a 11:01


Advocada, recipe corresponsable del Departament de Comerç Internacional. Membre de l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Barcelona. Especialització i experiència en l’àmbit del Comerç. transport i logística Internacional en general i especialment en Dret Marítim (reclamacions de mercaderies, assegurances, contractes de compravenda internacional, noliejaments, coneixement d’embarcament marítim i aeri, contractes de transport terrestre i d’operacions logístiques entre d’altres).\nDurant la seva trajectòria professional d’ençà 1995 sempre vinculada al comerç internacional i al transport marítim, ha treballat en l’àmbit jurídic en diferents bufets especialitzats, en l’empresa privada, i també en la vessant de consultoria, formació i investigació en projectes europeus (p.e. Monitoring and Operation Services for the Motorways of the Sea).\nMàster en Dret i Negoci Marítim per la Universitat Politècnica de Catalunya, Facultat de Nàutica; Màster en Comerç Internacional i Logística per la Universitat Abat Oliba, i títol de suficiència investigadora per la Universitat de Barcelona, Facultat de Dret. Professora especialista en transports per la Generalitat de Catalunya. Participació com a docent en nombrosos seminaris, màsters i cursos en l’àmbit del Comerç internacional, el transport i la logística a diferents entitats (ICIL, Port de Barcelona i Tarragona, Cambres de Comerç, Universitat Abat Oliba, etc) des fa més de 10 anys.\nÉs autora del llibre “El transporte marítimo” i coautora del llibre “Logística del transporte marítimo” amb l’editorial Marge, i de varis articles en l’àmbit del Dret Marítim.\nHa estat membre voluntari del Stella Maris, Apostulat del Mar de Barcelona i de GAFTA (The Grain and Feed Trade Association).\nParla correctament català, castellà, anglès i italià.


Se suspèn el Campionat autonòmic de seleccions infantil de bàsquet\nAquest torneig era l’última activitat referent a la capitalitat del bàsquet i s’ha hagut de cancel·lar a petició de la FCBQ\nImatge d’una de les activitats de la capitalitat del bàsquet català\nEls dies 27 i 28 de desembre Balaguer acollia el Campionat de seleccions autonòmiques infantil de bàsquet, l’última de les activitats referent a la capitalitat del bàsquet català. Però aquesta s’ha hagut de suspendre davant la nova onada de contagis i per petició de la Federació Catalana de bàsquet.\nEl torneig servia com a preparació del Campionat d’Espanya infantil masculí i femení que es disputarà el pròxim gener, però la FEB ha marcat un nou protocol que ha obligat a la Federació catalana a cancel·lar les competicions prèvies. Amb aquest protocol si qualsevol jugador/a o tècnic dels equips dona positiu, es considerarà contacte directe a la resta dels integrants i s’hauran de confinar 10 dies. És per això que per dates la FCBQ demana de suspendre els tornejos que tenen lloc després del 23 de desembre.


Yvan Lara Y.L.\nAndorra la VellaYvan Lara, politòleg, mestre i coordinador dels estudis en ciència política i relacions internacionals d'Andorra Recerca i Innovació.\nEls andorrans se senten europeus?\nÉs una pregunta sobre la qual no tenim encara resposta, ho hem de mirar a fons. Uns dels projectes que tinc sobre la taula és fer un estudi integral de l'estat d'opinió sobre la relació amb Europa. Farem enquestes d'opinió, entrevistes, seguiment de xarxes socials, de discursos polítics.. i tota aquesta visió metodològicament molt rica.\nCaldria diferenciar entre Europa i Unió Europea?\nSí, una cosa és la Unió Europea i el mercat únic, i l'altra és que, per valors, per proximitat... el sol fet que per origen la majoria d'andorrans siguin europeus, tot això construeix una cultura i uns sentiments.\nQuan parla d’andorrans inclou també residents?\nÉs una de les variables que tindrem en compte a l'hora de recollir les dades.\nQuin és l'estat d'opinió sobre les relacions entre Andorra i la UE?\nVeiem que a nivell de població en general encara es percep el tema prou lluny com per no fer-se preguntes. L'estudi que farem farà fotografies força sovint per veure les variacions de les respostes en funció d'allò que es vagi aprovant durant les negociacions. Crec que la gent encara posposa la seva opinió i estan a l'espera de que es concretin més temes. El normal és la resistència al canvi, i aquí a Andorra veiem que a diferència d'altres llocs no tenim res canalitzat com a opinió. És un 'wait and see', més que una oposició forta.\nÉs paradigmàtic que en plena escalada de desvinculacions d’estats membre i d’euro escepticisme generalitzat, Andorra remi en direcció contrària?\nSí, però no és un remar en direcció contrària perquè venim de posicions molt allunyades. Al final d'aquest procés arribarem al lloc que on és el Regne Unit ara, perquè tampoc serem un estat membre.\nLes seves fonts són enquestes, articles... quin percentatge de ciutadà de peu creu que està al cas del procés d’acord d’associació?\nUna xifra que pot servir de referència pot ser la participació a les darreres eleccions generals, perquè l'acord d'associació va ser un dels temes de campanya.\nExpliqui'm, el màxim de resumit que pugui, pros i contres, costos i beneficis, que un microestat s’associï a la UE.\nMés enllà de costos i beneficis concrets hi ha altres intangibles que s'han de tenir en compte. Per exemple, l'etiqueta de 'paradís fiscal' ha fet patir la imatge d'Andorra en els darrers temps. Estar associats a la UE aporta un plus de seriositat i de confiança que difícilment es pot tenir si n'estàs fora. Un acord d'associació és una peça clau per fer d'Andorra un estat molt més confiable. Això pot ser beneficiós en moments de creixement i en moments de crisi... perquè pot ser més fàcil obtenir recursos. També hi ha un altre factor important: la multilateralitat. És molt més interessant que les relacions bilaterals. Avui, internacionalment, no es pot anar d''outsider', perquè dependre de relacions bilaterals condiciona molt, per això és falç el debat entre associar-se a la UE o mantenir l'status quo. La Unió Europea és poc sexi, perquè tot funciona molt lent, però per a un micro estat això és bo, perquè pots estar segur que la cosa no girarà d'un dia per l'altre.\nAixò es pot vincular amb l’Europa de les regions?\nPots aprofitar la multilateralitat i tenir d'interlocutors directes regions del sud de França, d'Aragó o de Catalunya. És un punt que beneficia Andorra i altres territoris, perquè, per exemple, és més fàcil que t'entenguis amb Tolosa que amb París.\nEl van criticar quan fa un any el van nomenar cap del centre d'estudis europeus, l'acusaven d'haver-li fet un 'xiringuito'.\nM'obsessiona la utilitat pública de la recerca. M'obsessiona que, per exemple, quan hi hagi el referèndum sobre l'acord d'associació, la gent que hagi d'anar a votar tingui els coneixements per poder fer-ho amb consciència. Treballo per saber què els puc explicar perquè puguin votar amb coneixement. També espero fer saber els subjectes que han participat en aquest procés, quins pressupostos s'hi han destinat.... fer la crítica a partir d'una anàlisi de les polítiques públiques i que la gent pugui triar si tot el procés ha valgut la pena o no.\nEl centre d'estudis europeus té un sol treballador fixe i un pressupost d'entre 45.000 i 90.000 euros, que han de servir per contractar col·laboradors, com a 'xiringuito' és modest" ”\nEls referèndums poden ser una arma de doble fil.\nUn referèndum és una molt bona eina però pot ser molt perversa, mira com va anar el Brèxit. El referèndum sobre l'acord d'associació és el nostre Brèxit, i volem jugar al joc de poder aportar la màxima informació possible. I a la llarga, en el cas que ens associem amb la UE, estem preparant una eina que actualitzi les aportacions que vagi donant l'acord.\nEl centre d’estudis europeus, quin pressupost i quina plantilla té?\nEntre 45.000 i 90.000 euros. Soc l'únic treballador fixe, però com que tinc el grup de recerca en estudis sociològics, en estudis polítics o l'OBSA, puc treballar en xarxa. La lògica em diu que, en comptes d'incrementar la plantilla és millor poder anar a buscar experts concrets en funció de l'àmbit que s'estudia. Ja veus que com a 'xiringuito' és modest, perquè hi treballo jo sol.\nUna altra línia d’exploració és l’anàlisi de les polítiques públiques. Pot ser que aquí això sigui pràcticament inexistent per la manera de fer política d’aquests temps?\nAquí no hi ha acadèmia. I ens cal una avaluació de polítiques públiques per no repetir errades. Cal veure i analitzar com s'ha treballat tot, i tenir informació per a la propera vegada que t'hi enfrontis. La voluntat és, més enllà de les relacions amb Europa, poder ampliar això a altres polítiques com les fetes durant la covid. Mirarem de fer-ho per a les polítiques més importants i que serveixi al Govern i a l'oposició, i també als ciutadans per controlar millor el poder.\nTambé forma part del comitè científic que assessora el govern sobre la covid. Com hi intervé?\nNo tindria sentit que tots els que en formem part aportéssim de tot. En tot allò que té a veure amb medicina jo no hi entro... participo en temes com l'acceptació que pot tenir una vacuna en una societat, o sobre com s'ha acceptat en altres països.\nDifícil preveure quina temporada d'hivern ens espera i quines mesures restrictives s'hauran d'aplicar.\nSí. Ara és molt més complexe decidir. Fa uns mesos estàvem molt pitjor i era més fàcil posar-se d'acord o acceptar segons quines polítiques. Per sort, les vacunes han fet feina.\nUnió Europea acord d'associació


Apartament primera línia mar, vistes a les Medes. - Inmocosta API Estartit\nApartament a primera línia de mar amb vistes a les Illes Medes, Els Griells, L’Estartit.\nApartament totalment reformat situat a primera línia de mar a la zona d’Els Griells a L’Estartit.\nUbicat a la tercera planta de l’edifici Voramar, sense ascensor.\nAquesta comunitat disposa de piscina, jardí i pistes de tenis.\nEl pis es distribueix en entrada, sala d’estar – menjador amb xemeneia, cuina independent, dos dormitoris dobles, un bany, un lavabo i safareig.\nTé una terrassa d’uns 15 m2 amb immillorables vistes del mar, la platja i de les Illes Medes.\nEn el preu s’inclou un ampli garatge amb traster.\nEs ven moblat i equipat. Disposa de calefacció gas natural.\nAddress: Carrer Assutzena 7\nProperty Id : 64238\nVista verde zona comunitaria


Un nou repte per Top Management France - Top Management\nTop Management » Top Management News » Un nou repte per Top Management France\nBarcelona, dimecres 8 febrer 2012 –TOP MANAGEMENT, enginyeria internacional especialitzada en parcs logístics, edificis industrials, centres comercials i magatzems frigorífics, ha estat contractada per GAZELEY FRANCE per finalitzar el seguiment de les obres de construcció d’una nau al oest de Paris.\nEs tracta d’un magatzem logístic de una superfície de 25.000 m2 i 5 places d’estacionament per vehicles pesants i 80 places per vehicles lleugers i un depòsit d’aigua per sprinklers.\nTop Management ha estat designat como Project Monitor per realitzar el seguiment tècnic del projecte. El repte d’aquest esta en el fet de que Top Management ha començat la seva missió quan les obres es trobaven en un estat avançat de realització per lo que el personal assignat ha tingut que familiaritzar-se amb el projecte en molt poc temps. La recepció dels treballs esta prevista en cinc meses.\nFilial francesa de l’enginyeria internacional Top Management S.L va començar la seva activitat al 2010 i va incrementar de forma substancial la seva presencia al mercat francès amb la incorporació del seu director Yannick Balcer. Top Management France acompanya al client des de la concepció fins a la realització del projecte de construcció aportant soluciones contrastades des d’ un punto de vista tant tècnic como immobiliari amb una sensibilitat patrimonial.