DESconnect | Top destinació La Mora - Vacances familiars a costat del mar | DESconnect\nTop destinació La Mora – Vacances familiars a costat del mar\nVols passar unes vacances al costat dels teus fills a costat del mar? Sense xivarri, sense soroll, sense trobar-te amb turistes estrangers? La Mora és el lloc per a tu! Els meus nebots Sven (en la foto) i Jan es hi van passar pipa. 🙂\nData de la seva estada: August 2017\nData de la seva estada: July 2017\nData de la seva estada: Abril 2017\nData de la seva estada: Juli 2016\n2 Ld 4 Li\nLa cala pintoresca, Platja de la Mora, només a 5 minuts caminant des de casa.\nConjunt comunitari ideal per vacances amb nens: amb piscina de 25m (¡), un camp de futbol, parc infantil i un propi jardí gran.\nCasa recentment reformada amb últims electrodomèstics d’alt rendiment energètic (A +++)\nBen comunicat amb l’estació de tren d’Altafulla. Per anar a altres llocs, es pot moure perfectament amb bus (Bus Platja), no cal un cotxe\nPer últim, però no menys important: el propietari és el arquitecte de tota la comunitat. Ha escollit la casa millor situada.\nLa Mora, entre Altafulla (a 3 Km) i Tarragona, (a 10 Km.), està en la línia costanera on es troben les sorres més fines i daurades de Catalunya, d’aquí el nom de “Costa Daurada”.\nAltafulla està situada a 13 quilòmetres al nord-est de Tarragona, i uns 80 quilòmetres al sud de Barcelona, situada a la comarca del Tarragonès, lloc on es troben abundants jaciments arqueològics de la civilització romana.\nAltafulla convida a gaudir d’un llarg passeig marítim. Hi ha un petit port, on també es troben surfistes. La llarga platja de sorra és tal com surt a les pel·lícules: petites casetes colorits contra un cel blau brillant, una àmplia platja de sorra, on les persones es reparteixen entre xiringuitos. Allà pots detenir-te per prendre un refresc o un gelat, i observar el mar al fons.\nOasi tranquil amb infraestructura\nLa Mora és un lloc molt tranquil, ple de pins, situat al cim d’un turó, la vessant dóna al mar formant una cala “Platja de la Mora” a la què podem arribar en només 10 minuts caminant des de casa. Tot i ser un lloc no massificat, compta amb els serveis suficient per poder passar tot un dia fora de casa, si així ho desitgem: restaurants, quioscos amb premsa, i botigues què s’integren discretament en un petit passeig marítim. També es pot llogar vaixells, taules de surf, velo- mar, i passis per al castell inflable. La platja està vigilada, i compta amb banys públics i dutxes d’aigua dolça. És ideal sobretot per a nens perquè l’aigua de la badia de 500 metres de longitud manté l’aigua tranquil·la.\nLes autoritats catalanes de l’aigua certifiquen com a excel·lent la qualitat sanitària d’aquesta platja, i evaluen en 24 graus la temperatura mitjana del les seves aigües a l’estiu.\nCASA DELS PINS és molt àmplia i recentment renovada. Hi ha suficient espai tant per poder-hi jugar, com per cuinar en grup, o retirar-se a una de les moltes terrasses. Compta amb\n2 cambres de bany amb banyera,\ni un saló molt espaiós amb llar de foc.\nTotes les estances construïdes amb una arquitectura molt refinada i distribuïdes amb desnivells. Compta també amb una àmplia terrassa\nFer una barbacoa ja no és possible després d’un foc està prohibit.\nInstal·lacions comunitàries segures\nSi el jardí de la casa resulta petit per jugar amb la pilota, podem anar a la pista de bàsquet què està situat just al costat de la piscina comunitària, aquests espais estan enclavats enmig d’uns amplis jardins molt ben cuidats, i amb uns desnivells què ens permeten admirar-los amb millor perspectiva. També hi ha un parc infantil on els més petits, poden distreure’s alhora que aprenen el català o l’espanyol, ja que la gran majoria dels veïns són d’aquesta nacionalitat. La seguretat està assegurada ja que l’accés està restringit als veïns.\nL’arquitectura de la casa ha estat dissenyada amb perspectiva ecològica i per això va ser construïda entre pins adults de gran alçada, tot i la dificultat que suposava, però el resultat a estat comptar amb una finca privilegiada, on a l’estiu no fa massa calor a causa de l’ombra que ofereix la vegetació, i a l’hivern no fa massa fred a causa de la protecció que ofereixen els arbres, a més de comptar, també, amb el tremp climàtic de les aigües Mediterrànies. Gràcies a això, però també al fet que a l’estiu es fa vida en els jardins, no cal cap sistema d’aire condicionat. El confort a l’hivern està assegurat mitjançant un sistema de radiadors elèctrics a totes les habitacions, per als dies més extrems.\nSi ha viatjat amb cotxe, la casa té un garatge privat amb accés directe des del carrer, així que es pot aparcar de forma segura.\nMario, el propietari de la CASA DELS PINS, és l’arquitecte de tot el conjunt comunitari!\nEstà construït entre pins adults de gran alçada, tot i la dificultat que suposava. Vaig prestar especial atenció a salvar quants pins possibles tot i la construcció, aprofitant de les seves ombres a l’estiu. El resultat ha estat comptar amb una finca privilegiada!\nJuntament amb Lluïsa, la seva dona, va prendre algunes decisions en favor del medi ambient:\nLa casa s’ha construït amb la intenció d’evitar instal·lar aire condicionat i minimitzar la calefacció: A l’estiu no fa massa calor a causa de l’ombra que ofereix la vegetació, i a l’hivern no fa massa fred a causa de la protecció que ofereixen els arbres.\nEn lloc de posar una simple assecadora, s’ha construït un ampli solàrium, en una de les terrasses, on penjar fàcilment la roba.Todas las bombetes són de baix consum.\nEls electrodomèstics (rentadora i rentavaixelles) són nous i etiquetats per la UE amb la categoria A + + +, què significa que són els més respectuosos amb el medi ambient.\nSi hi ha una mascota a la família, podrà passejar per una gran varietat de camins en els quals vostè podrà gaudir de les vistes al mar què se li ofereixen.\nA part d’això, la Mora té una xarxa de transport públic. Hi ha una connexió directa a l’estació de tren Altafulla-Tamarit.\nVisita a la capital de la província, Tarragona: hi ha molts monuments romans, per exemple, l’Amfiteatre, les Voltes del Circ, un mausoleu romà, el Fòrum romà i el Aqüeducte Pont del Diable. En 2000, les restes arqueològiques de l’antiga província de la capital romana, Tàrraco, van ser declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nA prop d’Altafulla comença la Ruta del Cister. Combina els tres grans monestirs cistercencs de Santes Creus, Vallbona de les Monges i Santa Maria de Poblet. Aquest últim és el monestir més gran i més bell a Espanya. Forma part del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.\nPels amants del vi, al Priorat al nord-oest es cultiven els millors raïms. Està situat als bells turons escarpats de la Serra de Montsant, es tracta de la regió més antiga de Catalunya de cultiu de raïm per produir vi. És la base per a un vi negre molt intens i fort, per la seva ubicació és un dels vins més famosos d’Espanya.\nPels amics del vi blanc la regió del Penedès no està lluny. El paisatge és muntanyós i recorda ala regió italiana de la Toscana. Caves de les famoses cases com Freixenet, Codorníu, o Torres ofereixen passejades per les vinyes i organitzen sortides també per als visitants més petits, amb una presentació de cinema i un tren lent a través del celler.\nNo ha de romandre a La Mora per gaudir de les boniques platges de la Costa Daurada. Just al costat hi ha boniques caletes que ens recorden la costa brava, una d’elles és la platja nudista amb nom que sona tropical: Waikiki. Allà, només s’arriba caminant a peu. A banda, hi ha diversos oasis entre Barcelona i Tarragona, que també durant la temporada alta no són plens. És a l’inrevés, els visitants es reparteixen entre els pobles veïns de Tamarit, Torredembarra, Coma-Ruga o Sant Salvador (Vendrell).\nMoltes possibilitats a banda de “sol i platja”\nParc d’aventura Jungle Treck al Bosc a La Mora / Tamarit: tirolines, pons penjants etc.\nKarting, jugar a tennis, equitació a Altafulla o al poble veí Torredembarra\nVela al Club Marítim Altafulla\nParc aquàtic-safari Aqualeón a Albinyana darrere d’ El Vendrell\nPort Aventura, el magnífic parc d’atraccions, no queda lluny\nBanys a les Termes de Montbrió i passejades pel Parc Samà\nMuseu i concerts de música de Pau Casals a Sant Salvador (El Vendrell)\nSenderisme o excursions en bicicleta pels espais naturals protegits: Gaià, Aigüamolls de Torredembarra, Delta de l’Ebre, Montsant i Prades\nDes de Barcelona amb tren RENFE EXPRESS direcció Tarragona, sortida Altafulla-Tamarit que tarda 1 hora. horari del tren de RENFE\nDesprès 3km amb coxe fins a La Mora que tardarà 5 min. Número de TAXI a l’estació de Altafulla-Tamarit: +34 / 607 86 64 44\nLlicència oficial de la Generalitat de Catalunya per a allotjaments turístics: HUTT006302\n@Mario, moltes gràcies per revisar la versió catalana!!\nRoom Type Top destinació La Mora – Vacances familiars a costat del mar


Maite Salord » 2010 » octubre\nArxiu de octubre 2010\nNo fa gaire que acaba de ploure. Una cortina d’aigua atepeïda i grisa que semblava que no havia de tenir fi. No és d’aquest temps, però, que vull rallar. Avui, el dia tindrà una hora més i això m’ha fet pensar en un desig que de vegades exprés en veu alta: que el temps s’aturi, durant un dia, però que jo pugui continuar com sempre, i així tenir l’oportunitat d’ enllestir el munt de feina que, de vegades, se m’acumula damunt la taula. Seria la mateixa sensació d’aquell príncep de conte que arriba a un poble encantat on tothom dorm excepte ell.\nConfés que, quan tenc aquest pensament, acostum a estar desbordada, cosa, d’altra banda, que no em passa molt sovint. Em consider una persona organitzada i que sap establir prioritats. A més, com que no suport tenir temes pendents damunt la taula, intent tancar-los sense dilacions. Tanmateix, hi ha setmanes en què sembla que tot es conjura per complicar-te la vida. I, com que el temps no s’atura, després de la crisi, cal imposar el sentit comú: començar pel més important i continuar amb les coses més senzilles per tal de poder anar tatxant de la llista, cosa que apuja molt la moral.\nAvui, però, m’han regalat una hora i estic contenta. Em direu que, fa uns mesos, me la van robar, però no m’importa. Sempre he pensat que el temps és, sobretot, una percepció. Supòs que és per això que m’agrada tant pensar en com interpretam les busques dels rellotges dins la nostra ment. Com li va dir l’amic Joachim a Hans Castorp, a La muntanya màgica de Thomas Mann, “tres setmanes certament no són res per a nosaltres d’aquí dalt, però per a tu que véns de visita i només has de restar-hi aquestes tres setmanes, per a tu sí que és un munt de temps”. La meva hora regalada és, també, avui, un munt de temps.\nL’any Maragall (1860-1911) a Ciutadella\nDia 10 d’octubre, va fer 150 anys del naixement del poeta Joan Maragall, el centenari de la mort del qual serà, justament, l’any que ve. És per aquest motiu que, durant aquests mesos, s’han celebrat una sèrie d’actes per recordar la figura d’aquest mestre indiscutible de les lletres catalanes. Un reconeixement que, a Ciutadella, agafarà forma amb el recital poètic “Maragall, el ciutadà”, a càrrec de l’actriu Rosa Novell.\nL’Elogi de la paraula i l’Elogi de la poesia són els principals articles en què Maragall va exposar la seva concepció de l’estètica, la qual pot resumir-se en una sola paraula: sinceritat. La poesia és “paraula viva”, segons la seva expressió; és a dir, l’expressió pura del sentiment inspirat per l’objecte poètic. La temàtica maragalliana és, a més, de les més àmplies : l’amor, la natura, el cant de la seva terra i la seva ciutat, la llegenda, els elements espirituals. Una temàtica que s’ha traduït en poemes com el “Cant Espiritual”, La vaca cega” o “El comte Arnau”.\nAixí, dia 1 de novembre, a les 20,00h, al teatre de Calós, tindrem l’oportunitat de gaudir de la lectura de poemes, de cartes i d’articles de Joan Maragall, a càrrec de Rosa Novell, tot lligat amb la música del violoncel de Fanny Silvestre, que tocarà obres contemporànies i de Wagner, que tant agradava al poeta.\nPer començar a ambientar-nos, aquí teniu un fragment del poema dramàtic Nausica, basat en una passatge de l’Odissea.\nEstic francament preocupada: som una autèntica desconeguda. Ja m’ho va dir dilluns passat un periodista exactament amb aquestes paraules: si ara sortíssim al carrer i demanàssim qui és na Maite Salord, ningú sabria qui ets (us sona aquest discurs?). Bé, casualitat o no, resulta que sembla que hi ha molt d’interès per part d’alguns d’intentar fer arribar el missatge que no em coneixen ni a casa (cosa que, en sentit figurat, i per allò que no hi som tant com voldria, no deixa de ser mig cert).\nJo, amb aquella alta dosi d’ingenuïtat que em caracteritza, li vaig dir al periodista que trobava que exagerava una mica: som coneguda per família (pares, germans, nebots, consort, etc); vint anys de professora (molts dels quals he tingut càrrecs directius), amb una mitjana de més de cent alumnes per curs, fa que molta gent jove sàpiga qui som; i, a més, he escrit quatre llibrets que han llegit uns quants lectors i tenc un bloc que rep prou visites. Tot això, sense comptar els cinc anys de regidora a l’ajuntament. Però sembla que no és prou.\nConscient que tenc molta gent preocupada per la meva -pobríssima- projecció pública, m’he decidit a actuar per posar-hi remei. Com que no crec que, després d’en Mas i en Montilla, a “La Noria” em vulguin, el més sensat és postular-me per sortir a cavall a la processó de Sant Antoni. Ja sé que no és comparable a haver estat Caixer Senyor per Sant Joan (aquí el candidat del PP té avantatge) però, com a mínim, podré posar una activitat eqüestre al meu pobre currículum (que no expedient!).\nA més, si, com és previsible, el cavall se’m desboca, llavors ja tindré el problema solucionat del tot: les imatges de l’amazona-regidora-professora-escriptora entrant, al galop, al Born, després d’haver causat un ensurt de mort al públic reunit a la plaça de la Catedral, donaran, com a mínim, la volta al món. I, d’aquí, a Hollywood!


IB3 | BALEARS FA CIÈNCIA: Innovació i biodiversitat\nDissabte 23 a les 11.00\tBALEARS FA CIÈNCIAInnovació i biodiversitat\nAquest dissabte, el programa tracta sobre les polítiques de gestió de la innovació a la Universitat i de gestió de la biodiversitat a la CAIB. Després de les 11.00 h, al nostre espai Berenars de Ciència entrevistarem el vicerector d’Innovació i Transferència de la UIB, Jordi Llabrés. Amb ell parlarem de com aprendre a gestionar la innovació per tal d’ampliar les oportunitats laborals i coneixerem els detalls d’un curs de postgrau que, en aquest sentit, s’ofereix des de la Universitat. Després de migdia, conversarem amb la directora general d’Espais Naturals i Biodiversitat, Caterina Amengual, sobre les polítiques de conservació, els ecosistemes i la influència del canvi climàtic sobre els nostres boscos i la natura en general. Seguidament, coneixerem el projecte “La mar de ciència”, una eina divulgativa perquè els estudiants aprenguin a conservar els oceans. Ens ho explicarà Rosa María Rodríguez, de la Unitat de Cultura Científica i de la Innovació de la Delegació del CSIC a les Illes Balears.\nA la primera hora, vos ensenyarem a fer gelats salats i noves tendències a la cuina amb Juan Antonio Fernández, professor de cuina l’IES Guillem Colom Casasnovas de Sóller, en el nostre espai habitual Bons Aliments.\nA partir de les 13.00 h, posarem en marxa la secció Meteo, de divulgació de la meteorologia, amb Agustí Jansà, exdelegat de l’AEMET a les Balears i expert en l’estudi del clima i la meteorologia a la Mediterrània, i a qui, per començar, li farem la pregunta que tothom s’està fent aquests dies: què li està passant a aquest hivern? Acabarem el programa amb Xavi Canyelles, que ens farà un monòleg científic i crític en clau d’humor sobre un tema relacionat amb la biodiversitat.


Barcelona - Cimera de Cities for Active Inclusion a Brussel-les\n“Europa podria tenir un impacte real més alt en la reducció de l’atur i l'exclusió social, si es donés un suport més vigorós a l'acció de 'primera línia' que fan les seves ciutats”\nAixí ho destaca una nova investigació d’ EUROCITIES, que ha posat de relleu que els ajuntaments disposen ja d’estratègies efectives per al desenvolupament de noves accions i que es poden fer molt per alleujar la situació de desavantatge a les seves comunitats. Però que amb la capacitat limitada de recursos que ara tenen no es pot aconseguir un efecte suficient.\n“Si la Comissió Europea pogués garantir que els recursos del Fons Social Europeu (FSE ) es reservés per a les ciutats” –diu el text- els alcaldes serien capaços de milorar de manera substancial la situació de les persones més allunyades del mercat laboral.\nHenk Kool, president del Fòrum Eurocities d’Afers Socials (SAF) i tinent d'alcalde de l'Haia afirma que "La recuperació econòmica no és només una qüestió de la macroeconomia . Les ciutats amb creixents nivells de pobresa i atur requereixen inversió social per ajudar a la gent en la recerca d'ocupació i reduir el risc d'exclusió social. Un finançament adequat als problemes d’inclusió social de les ciutats d'Europa seria un gran pas en la direcció correcta ".\nLa investigació és el resultat d’un treball de cinc anys dut a terme per membres de la xarxa Eurocities, que recomana a la UE que mantingui el focus en la prevenció de l'exclusió social i doni més suport a les ciutats per fer-ho. Les persones que viuen a les ciutats estan sent les més afectades per l'augment dels nivells de pobresa i atur.\nL'informe final del grup “Ciutats per la Inclusió Activa (CFAI) s’ha presentat el 25 de setembre de 2013 en una conferència d'un dia complet a Brussel•les, celebrada al Comitè de les Regions. L’estudi ha estat finançat per la Comissió Europea i analitza com les ciutats europees treballen contra l'exclusió dels ciutadans desfavorits i ajuden a crear llocs de treball, el que també es coneix com la "política d’ inclusió activa".\nLa Regidora d’Infància i Família de l’Ajuntament de Barcelona, Irma Rognoni ha intervingut en una taula rodona d’alcaldes i regidors en el marc de la Conferència. Jordi Tolrà, de l’Àrea de Qualitat de Vida, igualtat i Esports, i representat tècnic de Barcelona en el grup de treball, ha presentat els estudis sobre retorn social a la inversió que s’han dit a terme en el marc de la recerca conjunta.\nLászló Andor, Comissari Europeu d'Ocupació , Afers Socials i Inclusió, ha enviat un missatge als participants de la conferència en q el que afirma que " La xarxa de Ciutats per la Inclusió Activa " ha estat un vehicle ideal per promoure i posar en pràctica polítiques socials europees, com la recomanació de 2008 sobre la inclusió activa”. En la seva comunicació, Andor diu també que la Comissió està convençuda que les autoritats locals tenen un paper de primera línia en el desenvolupament i prestació de polítiques i serveis socials.


Històries de Barcelona. Bdebarna : Pau i amor....\nLo - 16/07/2008 12:15\nMolt bó! Un dia que el cotxe em va deixar tirada i em va recollir una grua, el senyor gruísta duia un pesebre que també ocupava tota la safata del davant, amb molsa i tot. I això que érerm al mes de maig!\nPere Castaño - 17/07/2008 21:13\nEn nom de l'amistat mútua que ens tenim, en Pep i jo, em permeto la immodèstia de remetre'l a una meva petita contribució a aquesta croada, que vol donar a conèixer les mostres d'amor que, de tant en tant, sorgeixen enmig de l'asfalt. Pep, si tens una estona, mira que passava a un semàfor d'aquests que t'incomoden sovint: http://www.bdebarna.net/v2_/mapa.php?mapa_id=118&historia=2010\nPere - 17/07/2008 21:23\nPer cert, Pep, has omés esmentar que, entre tanta icona amistosa, s'hi veu un escut català... cosa que demostra que la gent catalana som les millors persones del món mundial...\nQue ho sàpiguen els del "Manifiesto"!\nPep Homar - 17/07/2008 21:28\nReafirmo el que diu en Pere, referent a la amistat, cosa que em fa sentir bé doncs és una sort ser amic d'en Pere. Recomano des de aquí que visiteu l'enllaç que ens proposa en Pere (sobretot els qui no l'hagueu vist). Trobo que son molt interessants unes refelxions bastant similars en una espai de temps tant proper.\nSens dubte deu ser senyal d'alguna cosa, el que passa és que jo no sé de què...\nEnric J.S. - 17/07/2008 23:39\nEls del "Rancifiesto", amics, no en tenen ni idea del que és Catalunya ni el que sentim els catalans. I si m'ha apureu molt, diría que no saben ni el que és Espanya.\nPere, l'escut que dius, mira per on, que a mi em sembla el del València de fútbol. No et sembla adivinar com un rat penat negre damunt de les quatre barres?.\nPep Homar - 17/07/2008 23:56\nA mi m'ho ha semblat i he mirat d'ampliar la foto (doncs jo tinc l'original). Malgrat que sembla l'escut del València no hi posaria les mans al foc. No ho he comentat per a no ferir susceptabilitats...Segurament aquest és el nostre problema, com diu en Quim Monzó : És que se'ns pixen a la boca i a més estem contents (evidentment em refereixo als de "fachifiesto")\nPere Castaño - 18/07/2008 09:07\nAtès que surt a la palestra la possibilitat que sigui un escut valencià, allò que centra la imatge, vull fer-vos avinent que una de les rèpliques més encertades, i contundents, al libel dels intolerants annexionistes de sempre, prové de Castellò, i podeu llegir-lo a un blog on estic endreçant un meu àlbum fotogràfic.\nAquesta és l'adreça (l'article que recomano ve signat per Enric Nomdedéu): http://ca.netlog.com/rascalaraspa/blog


Cicle formatiu de Guia, informació i assistències turístiques (LOE) | Institut Lluïsa Cura\nEspai de Llengües Estrangeres\nCicle formatiu tècnic en activitats comercials (LOE)\nCicle formatiu tècnic en gestió administrativa (LOE)\nCicle formatiu tècnic superior en administració i finances\nCicle Formatiu de Màrqueting i Publicitat (LOE)\nCicle formatiu tècnic superior comerç internacional (LOE)\nCicle formatiu tècnic superior en gestió de vendes i espais comercials\nCicle formatiu tècnic superior transport i logística\n3x2 Logística i Comerç Internacional\nCicle formatiu de Guia, informació i assistències turístiques (LOE)\nPFI-PTT Programa de formació i inserció modalitat pla de transició al treball.\nVisites a Empreses\nSostenibilitat i Medi Ambient. Agenda 21\nActivitats fora de l'institut\nEnviat per Institut Lluïsa Cura el dl., 14/03/2016 - 11:31\nUn guia turístic no ven un viatge, fa néixer experiències i sensacions en els viatgers\nFamília Professional: Hoteleria i turisme\nDurada: 2000 hores, distribuïdes en 2 cursos acadèmics\nHorari: Tarda de 15 a 21 hores\nPreu en concepte de matrícula i material: 360 euros de matrícula + 84,95 euros de material\nEn aquest cicle l’estudiant entrarà en un sector econòmic, de gran productivitat i amb un creixement constant com és el Turisme, que valora la creativitat, la innovació i la capacitat de relacionar-se tant en el nostre país com internacionalment.\nSegur que t’interessa!\nT’has sentit mai atret per altres cultures?\nT’agrada viure a Barcelona i vols ensenyar-la al món?\nEts una persona comunicativa i amb ganes de relacionar-te amb el món?\nAquest cicle et permetrà:\nTreballar en importants empreses del sector.\nAprendre a acollir,informar als clients, així com dissenyar i exposar diferents itineraris i productes turístics, utilitzant les darreres tècniques, mitjans informàtics i aplicacions existents al mercat.\nUtilitzar i aprofundir en el coneixement de llengües estrangeres com l’anglès, el francès i l’alemany, imprescindibles per aconseguir una feina de qualitat en el sector turístic ( enllaç llengües estrangeres)\nRealitzar pràctiques professionals en empreses de Catalunya (enllaç empreses) i possibilitat de fer estades a la UE en el marc del programa ERASMUS+.\nTècnic Superior en Guia, informació i assistències turístiques.\nGuia en emplaçaments de béns d’interès cultural\nInformador/a turístic/a. Agent de desenvolupament turístic local\nAssistent en terminals de transport (estacions, ports i aeroports)\nAssistent en fires, congressos i convencions\nEncarregat/a de serveis en esdeveniments\nPerquè a LLuïsa cura?\nPerquè crèiem en la Formació Professional.\nPortem 24 anys impartint Formació Professional de Turisme.\nCol.laborem amb un ampli ventall d’empreses del sector on els estudiants fan les pràctiques.\nCompletem la formació teòrica amb diferents activitats pràctiques reals, com itineraris, visites, tallers i conferències amb empresaris del sector.\nImpartim continguts de diferents Unitats Formatives en llengua anglesa.\nRebem i enviem estudiants a altres països.\nTenim Borsa de treball.\nPer accedir al cicle has de:\nTenir 19 anysihaversuperat la provad'accés a CFGS.\nTenir 18 anys, si es té un cicle formatiu de grau mitjà, fent la prova d'accés a CFGS per un cicle de la mateixa família.\nMés informació a la web de la Generalitat.\nContinguts Del Cicle\nHORES 1R CURS\nHORES 2N CURS\nEstructura del Mercat Turístic\nProcessos de guia\nProtocol i Relacions Públiques\nDisseny de productes turístics ( inclou formació en el GDS Amadeus)\nRecursos turístics ( català i anglès)\nServeis d’Informació turística (català i anglès)\nSegona llengua estrangera (francès o alemany)\nProjecte de guia, informació i assistències turístiques\nAules equipades amb projectors i pantalles\nAules d'Informàtica equipades amb programes i GDS AMADEUS\nBiblioteca amb bibliografia específica del sector turístic\nLa mateixa ubicació de l'Escola\nLluïsa Cura que ens permet realitzar diferents itineraris turístics pels llocs més emblemàtics de la ciutat.\nProfessorat especialitzat i amb experiència professional en el sector.\nEl coneixement, ubicació geogràfica i l’estudi dels principals destins turístics de Catalunya, Espanya, Europa i resta dels continents és la base de tot professional del turisme. Aquest mòdul es composa de quatre unitats formatives que corresponen a cada una de les zones geogràfiques esmentades. Estudiem les principals tipologies de destins i productes en general, concretem en països més rellevants i es completa la formació amb la realització de treballs per part dels alumnes que s’exposen oralment a tot el grup-classe.\nEls objectius d’aquest mòdul es proporcionar a l’estudiant els procediments per a desenvolupar la professió de guia turístic en totes les seves modalitats. És així que l’enfoquem des d’una forma pràctica i procedimental amb itineraris turístics on participen tots/ totes alumnes explicant diferents recursos turístics de la ciutat; activitats i supòsits reals ; visites panoràmiques guiades i conferències realitzades per professionals. Es composa de tres unitats formatives.\nEl creixement del turisme cultural i del turisme de natura constitueix una important font de riquesa econòmica i sociocultural dels destins turístics. El coneixement, investigació, classificació, explicació i interpretació dels principals recursos culturals i naturals és una formació bàsica de tot professional del turisme, especialment en aquest Cicle Formatiu.\nAquest mòdul es composa de tres unitats formatives, la corresponent a Interpretació es realitza en llengua anglesa. Enfoquem l’aprenentatge de l’estudiant de forma pràctica que es complementa amb visites a diferents equipaments culturals, museus, exposicions, centres d’interpretació… itineraris temàtics on els alumnes exposen diferents recursos culturals i amb treballs de recerca sobre recursos naturals que s’exposen oralment a tot el grup-classe.\nL’activitat turística segueix creixent notablement al nostre entorn. El patrimoni turístic es gestionat, comercialitzat i difós pels serveis d’informació turística. Aquest mòdul es composa de tres unitats formatives, en la primera part es realitza un recorregut històric de l’activitat turística, s’explica la política vigent i els Organismes Internacionals, Nacionals, de la Comunitat i Local, així com s’analitza el funcionament de les oficines, serveis d’informació turística i les seves funcions. En la segona unitat formativa s’aborda l’anàlisi de l’atenció al públic i els processos de comunicació i difusió de la informació turística. I en la tercera Direcció, que s’imparteix en llengua anglesa, la planificació, la direcció i la gestió de la qualitat dels Serveis d’Informació turística. Es complementa la formació en un seguit d’activitats pràctiques, simulacres, visites, i taller sobre un Servei d’Informació realitzat pels alumnes.\nAquí els alumnes coneixen el funcionament del sector turístic, les empreses implicades i les fires turístiques més importants arreu del món. També coneixen com són els turistes que ens visiten i quines són les seves preferències. Per últim, coneixeran les diferents maneres que hi ha de viatjar, segons les motivacions personals.\nAquí els alumnes apliquen les noves tecnologies per crear, promocionar i vendre els diferents productes i serveis turístics. Des la creació de díptics a blogs. Presentacions audiovisuals creatives per vendre viatges de tot el món. Realitzar un Pla de Màrqueting adaptat a les necessitats d’una empresa turística.\nDisseny de productes i serveis turístics\nEn aquest mòduls els alumnes aprenen a ser originals en el disseny de productes i serveis turístics, des de rutes a viatges temàtics. Aprofundir en els coneixements que actualment es demanen als dissenyadors de viatges. Planificar un viatge a l’estranger com si fos real, comptant amb totes les eines necessàries. Es comú a les tres les visites a empreses turístiques i les conferències d’experts relacionades amb aquest sector en creixement al nostre país i al món .\nSegona llengua estrangera (Francès)\nAquest mòdul és una introducció a la llengua i cultura francòfones aplicada al món professional. Aprendràs a resoldre amb èxit les situacions de comunicació més habituals a la professió (rebre els clients, donar informació pràctica, reservar allotjaments, explicar un monument etc.), en adquirint simultàniament les estructures bàsiques del francès. No es requereix nivell previ.\nSegona llengua estrangera (Alemany)\nAquest mòdul és una introducció a la llengua i cultura alemanyes aplicada al món professional. Aprendràs a resoldre amb èxit les situacions de comunicació més habituals a la professió (rebre els clients, donar informació pràctica,reservar allotjaments, explicar un monument etc.), en adquirint simultàniament les estructures bàsiques de l’alemany. No es requereix nivell previ i des de l’inici es treballaran totes les destreses .\nEn aquest mòdul l’alumne apren a trobar solucions als reptes que trobaran a la seva vida professional. Les “work-based activities” seran bàsicament comunicatives en combinació amb les altres destreses. L’alumne haurà de fer servir gran quantitat de vocabulari i expressions relacionades amb la seva especialitat i aplicarà en anglès coneixements d’altres matèries de manera transversal.\nPer a aquest mòdul és necessari tenir com a mínim el nivell B1 del Marc de Referència Europeu. Aquells alumnes que tinguin un nivell inferior hauran d’assolir aquest nivell pel seu compte, utilitzant recursos propis o eines d’autoaprenentatge que facilitarà el professorat.\nInstitut "Lluïsa Cura"\nRda Sant Antoni, 19\nTel. 93.325.41.57 - 93.325.51.97


L’Espai Mercat de Calella va acollir el fòrum Trobada d’intercanvi d’Escoles Verdes del Maresme, on es va tractar el canvi climàtic.\nLlegeix més sobre Les escoles verdes del Maresme es troben a Calella\nL’objectiu de la prova és fer un pas més per fer de Calella una ciutat més sostenible.\nLlegeix més sobre Calella realitza una prova pilot per reduir les emissions contaminants dels vehicles\nLlegeix més sobre Es celebra el segon Fòrum de la Sostenibilitat de Secundària a Vilanova i la Geltrú\nLlegeix més sobre La 18a Fira dels Horts de Ripollet pren embranzida\nLlegeix més sobre Sabadell inicia la redacció del Pla de millora de la qualitat de l'aire\nSostenible envia el butlletí número 300!\nLlegeix més sobre Sostenible envia el butlletí número 300!\nLlegeix més sobre El CREAF i l’OCCC analitzen els serveis ambientals dels boscos catalans municipi a municipi\nUna trentena de botigues aconsegueixen el distintiu de comerç verd a Argentona\n30 botigues d’Argentona compten amb el distintiu de comerç verd, una iniciativa de la Fundació Catalana de prevenció de residus, que ha rebut el suport de l’Ajuntament d’Argentona i de l’associació Argentona es Mou.\nLlegeix més sobre Una trentena de botigues aconsegueixen el distintiu de comerç verd a Argentona\nRipollet aprova inicialment el Pla de Mobilitat Urbana i Sostenible\nEl Ple Ordinari del mes de març de l'Ajuntament de Ripollet va aprovar inicialment el Pla de Mobilitat Urbana i Sostenible de Ripollet.\nLlegeix més sobre Ripollet aprova inicialment el Pla de Mobilitat Urbana i Sostenible


La Fura torna a enamorar-se de Manuel de Falla | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nLa Fura torna a enamorar-se de Manuel de Falla\nLa companyia catalana prepara una adaptació d'‘El amor brujo’\nMadrid 29 GEN 2015 - 00:01\tCET\nCarlus Padrissa, director de La Fura dels Baus, el 2013. Toni Ferrer\nNo han estat mai discrets. Ni temperats. Ni moderats. No ho són. I sembla que no ho seran mai; no ho volen. Evocar La Fura dels Baus és expectació, ímpetu, potser inquietud. I, sempre, un regal: per a l'ànima, per a la vista o per al destronament brutal d'arquetips. La seva afició a capgirar la clàssica, els clàssics i l'òpera ja té gairebé dues dècades de recorregut –La flauta màgica, La Divina Comèdia o Aïda, entre d'altres–; i ara, en el seu centenari, li toca a El amor brujo, i no serà la primera obra de Manuel de Falla que transformin.\nL'Atlàntida, la cantata escènica que Ernesto Halffter va perfilar de forma pòstuma, s'erigeix en la història de la companyia com el seu debut en el món de la direcció d'escena d'una obra de música clàssica. Va ser el 23 de juny del 1996 al Festival de Granada; Carlus Padrissa conserva aquest moment nítid en la seva memòria. “El nostre afecte per Falla ve de llavors, des d'aquell dia a la plaça de les Pasiegas”, la catedral va ser testimoni de la victòria en aquesta batalla contra el mite de tenir un clàssic entre mans. “Ara, amb l'excusa que és el centenari, sembla que tot pot ser més fàcil. El vam estudiar i vam veure que encara hi havia maneres noves de fer-lo”. I si no en quedessin, n'haurien inventat. Padrissa riu.\nL'obra original es va estrenar el 15 d'abril del 1915 al Teatre Lara de Madrid; aquest any podrà veure's en la clausura del Festival Internacional de Música i Dansa de Granada, que dirigeix Diego Martínez. Pronunciat aquest nom, Carlus Padrissa torna al 1996: “Un dia d'aquell any jo havia de fer una conferència a la Universitat de Granada, aquell dia vaig conèixer Diego Martínez. El primer que em va dir va ser que calia fer El amor brujo”. Aquesta intenció es materialitza 19 anys després, i la pedra renaixentista de la catedral tornarà a recollir el so d'un espectacle perpetrat per La Fura, que durant el Festival serà a càrrec de l'Orquestra Jove d'Andalusia, sota la direcció del mestre veneçolà Manuel Hernández Silva. La nova posada en escena tindrà projeccions cinematogràfiques del gran cineasta d'avantguarda José Val del Omar, que barregen imatges oníriques amb dansa, flamenc o números acrobàtics.\nMarina Heredia serà la cantant\nde flamenc que posarà veu\na la peça de ballet\n“En aquests anys, no ens ha anat malament. No som una càrrega, i això és important. Si el que féssim provoqués que algú perdés diners, nosaltres perdríem opcions”, riu Padrissa. No. No els ha anat malament. Han fet algun pas enrere per la crítica o el públic –amb M.U.R.S. més d'un va aixecar una cella o totes dues–, però no han estat mai indiferents.\nL'experiència aconsella preveure que El amor brujo: el fuego y la palabra tampoc provocarà impassibilitat. La cantant de flamenc Marina Heredia, de llarga trajectòria i reconeixement recent, serà qui hi posi la paraula; el ballarí i coreògraf Pol Jiménez l'embolcallarà amb altres ballarins en aquesta coproducció dels Teatros del Canal de la Comunitat de Madrid amb el Festival Internacional de Música i Dansa de Granada, el Festival Internacional Castell de Peralada, l'Sponsorship Consulting Media i l'agència Old and New Montecarlo en representació del Teatre Municipal de São Paulo i el Teatro Comunale de Bolonya. “A aquesta peça, cal donar-li el que es mereix”, assegura Padrissa, “és la peça més universal d'Espanya”.\nLa versió s’estrenarà en la clausura\ndel Festival de Granada\nEl director, que volia allargar l'obra per al seu espectacle, “ha passat de 37 minuts a una hora”, va haver de demanar permís a la família. I l'hi van donar. “Hem completat la peça amb altres composicions de l'autor. La qüestió és que, ja d'entrada, no volem competir amb els grans artistes del flamenc que ja han tocat aquesta peça d'una manera immillorable”, avança Padrissa. La Fura injectarà la bruixeria, la màgia, els somnis i els graons al món oníric. “Dins de la iconografia de La Fura, crec que tots dos en podem sortir airosos”. Amb tots dos es refereix a la companyia, i també al ballet.\nSota un halo vermell i intens, Padrissa creu que han trobat la clau per tocar aquesta peça centenària: “El conjur de Candela per a nosaltres es plasmarà en un bolígraf i un paper. L'acte màxim de poder, de bruixeria d'aquesta dona desangelada és que escriu: vull que vinguis. El màxim és la cultura, a través d'ella Candela pren poder perquè pren consciència”. Alguna cosa terrenal dins de la hipnosis màgica del foc i l'aigua, del moviment dels cossos, de l'olor i la llum.


cursos:curriculum:inf_pri:cape:metod [Formació del professorat]\nL'alumne com a protagonista del seu aprenentatge\nLes competències són una moda? Sembla que no. A l'ensenyament vivim un moment de transició en el qual passem de centrar-nos en l'adquisició dels continguts curriculars per part del nostre alumnat, a desenvolupar i comprovar l'ús competent que fan del coneixement sobre la realitat.\nAdquirir coneixement a la societat actual implica tenir la capacitat d'analitzar d'una manera crítica l'ingent acumulació de dades i d'informació de què disposem i aplicar aquest coneixement sobre la realitat.\nParlar de l'adquisició de competències no és una simple qüestió de canvi terminològic respecte al que tradicionalment s'ha estat fent a l'escola, sinó una forma diferent i actual d'entendre la seva funció educativa.\nIdentificar les activitats i accions que afavoreixin l'aprenentatge competencial del nostre alumnat.\nConèixer i utilitzar instruments que ens poden ser útils per enriquir les activitats d'aula.\nDissenyar en equip i implementar activitats d'aprenentatge i d'avaluació competencial i implantar-les a l'aula.\nCom a lectura prèvia d'aquest mòdul, us proposem un article que tracta sobre els fonaments de l'aprenentatge. Ha estat elaborat en el marc del projecte Innovative Learning Environments de l'OCDE. Aquest article mostra els resultats d'una recerca extensiva sobre diversos aspectes i aplicacions de l'aprenentatge que aporta una base de coneixement sòlida per dissenyar els entorns d'aprenentatge del segle XXI.\nAmb la visualització d'aquesta presentació us convidem a reflexionar sobre quin ha de ser el nostre paper com a mestres en el món actual.\nDes de fa pràcticament un segle, els coneixements augmenten a una velocitat vertiginosa i es revisen i s'actualitzen constantment. Aquest fet fa impossible que el sistema educatiu pugui tractar-los tots. Actualment l'accés a la informació i al coneixement no depèn exclusivament d'allò que el mestre pot transmetre als seus alumnes. A través de l'ús de les tecnologies, els nostres alumnes poden accedir a les mateixes informacions o a més d'aquelles que l'escola els pot oferir.\nTot això implica que hem de realitzar una selecció de coneixements, tot prioritzant aquells que siguin més necessaris per obtenir la comprensió bàsica de cada àmbit, siguin més útils per comprendre i actuar en el món actual i que, sobre tot, permetin als alumnes seguir aprenent al llarg de tota la vida.\nTambé hem de tenir en compte que la simple adquisició d'aquests continguts no és garantia que els nostres alumnes esdevinguin alumnes competents. Per aconseguir-ho haurem de treballar amb aquests continguts de manera combinada, globalitzada i contextualitzada.\nA la quarta diapositiva d'aquesta presentació us proposem la visualització d'un vídeo que relata el procés de realització d’una activitat per estudiar la flotabilitat. Es va realitzar amb alumnes de segon de primària de l’escola Banús de Santa Coloma de Gramenet. En aquesta experiència s’ha tingut molt en compte que la seqüència didàctica facilités l’adquisició d’uns aprenentatges que siguin significatius, permanents i transferibles.\nPresentació 2: l'alumne com a protagonista del seu aprenentatge\nPresentació 2: l'alumne com a protagonista del seu aprenentatge amb comentaris\nVídeo: activitat competencial dels alumnes de 2n de primària. Escola Banús de Sta.Coloma de Gramanet\nL'objectiu de la pràctica és reflexionar sobre si les activitats que realitzem a l'aula han estat dissenyades per afavorir l’assoliment de les competències bàsiques per part del nostre alumnat.\nLa seva realització pretén ajudar-nos en aquesta reflexió a través de l’ús d’indicadors que ens seran útils tant per revisar les unitats i els projectes que desenvolupem de manera habitual, com per crear-ne de nova.\nPràctica 2: com sabem si una unitat didàctica o un projecte és competencial\nFull d'indicadors per a l'ensenyant\nExemple de seqüència didàctica que afavoreix l'assoliment de les competències\nCalen mestres que facin més preguntes que no pas donin respostes, que fomentin l’autonomia de l’alumnat, que tinguin en compte el procés i no només el resultat final, que estimulin la curiositat i la creativitat, que respectin els diferents ritmes de treball de l’alumnat i que, a la vegada, vetllin perquè cada alumne doni el màxim que pugui dins les seves possibilitats; en definitiva, que tinguin cura del benestar dels seus alumnes i que procurin que aquests siguin feliços.\nPodeu ampliar informació amb els materials següents:\nFragment de Jaume Sarramona. Competències bàsiques i currículum\nPautes per compartir objectius i criteris d'avaluació\nFull d'indicadors per a l'ensenyant: compartir objectius didàctis i criteris d'avaluació\nEscola Banús, Santa Coloma de Gramenet: disseny i implementació a les aules d’educació primària d’una seqüència d’activitats de l’àmbit competencial de coneixement del medi\nEscola Jungfrau (Badalona): ús d’instruments d’avaluació formativa amb alumnat del cicle superior per a la redacció d’una notícia\nTreball per projectes, aprenentatge autèntic\nPresentació d'un exemple de l'àmbit matemàtic\nPresentació d'un exemple de l'àmbit lingüístic\nPresentació d'un exemple de l'àmbit digital\nLectura La naturalesa de l'aprenentatge\nIdees clau Presentació 2: l'alumne com a protagonista del seu aprenentatge\nVideo:Activitat competencial dels alumnes de 2n de primària. Escola Banús de Sta Coloma de Gramanet.\nPràctica 2 Pràctica 2: com sabem si una unitat didàctica o un projecte és competencial\n2. Full d'indicadors per a l'ensenyant\n3. Exemple de seqüència didàctica que afavoreix l'assoliment de les competències


La manca de contacte amb altres persones agreuja l’estat anímic de la població de la tercera edat, que experimenta més por davant la pandèmia\n5 min. Palma 23/05/2020 00:01\n651x366 El distanciament social, un factor de risc per a la gent gran / ISAAC BUJ El distanciament social, un factor de risc per a la gent gran / ISAAC BUJ\nEl confinament i les restriccions de mobilitat han recaigut amb més força sobre la part més vulnerable de la població, la gent gran. Però aquestes mesures, en alguns casos, no han fet més que agreujar la seva situació, perquè “redueix les seves relacions socials a zero”, explica la infermera experta en gerontologia de la Universitat de les Illes Balears (UIB), Julia Gallo. La professora subratlla que la quarantena ha eliminat totes les vies de socialització de la tercera edat: anar a la compra, a la perruqueria, al metge o als centres de dia. “L’estrès és diferent en aquesta edat, però si ho pots parlar amb algú, t’ajuda” i aquesta opció no ha existit per a moltes persones.\n“Hem tingut mirada de túnel”, assenyala Gallo, qui considera que potser les mesures per a la tercera edat han estat “eficaces”, però ha estat un mètode “d’assaig i error” i potser “ens hem oblidat del que era la qualitat de vida”. Mentre que sobre els joves ja hi ha estudis, afegeix, i “s’ha pogut veure que tenen la síndrome de la caverna”, la gent gran “encara no s’ha estudiat”, de manera que caldrà veure quins efectes pateixen.\nSi fins ara, diu, s’han posat “pegats” a la “conciliació de la vida familiar i laboral”, amb l’estat d’alarma aquestes limitacions s’han accentuat i la família “ho ha pagat”. En aquest sentit, Gallo destaca que ja s’està parlant d’ajudes per fer front a la crisi destinades a la gent que té fills, però no per a les persones que tenen gent gran a càrrec seu, que són moltes més.\nMalgrat que el confinament ha afectat tothom d’alguna manera, “en la vellesa els efectes són més severs” i una de les raons és la bretxa digital. Els més joves han pogut entretenir-se, fer esport i estar en contacte amb amics i familiars a través d’internet, “però els més grans no han pogut aprofitar-se de totes aquestes ofertes”, lamenta Gallo. A més, la infermera i antropòloga qüestiona el tancament tan restrictiu dels centres de dia i critica que no hi hagi tant de debat sobre la seva reobertura com amb les escoletes, per exemple.\nEl 85% dels morts per covid-19 en residències eren de centres privats\n“Amb el mòbil sempre tenc companyia”, assegura Carmen Sánchez, de 84 anys, que durant el confinament continua passant més de vuit hores al dia tota sola, el temps que la seva filla -amb qui viu-és a la feina. Encara que parla cada dia amb els seus nets i de tant en tant fa videotelefonades amb els seus germans, “no és el mateix”, reconeix. “La meva il·lusió era celebrar els 84 anys en un restaurant amb la família, però no ha pogut ser”, recorda una setmana després del seu aniversari.\nUna altra de les coses que més ha trobat a faltar ha estat la perruqueria: “Em veig molt lletja amb els cabells llargs!”, exclama. Ja fa més de dos mesos que no hi va, perquè el seu perruquer de confiança està a Palma i ella viu a Llucmajor. Tant per això com per anar a passejar depèn de la seva filla, atès que l’artrosi li fa cada dia més difícil caminar. “Tenc un caràcter que no m’agrada molestar i preferesc que em diguin de sortir a haver-ho de demanar”, s’excusa, encara que és conscient que li cal anar a caminar per “fer exercici”.\nL’aïllament en soledat\nPer això, cal diferenciar entre les persones que viuen soles, acompanyades o en residències, puntualitza Carmen Orte, especialista en envelliment i directora de la càtedra de Dependència de la UIB. Els que han viscut en centres durant el confinament, afegeix la psicòloga i exdirectora l’Institut de Majors i Serveis Socials (Imserso), han patit “un aïllament quasi total”, a diferència de les que viuen amb familiars, que han tingut més estímuls emocionals i físics.\nEn aquestes edats, diu, “es necessita més estimulació física: no és suficient recórrer tota la casa, sinó que és important fer entrenaments físics de força diaris”. Des del punt de vista cognitiu, “no et pots nodrir només de la televisió, també són importants les relacions socials i el que passa al teu voltant”. Com a substitut d’això, Orte recomana exercicis de lectura, escoltar música o fer jocs de distracció.\nUna de les conseqüències que el seu equip de treball i ella ja han començat a estudiar és la por que pateix aquest sector de la població davant la pandèmia. “Quan saps que ets un grup de risc i, a sobre, la gent de la teva generació es mor, provoca terror”, afirma l’experta, que adverteix que en aquests casos “com més informació tinguin és pitjor” per l’efecte de por que genera. Segons dades de l’Institut Nacional d’Estadística de 2019, el 43% les persones que viuen soles a Espanya són majors de 65 anys. Aquestes, explica Orte, ara tendeixen més a no voler sortir per evitar contagiar-se i acaben més aïllades. En canvi, les que viuen acompanyades poden xerrar-ho i mitigar la sensació d’angoixa. Si no, alerta, “s’aguditzen els problemes de depressió i manca de son”.\nL'Atlàntida Film aconsegueix 145.000 espectadors en la primera setmana de festival


L'Ajuntament de Madrid inicia el procés d'expropiació de 14 edificis del centre en els quals s'incompleix el deure conservació | Consumer\nL’Ajuntament de Madrid inicia el procés d’expropiació de 14 edificis del centre en els quals s’incompleix el deure conservació\nAltres 25 edificis s'afegiran en breu als anunciats en aquesta primera fase\nL’incompliment reiterat del deure conservació en 14 edificis del centre de Madrid ha portat a l’Ajuntament de la ciutat a engegar un pla d’expropiació d’aquestes construccions. Es tracta de la primera vegada que l’Administració local executa un pla d’aquestes característiques, va assenyalar la regidora d’Urbanisme, Habitatge i Infraestructures, Pilar Martínez.\nLa regidora va explicar que en tots els casos anunciats es donen els tres requisits necessaris per a això, que són incompliment del deure conservació, que aquest sigui reiterat i que en els immobles existeixi infravivienda. Les expropiacions es realitzaran en benefici de l’Empresa Municipal de l’Habitatge i Sòl (EMVS) i els seus inquilins seran reallotjats. El 40% dels habitatges fruit d’aquestes operacions seran públiques i el 60% restant seran lliures. Altres 25 edificis s’afegiran a més en breu a les 14 propietats d’aquesta primera fase.\nFrenar la deterioració dels edificis d’habitatges en l’ametlla central, impulsar la rehabilitació i potenciar la construcció d’habitatge protegit són els principals objectius del procés municipal d’expropiacions d’edificis en els quals s’incompleix reiteradament el deure conservació, va explicar Martínez, que va afegir que en el conjunt de la ciutat hi ha actualment uns 70 edificis en aquesta situació. També va indicar que aquesta mesura tracta de frenar la deterioració que sofreixen molts edificis en els quals els seus propietaris de manera intencionada no escometen obres de conservació amb la finalitat de provocar ruïnes econòmiques que, una vegada declarades, donen lloc a la rescissió dels contractes d’arrendament de renda antiga.\nLa Llei del Sòl no només preveu l’haver de que tenen els propietaris de conservar els seus immobles, sinó que a més regula com ha de reaccionar l’Administració davant els incompliments constants, va afirmar la regidora. Així, a l’empara de les previsions legals, l’Ajuntament aplicarà els mecanismes expropiatoris no de forma generalitzada sinó en aquells casos en els quals es donin les tres circumstàncies simultàniament.\nedificis expropiació madrid-ca


Estem més a prop d'una cura per a la diabetis tipus 1? | Guia Diabetis tipus 1\nInici » Actualitat » Notícies » Estem més a prop d'una cura per a la diabetis tipus 1?\nVivim una època d'avanços inusitats en el camp de la diabetis tipus 1. La irrupció de la tecnologia, unida al desenvolupament de noves formulacions d'insulina i altres fàrmacs, ha condicionat un canvi substancial en el maneig de la diabetis tipus 1.\nA més, aquests canvis han esdevingut en molt poc temps, la qual cosa ha portat a la comunitat científica a preguntar-se si realment ens trobem enmig d'una autèntica revolució terapèutica que pugui conduir a alguna cosa més que un millor tractament per a les persones amb diabetis. La pregunta continua encara a l'aire: estem més prop d'una cura per a la diabetis tipus 1?\nEl passat mes d'octubre de 2021, l'empresa Vertex Pharmaceuticals, amb seu als Estats Units, va anunciar que podria haver arribat a una potencial cura de la diabetis tipus 1 a partir del desenvolupament de cèl·lules mare (stem cells). Malgrat els prometedors resultats i la importància d'aquest anunci, probablement avui dia no podem parlar en absolut d'una cura com a tal, si bé, suposa un pas molt important fins ara no aconseguit. Analitzem alguns punts d'aquest anunci.\nEn què consisteix la teràpia de cèl·lules mare per a tractar la diabetis?\nLes cèl·lules mare són cèl·lules no diferenciades amb la potencialitat de convertir-se en qualsevol cèl·lula especialitzada del cos humà. Aquestes cèl·lules poden obtenir-se mitjançant diferents tècniques, entre les quals ha adquirit important popularitat l'anomenada “desdiferenciació”. Consisteix a utilitzar una cèl·lula d'un altre teixit i aconseguir que es converteixi en una cèl·lula immadura. Posteriorment, aquesta cèl·lula immadura, si és tractada adequadament, pot diferenciar-se en una altra cèl·lula específica. Entre les possibilitats de diferenciació, es troba la de poder convertir-se en una cèl·lula beta, o almenys, en una cèl·lula capaç d'alliberar insulina igual que la d'una persona que no té diabetis.\nUn dels reptes principals és poder trobar una tècnica que permeti “produir” un nombre suficient de cèl·lules capaces de generar una quantitat de cèl·lules productores d'insulina, en suficient número com per a aconseguir xifres normals de glucosa en sang, tal com ocorre en persones que no tenen diabetis.\nL'altre repte és, una vegada implementades, aquestes cèl·lules en el cos humà, que aconsegueixin resistir l'acció del sistema immunològic. Això pot aconseguir-se mitjançant dues estratègies. D'una banda, encapsulant aquestes cèl·lules mitjançant un escut semipermeable que no permeti actuar al sistema immune però que, al mateix temps. permeti l'alliberament d'insulina. L'altra estratègia consisteix en la utilització de fàrmacs immunosupressores selectius del sistema immunitari, és a dir, de les cèl·lules immunològiques específiques que destrueixen les cèl·lules beta. Actualment s'estan duent a terme diferents assajos clínics a nivell internacional per a valorar l'eficàcia i seguretat de diferents immunomoduladors.\nL'any 2019 es van publicar resultats positius en persones recentment diagnosticades de diabetis tipus 1 a les quals se'ls va administrar un immunomodulador selectiu anomenat teplizumab. Aquest fàrmac, després de ser administrat en diverses dosis després del debut, aconseguia reduir les necessitats d'insulina -en molts casos suprimint la necessitat total d'injectar-la- durant un període variable que podia arribar als 12-24 mesos.\nLa Unitat de Diabetis de l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona participa en alguns d'aquests assajos clínics dirigits a infants que han començat recentment amb diabetis tipus 1. Si creus que és d'interès que el teu fill o filla participi en algun d'aquests estudis, consulta directament al teu endocrí en la pròxima visita.\nExisteix una evidència sòlida de què es tracta d'una curació de la diabetis tipus 1?\nNo. Són diversos els motius per a no poder considerar l'anunci de Vertex una cura:\nEs tracta d'un experiment en un únic subjecte.\nEl pacient requereix per a tota la vida administració de fàrmacs immunosupressors.\nEl subjecte que va participar en l'experiment encara requereix insulina.\nL'assaig no s'ha completat i encara no ha estat publicat en cap revista científica.\nÉs rellevant el descubriment que s'ha comunicat?\nEncara que no s'ha completat l'assaig clínic, és un descubriment molt rellevant. Alguna cosa a tenir en compte, és que es tracta de les fases inicials, quan el principal objectiu és demostrar que la teràpia no suposa efectes adversos per a l'ús en humans. De fet, la sorpresa dels investigadors, és que usant dosis més baixes que les necessàries per a un efecte suficient, van trobar una reducció significativa dels requeriments d'insulina.\nÉs suficient aquest tractament per a considerar la independència de les dosis injectades d'insulina?\nNo, la diabetis tipus 1 és una malaltia autoimmune. Això implica que les cèl·lules mare que s'administren i que comencen a produir insulina, irremeiablement acabaran tornant a ser destruïdes pel sistema immunològic de la persona, igual que va ocórrer quan la persona va ser diagnosticada de diabetis. Per tant, és necessari frenar per a evitar aquesta destrucció, ja sigui mitjançant fàrmacs immunosupressors o mitjançant l'encapsulament d'aquestes cèl·lules beta.\nAutor Roque Cardona, coordinador de la Unitat de Diabetis de l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona.\nKolata G. A Cure for Type 1 Diabetes? For One Man, It Seems to Have Worked. New York Times, November 27, 2021.\nL'autocontrol de la diabetis s'associa amb nivells més baixos d'HbA1c i un major percentatge de temps en rang


El postgrau de gestió en empreses vitivinícoles forma professionals per un sector en creixement tot i la crisi\nAra fem:L'informatiuI després, a les 17:30 h.Va de castells\tAra fem:L'estimada immortalI després, a les 00:00 h.Musical\tNotíciesRTV VilafrancaPublicitatProgramesProgramacióA la cartaRàdio en directePTV en directe\nInici Notícies Educació El postgrau de gestió en empreses vitivinícoles forma professionals per un sector en creixement tot i la crisi\nEscrit per Goretti Martínez\tdivendres, 27 d'abril de 2012 13:52\tUna dotzena d'alumnes estan participant des de finals de març i fins al desembre a la quarta edició del postgrau en gestió d'empreses vitivinícoles que organitza la Fundació Universitària del Bages, adscrita a la Universitat Autònoma de Barcelona, amb la col·laboració de l'INCAVI.\nPrecisament les instal·lacions de l'Institut Català de la Vinya i del Vi acollien una de les sessions del postgrau.El curs és únic a Espanya i serveix per repassar les àrees funcionals de l'empresa vitivinícola: des del màrqueting passant per les operacions, els recursos humans, la fiscalitat, el packaging o la marca. Segons el director del postgrau Marc Bernadich, faltava una formació transversal en un sector amb tantes especificitats com el del vi.\nEl sector vitivinícola està resistint la crisi i fins i tot creix en aquest entorn hostil. Segons Bernadich, la clau està en l'exportació i en la competitivitat del sector.\nPel postgrau en gestió d'empreses vitivinícoles han passat, al llarg de les diferents edicions, enòlegs, empresaris, economistes, psicòlegs o diplomats en turisme, per exemple. Però, últimament també hi ha apassionats del món del vi que senzillament decideixen reciclar-se abordant aquest sector. En total, una setantena de persones han fet el postgrau que, els ha servit, en alguns casos per obrir bodega pròpia o per passar a un nivell jeràrquic superior dins l'empresa. La majoria són del Penedès, tot i que també hi ha alumnes de Barcelona, el pla del Bages o les terres de Lleida. En altres edicions hi ha hagut participació de japonesos i nordamericans.Tags postgrau - empreses vitivinícoles - Marc Bernadich - UAB - Fundació Universitària del Bages


Josep Maria Solé i Sabater visita Mataró per comparar l'octubre de 1934 amb el de 2017 | Mataró Audiovisual\nRedacció dc., 09/10/2019 - 14:34\n‘Companys i els fets d’octubre. Passat i present’. Aquest ha estat el títol de la conferència feta pel catedràtic en història contemporània per la Universitat de Barcelona i professor de la UAB, Josep Maria Solé i Sabater. La xerrada, organitzada per la secció local d’Esquerra Republicana, ha recordat els 85 anys dels fets d’octubre, la figura de Lluís Companys, i ho ha relacionat amb l’octubre de 2017 i la repressió, diuen, que viu Catalunya. Uns fets, els de 1934 que derivaven d’un moviment molt concret de les esquerres espanyoles i que ara, els historiadors analitzen, especialment amb el posicionament de les esquerres catalanes.\nParal·lelismes, similituds i diferències. Això és el que s’ha posat sobre la taula per comparar els dos moments històrics. Segons Solé i Sabater hi ha una lleugera diferència i assegura que Catalunya ha arribat a una situació de no retorn tot i trobar-se, en aquests moments, en una situació d’impàs. Ell mateix creu que és possible que tot derivi en l’autodeterminació de Catalunya.\nLa conferència s’ha fet a la sala d’actes de la Fundació Iluro i ha estat encapçalada per la presidenta d’ERC a Mataró, Anna Salicrú. Una sala que s’ha omplert per escoltar les paraules de Josep Maria Solé i Sabater.\nERC demana agilitat en la contractació del servei de socorrisme a les platges\nLa diputada d’ERC Jenn Díaz presenta el seu llibre 'Dona i Poder' a Mataró\nERC-MES demana mesures per reduir el perill d’algunes cruïlles de Mataró


BONS VEÏNS | Xarx@ntoni\nUNA HORA TEVA DÓNA PER MOLT\nVoluntariat d’acompanyament a persones grans per fer serveis senzills i gestions de la vida qüotidiana.\nOferir suport ocasional a la gent gran que ho necessiti o a les seves families cuidadores.\nPaliar la sol.litud de les persones grans.\nCombatre l’aïllament social.\nAcompanyaments a visites al metge.\nAcompanyaments per realitzar gestions administratives.\nAcompanyament al domicili o a la residencia.\nSortides a passejar.\nTrobades de voluntaris i usuaris bianuals.\nXarx@ntoni – Xarxa Comunitària de Sant Antoni, treballa, mitjançant els seus projectes, per potenciar la xarxa social i solidària del barri, tot vetllant per la creació de veritables espais de participació i corresponsabilitat entre tots els actors implicats: els veïns i veïnes, les entitats i els diferents serveis que actuen al barri i l’administració.\nEl projecte Bons veïns va néixer al maig de 2004 amb la intenció de possibilitar la col•laboració dels veïns i veïnes del barri (com a voluntaris) en la resposta a les necessitats de caire puntual que puguin tenir altres veïns, especialment les persones grans, però també les famílies, o altres persones amb manca de suport.\nBons Veïns va néixer de la col•laboració entre la Comissió de Gent Gran i la de Solidaritat de Xarxantoni així com d’altres projectes de l’entitat. En concret, Bons Veïns pretén contribuir a estendre els valors de la solidaritat i la corresponsabilitat entre els veïns del barri de Sant Antoni. Més específicament, des de Xarxantoni s’ha valorat la necessitat d’ampliar el ventall de possibilitats i serveis que facilitin la incorporació de persones que desitgen fer alguna activitat solidària al barri. Alhora es pretén anar consolidant la pròpia xarxa de voluntaris com a espai d’acollida i punt de referència del barri per als voluntaris i les entitats.\nD’altra banda, des de l’entitat es valora la necessitat de reforçar el projecte per tal d’arribar a les persones grans que tenen dificultats per realitzar certes gestions i tràmits, i oferir un millor servei. Per aquest motiu va néixer el projecte Bons Veïns, per donar resposta, d’una banda, a les necessitats circumstancials d’acompanyament, de gestions diverses (administratives, sanitàries, bancs, etc) a veïns i veïnes que ho necessitin, és el que anomenem “petits serveis” i d’altra banda per abordar la situació de solitud i aïllament que pateixen les persones grans del barri, és el que en diem “acompanyament al domicili, fem companyia”, és un servei d’acompanyament de dues hores setmanals a persones que estan soles o bé s’hi senten, tant si viuen a casa seva com si ho fan en centres residencials.\nEl projecte pretén vincular a les persones a la solidaritat amb el seu entorn més proper, possibilitant que desenvolupin l’experiència de ser voluntari. Fem acollida, orientació i donem suport a iniciatives de les entitats del barri i d’una manera especial als projectes i iniciatives impulsats per Xarx@ntoni. Bons Veïns és un projecte per a afavorir la inclusió social, i està destinat a qualsevol veí o veïna, principalment gent gran, que tingui una necessitat de suport ocasional o continuat. Pretén ajudar a trobar solucions als possibles problemes, preocupacions i/o obligacions familiars en determinats aspectes d’organització i desenvolupament de la seva vida quotidiana, així com en situacions de solitud i aïllament social.\nEl tipus de serveis acceptats es corresponen amb aquells serveis que són senzills i assumibles per un ampli ventall de voluntaris, com poden ser: recollir receptes, acompanyaments al metge, acompanyaments a passejar per prescripció mèdica, acompanyaments en desplaçaments per realitzar gestions administratives, visites a domicili per fer companyia, visites a residència, sortides a passejar etc, tal com es comenta més amunt.\nEl projecte també serveix per detectar carències o necessitats més greus (socials, nutricionals, sanitàries, higièniques, etc) que puguin manifestar indirectament les persones usuàries, possibilitant la seva derivació cap als serveis adequats. Els beneficiaris d’aquest projecte són, majoritàriament, derivats pel centre de serveis socials del barri i pels treballadors socials del CAP del barri.\nL’accés als serveis que oferim ha de venir derivat per dos canals d’entrada:\n1- Pels canals de comunicació establerts entre Xarxantoni i els serveis i entitats del barri (Centre de Serveis Socials, ABD, CAP i Caritas parroquials i Diocesana)\n2- Entitats o serveis que facin demanda directament per un usuari, sense el previ contacte amb serveis socials.\nPer contactar amb el projecte, tant per ser-ne voluntari/a com per sol·licitar un servei, ho podeu fer a través del correu electrònic: bonsveins@xarxantoni.org, omplint el formulari que trobaràs en aquesta mateixa pàgina, o bé presencialment ens trobareu tots els dijous a la tarda de 18h a 20h al nostre local del carrer Manso.\nFORMULARI DE CONTACTE AMB BONS VEÏNS\nQuina és la teva necessitat ?(necessari)\nAquesta pàgina web utilitza cookies per millorar la teva experiència. Si continues navegant per la nostre web assumim que estàs d'acord amb el seu ús.Aceptar


Vuit detinguts a Madrid i confiscada una impremta clandestina a Colòmbia on es falsificaven bitllets de 50 euros – l'actualitat.cat\nVuit detinguts a Madrid i confiscada una impremta clandestina a Colòmbia on es falsificaven bitllets de 50 euros\nLa Policia Nacional ha desmantellat a Madrid una organització dedicada a la distribució de bitllets falsos de 50 euros. Durant l’operació, que s’ha desenvolupat en col·laboració amb Europol, s’han intervingut 15.000 euros falsos en bitllets de 50 i s’ha detingut vuit persones. En una altra operació diferent, els agents han desarticulat una impremta clandestina ubicada a la ciutat colombiana de Bogotà, on es falsificaven bitllets de 100 dòlars i de 5 i 100 euros. Aquesta operació s’ha saldat amb la detenció de dues persones i la confiscació de 20.000 dòlars falsos.\nLa investigació va permetre identificar diferents membres de l’organització amb domicili al barri madrileny de Lavapiés. No obstant això, les dificultats de la investigació van ser\nA principis d’agost, i fruit de la investigació, es va retenir un paquet que anava a rebre el capitost del grup i que contenia 15.000 euros en bitllets falsos de 50 euros. El paquet, procedent d’Itàlia, tenia com a objectiu ser distribuït fonamentalment en les ciutats de Madrid i Barcelona, on els membres de l’organització tenien a persones que introduïen els bitllets en botigues i comerços.\nEl caràcter internacional de l’operació va quedar patent pels continus viatges dels membres de l’organització a Itàlia. És per això que es va sol·licitar la col·laboració de l’Europol, que des d’aquest moment es va integrar en la investigació per coordinar i aportar informació. Un cop recopilada tota la informació, es va establir un dispositiu format per més de 60 policies nacionals als voltants del barri de Lavapiés. A l’dispositiu es va incorporar un membre d’Europol que va estar en permanent contacte amb les bases de dades de l’Oficina Europea de Policia per a l’intercanvi d’informació.\nEs van dur a terme quatre registres domiciliaris de forma simultània, que van culminar amb la detenció del cap de l’organització i de set membres de la mateixa. Molts dels detinguts tenien nombrosos antecedents policials.\nEls detinguts van passar a disposició del Jutjat d’Instrucció número 4 d’Alcalá d’Henares pels delictes de falsificació de moneda i contra la salut pública.\nLa segona operació policial, a Bogotà\nGràcies a la col·laboració entre la Policia Nacional i diferents cossos policials de Sud-amèrica contra la falsificació de moneda, durant el passat mes d’agost es va iniciar una sèrie d’investigacions al costat del Cos Tècnic d’Investigació de la Fiscalia General de Colòmbia. Com a resultat, s’ha desmantellat a Bogotà una impremta clandestina dedicada a la falsificació de bitllets d’euros i de dòlars americans. La impremta comptava amb tots els elements necessaris per dur a terme aquest delicte. Dues persones han estat detingudes i s’ha intervingut un total de 20.000 dòlars falsos. Les primeres informacions assenyalaven que un grup de persones falsificava diferents divises a la ciutat Bogotà, entre elles l’euro, de manera que les autoritats colombianes van sol·licitar el suport tècnic i operatiu de la Policia Nacional i, posteriorment, de l’Europol.\nA través de l’estudi dels bitllets, es va comprovar que es tractaria d’una falsificació feta amb una impressora. Amb el seguiment dels investigats, va poder localitzar el lloc on es trobaria la impremta clandestina. Un cop localitzada, es va decidir dur a terme la detenció dels investigats i el registre dels seus domicilis.\nAllà es va descobrir que estaven falsificant bitllets de 100 dòlars nord-americans i preparant la falsificació de bitllets de 5 i 100 euros. Es van intervenir tots els estris necessaris per a la falsificació de bitllets, un ordinador, una impressora, tintes, paper, diverses eines i 20.000 dòlars falsos.\nDetecten 200 expedients de targeta de residència falsos i desarticulen una banda que introduïa migrants de forma irregular\nLa Guàrdia Civil ha desmantellat una xarxa delictiva dedicada a falsificar documents per obtenir targetes de residència espanyola. Per a això falsificaven els justificants d’enviaments de diners als països d’origen dels interessats, sobretot Cuba i […segueix llegint]\nVigo: La cocaïna estava en l’aire condicionat d’un vaixell que transportava cotxes des de Noruega\nLa Policia Nacional i l’Agència Tributària, en una operació conjunta, han intervingut 10,4 quilograms de cocaïna a l’interior de dues bosses d’esport amagades en un dels conductes de l’aire condicionat d’un vaixell portavehicles de procedència […segueix llegint]\nFLASH: 13.716 casos, 558 muertos, 774 graves en UCI, 5.717 hospitalizados\nComo viene siendo habitual cada mañana, Fernando Simón, director del centro de coordinación de Alertas y Emergencias Sanitarias ha anunciado las cifras actualizadas de la pandemia. El número de contagiados alcanza los 13.716 casos, 5.717 […segueix llegint]


Les Seleccions Catalanes, a debat a Banyoles\nLa Plataforma ProSeleccions participa en la 'Setmana de l'esport i els Països Catalans'\nEl Museu Darder de Banyoles acollirà demà dimecres 25 de juliol a dos quarts de vuit del vespre una xerrada-debat sobre les Seleccions Catalanes, amb el títol "Esport i Països Catalans: passat, present i futur". Comptarà amb la participació del vicepresident de la Plataforma ProSeleccions Sergi Blázquez, que explicarà la situació actual dels nostres equips nacionals. També hi intervindrà el president de l'Atlètic Club Banyoles, Josep Ignasi Estany.\nL'acte està organitzat per la CUP de Banyoles i s'emmarca en la 'Setmana de l'esport i els Països Catalans', que acabarà el divendres 27 amb la presentació del documental "Operació Garzón contra l'independentisme català" i una actuació musical amb un dels encausats pels fets del 1992 i membres del Llibertat.cat.\nEsport i Països Catalans: passat, present i futur\nData: dimecres 25 de juliol\nLloc: Museu Darder. Plaça dels Estudis, Banyoles.


Normativa destacable - Estació Servei Corçà\n1 d'abril: increment del tram autonòmic de l'impost sobre hidrocarburs.\nJa han confirmat la data: a partir de l'1 d'abril el tram autonòmic de l'IVMDH del gasoil d'automoció estarà gravat en 48 euros per litres. El tram estatal no varia ni tampoc afecta als gasolis bonificats.\nPer informació més detallada podeu consultar el Diaria Oficial de la Generalitat de Catalunya del passat divendres 23 de març (DOGC núm. 6094). Concretament la llei 5/2012 de 20 de març, secció 6, article 66.\nIncrement de l'impost sobre hidrocarburs\nEl govern de la Generalitat anuncia per l'any 2012 un nou increment del tipus en el tram autonòmic de l'impost especial sobre vendes minoristes d'hidrocarburs.\nEncara en desconneixem de quan serà aquest increment. Tan bon punt, rebem més informació, la publicarem.\nNou gasoli B\nCom a mesura de millora pel medi ambient, a partir de l'1 de gener de 2012 el gasoli B per a determinats usos (com els tractors agrícoles i forestals) haurà de contenir un màxim de 10 ppm (parts per milió) en lloc de les 1000 ppm permeses actualment. Us adjuntem el reial decret publicat el passat 20 d'octubre en què s'anuncia aquesta mesura.\nEs preveu que la obtenció de gasoli B de 10 ppm encareixi el procés actual. I que l'any que ve hi hagi de nou una diferència de preu entre el gasoli B i el gasoli C. Així doncs us oferirem els dos productes segons les vostres conveniències.


Núm. 85//Aquesta setmana bona part de la població retorna del descans (llarg o curt) de l’estiu i entra de nou a les aules per formar-se un curs més. L’escola o l’institut són espais d’aprenentatge on és important mantenir l’adequació lingüística ja que d’això en depèn, en bona part, la salut del català.\nÉs per això que hem fet un petit recull de mots que diem malament o que ens generen dubtes: és el cas del cartabó i l’escaire, estris de dibuix que tenen un nom semblant en castellà i que ens poden fer dubtar. Tots dos són correctes i genuïns, igual que tisores i estisores: la primera més formal i la segona més popular.\nPel que fa al gènere, alguns estris ens poden portar a equívocs importants: l’estri per dibuixar línies rectes és el regle, però la norma que hem de seguir és la regla. El mateix passa amb el full, una làmina de paper rectangular, i la fulla que tenen els arbres o els estris de tall.\nEn canvi, hi ha mots que hauríem d’evitar, ja que són barbarismes impropis del català i que han suplantat mots i construccions catalanes com per exemple “rotulador”, “carpesà” o “celo”. En català parlarem de retolador, carpeta d’anelles i cinta adhesiva.\nEsperem que comenceu el nou curs amb molta energia i ganes de cuidar la llengua!\nEl 9 Ets i uts. El verb apretar EL 9 ETS I UTS


Residència Centre Montserrat – Fundació MAP\nResidència Centre Montserrat\nHome/Serveis a les Persones/Serveis Residencials/Residència Centre Montserrat\nResidència Centre Montserratadmin2019-03-01T11:53:23+00:00\nLa residència Centre Montserrat és un servei d’acolliment residencial per a les persones amb discapacitat que necessiten un suport extens o generalitzat. És una llar adaptada a les característiques de les persones que hi viuen.\nUbicada al Raval de Sant Pere de Ripoll, en una antiga casa de quatre pisos, disposa d’unes instal·lacions modernes que responen a les necessitats de les persones que precisen de suport i assistència de forma continuada. Està oberta els 365 dies a l’any, les 24 hores del dia.\nLa residència té 24 places concertades i 2 places de respir, no concertades.\nLa funció principal és facilitar de forma temporal o definitiva una llar, donant el tracte més familiar possible i una qualitat i estil de vida el més semblant possible al de la resta de la població.\nL’equip de professionals que treballen a la residència comprèn des de psicòlegs, treballadors socials, fisioterapeutes o monitors, fins a personal de cuina, neteja i bugaderia. També es compta amb una infermera a jornada completa per garantir una correcta atenció mèdica de les persones.


Segresten un avió d'Egypt Air que ha aterrat d'emergència a Xipre\nUn avió de la companyia Egypt Air que cobria el trajecte entre les ciutats d'Alexandria i El Caire (Egipte) ha estat segrestat a primera hora d'aquest dimarts , segons ha confirmat la mateixa aerolínia a través de les xarxes socials.\nSegons les primeres dades, l'aeronau, un Airbus 320 amb 55 passatgers a bord i set membres de tripulació de cabina a el seu interior, ha aterrat d'emergència a l'aeroport internacional de Làrnaca, a Xipre.\nAlguns mitjans de comunicació com 'El Mundo' asseguren, segons fonts d'aviació de Xipre, que l'avió podria portar una bomba o material explosiu al seu interior. De moment, es desconeix el nombre de segrestadors que anirien a bord i si haguessin fet alguna petició al respecte.\nSí que es té certesa de que els segrestadors han contactat amb la torre de control perquè se li donés autorització a aterrar a Larnaca i que estarien deixant que dones i nens puguin desembarcar l'avió.


Manxúria | enciclopèdia.cat\nRegió del NE de la Xina que comprèn els sheng de Jilin, Liaoning i Heilongjiang.\nLa capital és Shenyang (3 174 000 h ). La limita a l’W el Gran Khingan, a l’E les muntanyes de Changpai i l’Ussuri, al N l’Amur i al S la mar Groga, on forma la península de Liaotung. El centre de la regió és una gran plana ondulada, molt fèrtil, regada pel Sungari i el Liao. El clima és fred, amb una gran variació entre el N (mitjana anual de -4°; hi glaça 250 dies) i el S (10°; hi glaça 150 dies). Les pluges, predominantment d’estiu, disminueixen d’E (750-1 000 mm) a W (250-500 mm). El bosc, principalment de coníferes, cobreix les muntanyes. Els principals conreus són el kaoliang (un tipus de melca), i soia, blat, bleda-rave, blat de moro, mill i, al S, fruita. És important la pesca, i Lüda n'és el principal centre conserver. La regió és rica en carbó, esquists, ferro i en recursos hidroelèctrics; darrerament hom hi ha descobert petroli (Songjuajiang, Liao He, etc) i ha instal·lat refineries a Fushun i Lütao. El carbó apareix prop de la superfície i els jaciments (a Fushum, Fusin i Penki hi ha els principals) són de gruixos importants (Fushun, 120 m). Manxúria ocupa el cinquè lloc del país per la importància dels jaciments i el primer per la producció (33%). Hi ha ferro a Anshan, Penki i Tungpientao. També hi ha manganès i magnesita. Té grans centrals hidroelèctriques a Fengman, Supung, Ta Shan i Kumotsin. És una important regió industrial, amb siderúrgia (Anshan, Lüda, Penki, etc), indústries de l’alumini (Fushun i Harbin), mecàniques i maquinària diversa (Harbin, Shenyang, Jinzhou, Lüda). Hi ha moderns centres tèxtils a Hargin, Shenyang, Jinzhou, Lütao, etc, químics a Harbin, Kirin, Fushun, etc, del paper a Jiamusi i una important indústria oleícola (soia) a Harbin, Yingkou, Antung, Lüda i Kirin.\nEscassament habitada per tribus nòmades d’origen tungús, al s X la dinastia Liao controlà les planes septentrionals de la Xina i al s XII ho feren els Xin fins al riu Iang-Tsé i establiren la capital a Pequín. Els mongols de la dinastia Iuan conqueriren Manxúria, que al s XV era una simple província fronterera. Això no obstant, al s XVI, tribus independents formaren un imperi que s’estengué entre la mar i el riu Amur, amb capital a Mukden des del 1620. El 1644 els manxús travessaren un altre cop la Gran Muralla, ocuparen Pequín i instauraren la dinastia manxú dels Xing. Rússia havia aspirat a la colonització de la Manxúria des del s XVI, però el 1689 el tractat de Nerčinsk estabilitzà la frontera al llarg del riu Amur. A la darreria del s XIX el Japó disputà el territori a Rússia. El 1898 el tsar aconseguí d’aturar les reclamacions japoneses, ocupà les bases de Port-Arthur i Dairén i construí el ferrocarril transmanxú (1896-1905) entre Čita i Vladivostok. La victòria japonesa de 1904-05, però, li tornà el control de la Manxúria, que regulà amb la influència russa a través de diversos tractats. La desintegració de l’imperi xinès des del 1911 i la renúncia russa a la zona el 1924 permeteren un augment de la influència japonesa, que instaurà un protectorat a través del general governador Zhang Zaolin i del ferrocarril. El 1931 el Japó ocupà tota la Manxúria i formà l’estat satèlit de Manxukuo, que el 1945 fou ocupat pels soviètics. Aquests es retiraren el 1946, conservant però el control de Port-Arthur i de Dairén, i la guerra civil xinesa s’estengué també a la Manxúria. El 1948 els nacionalistes es reteren a Mukden i la regió es convertí en una província autònoma de la República Popular de la Xina. Pequín obtingué el control del ferrocarril el 1950 i l’URSS tornà Port-Arthur i Dairén el 1955, però des del 1960 el govern xinès reclama els territoris manxús inclosos a la Sibèria soviètica, reivindicacions que produïren fortes tensions i combats al llarg dels rius Amur i Ussuri, sobretot el 1969.\nmanxurià | manxuriana


Com ser una bona puta - Apricots Blog\nCom ser una bona puta\nApricots 3 Novembre, 2015 28 Agost, 2019\nSegons diverses enquestes sobre el sexe, una de les principals fantasies eròtiques de les dones és la de fer de prostituta almenys una vegada. A diferència dels homes als quals els encantaria que les seves fantasies es fessin realitat, les dones solen distingir de forma molt clara entre fantasia i desig, i això és perquè són conscients que algunes d’aquestes pel·lícules que s’han muntat al cap podrien no ser tan agradables si es donessin en la realitat.\nPerò, qué passaria si alguna de vosaltres s’atrevís a donar el salt i fer d’aquesta fantasia de rebre diners per practicar sexe un fet real? Estaríeu preparades per a donar un bon servei de escort, encara que sigui per a provar-ho una sola vegada? Hem preguntat a algunes de les noies què fa falta per a ser una bona noia de companyia, això és el que ens han comentat:\nCura personal: una bona escort ha de cuidar del seu cos i aspecte físic. No importa ser prima, bellesa no vol dir primesa. Cal prestar al propi cos l’atenció que es mereix, és a dir, menjar de forma sana, dormir les hores que toquen, estar sempre ben depilada, tenir la pell hidratada i suau, i per descomptat, manicura i pedicura fetes.\nNo tenir escrúpols: o com a mínim, deixar-los de tenir mentre esteu treballant. Fora els pensaments de culpabilitat i brutícia, que al cap i a la fi són deguts a l’educació i tradició amb la que ens hem criat. Si una dona decideix ser noia de companyia, que ho faci ben conscient del que significa, perquè no és ni una feina senzilla, ni adequada per a tothom.\nSer una mica psicòloga: succeeix sovint que un client no vulgui tenir sexe, més aviat el que necessita al seu costat és una persona que l’escolti o que li faci una mica de companyia perquè se sent sol. En això ajuda ser una persona pacient, amb capacitat d’empatitzar amb els altres i que inspiri tranquil·litat i confiança.\nNo tenir com a referència la història de Pretty Woman: això no és Hollywood, aquí estem en la vida real. La història de Pretty Woman és molt bonica i romàntica, però també ho és la de Ghost, més enllà de l’amor i tothom sap que és pura ficció.\nLlenceria: seleccionar bé la pròpia roba interior és important perquè et farà sentir una dona terriblement sexi, i això es tradueix en plena seguretat en una mateixa i conseqüent presa de poder sobre la situació amb els homes.\nMulti-tasking: això es refereix al ventall de serveis que ofereix una noia. Com més completes sigueu en les vostres prestacions, més possibilitats tindreu d’atreure un major nombre de clients.\nGaudir-ho de debò: ja no és només una qüestió de diners, que sovint és el motiu principal pel qual moltes noies decideixen emprendre aquesta professió, sinó perquè realment gaudiu de l’experiència. Us agrada tant el sexe i la morbositat d’anar al llit amb desconeguts que per què no cobrar per això? Si es dóna el cas que la vostra afició més gran és el sexe, ser una bona escort us sortirà de forma natural.\nPrevious Article Behind the Obscene: Meritxell, prostituta i mare\nNext Article Tarifes de lloguer d’habitacions per hores


"Estiu pels altres", propostes de voluntariat del Casal Loiola | Catalunya Religió\n"Estiu pels altres", propostes de voluntariat del Casal Loiola\nPer Catalunya Religió. Ven, 18/06/2010\nEl Casal Loiola ofereix tres activitats dins de la proposta de voluntariat "Estiu pels altres":\nCamp de treball urbà - Dirigit a majors de 18 anys ( inclosos), organitzat per les Religioses del Sagrat Cor i el Casal Loiola, consisteix en experiències de voluntariat al Raval (Casal Escó) i trobant estones de reflexió i compartir per les tardes. Del 17 al 31 de Juliol al Casal Loiola (Barcelona)\nCamp de treball “Crida” - Dirigit a 4t d’ESO, Batxillerat i Universitaris, organitzat per la Pastoral de joves dels jesuïtes, consisteix en conviure tot el dia compartint experiències de voluntariat i activitats a les tardes.Del 3 al 16 de Juliol al MigraStudium (Barcelona)\nCamp de treball Almeria - Dirigit a joves d’entre 18-20 anys, organitzat per Joves Loiola, consisteix en conviure compartint experiències de voluntariat amb nens, i descoberta de la realitat de la immigració per les tardes.\nDel 17 al 31 de Juliol,\na Roquetas de Mar (Andalusia)\nI també es fa ressó de les següents crides d'altres entitats:\nFundació Escó – Casal d’estiu al barri del Raval de Barcelona per a nens de 3 a 14 anys en risc d’exclusió social.\n1a quinzena: 5 al 16 de Juliol\n2a quinzena: 19 al 30 de Juliol\n3a quinzena: 2 al 13 d’Agost\n4a quinzena: 16 al 20 d’Agost\nEdat: +18 anys monitor de dia (9.30h a 18.30h)\na partir de 17 anys monitor de repàs (8.45h a 10.30h)\no monitor de migdia (12.30h a 16.30h)\n1 de Juny a les 16h entrevista amb interessats\n13 de Juny trobada de formació\nFundació Comtal - Casal d’estiu a Barcelona per a nens de 3 a 14 anys en risc d’exclusió social.\nDel 28 de Juny al 16 d’Agost (10h a 18h)\nPer a joves de més de 17 anys.\nPossibilitat de fer-ho per setmanes i triar horari de matí o de tarda.\nHospital Sant Joan de Déu – Reforç a la sala de jocs de nens i altres serveis a l’hospital.\nJuliol i Agost en horari de mati (10h a 13h) o de tarda (16h a 18h)\nMínim dos/tres dies per setmana.\n28 de Juny a les 16.30h sessió informativa\nCasal Estel d’Assís – Casal d’estiu per a nens de 4 a 16 anys en risc d’exclusió social al barri del Raval de Barcelona.\nDel 28 de Juny al 23 de Juliol (del 12 al 16 colònies al Montseny)\nDilluns i divendres (10h a 14h), dimecres (16h a 20h), dimarts i dijous ( 10h a 18h - sortides)\nPer a joves de 18 anys en amunt


RESERVAT ALS GOSSOS: 2008\nDesprès de un llarg silenci sense escriure al blog,primer per vacances,festa major,etc.Ja sóc aqui...\nUn llarg silenci que portarà moltes novetats a a quest blog,ja que la veritat sigui,les noticies cada cop són més tristes i per tant,fa mandra fins i tot comentar-les.\nAixi doncs, i desprès de molt reflexionar,crec que és comvenient donar un nou aire,i per tant,em dedicaré a postejar sobre el meu tema preferit:la música.\nPostejaré sobre algun que altre grup,que ha marcat una época personal amb la meva vida.\nEspero que agradi a tots,i si més no, sigui divertit.Fins aviat.\nPublicat per Subrrealista!!! a 20:43 4 comentaris:\nDesprès d´un llarg silénci,degut a les vacances de setmana Santa primer,i alguns problemes técnics per culpa del W.Vista (dichos vista!!),ja torno a postejar.\nEl tema d´avui,està dedicat al olimpisme,la proxima cita:Pekin 2008.Veient aquestes imatges,un ja es pot fer a la idea per a on van els trets....\nLluny,molt lluny,queda el record olímpic de Barcelona 92 (com passa el temps..).\nEl govern xinés,diu que no té cap problema amb els drets humans,ni amb el dret de les dones,ni amb la contaminació,ni amb Occident,justament,el mateix que deien a Irak,i aixi els va anar....\nJa ho diuen,viure en una dictadura és com viure en un altre món,sense drets,sense poguer decidir per tu mateix,en definitiva,sense llibertat.\nPublicat per Subrrealista!!! a 6:40 7 comentaris:\nQue et donguin un premi sense mereixer-ho,no passa cada dia,però si arriba amb bones intencions com la meva amiga virtual Marta,és just agrair-lo....\nMalauradament,per falta de temps,no puc seguir el fil de les normes del premi,ja que per falta de temps,o per falta de trobar blogs adequats....m´hes impossible.\nDe totes maneres,grácies a tots per llegir-me encara que sigui una estoneta,per passar una estona agradable visquen vivéncies,per compartir alegries,tristeses...etc.\nNomés us puc dir,que si voleu seguir les normes del premi,només cal que passeu pel blog de la Marta,que és molt més bonic que el meu i és molt més interessant.\nRes més,a tots grácies i molta solidaritat a tos!!!\nPublicat per Subrrealista!!! a 12:39 2 comentaris:\nJa s´acaben els carnavals,i amb ells,la greca i la disbauxa...\nSi voleu que us digui la veritat,aixó dels carnavals,cada cop sembla una competició,per sapiguer qui té la millor carrossa,la millor disfressa,etc...\nEn camvi,hi ha gent,que es pensa que un cop disfressat,es pensa que fa goig,quan més aviat fa pena,i a sobre no contenta,amb fer-ho,ho pregona als quatre vents!\nPer tant,si voleu disfressar-vos,sigueu primer una mica humils,i penseu que els altres,tenen ulls,i potser no els fa cap gràcia la disfressa....\nAixó si,potser amb la foto guanyeu algun premi al millor ridícul de la história.\nPublicat per Subrrealista!!! a 15:39 4 comentaris:\nLa vida en un "bucle"\nDiuen que el infinit no té fi,que no s´acaba mai.Un bucle,és més aviat,tot alló que comença i té un cicle repetitiu,és a dir,com un disc ratllat vaja...\nDoncs,la meva vida seria una cosa molt semblant,de casa a la feina,dormir,llevar-se,dutxa,fer quatre encarrecs,mirar el relllotge,corre a casa a sopar,prepara-se el entrepá,anar a la feina,i tornar a començar...\n-I els caps de setmana qué? doncs,els pocs que em queden lliures,els passo intentat desconectar de la feina,amb els amics (pocs que em queden),i aixó si,si no toca treballar....\nTot aixó,em porta a la seguent reflexió:Facis el que facis,intenta viure la vida al máxim,que els anys passen,sóm esclaus d´una rutina,i nosaltres ens pertoca trencar-la,i creieume,costa molt i molt...\nEn fi,sortiré algun dia d´aquest "bucle"?\nPublicat per Subrrealista!!! a 7:41 7 comentaris:\nGener,sinonim de rebaixes,d´apretar-se el cinturó,de consum desmesurat,de comprar i comprar,sense parar fins a treure fum la tarja de crédit....\nAmics,aquesta societat està feta per a fer-nos buidar les butxaques fins a limits desmesurats,publicitat enganyosa que ens fa creure oportunitats perdudes que mai més aconseguirem.....\nEl meu consell,no feu cas de les ofertes,sempre porten maldecaps,normalment s´acaba comprant alló que no ens cal,i t´acabes adonant que no ha valgut la pena correr per aquell article que ens feia tanta grácia....\nEl pitjor de tot,buidar l´armari de peces velles i inútils,i tenir que omplir-lo de nou....\nPublicat per Subrrealista!!! a 9:01 5 comentaris:


Un tramvia anomenat desig (Andreu Mas-Colell)\nEm sorprèn que l’equip dirigent municipal, expert en aquestes coses, no s’adoni que aquest projecte té un nivell d’oposició ciutadana que el farà impossible\n4 min. 25/04/2016 19:29\nLes responsabilitats d’inversió sobre infraestructures de transport a l’entorn de Barcelona estan distribuïdes entre múltiples administracions. El govern central és responsable de Rodalies, la Generalitat del metro (en sentit ampli), l’Ajuntament de Barcelona de carrers, busos i tramvies.\nAquesta dispersió genera disfuncions i un desenvolupament poc equilibrat. El govern central s’ha distingit per la seva inactivitat inversora. La Generalitat, segurament amb voluntat compensadora, ha fet més del que ha pogut i s’ha embrancat en projectes desmesurats com el de la L9 del metro. Afortunadament, d’aquesta línia se n’ha pogut posar en funcionament la part de l’Hospitalet i del Prat, amb la qual cosa ha baixat molt la quantitat de diners enterrats i improductius. Però encara en queden. Cal, amb urgència, ara que ja és possible perquè la L9 hi connecta, desenvolupar la L10 a la Zona Franca. I també caldria evitar el perill de malbaratament per deteriorament del que ja s’hi ha invertit. Les tuneladores segueixen al subsòl de Barcelona. Són màquines cares, que s’han de mantenir i vigilar (un dia van trobar un grup de joves fent una festa a la màquina). Com a mínim convindria arribar aviat al punt on hagin completat la seva feina.\nCom que l’Ajuntament no pot fer dèficit, el projecte del tramvia es farà lentament: tindrem la Diagonal en obres durant molts anys\nAra ens trobem, com si el que s’ha descrit no reflectís una situació prou complicada, que el projecte estrella de l’Ajuntament és la connexió per la Diagonal del Trambaix i el Trambesòs. Un observador extern hauria de concloure que estem en mode de fugida endavant. Enmig d’un panorama on hi ha projectes cabdals (molts dels de Rodalies) que no es fan i d’altres que estan a mig fer (metro del Vallès, plaça de les Glòries), ens embarquem en un projecte que és complex des de molts punts de vista i que, sense cap mena de dubte, no és tan prioritari com, restringint-nos al terreny del transport, dur a terme les inversions necessàries per rendibilitzar el que està a mig fer.\nSobre els costos i beneficis del projecte del tramvia per la Diagonal, convé ser lúcids. Com de costum, el cost serà més alt que els 175M€ que ja s’han anunciat. Sobre els beneficis, reconec que és un tema tècnic, però voldria precisar que un càlcul de beneficis ho ha de ser en termes nets: beneficis addicionals respecte a l’alternativa (molt més econòmica) dels busos elèctrics, i descomptant l’impacte negatiu sobre l’entorn Diagonal.\nUn consistori pot tenir més bones idees que l’anterior, però les ha de desplegar en coses noves i no desfent el que s’acaba de fer\nUn tema clau és el del finançament. El procediment tradicional, el de les cooperacions público-privades (el constructor, amb un sindicat de bancs al darrere, avança els recursos), no estarà a l’abast. D’una banda, l’Ajuntament de Barcelona actual hi està ideològicament en contra. De l’altra, les regulacions comptables dels programes d’estabilitat ja fa temps que han arribat a la conclusió que la despesa en inversions finançada amb mètodes público-privats (“estructurats”) s’ha de comptabilitzar com a despesa feta per l’administració pública responsable. En aquestes condicions, el finançament estructurat no té raó de ser. Com que l’Ajuntament de Barcelona no pot fer dèficit, això sembla implicar que una obra com la del tramvia es farà lentament: tindrem la Diagonal en obres durant molts anys. Fem un compte ràpid: la remodelació de la Diagonal de l’alcalde Trias va costar 16,5 M€. Si aquest és el ritme pressupostari que es pot permetre l’Ajuntament, quants anys ens passarem amb una inversió que, com a mínim, val deu vegades més?\nEm sorprèn que l’equip dirigent municipal, expert en aquestes coses, no s’adoni que aquest projecte té un nivell d’oposició ciutadana que el farà impossible. O almenys que el farà impossible en el segment de la Diagonal que ha estat remodelat fa quatre dies (Francesc Macià - Cinc d’Oros), amb una molt bona acceptació ciutadana. El principi d’evitar tornar a fer obres on se n’acaben de fer és un principi de bon govern que s’hauria de respectar. Pot ser que un consistori nou tingui més bones idees que l’anterior. Però aquestes idees s’han de desplegar en les coses noves i no desfent, abans que s’amortitzi, el que s’acaba de fer. Per exemple, quan es van construir les autovies elevades de la plaça de les Glòries no van agradar a molta gent, però lògicament no es van enderrocar fins a 22 anys més tard.


El rastre de Clarisse: Ai, la censura\nLa censura de les fotografies relacionades amb l'actualitat política valenciana (i unes poques d'elles, de forma simbòlica o de manera directa, amb el cas Gürtel) no ens ve de nou, als valencians. La pateixen, entre altres, els informatius de Canal 9 i els músics i escriptors del país, de manera més o menys soterrada, però constant i implacable. Forma part d'una manera d'entendre la política on els vots no són considerats com un dipòsit de confiança que cal retornar als electors, com una delegació de poder que cal gestionar d'acord amb certa ètica democràtica, sinó només com el camí més senzill per exercir el poder de forma sectària, interessada i tan absoluta com siga possible. I, encara més, amb l'objectiu de perpetuar-s'hi. D'ací que una part important de les energies polítiques que esmercen vagen adreçades a fomentar el clientelisme, a desmotivar la ciutadania, a ridiculitzar qualsevol forma d'oposició i a manipular de forma interessada la major part possible dels missatges que arriben a l'opinió pública. Unes pràctiques, totes elles, que redueixen la democràcia a una paraula buida, a un simple tràmit electoral.\nDit això, és cert que censurar una exposició és la forma més eficaç de donar-li publicitat i, per tant, una errada estratègica considerable des del punt de vista polític. De fet, si no haguera estat per l'actuació dels diputats Caturla i Enguix, bona part de nosaltres hauríem ignorat l'existència de les fotos que van ferir la sensibilitat genuflexa dels dos lleials servidors -via Alfonso Rus- del Ben Poc Honorable Francisco Camps. I que van córrer a eliminar -dóna la impressió- abans que se n'assabentara el cap i els demanara explicacions. De manera que els hem d'agrair, en el fons, la diligència servil, ja que, si no haguera estat per ells, l 'exposició hauria passat sense major transcendència pública.\nAra bé, no estic segur que, una volta calibrat el risc (si és que no ho van fer), no hagueren mantingut igualment la decisió de censurar les imatges. Vull dir que estan tan segurs de la seua base electoral, estan tan convençuts que, facen el que facen, seguiran controlant les institucions valencianes de la mateixa manera que ho fan ara, que els ix més a compte mantenir aquest control estricte de la informació -fins i tot a risc de fer esclatar una polèmica- que no obrir la mà i permetre la crítica, ni que siga modesta, ni que siga intranscendent. I aquesta seguretat que res no els pot erosionar és, en el fons, el principal drama que patim els valencians.\nPublicat per Vicent Usó a 11:05\nEtiquetes de comentaris: censura, dissidències, país valencià, política