Notícies - Obert el termini per sol·licitar subvencions per a projectes socials, culturals i educatius\nL'Ajuntament concedirà les subvencions / Foto: Web de l'Ajuntament\nL'Ajuntament ja ha obert el període de sol·licitud de subvencions a entitats i associacions que desenvolupin projectes, activitats i serveis en els àmbits de les polítiques socials, la cultura i l'educació. Les sol·licituds es podran cursar fins al 19 de març a les Oficines d'Atenció Ciutadana del consistori i dels districtes. En total, l'Ajuntament concedirà 135.000 euros a les entitats i a les associacions de Sant Cugat.\nDistribuïdes per àmbits, les subvencions de concurrència pública sumen 50.000 euros per a educació, 35.000 per a les polítiques socials i 50.000 euros per a cultura i joventut. La partida dedicada a educació estarà vinculada a propostes que fomentin l'activitat musical a la ciutat.\nTotes les activitats subvencionades hauran de fer-se del terme municipal de Sant Cugat i hauran de tenir interès públic.\nLa finalitat de l’Ajuntament és que els projectes que rebin una subvenció ajudin a:\n1.- Millorar la cohesió social de la ciutat\n2.- Fomentar valors socials, culturals, i de diversitat i integració, així com noves formes de participació\n3.- Possibilitar el creixement cultural quantitatiu i/o qualitatiu de la ciutat, creant àmbits d'inclusió\n4.- Millorar la convivència i el civisme entre la ciutadania\n5.- Promoure un estil de vida saludable i fomentar accions de prevenció primària\n6.- Promoure, defensar i garantir els drets de la ciutadania\n7.- Promoure la igualtat\n8.- Millorar la qualitat de vida de les persones amb malalties i les seves famílies\n9.- Fomentar la integració i la normalització de les persones amb discapacitat\n10.- Vetllar per la qualitat de vida de les persones grans\n11.- Millorar la qualitat de vida de les persones joves de la ciutat\n12.- Facilitar els processos d'emancipació i de participació en la vida social dels joves de la ciutat\n13.- Foment de l'ensenyament i l'aprenentatge musical\nDilluns que ve, a dos quarts de sis, a la Casa de Cultura es durà a terme una xerrada destinada a les entitats que treballen l'àrea del benestar de les persones per explicar les bases de les subvencions i orientar-les a l'hora de redactar els projectes.\nEnguany, les subvencions dedicades a projectes esportius queden al marge d'aquesta convocatòria ja que l'Ajuntament està estudiant establir un nou marc de suport econòmic estable amb les entitats i els clubs.\nAquí tens les bases per optar a les subvencions


Els Agents Rurals aturen una tala en una zona de cantada de gall fer a Gisclareny - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEls Agents Rurals aturen una tala en una zona de cantada de gall fer a Gisclareny\nEl Grup de Defensa de la Natura del Berguedà denuncia l'acció i diu que s'ha fet amb un informe en contra del parc natural del Cadí Moixeró\nd.c. berga 16.11.2020 | 12:20\nTala d'arbres al Coll de la Bauma de Gisclareny GRUP DE DEFENSA DE LA NATURA DLE BERGUEDÀ\nEl Grup de Defensa de la Natura del Berguedà ha anunciat aquest dilluns que els Agents Rurals han aturat una tala d'arbres que s'estava fent al coll de la Bauma a Gisclareny en una zona de cantada del gall fer, una espècie protegida.\nEn un comunicat, l'entitat explica que la setmana passada van detectar que s'estava duent a terme aquesta tala de pins en un zona de cantada del gall fer dins del terme de Gisclareny i del parc natural del Cadí Moixeró. En comunicar que s'estava fent aquesta tala a responsables del parc «ens van comunicar que no tenien constància d'aquesta actuació i que alguna estona aniria a mirar quines han estat les conseqüències». Per la seva banda, «els agents rurals hi van anar immediatament, van notificar que aquesta tala s'estava duent a terme a una zona crítica de gall fer, per la qual cosa van aturar la tala a la zona crítica».\nFonts de l'entitat han explicat que s'ha talat una superfície de 5 hectàrees i han assegurat que «gràcies a les gestions de la nostra entitat, n'hem aconseguit aturar unes 5 hectàrees més, quelcom que hagués acabat per complet amb la zona de cantada del gall fer. Sabem que serien unes 5 hectàrees més tenint en compte els arbres que estaven marcats a punt per talar».\nL'entitat berguedana ha carregat contra el parc natural del Cadí Moixeró ja que «pensem que sí que tenia coneixement d'aquesta actuació, tenint en compte que va ser aquest mateix ens qui va encarregar un informe a fauna i flora per saber si es podia tirar endavant aquesta tala. L'informe va sortir negatiu (tenint en compte la presència de gall fer) i la tala es va tirar endavant sense tenir-lo en compte».\nL'entitat ha denunciat la passivitat del parc natural en aquestes situacions i la permissivitat que ofereix en aquests casos.» segons el Grup de Defensa de la Natura «malauradament, no és la primera vegada que passa i sabem que el parc n'és coneixedor en tot moment, i tot i així, ho segueix permetent». L'entitat denuncia que «aquestes actuacions passen de manera recurrent dins de la zona protegida i és quelcom que s'hauria de plantejar seriosament el parc Natural del Cadí Moixeró.»,. Posen com a exemple que « també s'ha realitzar una destrossa a la zona de Font Tarrés (Gósol) i a altres comarques com a la Cerdanya».\nEl Grup de Defensa de la Natura del Berguedà ha volgut deixar clar que no està «en contra de l'extracció de fusta i la gestió forestal. Al contrari, és necessari i fins i tot beneficiós pels nostres ecosistemes i evidentment per la societat. Ara bé, no es pot fer de qualsevol manera ni a qualsevol preu. Abans de realitzar les actuacions cal tenir en compte els valors ecosistèmics de cada zona, i a dia d'avui no hi ha cap mena de respecte».


Madrid – Barça, semifinals de Copa - FC Barcelona\nHomePenyesNotíciesMadrid – Barça, semifinals de Copa\nMadrid – Barça, semifinals de Copa\nwww.fcbarcelona.cat - 24/01/2013 | 00:00\nUn altre Clàssic ens espera per arribar a la final de la Copa del Rei\nSemifinals de Copa\nBarça i Madrid es veuran les cares, de nou, a les semifinals de Copa. Una eliminatòria que serà trepidant, i en què l’equip guanyador es classificarà per a la final.\nEl partit d’anada es jugarà al Santiago Bernabéu la setmana que ve, mentre que el partit de tornada es disputarà a finals de febrer al Camp Nou. Les entrades per a l’anada, a partir de divendres.\nEntrades per a l’anada a Madrid\nLes penyes que vulguin sol·licitar entrades per al partit d’anada al Bernabéu ho podran fer emplenant el formulari web que estarà disponible a partir d’aquest divendres dia 25 de gener a les 10h, i fins al diumenge dia 27 a les 19h.\nCom és habitual, si les sol·licituds superen les entrades disponibles, seguint els criteris establerts per la comissió permanent d’entrades, i els coeficients aprovats, cada zona serà assignada amb una quantitat d’entrades. A partir d’aquí, els delegats del Consell Consultiu de Penyes efectuaran una proposta del repartiment corresponent de la seva zona.\nFeu clic a l'enllaç per sol·licitar entrades.\nEntrades per a la tornada al Camp Nou\nPer al partit de tornada, les penyes poden sol·licitar entrades per correu electrònic a reserva.penyes@fcbarcelona.cat. Caldrà indicar el nom i el número de la penya, la clau, el nom i el telèfon de contacte, així com també un número de targeta bancària per efectuar el cobrament. Les peticions s’hauran d’enviar abans del 10 de febrer.


El Natació Sabadell de vòlei es proclama campió a una jornada del final | Ràdio Sabadell\nEl Natació Sabadell de vòlei es proclama campió a una jornada del final\nAlegria a la plantilla nedadora després del clar triomf sobre l'Encamp | CNS Vòlei\n22.03.2021 19:43 Esports\nAmb la classificació per les fases d'ascens ja assegurada, l'objectiu del Club Natació Sabadell de vòlei era sortir campió de la lliga de Primera Divisió i afrontar el següent repte amb la confiança al màxim. I així va ser, perquè els sabadellencs van guanyar per 3-0 davant l'Encamp a Les Naus. Un partit que van dominar des del primer set i el qual es van embutxacar per 25-16, després, el segon, la diferència va ser encara major, ja que els de Jordi Fernàndez es van imposar clarament per un 25-9 deixant sense cap opció al rival. El tercer set va estar tot molt més igualat, i fins i tot l'Encamp va tenir l'opció d'endur-se'l. Però una bona reacció dels sabadellencs va ser clau per guanyar-lo (28-26) i acabar vencent per la via ràpida.\n"Aquest equip sempre surt al 200% a cada partit", assegura Fernàndez. El tècnic dels sabadellencs es va mostrar molt content i molt orgullós amb el seu equip després de la gran victòria que els va permetre sortir campions. Però tot això ja queda enrere, i el proper objectiu ja serà a les fases d'ascens. "Sortir campions és un plus de confiança de cara el que ens ve ara", explica Jordi Fernández, l'entrenador del Natació Sabadell. La propera jornada, per això, és davant Cisneros Alter. Un partit que, ja que a efectes classificatoris serà irrellevant, ha de servir els sabadellencs per continuar amb les bones sensacions de cara a les fases.\nEl @CNSvolei masculí, ja classificat matemàticament per a les fases d'ascens, es proclama campió del seu grup de Primera Divisió després de derrotar per 3-0 el @CvEncamp pic.twitter.com/LR05S1bsZV\n— Ràdio Sabadell 94.6 (@RadioSabadell) March 20, 2021\nEl femení també deixa bones notícies després de guanyar per 3-0 el CVS Energia Sóller. Les d'Hugo Gotuzzo van aconseguir imposar el seu ritme des del primer set i aquestes bones sensacions es van poder allargar durant tot el partit. 25-19, 25-22 i 25-17 van ser els resultats dels tres parcials disputats a Les Naus. "Després de la derrota a la darrera jornada, aquesta victòria clara ens vindrà bé per afrontar el següent partit tan clau'', explica el tècnic.\nLa propera jornada les sabadellenques visiten la pista del FC Barcelona 'B', un partit el qual les nedadores si aconsegueixen la victòria s'assegurarien el títol. "El nostre objectiu era arribar a l'última jornada depenent de nosaltres mateixes, ara anirem allà a competir pel títol davant d'un gran equip", assegura Gotuzzo, que es mostra optimista de cara el proper compromís del seu equip. A falta d'aquesta jornada perquè es completi el campionat de Primera Divisió, Club i Sant Cugat igualen a 52 punts, amb les nedadores beneficiades en el desempat. Amb la classificació per a les fases també a la butxaca, la fita serà obtenir el doblet per completar una fase regular rodona tant per al masculí com el femení.\nEl @CNSvolei femení conservarà el lideratge abans d'afrontar l'última jornada de Primera Divisió després de superar per 3-0 el @ClubVoleiSoller a Les Naus pic.twitter.com/AO68C13Q6U


Casal d’estiu pels fills/es en el propi centre\n388 &nbsp &nbsp\nUna mesura que ajuda a la conciliació de la vida familiar i professional, i millora la implicació dels treballadors/es.\nDurant els mesos d’estiu el centre organitza un casal per infants, per tal de facilitar la conciliació de la vida personal i laboral dels treballadors/es que siguin pares. El casal té lloc a les mateixes instal·lacions del centre, amb un horari extens que va des de les 7h del matí fins a les 6h de la tarda. El casal està obert també a altres familiars o amics dels treballadors/es de Fundació Catalonia. Els preus són assequibles i la Fundació es fa càrrec de les despeses dels àpats i de les sortides fora del centre.\nL’objectiu principal és facilitar la conciliació de la vida laboral i familiar dels treballadors/es del centre, doncs els pares no han d’alterar les seves rutines i a més, el fet de tenir als fills/es a prop genera benestar emocional i reforçen la vinculació amb altres companys que també porten els fills/es al casal.\nUn altre objectiu és normalitzar la relació dels nens amb persones amb discapacitat intel·lectual, a través de la realització d’algunes activitats conjuntes. Per altra banda, el fet de realitzar el casal en les mateixes instal·lacions a on van a treballar els seus pares i mares, fa que l’infant comprengui millor la seva professió.\nCal destacar que les instal·lacions del centre ofereixen un ampli ventall de possibilitats per a les activitats pròpies del casal, ja que disposen de piscina coberta i piscina exterior, pistes de futbol, bàsquet, grans àrees verdes, auditori, sales polivalents, sala d’informàtica, aules de pintura, audiovisuals, etc.\nAquesta activitat, que es va implantar a l’estiu del 2016, es porta a terme a través de l’Eina Cooperativa, una empresa experta en aquest tipus de servei.\nFacilitar la conciliació de la vida familiar i laboral.\nNormalitzar la discapacitat en els més joves.\nSatisfacció treballadors. Ajuda a la conciliació de la vida familiar i laboral.\nMajor compromís dels treballadors (engagement). Reforça la implicació, el compromís i el sentiment de pertinença dels treballadors/es.\nCatalonia Casal d'estiu\nDes del 25 de juny i fins el 31 de juliol\nPublicada el 2 abr. 2019


LA SELECCIÓ CATALANA ABSOLUTA SUMA 2 BRONZES EN EL CAMPIONAT D’ESPANYA DE SELECCIONS AUTONÒMIQUES - Federació Catalana de Pàdel\nLA SELECCIÓ CATALANA ABSOLUTA SUMA 2 BRONZES EN EL CAMPIONAT D’ESPANYA DE SELECCIONS AUTONÒMIQUES\nLa selecció catalana ha sumat dos meritoris bronzes aquest cap de setmana en el Campionat d’Espanya de pàdel per seleccions autonòmiques.\nL’equip masculí, capitanejat per Carlos Vilá, aconseguia la tercera posició de la competició després de derrotar a la selecció de la Comunitat Valenciana per un ajustat 3 a 2. Per la seva part la femenina, dirigida per Albert Nogueras, es va imposar també al combinat valencià per un clar 4 a 1.\nCatalunya repeteix el mateix resultat que en l’edició anterior, la de 2016, en que també va fer-se amb la medalla de bronze a primera categoria masculina i femenina. Albert Nogueras assegura que «estem molt satisfets del torneig que ha realitzat l’equip, hem donat molta guerra i vam acariciar poder estar a la final, però vam caure en semifinals. Repetim tercera posició i l’any vinent seguirem donant molta guerra» afirma el capità de la selecció femenina.\nPer la seva part Carlos Vilá apunta que «és el cinquè bronze guanyat en tretze edicions d’un torneig de molt alt nivell i on cada any l’equip competeix amb grans jugadors de pàdel de talla mundial. Felicito als jugadors i també al club Pàdel Barcelona – El Prat per l’excel·lent organització» assegura el capità de la selecció catalana masculina, destacant també el suport dels afeccionats que van animar i molt als equips catalans.\nRecordem que Vilá i Nogueras debutaven com a seleccionadors catalans absoluts en el Campionat d’Espanya de pàdel per seleccions autonòmiques.\nLa Federació Catalana de Pàdel felicita a jugadors, jugadores i al cos tècnic d’ambdues seleccions pels bronzes aconseguits.


Eleccions generals a Catalunya. Panorama a inicis d’abril - Converses a Catalunya\nEleccions generals a Catalunya. Panorama a inicis d’abril\nPel que fa a les eleccions generals, l’interrogant és quina serà la primera força a Catalunya, si ERC o el PSC, impulsat aquest últim pel to dialogant que han volgut impregnar a la seva campanya Sánchez i Iceta. És clar que en el seu contra s’hi juga la credibilitat. Zapatero va prometre l’oro i el moro però al final no va donar res. Aquest dubtes es poden veure accentuats pel fet que la qüestió catalana no aparegui ni una sola vegada en el detallat programa de 110 mesures del PSOE. En aquest context d’eleccions generals l’efecte Puigdemont, el seu arrossegament electoral, no es percep. De seguir així el resultat més possible és que s’haurà cremat per l’independentisme el potencial d’una nova figura política, com podia ser Jordi Sánchez.\nPP i Cs es juguen en la carta espanyola la seva situació a Catalunya. Els populars perquè poden quedar pràcticament extingits, i Cs pel risc de registrar una davallada històrica que contamini els resultats a les municipals, que d’altra banda mai han estat el seu plat fort. La qüestió de fons és si l’estratègia ultradura en relació a Catalunya tindrà una rendibilitat suficientment alta a la resta d’Espanya.\nBarcelona en Comú, contribuirà a la davalla de l’esquerra alternativa amb previsible mal resultat, fruit de la decadència del lideratge de Colau que no ha sabut gestionar bé el potencial de l’alcaldia de Barcelona i de la feblesa del seu candidat a les eleccions generals, Jaume Sens.\nA les europees es dirimirà una batalla campal en el camp independentista entre Junqueras i Puigdemont. Si Junqueras guanya, el lideratge des de Brussel·les quedarà extingit i no diguem ja si Puigdemont no aconsegueix l’escó, un fet provable perquè el no del PNB a fer candidatura amb l’expresident de la Generalitat li resta al voltant d’un quart de milió de vots. La rematada li pot venir de la campanya que Units per Avançar i el propi Duran i Lleida faran a favor de la candidatura dels nacionalistes bascos, però que sempre acabaran de restar uns quants vots que poden tenir preu altíssim en el mercat electoral dels exconvergents.\nLes eleccions a Barcelona a hores d’ara demostren la desinflada de l’opció Valls. El que semblava que podia ser un coet està resultant un producte amb escassa capacitat d’arrossegament. No tant per la manca de qualitats del candidat, com per les dificultats que han anat emergint. La duresa de la campanya de Rivera lògicament pagarà factura en un sector de votants de Barcelona que podien pensar en Valls com a alternativa a Colau, però no el cost de l’anticatalanisme. També l’imprevist de les eleccions generals que reforcen la marca Cs i fan desaparèixer la campanya de l’exprimer ministre del govern de França.\nAvui per avui, Maragall sembla assegurar-se la primera posició i les possibilitats de l‘alcaldia. L’interrogant més gran d’aquest candidat és que quan la campanya obligui a un major contacte directe amb l’elector, les seves especials característiques personals restin més que sumin. Aquest fet pot afavorir a Collboni que a més cavalcarà sobre l’onada favorable dels socialistes. Entremig d’aquestes dues opcions queda Colau amb una posició cada vegada més difícil, perquè per la banda de l’independentisme li rosega vots ERC i per la del progressisme és Collboni qui li pot fer un bon trau. A més el seu desprestigi en la gestió de la ciutat fa que a banda dels seguidors incondicionals, la seva persona sigui un llastre per formar coalició. Les deficiències que ha generat el seu equip són de manual. L’última i ben greu és la incapacitat d’aprofitar els últims mesos de legislatura per capitalitzar tot l’avantatge que té ser alcalde de la ciutat. Aquesta era una assignatura que els alcaldes socialistes dominaven i que Trias, malament que bé, va intentar també realitzar. Els de Barcelona en Comú van per la via contrària, per exemple malgrat les seves promeses i ordenances d’ordenar el tràfic de bicicletes i patinets per les voreres, aquestes són més nombroses que mai i ja generen accidents nombrosos i alguns d’una certa importància. L’últim el de dissabte dia 30 a l’Avinguda Diagonal, quan una bicicleta que circulava per la vorera va causar ferides greus a un menor que es troba hospitalitzat, donant-se a la fuga. Aquest fet més el desori dels motoristes són un recordatori diari i constant que castiga les perspectives de vot d’Ada Colau.


AMPLI: de novembre 2014\nL'iPunt del Tricentenari 12 : Desembre. L'aportació musictecària\nDesprés dels articles dedicats a l'iPunt 1, l'iPunt 2, l'iPunt 3, l'iPunt 4, l'iPunt 5, l'iPunt 6, l'iPunt 7, l'iPunt 8, l'iPunt 9, l'iPunt 10 i l'iPunt 11 presentem els fonaments de la selecció musical corresponent al darrer tram històric:\nPost 2014: a on anem i cap on volem anar\n1. Utopia Joan Manuel Serrat canta tota la força i la il·lusió necessària per fer tota revolució imprescindible, Joan Albert Amargós el poder de lògica i la bellesa, Paco de Lucía el foc, els punyals i la sang. Josep Lluís Villanueva\n2. Sea Song Robert Wyatt posant-li música a l'Univers com si fos una cançó dedicada al mar, descrivint el que som, com som i on som, terriblement somrient al destí amb tota la fredor i tot el sentiment d'amor que un home és capaç de materialitzar amb una captura sonora. Josep Lluís Villanueva\n3. El poder del volar Senior i el cor brutal\nUn crit de ràbia i indignació que acaba transmetent força i ànim per tirar endavant, amb un missatge molt clar: El poder del voler. Voler ser, voler decidir, voler prendre el control de les nostres vides. Rock melòdic però contundent per explicar 3 històries on l'actualitat queda reflectida a través d’imatges quotidianes. Un discurs que proposa una actitud encoratjada per afrontar el que vindrà. Joan Puchades\n4. By this river Brian Eno mora en un habitacle on no hi ha passat ni present ni futur, des d'on ha enregistrat una cançó pop que, no ho pretén, però fa més humana la humanitat. Josep Lluís Villanueva\n5. Istanbul hatırası Sezen Aksu\nSezen no és Sezen, Sezen és l'amor que dóna una dona. Istanbul és on viu Sezen, on viuen els avant-passats, on viuen els anhels, on tots els mars i tots els ponts. Josep Lluís Villanueva\n6. Instant Karma John Lennon Plastic Ono Band\nQualsevol plantejament sobre el futur em porta al cap la figura de John Lennon, amb les seves peculiaritats i contradiccions, amb la seva idiosincràsia, perquè el seu llegat musical i la seva actitud davant la vida sempre foren un referent imprescindible per a mi. Lletres com la d’Instant Karma són una mostra del tarannà filantrop que desprenia el seu discurs. Esperem no haver merescut que el karma instantani ens copegi, ni el cap ni els peus... Joan Puchades\n7. Gotta Get Away The Black Keys\nCançó que evoca la carretera, el camí de sortida per escapar d'algú o d’un mateix. Perquè sempre fou i serà una fantasia recorrent que gairebé mai es du a terme: marxar, desaparèixer, cremar quilòmetres al ritme de les guitarres. Joan Puchades\n8. Por el internet de los porteadores Mártires del compás\nEls sevillans Mártires del compas van aconseguir donar la seva pinzellada a aquesta nova aproximació del flamenc a la música popular urbana post Camarón. Les seves lletres i l’arrebatadora personalitat del seu cantant Chico Ocaña van fer autodefinir aquest estil com a Flamenco Billy. Aquest tema reflecteix amb gran lucidesa la eclosió de les TIC dins la vida social d’aquest país. Jaume Vilarrubí\n9. 21th Century Blues Charlie Parker\nEl gran Parker sempre va insinuar una música que anava molt més enllà dels anys en els que va viure. Ell solet li va donar la benvinguada al Bebop, un ser universal atrapat en un cos mortal. Aquest blues clàssic, suau, i senzill que porta per nom: segle 21, no te encara aquesta modernitat pròpia del jazz de Parker, però s’arrela amb força a la tradició respirant aires antics. Enyorança i tristor per donar la benvinguda al futur. Jaume Vilarrubí\n10. El espacio Parchís\nParchís fou un grup de nens predissenyat per alimentar una moda i que va tenir força èxit durant els anys compresos entre 1979 i 1985. Aquest es el tema de la segona temporada d’una excel·lent sèrie d’animació francesa que va arrelar força per aquí: Érase una vez...en el espacio. La melodia es original de Beethoven (Tempo di menuetto) i amb la lletra de Parchís evoca una projecció del passat cap al futur de manera amable i confortable. Per altra banda la sèrie alerta dels perills d’una excessiva tecnificació, com qui no vol la cosa. Jaume Vilarrubí\n11. Fiesta The Pogues\nThe Pogues es una inoblidable banda anglo-irlandesa que barreja la música folk amb l’esperit del punk. Des de principis dels 80 i fins al final dels 90 han estat on s’havia d’estar, es a dir: bevent i ballant. Fiesta es probablement una de les seves cançons més populars, però es alhora una metàfora i una cloenda genial per aquest futur incert, enrevessat i emmerdat que veiem constituir-se. Fiesta es la solució, la provocació, i la revolució! Jaume Vilarrubí\n12. Picabú Akron\n¿Hi ha algú allà fora? El barceloní Akron respon afirmativament aquesta qüestió amb el seu debut. "Voyage of exploration" és un disc d'exòtica inspirat en les pel·lis de ciència-ficció dels anys 50 que ens transporta a universos llunyans i misteriosos a través de nou cançons d'aires orientals, plenes de detalls i sons provinents de l'electrònica primerenca. A "Picabú" la cançó que obre el disc trobem un motiu musical que va apareixent en diferents cançons i que serveix com a fi conductor del disc. Lídia Noguerol\n13. Future days Can\nI "future music" també. Editat el 1973 aquest disc suposa un gir en la trajectòria de la banda, que torna envoltada de boira. "Future days" és un disc molt més atmosfèric, més nocturn que els seus treballs anteriors, amb una percussió complexa i un acostament a l'ambient. La veu apareix i s'esvaiex com l'estela d'una avió, els teclats estan en suspensió i bateria i baix formen una secció rítmica inoblidable, líquida, que sembla anticipa la societat en la que més endavant viuríem. Lídia Noguerol\n14. A time to rebuild Robert Hood\nDetroit, la motor city, durant els seus anys daurats va ser el model de la ciutat industrial i una fàbrica de hits gràcies a la discogràfica "Motown". Actualment, està en decadència per culpa de tots els excessos i errors dels seus anys de glòria i és un lloc que hauria de servir per repensar com han de ser les ciutats post-industrials. A Detroit també hi va nàixer el techno. El 2012 Robert Hood dedicava a la seva ciutat el disc "Motor: Nighttime World 3", on explicava la història de Detroit. No sé si Hood es va inspirar en el documental "Rèquiem per Detroit" per fer aquest disc, però els títols de les cançons s'assemblen molt a les parts d'aquest documental. Lídia Noguerol\n15. Life on Mars Seu Jorge\nProvinent de la banda sonora de "Life aquatic", aquesta cançó és una versió en portuguès d'un clàssic de David Bowie, que un dia va ser l'home que va caure a la terra. Qui sap si en un futur els humans acabarem vivint al planeta roig i serem com Bowie, més marcians que terrícoles i cantarem amb nostàlgia, com Seu Jorge, per les oportunitats perdudes, els somnis esvaïts mentre enyorem el planeta blau que vam destruir. Lídia Noguerol\n16. Viatge a Itaca Lluís Llach\nUna illa grega, un estat mental, un objectiu concret o abstracte, un camí que recórrer... milers d’Itaques, un únic viatge. Joan Puchades\nBiblioteca de la Florida Polytechnic University\noberta el 2014 sense cap llibre físic\n(article a The Guardian)\nPublicat per Fonti a 17:41 Cap comentari:\nUna història del jazz en 3 hores i una guia del jazz clàssic\nThe Entertainer by Scott Joplin on Grooveshark\nDins el cicle Dimensió Jazz que estem realitzant a la Biblioteca Vallcarca i els Penitents-M. Antonieta Cot, una de les activitats que hem programat ha estat un recorregut per la història del jazz que hem dividit en 2 sessions:\nUna història del jazz (I): del ragtime al bebop\nUna història del jazz (II): del cool a la fusió\nLes dues sessions van anar a càrrec de Teresa Torres Villaseca, professora de música i historiadora de l'art, amb qui hem comptat en altres cicles musicals que hem realitzat a la biblioteca.\nUs deixem un resum visual del desenvolupament de les sessions:\nUna història del jazz (I): del ragtime al bebop.\nFinalment, el bebop no es va donar en aquesta sessió i es va deixar per a la següent. Aquí teniu l'audició:\nFoto Sessió 1: 30/10/14.\nCom a material complementari de la sessió, vam realitzar aquesta guia sobre el jazz clàssic de la sèrie "Guies per llegir i escoltar". Aquesta sèrie de guies relaciona els llibres amb els cd's de l'artista o del gènere, que es troben a la biblioteca. La guia s'acompanya també d'una llista de reproducció a Spotify a la qual es pot accedir a través d'un codi QR.\nUna història del jazz (I): del cool a la fusió.\nEs va començar amb el bebop fins arribar al jazz contemporani de la mà de Wynton Marsalis.\nFoto Sessió 2: 06/11/14.\nPublicat per Miss Danger alive a 18:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Audicions, Biblioteca Vallcarca i els Penitents, cicle musical, Festival de Jazz de Barcelona, Guies, Jazz, Playlists, Spotify\nL'iPunt del Tricentenari 11 : Novembre. L'aportació musictecària\nDesprés dels articles dedicats a l'iPunt 1, l'iPunt 2, l'iPunt 3, l'iPunt 4, l'iPunt 5, l'iPunt 6, l'iPunt 7, l'iPunt 8, l'iPunt 9 i l'iPunt 10 presentem els fonaments de la selecció musical corresponent a l'onzè tram històric:\n1989-2014 - Dels Jocs Olimpics a la Gran Crisi\n1. Albert Plà Veintegenarios\nEl 1997 es publica aquest fals directe de l’Albert Pla i els seus companys. Un joc d’amics sublim que pretén fer conya de tota la falsedat i l’hipocresia de l’industria discogràfica i del negoci dels fans....entre altres moltes coses. El tema triat però va més enllà, i parla de d’immobilisme i conformisme inherent en molts joves, convertits ja en vells per la pressió de la societat actual que te en la manipulació d’aquests una victòria per sostenir el capitalisme. Benvinguts a avui! Jaume Vilarrubí\n2. Mayte Martín Contigo aprendí\nEl 1996 es publica un dels millors discos a jazz, de boleros, de flamenc, de vida a la fi i al cap, del nostre país. Una metàfora cultural i social que posa al dia els llegats dels Paco Candel i Gato Pérez, en les mans de l’immortal Tete Montoliu i la veu i la passió d’una jove Mayte Martín: “Contigo aprendí que existen nuevas y mejores emociones”. Jaume Vilarrubí\n3. Alva Noto & Ryuichi Sakamoto Attack/Transition\n2007... “Attack Transition” d’Alva Noto i Ryuichi Sakamoto. Qui s’allunya de tal manera que pugui saber res del seu temps? Tothom té la sensació de viure temps convulsos, de forma que quan intentem retratar-lo busquem el caos. El millor és callar i deixar que la musica es coli a la nostra sensibilitat sense veus ni lliçons. Aquí Alva Noto i Ryuichi Sakamoto fan una Altamira editada al 2007 com podria estar a Saturno o al segle III a.C. Julian Figueres\n4. U_mä Escarabats\nTambé 2007, però ara des de la vil·la de Gràcia, el projecte conjunt de Pau Vallvé amb Maria Coma abans de la publicació del primer treball de la Maria sota el seu propi nom. Pop experimental, paisatges sonors tan dolços com inquietants. Cau la pluja tòxica sobre els escarabats i el mar gris s'emporta la ciutat. Visca el progrés mundial! Josep Lluís Villanueva\n5. Rage Against The Machine Wake Up\nWake Up és un homenatge als personatges més emblemàtics de la lluita contra el racisme als Estats Units, però també és una crítica ferotge contra el FBI i el que fou el seu director (J. Edgar Hoover), que va impulsar una política repressiva contra el moviment nacionalista negre. La cançó acusa sense contemplacions al govern dels Estats Units d’haver organitzat els assassinats de Malcolm X i Martin Luther King. Joan Puchades\n6. John Zorn Ujaku\n1990... Ujaku, John Zorn. Contràriament al que suposava el sentit comú, el fet de disposar de sistemes per amplificar la música cada vegada més potents no faria que puguéssim interpretar més suau i amb més subtilesa. Quedava inaugurada l’època de l’estrèpit, d’allò que la tècnica permetia. D’entre el soroll destaca un compositor prolífic, intens, agosarat, mai trascendent. John Zorn, fa cridar, saltar, obrir les orelles. I els anys 90 queden, tot just començar, completament nus. Julian Figueres\n7. George Crumb & Warsaw Boy's Choir Mundus Canis\n1998... Qui continua seguint als compositors del temps present? L’època gloriosa de la clàssica ja ha estat fixada i és reproduïa amb gran estrèpit de subvencions mentre s’estén una hermètica capa de silenci sobre el compositor contemporani. George Crumb és viu encara i pensa i escriu partitures precioses, mai previsibles, mai conformades. Als 72 anys va composar aquesta partitura de guitarra i percussió per un món de gossos, però pràcticament per ningú. Julian Figueres\n8. Freddie Mercury & Montserrat Caballé Ensueño\nAl recordar les Olimpíades un cop més, dona la sensació que tot va ser com un somni d’una nit d’estiu: on es va gaudí intensament i on la merda es va amagar sota l’estora del replà de casa, un oasis, un parèntesis, una pausa al vídeo. La Caballé i Mercury, signen una evocadora i dolça interpretació, una dolça anestesia. Jaume Vilarrubí\n9. Mariona Sagarra & Joan Saura La paciència\n2009. El recentment desaparegut Joan Saura, pioner del rock progressiu a Barcelona i amb una llarga carrera entre la música electrònica d'avantguarda i la experimentació, mestre del sampler i de la improvisació musical (Rambla, Blay Tritono, Koniec, Orquestra del Caos, Araki, Les Anciens, Trio Local, Pole Pole ...) interactuant amb la veu i la poesia de Mariona Sagarra. Josep Lluís Villanueva\n10. Manic Street Preachers A design for life\nLibraries gave us power..., així comença aquest single de la banda del País de Gales, una cançó que desprèn escepticisme i derrota, però també un xic d’aquest emprenyament que de vegades ajuda a tirar endavant. En una dècada que al vell continent no va estar gaire propicia per la reivindicació, els Preachers van mantenir la seva actitud contestatària i una forta politització. Joan Puchades\n11. Joan Albert Amargós Northern Concerto I: Allegro giusto\nL'any 2008 l'extraordinari compositor, director, pianista i clarinetista barceloní va rebre el premi Grammy en la categoria de 'música clàssica contemporània' amb aquesta obra per a flauta dolça i orquestra simfònica. Una delícia per als esperits musicals més exigents. Josep Lluís Villanueva\n12. Wu-Tang Clan Bring Da Ruckus\nAquest col·lectiu de MC's i Dj's de Staten Island, va elaborar un pla per dominar el mercat discogràfic i fer-se ric. Ho van aconseguir amb el seu primer disc "Enter the Wu-Tang Clan - 36 Chambers" (1993). Samplers d'antigues pel·lícules de kung-fu, mestres dels escacs, ambient cinematogràfic i beats amb molta grapa, van ser les claus de l'èxit d'aquest grup de hip-hop. Lidia Noguerol\n13. Fugazi Blueprint\nRespecte per Ian McKaye, Dischord i tota l'escena punk, hardcore i post-hardcore de Washington DC. El segell discogràfic Dischord va demostra que la indústria cinemàtica podia regir-se per una altra ètica, molt més honesta. Aquesta cançó prové de l'àlbum "Repeater" (1990). És díficil escollir una cançó d'aquest disco. Proveu a trobar-hi una cançó dolenta. Lidia Noguerol\n14. Mazoni La promesa\n"Sacrifiqueu la princesa" (2014) ha suposat el gir cap a l'electrònica de Jaume Pla. "La promesa" va ser escollida com a single, però llançada com a maxi amb dues remescles. Una anava a càrrec de "The Suicide of the Western Culture", duet d'electrònica que destaca per com fan servir el soroll. A la seva remescla han optat per quedar-se amb l'estrevet i les cordes de la cançó de la cançó original, per fer-ne una versió més rugosa. Lidia Noguerol\n15. Obrint Pas La flama\nMusicalment mai m’acabaren de seduir, tot i així els considero una banda imprescindible, d’aquestes que de no existir algú l’hauria d’haver inventat. I, per sobre de tot, les seves cançons ajudaren a molts joves a sentir que formaven part d’alguna cosa que transcendia de la foscor d’un lloc i un període concrets. Joan Puchades\nFèlix Millet rebent la Creu de Sant Jordi de mans de Jordi Pujol el 1999\nPublicat per Musictecaris a 13:23 Cap comentari:\nHomenatge a Teresa Rovira\nPassen els anys i em commou el vertigen del temps a través del mirall. Quan comença la consciència d’un mateix? En quin moment un nen entén que pensa coses? Un dia descobrim que som el que es belluga dins el cap i el que ens fa mal quan quelcom passa i aquell enorme i petit món que hi ha per tot arreu.\nSortir del nucli que ens empara i viatjar. I els cercles que ens envolten són més grans cada vegada, de la cambra dolça fins a una aula, el pati, la solitud estranya ... quin mestre? I quins companys acolliran de cor, pors i silencis? Així és que poc a poc l’existència es manifesta, ens entenem sentint, pensant coses i fent-les, creient que som algú, els amos d’una vida.\nAprendre i ensenyar-nos que estem fets per sobreviure, per portar a passejar una il·lusió, per fer l’amor, per riure. Fins que, per terra, vençuts per la ignorància un dia, creiem que no podrem, que no serà possible resistir un altre cop per sempre.\nQui es va inventar que hi ha fades i àngels? ... segurament algú que jo ja coneixia fa un bon grapat de milions d’anys. Una entitat que viu calmosa i divertida, volant per qualsevol racó de l’univers, trobant conversa amb qui potser busca sentits sense saber que no caldria, que vol ser ocell per veure-ho tot de lluny, distret, inofensivament distant de tota cosa. I amb gest suau, una veu blanca i un somriure i tot, de sobte, tot, torna a ser blau, com abans, quan entenia el so de la llet tèbia.\nEra com jo, menuda, el primer sentiment d’una complicitat primària. De blanc, i el cabell ros i blanc, i la veu blanca en una sala enorme, una solemnitat que fa el record encara més lluent. La Teresa estava allà, en un contrast amable enmig d’un escenari valquirià, flanquejada per dues presències imponents, Rosalia Guilleumas i Mercè Rossell, custodiant un temple antic de fusta i lletres que ens fa memòria de qui som. Què pot intimidar si no, a qui tot just acaba d’arribar al món cruixent del silenci, de les parets folrades amb una olor que és de vernís i pensament? La primera impressió va ser tan colpidora que va canviar la meva percepció d’un temps que imaginava incert. De sobte el món semblava mític com els somnis.\nEls meus ho saben bé, la Teresa va arribar en el moment precís, potser el més important, i a ella dec en bona part el que he estat després. I molt probablement ella no ho sap, ni potser ho entendrà si ho llegeix ara. O potser sí que ho sap, potser sempre m’ha recordat igual que el primer dia, com jo, prescindint del temps que ha anat passant per sobre. Em va donar la mà i em va ensenyar un camí on poder ser bastant lliure. I aprendre i treballar pensant que aquest treball també podia ser, si no un amic, almenys un bon company de viatge.\nNo hauria imaginat ser mai bibliotecari però, als meus 22 anys, una dona molt fina d’ulls gegants, llavors als seus 63, em fascinava d’una manera molt nova i sorprenent. Sense adonar-me’n gairebé, deixant-me portar tranquil pel magnetisme, molt aviat no tindria cap dubte de quin seria el meu destí professional, que començava en aquell moment. Sofisticada i natural alhora, -i guapa, sí senyor- la recordo entrant, ho notava de lluny perquè l’aire canviava de color i de sobte vibrava alguna cosa dintre meu. Els senyals per dins eren prou clars, un fenomen harmònic encaixant un trencaclosques.\nDeixeu-me pintar una mica més aquell paisatge i el moment, perquè tot ha canviat tant des d’aleshores que semblaria estar vivint una altra era però, per a mi llavors, també un nou planeta.\n1982. Som dins la Central de Populars, una petita dependència, una senzilla unitat dins l’enorme laberint gòtic de la Biblioteca de Catalunya on, no fa molt, la Teresa n’és la cap i jo he de preparar des de zero la col·lecció de la futura biblioteca d’Aiguafreda. Allà hi viu la veterana Maria Paz buscant una vegada més al fonedís ‘Gonsáleeeees!‘ mentre el ‘més que veterà’ subaltern amaga el tros de caliquenyo, apagat dins la butxaca de la bata, sorgint de no se sap on. En aquell racó del fons hi habita la Montserrat Prat, parapetada rera un milió de fitxes, catalogant el món sota un arrissat hereu dels anys 60. I orbitant el llegendari moble-cedulari d’aspecte juràssic que impressiona tothom que s’hi apropa, la Núria Ferrer, amb l’enyorada Humi, després la meva companya de feina més antiga. I, finalment, dins una estança oculta, la Mercè Gasch custodiant implacable els pressupostos i més enllà la Marga, secretària de tot en un món petit inoblidable. Els recordo a tots ells com a molt bons companys, tots em van ajudar i em sentia estimat.\nPerò la Teresa em va donar en aquell moment el que només alguns poden donar: una confiança en mi mateix que no he perdut mai més. Va ser molt poc després dels primers dies que vaig saber qui era, el seu origen i el seu passat d’exili a França, la seva vocació bibliotecària, els seus valors republicans... però jo em sentia connectat del tot a ella, sense saber ben bé per què. Potser perquè de nois, en aquell temps, n’hi havia ben pocs en el món bibliotecari, potser perquè la Teresa veia en mi un xic de l’aire nou que ella volia introduir durant el seu mandat... Potser sense perquè.\nRecordar sol ser un fet benèvol, tendim a oblidar les males experiències de forma racional, però jo no en recordo cap amb ella. Mireu, si no: la Teresa un dia va venir volant damunt una catifa amb un carregament de cava i un altre carregament de taps de cava, uns taps que no eren taps de suro, eren de xocolata, i farcits de marc de cava. I duia també un estri metàl·lic que no havia vist mai, un obridor especial per ampolles de cava amb tap rebel ... amb forma d’ampolla de cava. I sabeu què? Un llevataps daurat que guardo des de llavors i m’ha salvat la vida mil vegades.\nLa Teresa ens mostrava el vestit blanc de la República. Ens recordava el passat i ens obria el futur. Em sentia molt afortunat d’estar al seu costat i de gaudir del seu afecte, d’aprendre sempre alguna cosa nova quan parlava, de veure que em volia tal qual, tal com jo era, sense ribots, somrient i lleugera. Un dia d’aquells, inesperadament, em va regalar un llibre, el seu pare recordava els pitjors moments de la vida en aquell llibre, el terror de l’exili amb sicaris de Franco trepitjant-los els talons, destruint el món al seu pas. Una dedicatòria per a mi, amb la seva lletra inconfusible, circular i molt petita obria el llibre. El cor encara avui em va més de pressa quan ho penso. La Teresa, però, va sobreviure, va tornar a casa i ara estava allà, inundant de llum una estança fosca, senzillament recordant que el món no és gris com la cendra.\nSabia que l’enyoraria molt quan finalment hagués d’anar a Aiguafreda a treballar. Però llavors em va animar a entrar a l’Escola de Biblioteconomia i no m’ho vaig pensar gens. Aquell fet va ser determinant. Allà, a l’Escola, vaig trobar-hi la Montserrat Massip, la Núria Mulé, l’Imma Sala, el Santi Subirats, la Lluïsa Núñez, la Isabel Soler... alguns dels meus millors amics per sempre i entre ells, casualitat, la Joana Comas i la Montserrat Suárez, dues nebodes de la Teresa i, més encara, també era allà la Tona Barceló, la meva companya durant més de mitja vida i mare dels meus fills. I un món tan sorprenent com màgic. Qui m’havia de dir a mi que riuria tant i tan a gust, tant dins com fora de les aules, i que viuria alguns dels episodis més excitants que recordo? La imatge estàndard encara era la del monyo i la severitat, el sssssshhhh! Ritual mirant per sobre unes ulleres a mig nas ... una imatge encarcarada i mongívola que encara es podia respirar però que s’extingia juntament amb tota una època.\nPerquè entre Aiguafreda i l’Escola volaven uns dies frenètics que duraven normalment més de 24 hores, la formació barrejada amb feina i diversió intensa. Em veig a mi mateix encara fascinat per l’aixopluc de llibertat que la Teresa em feia sentir quan la podia veure en les enyorades trobades mensuals de les bibliotecàries de la Xarxa. Sí. M’agradaven molt aquelles trobades. Allà un dia em va presentar l’Assumpta Estivill, professora que jo mai vaig tenir a l’Escola, després d’explicar els rudiments de l’ISBD. I allà, en aquella sala noble de la Biblioteca de Catalunya, vaig entendre fins a quin punt la Teresa havia entrat dins el meu cor per quedar-s’hi quan em sentia personalment ofès per la manera en què alguns companys criticaven intencionadament la seva gestió o les seves decisions.\nUns mesos abans que la Teresa acabés la seva etapa professional a la Xarxa de Populars em va trucar a Aiguafreda per comunicar-me que volia que m’incorporés a l’equip de la Biblioteca de Sant Pau de Barcelona que, durant els anys de transició de la dictadura a la democràcia, havia estat el centre on s’experimentaven les principals innovacions en la biblioteconomia del moment i en les quals la Teresa va tenir un rol molt actiu. Aquell trasllat també va ser clau en la meva vida. Encara que fos per poc temps ja, la tornava a tenir a prop. Ara la veig anant a prendre un cafè a la Granja Aliberas amb la seva Carme Ribé i els vestits de punt i la poderosa fragilitat d’aquella imatge menuda i blanca que per a mi és reflex de les coses que més aprecio en la condició humana.\nI se’n va anar a casa i ens va deixar allà més preparats per afrontar canvis encara més grans que havien de venir. I jo l’he enyorada sempre i l’he estimada encara més amb els anys, i he anat entenent millor la seva transcendència en la meva vida, el seu testimoni d’humanitat, civilització i coratge, així com el seu llegat professional.\nGuardaré sempre per a mi l’emoció d’un dia especial quan, ja retirada, a finals dels anys 80 ens va convidar a dinar a la vella casa dels pares, la casa d’Horta. La Pepa Agramunt, la Joana Comas, la Teresa Pagès, la Joana Vives, l’Eugènia Serra i jo, alguns dels seus amics bibliotecaris més joves, vam compartir uns records d’infantesa i de primera joventut i l’absència dels llibres que els soldats s’havien emportat.\nI guardaré sempre per a mi l’emoció de cadascuna de les visites al seu pis del carrer Muntaner i la impressió de les seves paraules, breus i contundents als seus 94, donant el 1er Premi a la Innovació a les biblioteques públiques que porta el seu nom, precedint una explosió càlida de respecte i reconeixement de tot el col·lectiu bibliotecari del nostre país.\nPer a mi la seva veu menuda i el somriure divertit com de bombolles de cava, i els ulls enormes d’àngel blanc ...\na Barcelona, abril del 2014\n[Text publicat originalment el 4 de Novembre de 2014 en el suplement Recull de records de Teresa Rovira del número monogràfic de la Revista de Catalunya dedicat a Teresa Rovira]\nAmb la Teresa al seu pis del carrer Muntaner de Barcelona, el dia 29 de maig d'aquest any.\nVa ser l'última vegada que vam estar junts.\nLa foto la va fer la Joana Comas amb qui sempre l'anava a visitar, comentant la jugada, parlant de com anava canviant el món …\nPublicat per Fonti a 12:20 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Biblioteca pública catalana, Homenatges, Teresa Rovira i Comas\nL'iPunt del Tricentenari 12 : Desembre. L'aportaci...\nUna història del jazz en 3 hores i una guia del ja...\nL'iPunt del Tricentenari 11 : Novembre. L'aportaci...


Caball de Fusta Balanci Joc Nens - Cal Fuster Regalos\nBotiga > JOGUINES i JOCS >Nadons i Primera Infància>Cavallets de Fusta\nTot nen petit ha de tenir el seu cavall de fusta.\nCavall balancí amb suau pelatge. Mesures:...\nCavallet balancí amb pelatge per infant.\nCavallet de pal de fusta Drac. Mesures:...\nCavallet de pal de fusta Drac.\nCavallet de pal de fusta natural de faig...\nCavallet de pal de fusta natural de faig Callu.\nCavallet de pal per a les Princeses de la...\nCavallet de pal per a les Princeses.


Apunts històrics | Consell Comarcal del Maresme\nInici Portal de transparència i bon govern Apunts històrics\nLa comarca del Maresme, amb 398,5 km2 de superfície, és una de les set comarques més petites de Catalunya. Tot i això és la quarta comarca més poblada.\nSituada a l’est del país, s’estén a través d’una franja de territori estreta i allargada entre la Serralada Litoral i la costa. Muntanya i mar que fan que parlem d’un territori identificat amb el verd i el blau. Una comarca, a més, amb una climatologia privilegiada gràcies a la protecció de la serralada. Gaudeix d’un clima agradable, mediterrani, de cel clar i lluminós que li permet gaudir d’un 75% de dies assollejats a l’any.\nLa comarca està formada per 30 municipis amb una població que oscil·la entre els gairebé 700 habitants d’Òrrius i els 124.000 de Mataró que n’és la capital administrativa.\nArticle anteriorÓrgans de Govern\nArticle següentVanesa Muñoz Fernández


L'actuació del CPA Olot al Mundial es podrà seguir a la Sala El Torín\nComentaris tancats a L’actuació del CPA Olot al Mundial es podrà seguir a la Sala El Torín aquest diumenge al matí\nLes Festes del Tura faran un petit parèntesi aquest diumenge al matí, la mirada estarà posada a més de 10.000 quilòmetres, a Nanjing, la Xina, amb motiu del Mundial de Patinatge de grups de Xou.\nEl CPA Olot ja és a la Xina i demà competirà a partir de les 2/4 de 10, hora olotina. El ‘Sóc Innocent’ de les olotines es podrà seguir en directe a la Sala El Torín. A 1/4 de 10 del matí ja s’obriran les portes per tothom qui vulgui seguir la competició. La retransmissió comptarà amb imatges de la pàgina web de la Federació Internacional de Patinatge.\nMundial de Patinatge


BCN: fantasmes i bruixeria – CultRuta\nQuan és fosc ens resulta més fàcil creure, sentir o fins i tot veure tot allò que succeeix i escapa a l’ordre de la raó. Quan cau la nit, asseguren alguns, els espectres i les persones amb poders suposadament sobrehumans regnen per sobre dels mortals. Així s’ha cregut i explicat durant segles i així s’ha transmès també a Barcelona.\nProposem un itinerari a peu pel Barri Gòtic i el Raval, recuperant fets paranormals ocorreguts en altres temps, fets inexplicables sense una mentalitat oberta a la possibilitat d’altres mons. Una passejada pels llocs on s’evoquen bruixes i bruixots de la ciutat i pels espais on han aparegut, al llarg del nostre passat, fantasmes amb els quals alguns barcelonins asseguraven haver interactuat.\nAtenció aquesta ruta inclou llegendes, es tracta d’una visió distesa i lúdica sobre l’imaginari que sovint ha envoltat la temàtica de les bruixes. Si busqueu una ruta històrica i crítica, reivindicativa de la feminitat potent, us recomanem Bruixa, metzinera… o dona sàvia!?\nMarc Beramendi, guia oficial


La Fundació Naturgy ha publicat aquest dimecres els resultats de l’última edició de l’Índex d’Eficiència Energètica a la Llar. Aquest estudi reflecteix que els catalans podrien reduir un 26,5% les seves factures energètiques amb millores en els seus hàbits i en equipament. En aquest sentit, unes lleugeres modificacions dels usos i costums permetrien estalviar 688 milions d’euros anuals en les factures energètiques de les llars catalanes.\nL’energia susceptible de ser estalviada són 7.452 GWh, l’equivalent al 16% de la demanda\nelèctrica total de Catalunya el 2017. Amb aquest estalvi, a més, s’evitaria l’emissió de 2,3 milions de tones de diòxid de carboni (CO2) a l’atmosfera, les mateixes emissions que realitzen més de 750.000 turismes cada any, el 22% del parc mòbil existent a Catalunya.\nL’Índex d’Eficiència Energètica 2018 reflecteix que les llars catalanes tenen un major potencial d’estalvi energètic en equipament (42,9%) i en calefacció (24,9%). Els percentatges són inferiors en il·luminació (19,2%), aire condicionat (17,5%) i aigua calenta (13,4%).\nAquest observatori s’emmarca en les accions de sensibilització de la Fundació Naturgy, amb les que es promou l’ús racional dels recursos energètics i el foment del desenvolupament sostenible. “Amb aquesta nova edició de l’estudi, es constata que l’eficiència i l’estalvi energètic estan cada cop més presents en la nostra vida quotidiana”, segons el director general de la Fundació Naturgy, Martí Solà.\nMILLORA L'ESTALVI FAMILIAR\nL’estudi de la Fundació Naturgy conté un Índex d’Eficiència Energètica de Catalunya, que avalua\nl’equipament, control, manteniment i cultura de les llars en una escala del 0 al 10. En aquesta edició, l’índex se situa en 6,57 punts, pràcticament el mateix valor obtingut en l’edició anterior. L’Índex d’Eficiència Energètica en aquesta comunitat ha experimentat un creixement del 5,63% des de la primera edició de 2004.\nSolà ha destacat que “a Catalunya es consolida la conscienciació en l’eficiència i l’estalvi energètic, tal i com mostra la seva segona posició en la classificació de comunitats autònomes amb millor Índex d’Eficiència Energètica”.\nActualment, les llars més eficients d’Espanya es troben a la Comunitat Valenciana, amb una\npuntuació de 6,61, seguides de les catalanes (6,57) i les càntabres (6,52). A continuació se situen\nAndalusia, Aragó i Múrcia (6,50), i Extremadura (6,49). Al mateix nivell que la mitjana nacional (6,46), se situen Madrid i Castella-la Manxa. D’altra banda, per sota de la mitjana, Castella i Lleó, País Basc (6,40), Galícia (6,36), La Rioja (6,34) i Balears (6,31), totes elles entre el 6,3 i el 6,4. Les comunitats amb les llars menys eficients són les d’Astúries, Navarra (6,23) i Canàries (6,01).\nL’increment registrat a nivell nacional de l’Índex Global d’Eficiència Energètica Nacional (+1,1%) ve motivat per un creixement d’aquest factor en 13 de les 17 comunitats autònomes.\nEls creixements més pronunciats respecte l’últim informe, dut a terme el 2016, es registren al País Basc (+4,9%), Extremadura (+3,8%), la Comunitat Valenciana (+3,3%) i Galícia (+3,2%), totes elles per sobre dels 3 punts percentuals. Per la seva part, les quatre úniques regions on ha disminuït aquest índex són Catalunya (-0,5%), Astúries (-0,8%), Múrcia (-1,2%) i les Balears (-5,3%).


Haus am Meer Ostseebad Sellin Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWilhelmstrasse 31, Sellin Centre, Ostseebad Sellin, Alemanya, 18586 - Veure al mapa\nApartament 2 Habitacions (4 Adults) (Two-Bedroom Apartment - number 7)\nApartament 1 Habitació amb Sofà Llit (One-Bedroom Apartment with Sofa Bed - 8)\nApartament 1 Habitació 5 (One-Bedroom Apartment with Sofa Bed - 5)\nApartament 1 Habitació - 6 (One-Bedroom Apartment with Sofa Bed - 6)\nTwo-Bedroom Apartment (4 adults) 4\nAl visitar Sellin, vosté es sentirà com a casa a Haus am Meer, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHaus am Meer ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar.\nL'ambient de Haus am Meer es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Haus am Meer no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (21) Parelles (7) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (4) Grups (3)


La XI Trobada de Dones Rurals de Bell-lloc d’Urgell fomentarà la visibilitat de les dones en les TIC — Ajuntament de Bell-lloc d'Urgell\nLa XI Trobada de Dones Rurals de Bell-lloc d’Urgell fomentarà la visibilitat de les dones en les TIC\nSou a: Inici / Noticies / La XI Trobada de Dones Rurals de Bell-lloc d’Urgell fomentarà la visibilitat de les dones en les TIC\nLa sessió, gratuïta, tindrà lloc el dissabte 30 de novembre a la Incubadora d’Empreses d’Innovació Agrometal·lúrgica (IDA).\nLa Incubadora d’Empreses d’Innovació Agrometal·lúrgica (IDA) serà la seu de la XI trobada de Dones Rurals de Bell-lloc d’Urgell, que duu per nom “Dona i TIC” i que tindrà lloc durant el matí del dissabte 30 de novembre a la Incubadora d’Empreses.\nTot i que a Europa en els últims deu anys la demanda d'experts en innovació tecnològica ha augmentat fins vuit vegades més respecte els altres àmbits, i que segons la Comissió Europea al 2020 hi haurà a l’estat espanyol 140.000 llocs de treball d'aquest tipus no coberts, la participació de dones en aquest camp es manté molt baixa. Segons l’estudi “Las mujeres en el mercado de Trabajo de las tecnologías” publicat al 2017, en l’àmbit tecnològic, les dones no representen ni el 25% de les persones ocupades, i menys les dones que lideren i emprenen projectes propis.\nAmb l’objectiu d’intentar trencar amb aquestes dades, generar debat, impulsar i reconèixer el paper de les dones de Lleida en els diversos àmbits TIC i sensibilitzar els agents econòmics i socials de la necessitat d’incorporar dones en aquest sector, des de l’Ajuntament de Bell-lloc d’Urgell s'ha organitzat un programa d’activitats on s’informarà de l’estat actual en que es troba aquesta escletxa digital de gènere amb la ponència Dona i Tecnologies de la Informació i Comunicació al 2019 per la periodista, directora i presentadora de “revolució 4.0” de TV3 i Catalunya Radio, Xantal Llavina.\nEs parlarà del Tecnovation Challenge amb la professora de l’INS Torre Vicens Rosa Prats; una iniciativa en la que es convida a les noies a identificar un problema del seu entorn i desenvolupar una solució juntament amb mentores enginyeres, professores, voluntàries i la idea que amb llenguatges de programació es pot fer un món millor, i com des de Lleida es treballa aquesta iniciativa per fomentar vocacions femenines en estudis tecnològics.\nTot seguit, explicarem el Women Techmakers amb l’experta i dinamitzadora Núria Domingo. Aquesta és una iniciativa liderada per Google a nivell mundial que proveeix de visibilitat a les dones en el camp de la tecnologia, creant comunitat i recursos. En aquest cas se’ns explicarà l’experiència del Grup de Desenvolupadores de Google a Lleida.\nPer últim, la jornada continuarà amb una taula rodona d’emprenedores tecnològiques lleidatanes que ens parlaran de la seves experiències i motivacions, els pros i contres, etc. i que tindrà com a protagonistes a l'Eulàlia Romà, Community Manager, la Montse Díaz, Copywriter TIC, l'Olga Cuevas, desenvolupadora web i a la Belen Pueyo, Digital manager d’Operación Triunfo, Freelance i Youtuber.\nVeure cartell de la XI Trobada de Dones Rurals de Bell-lloc d’Urgell


ERC fa una abstenció a l’aprovació del nou contracte d’escombraries que no presenta canvis de fons i segueix essent poc ambiciós - Sant Feliu de Guíxols\nERC fa una abstenció a l’aprovació del nou contracte d’escombraries que no presenta canvis de fons i segueix essent poc ambiciós\nDijous, 18.2.2021 22:00h\nEn el Ple extraordinari del 17 de febrer s’ha tornat a portar a aprovació el contracte de neteja i recollida de residus de la nostra ciutat. Fa un any, al febrer del 2020 es va fer una aprovació de la proposta que feia el Govern per a treure el concurs per a la gestió del servei a Sant Feliu de Guíxols els propers anys. La segona vegada, va ser a l’agost del 2020 quan per una incidència en l’obertura de pliques, es va haver d’aturar el procediment i tornar a començar. Per això aquesta és la tercera vegada que aquest Ple ha d’afrontar la qüestió en només un any.\nAl febrer del 2020, segons paraules del mateix Govern el nou contracte era una proposta llargament estudiada i la millor proposta que la ciutat podia tenir. De fet, cal recordar que el mateix alcalde durant la campanya electoral del maig del 2019 va dir als ciutadans que en 100 dies aquest tema estaria resolt i que en aquest termini, el nou plec estaria aprovat i la licitació del nou contracte estaria en marxa.\nNo va ser fins 6 mesos més tard, al febrer del 2020, quan el Govern va portar el nou contracte a l’aprovació del Ple. En aquell moment ERC va abstenir-se en considerar-lo poc ambiciós especialment pel que fa a la millora dels nivells en la gestió del rebuig, ja que la proposta només indicava una intenció sense fer-ne efectiva l’execució.\nPer tot això ERC ha tornat a fer una abstenció responsable. Perquè pensem que la gestió fins a avui d’aquesta licitació era molt millorable tenint en compte el temps que porta sobre la taula. I perquè no s’ha complert la paraula de l’equip de govern en cada proposta al respecte. No dubtem que amb el nou contracte hi haurà una millora en la neteja de la ciutat, sobretot perquè el punt de partida és un contracte precari després de moltes pròrrogues, però dubtem que des del primer moment es faci el canvi de model que necessitem sobretot pel que fa a la recollida. Nosaltres seguim apostant per començar des de l’inici del contracte a canviar els hàbits dels ciutadans i les ciutadanes a l’hora de dipositar la seva brossa. Un canvi necessari si creiem que mediambientalment no podem seguir com en les dècades anteriors.


Un bisbe que va silenciar un cas d'abusos presidirà la comissió de l'Església espanyola contra la pederàstia\nEl grup elaborarà una nova normativa per substituir els protocols d'actuació fets el 2010 que serà presentada al papa Francesc\n3 min. Madrid 16/10/2018 18:52\n651x366 Es redactarà una nova normativa per a la prevenció d'abusos sexuals i la protecció a menors / GETTY IMAGES Es redactarà una nova normativa per a la prevenció d'abusos sexuals i la protecció a menors / GETTY IMAGES\nL'Església catòlica espanyola ha anunciat que crearà una comissió per lluitar contra la pederàstia i elaborar una nova normativa per a la prevenció dels abusos sexuals dins la institució. La comissió estarà presidida pel bisbe d'Astorga, Juan Antonio Menéndez Fernández, que va silenciar un cas d'abusos. Segons 'El País', Menéndez va amagar el cas d'un sacerdot de la seva diòcesi que els anys 80 hauria abusat d'alumnes quan exercia de docent. A principis dels anys 90 el capellà va abandonar la docència i va ser traslladat a la parròquia de Tábara, a Zamora, on va exercir fins al 2016. L'any passat, després que aquest cas sortís a la llum, el bisbe va emetre un comunicat en què demanava "perdó pel dany causat" i manifestava la voluntat "ferma" de resoldre "d'una vegada per totes aquest greu problema".\nLa Conferència Episcopal Espanyola (CEE) ha informat avui que la comissió que presidirà Menéndez elaborarà una nova normativa per substituir els protocols d'actuació fets el 2010 d'acord amb la legislació de l'Estat i l'ordenament canònic, que orienta bisbes, sacerdots, religiosos i institucions eclesiàstiques sobre com procedir si es detecten agressions o abusos sexuals a menors o la possessió de pornografia infantil, entre altres supòsits. La comissió també servirà per preparar els materials de treball que presentarà el president de la CEE, Ricardo Blázquez, en la reunió convocada per al pròxim febrer pel papa Francesc –amb els presidents de totes les conferències episcopals– per parlar dels casos d'abusos. El grup començarà els treballs aquesta mateixa setmana i tindrà, en primera instància, un caire fonamentalment jurídic.\nLa finalitat de la nova normativa és ajudar les conferències episcopals i les congregacions religioses a desenvolupar procediments per a la protecció dels menors i els adults vulnerables contra els abusos sexuals, respondre als abusos de l'Església i demostrar integritat en aquesta tasca. La CEE ha assegurat que l'Església catòlica té el compromís de "cuidar i educar, amb respecte i exercint el seu ministeri, creant comunitats segures i solidàries que ofereixin un entorn d'amor on hi hagi una vigilància informada sobre els perills de l'abús".\nSeleccionar i formar "acuradament"\nEn el marc de la nova normativa, l'Església espanyola s'ha compromès a seleccionar i formar "acuradament" tothom que tingui alguna responsabilitat a la institució, així com a respondre "cada queixa d'abús contra el personal de l'Església, procurant oferir un ministeri apropiat de cura pastoral a aquells que han patit un abús". La CEE també ha anunciat que, amb els canvis de protocols, s'inclourà "la supervisió i la remissió a les autoritats apropiades de qualsevol membre de la comunitat eclesiàstica que se sàpiga que ha comès un delicte contra un menor, jove o adult vulnerable".\nEl Papa abordarà els abusos sexuals a menors amb les Conferències Episcopals


Flexitarians. A mig camí dels vegans - Diari de Terrassa\nTeresa Romero 31.07.2016 | 04:00\nA la Sara, una jove de 25 anys que ha vingut fa poc a viure a Terrassa, no li agrada gens la carn. Però de tant en tant sí que assaboreix un plat de peix. Els seus menús es basen, sobretot, en aliments del regne vegetal, acompanyats de forma ocasional per alguns derivats d´origen animal (ous, gall dindi...). No pregona als quatre vents ser vegetariana però tampoc està entre els amants de la proteïna animal. Ni blanc ni negre. Ni vegana ni crudivegana (aliments crus) ni ecotariana (preferència per tot ecològic)... Més aviat el seu cas se situaria en el grup dels flexitarians (paraula que prové de la unió de flexibles i vegetarians), identificat pels dietistes al dia de les modes.\nSi els vegans només mengen aliments vegetals i els vegetarians accepten derivats làctics i ous (però mai carn o peix), els flexitarians se´n desmarquen perquè poden fer ingestes puntuals de productes animals. Si van a un restaurant o a una trobada familiar poden arribar a fer excepcions amb un plat de gambes a la planxa o una tapa de croquetes de pollastre. L´alimentació flexitariana no implica renúncies, sinó que prioritza les fonts vegetals per sobre de les d´origen animal. Així ho descriu l´Ana Moreno, una experta vegetariana que entén que hi hagi persones que "vulguin acostar-se a una alimentació més sana com la vegana sense renunciar, per exemple, a un tall de pernil". Molt activa a les xarxes socials és autora d´una trentena de llibres de dieta sana, entre ells "Flexiveganos", una obra que al 2014 ja reflectia aquesta tendència a l´alça. El perfil és de persones, sobretot joves, que volen gaudir d´una dieta sana però que no tenen cap sentiment de culpa quan trenquen les regles del seu model de dieta.\nÉs evident que els hàbits nutricionals dels catalans estan canviant i s´acosten al consum d´aliments més saludables. "No podem saber si és una moda temporal o si tot això suposarà un canvi definitiu en l´estil de vida de la població, però és ben clar que la cura de la salut i el benestar tant físic com psicològic estan a l´ordre del dia", explica Núria Vélez, nutricionista del Centre Mèdic Utset.\nUna opció efímera o definitiva?\nLes dades apunten a favor d´un corrent amb molts seguidors. Es calcula que més de cinc milions d´espanyols s´identifiquen ja amb l´opció flexitariana, segons un estudi del III Observatorio Nestlé sobre els hàbits i l´estil de vida de les famílies. Això significa que el 17% de la població segueix aquest tipus de dieta basada en el consum de verdures, fruites, llegums i cereals, amb la inclusió de carn i peix de manera ocasional.\nL´estudi també indica que, el darrer any, un 43% dels espanyols ha reduït la ingesta de carn vermella, dels quals un 14% ni l´ha tastat. Les dones (un 34% més que els homes) són les que més han disminuït el seu consum.\nLa tendència a substituir les proteïnes d´origen animal per proteïnes vegetals va néixer als anys 90 als Estats Units. Va ser un crit d´atenció cap a l´impacte de la indústria de l´alimentació en el planeta. Ara, aquest corrent que s´ha instaurat amb força a Espanya. "De fet, els nostres avis ja menjaven coses naturals i degut a la manca de recursos consumien poca carn i més sana", apunta la divulgadora Ana Moreno.\nCom explica la dietista Núria Vélez, de la clínica Cemu, "les principals motivacions dels semi-vegetarians són el respecte pel medi ambient i la decisió personal de menjar de manera més saludable, sense renunciar definitivament a aliments tan apreciats i nutritius com un bon filet de vedella o un tall de salmó".\nÉs recomanable aquest tipus d´alimentació? Es pot assegurar una dieta equilibrada i sense dèficits nutricionals? D´entrada, els dietistes veuen amb bons ulls que es prioritzin les proteïnes vegetals per davant dels greixos saturats, perquè aporten molts beneficis.\nSupervisat per un dietista\n"Personalment considero que el concepte flexitarianisme és interessant, sempre que estigui supervisat per un professional i lligat a un estil de vida saludable i equilibrat. És a dir, que aquesta dieta ens condueixi a consumir més verdures, hortalisses, fruita, llegums, cereals integrals i greixos saludables. I ens ajudi a reduir els greixos saturats animals, colesterol, sucres refinats i aliments processats", afegeix Núria Vélez.\nL´alimentació vegetariana té els seus detractors perquè, de no posar-la en pràctica de manera equilibrada i variada, pot conduir a un dèficit de vitamina B12. "L´organisme sa té reserves suficients d´aquesta vitamina. Amb tot, recomano prendre suplements de tot el grup ´B´", apunta l´experta en flexitarians Ana Moreno.\nPer mantenir uns bons nivells de ferro els ous, els llegums i les verdures de fulla verda són de gran ajuda. "És cert que el ferro No Hem (el que aporten els aliments d´origen vegetal) s´assimila un 30% menys que el ferro Hem (dels animals). Però hi ha alternatives vegetals suficients per suplantar aquests possibles dèficits", afegeix. També recorda que hi ha aliments que impedeixen l´assimilació del ferro com el cafè, l´alcohol o determinats fàrmacs. "Per tant, no es tracta de buscar culpables només en la dieta vegetariana", comenta.\nOn sempre s´han sentit absolutament còmodes els entusiastes de la dieta flexitariana és al restaurant Damunt un Cel de Fil, que dirigeix l´Àlex Soler en un antic vapor modernista del carrer del Portal Nou de Terrassa. A les seves taules seuen vegans, vegetarians, flexitarians i omnívors sense diferències, compartint i degustant les propostes gastronòmiques d´aquest negoci únic a la ciutat. "Els nostres clients no són en la gran majoria vegetarians però els agrada tastar aquesta opció", explica l´Àlex, un carismàtic xef terrassenc amb devoció per la cuina sana. "Cada cop els clients són més curiosos i em pregunten moltes coses, receptes i maneres de poder viure sense proteïna animal", afegeix. Joves de 16 o 18 anys entren al restaurant i no s´estranyen al parlar de tofu, seitan, mill, quinoa o chia.\nSer conscients del que mengem, saber combinar els aliments, coure amb cura i amor i "treure allò que és nociu per a la nostra dieta (sucres, refinats, químics, carns i embotits)" són les recomanacions d´un vegetarià convençut a l´edat adulta. Per a l´Àlex, flexitarià és una paraula nova que ens diu: "Menja el que vulguis però amb consciència".\nVegetarià, vegà, flexi, crudívor, ecotarià (amant dels ecològics)... Qualsevol nova tendència en alimentació és bona si s´adopta com a estil de vida sa. "És la millor manera de viure feliç, de combatre el sistema establert i al mateix temps d´ajudar el planeta a no defallir", conclou l´Àlex.


Apartment Zlodre Split Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRadmilovićeva 55, Marjan, Split, Croàcia, 21000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Zlodre\nConvenientment situat a Split, Apartment Zlodre és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Zlodre és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors.\nL'ambient de Apartment Zlodre es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Apartment Zlodre.


Vins de Catalunya: Dues variacions sobre temes coneguts\nDues variacions sobre temes coneguts\n1. Un Heus amb tres esses\nSón moltes les ampolles d'Heus —el vi jove i saborós de la Vinyeta, a Mollet de Peralada— que m'han acompanyat des d'aquell ja llunyà 2008, quan jo començava a escriure aquest blog i ho feia parlant de la Vinyeta, que era una interessant novetat en aquell moment. Ara la Vinyeta ja no és profecia: ara ja ho sap tothom, però encara hem d'estar amatents a les novetats d'aquest celler perquè, inquiets com són, a cada nova collita van una mica més enllà en la creació de nous objectes de desig.\nPer exemple, l'Heusss 2015 —amb triple "S"— que és el nou vi sense sulfits afegits que fan a la Vinyeta. Vaig destapar-ne una ampolla l'altre dia i em va agradar molt. Vermell lluent, jove i incisiu, genera empatia immediata però té —com passa de vegades amb els millors vins sense sulfurós— una estranya profunditat.\nUn Heus encara amb més fruita —prunes i cireres i peres amb vi—, amb més frescor, com un suc de fruita saborós que roman a la boca i als sentits i ens aporta, a més, matisos i textures, sabors primaris i intensos, tacte setinat, força i puresa. L'he decantat i he sabut esperar una estona que anés agafant aire, i que anés perfumant la sala amb les seves aromes incitants. Malgrat això, a la copa encara va seguir evolucionant i va seguir donant-nos acords, complexitats, intensitats. En definitiva, molt més del que ens esperàvem.\n2. Un Llàgrimes amb l'etiqueta negra\nEl llàgrimes de tardor negre, de la cooperativa Sant Josep, de Bot, a la Terra Alta, és un altre dels meus vins de capçalera, vull dir dels vins als que he retornat una vegada i una altra, els vins dels que sempre en tinc alguna ampolla —o mitja dotzena— a mà. És clar que m'agrada, però hi ha un altre motiu que pot sembla circumstancial i banal, però potser no ho és tant: És un vi que puc comprar al supermercat. Perquè sempre hi ha un dia que em trobo en la trista situació d'haver de comprar algunes ampolles a un supermercat i... quina alegria que tinc quan, repassant les estanteries plenes d'ampolles sense suc ni bruc, d'ampolles que no em desperten cap desig, trobo un llàgrimes de tardor!\nPerò avui vull parlar d'un llàgrimes de tardor negre especial: El que duu una etiqueta negra i les paraules "Reserva 2008" que, aquesta vegada, estan plenament justificades. Es tracta, doncs, d'una edició especial —una "reserva"— d'una collita excepcional d'aquest vi de Bot. Cinc mil ampolles fetes amb garnatxa, carinyena, sirà i cabernet, criats dotze mesos en bótes de segon vi.\nTé un color que és bonic i fosc, sense ser opac, i emet una equilibrada combinació de fruita madura i torrats subtils, amb potència i concentració, recorrent l'espectre que va del cuir al cacau. Convida a ensumar a pleret. Entra a la boca carregat de sabor que s'estén, i és sedós i té tremp. Curiosament, aquesta densitat de sabor, aquests tanins, aquestes textures carnoses i madures, es sustenten en una base fluida, que sembla lleugera i fins i tot gràcil: això me'l fa encara més atractiu. Diria que hi trobo sentors d'herbes i de roques —mineralitat?—, solidesa, maduresa, amplitud i persistència. Em fa pensar molt en les millors virtuts de la carinyena. I sí, és un llàgrimes, és de la raça del llàgrimes.... però és un llàgrimes molt especial.\nLabels: Agrícola Sant Josep, La Vinyeta


Château de Launay Mezidon-Canon França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Mezidon-Canon\nDescompte a Château de Launay\nVeure tots els 9 allotjaments a Mezidon-Canon.\n5, Rue des Ecoles, Mery-Corbon, Mezidon-Canon, França - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Château de Launay\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Méry-Corbon, Château de Launay és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nChâteau de Launay ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Château de Launay es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Méry-Corbon, el Château de Launay és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nPlease note that full payment will be requested upon check-out.


Esteu aquí: Inici › TGN Agenda › Hamlet Machine, de Carlos Andres Pereira Fuentes\nHamlet Machine, de Carlos Andres Pereira Fuentes\nEs pot deixar de ser homes i dones del nostre temps? Podem alliberar-nos del que altres han fet per preservar la civilitat del nostre estómac i del nostre món interior? En algun lloc estan esquarterant cossos perquè jo pugui seure sobre aquesta merda. En algun lloc estan esquarterant cossos perquè pugui estar per fi sol amb la meva sang. Els meus pensaments són. El meu cervell és una cicatriu. Vull ser una màquina. Una proposta on la paraula i el treball corporal en forma de dansa ens apropa a la violència, a la guerra, a la sexualitat, a les contradiccions humanes i a la destrucció.\nIl·luminació: Lluís Guzmán\nAssistència tècnica: Àlex Manriquez\nInici: 21-11-2020, 18:30\nFi: 21-11-2020, 19:30


Galobardes, al lloc que li toca - El Periòdic d'Andorra\nGalobardes, al lloc que li toca\nEl Comú de Canillo homenatja l’artista, inaugura una exposició i anuncia un museu a la parròquia\nPublicat el Dissabte, 25 de maig de 2019 | 02:30 h\nGalobardes, al centre, amb els cònsols de Canillo, el copríncep i el cap de Govern. | R. G.\nQue a un li retin homenatge quan encara ho pot viure i veure, deu ser una de les coses més agraïdes que hi ha. Potser per això, dijous al vespre, l’emoció va envair un home que als 88 anys encara viu amb el pinzell a la mà: Francesc Galobardes. L’auditori del Palau de Gel va ser l’escenari d’un reconeixement merescut per a una figura artística del país que arreu on ha anat, ha intentat que el nom d’Andorra fos conegut també des del vessant cultural. De fet, ja ho va fer en la seva primera exposició a Brussel·les, on diverses vegades ha explicat que es volia demostrar que al Principat hi havia «molt més que contraban».\nMés enllà de les anècdotes i batalletes personals, amics i familiars es van donar cita per reconèixer una carrera de més de 50 anys on els paisatges d’Andorra han tingut ple protagonisme. L’esdeveniment també va servir per inaugurar l’exposició Canillo, els ulls del paisatge andorrà, una mostra d’obres de l’artista a la sala polivalent on Canillo i els seus entorns són el tema dominant. L’exposició es podrà visitar fins al 2 de juny en horari de tarda al Palau de Gel.\n«Que et facin això quan encara estàs viu, és un luxe», van explicar des del comú canillenc que assegurava el pintor, potser aclaparat per tot plegat. I és que la seva rellevància també es va poder palpar amb alguns dels assistents: el flamant cap de Govern, Xavier Espot, i el copríncep episcopal, Joan-Enric Vives.\nL’altra sorpresa del vespre va ser l’anunci per part del cònsol major de Canillo, Josep Mandicó, que la parròquia ha decidit crear el museu Francesc Galobardes. Així, aprofitant les obres que s’estan duent a terme amb motiu de la remodelació de l’edifici del Telecabina, s’hi adequarà un espai destinat a museu, que recollirà una representació de tota l’obra del pintor i es preveu que les col·leccions vagin canviant.\n«El pare està molt content perquè tot va anar molt bé i com que als 88 anys diu que ja estat tot fet, doncs poder-ho veure va ser una alegria», reconeixia la seva filla, Rosa Galobardes. Com no podia ser d’una altra manera, si hi ha una fita que li fa especial il·lusió és la del museu. «Fa molts anys, ja havia insistit molt al Govern però no va poder ser. Ens posaven unes exigències inassumibles, però ara el comú ens ho ha posat tot molt fàcil, els ha cedit una obra i s’estan implicant moltíssim», va reconèixer.\nLa família també està encantada amb l’homenatge i el museu. «A més, espero que pugui ser un espai que també puguin visitar els escolars del país per aprendre sobre la pintura i sobre un artista del país», va augurar. Una oportunitat per conèixer, davant la seva obra, el pintor que ha representat com ningú la neu, amb tots els seus matisos, amb una passada ràpida amb l’espàtula que ha deixat bocabadats a molts.\nPintar cada dia\nI un cop passat un dia especial, com no podia ser d’una altra manera, tocava tornar a la rutina. Un dia a dia on la pintura continua sent present. «Viu a la residència, però cada dia surt per anar a l’estudi i pintar alguna cosa», detalla la filla de Galobardes. Aquell home que va arribar al Principat provinent de Riudaura, Girona, a cavall d’una moto i amb la seva dona al costat i que un bon dia va deixar el banc per la pintura.


Coronavirus | Confirmada la data de retorn del futbol: la Bundeslliga ja escalfa a la banda\nConfirmada la data de retorn del futbol: la Bundeslliga ja escalfa a la banda\nBarcelona, Catalunya. Dijous, 7 de maig de 2020. 14:31\nActualitzat Dijous, 7 de maig de 2020. 14:31\nAra sí, ja és oficial quan tornarà el futbol de primer nivell després d'anar apropant-se el final de l'etapa coronavirus. La lliga alemanya de futbol (DFL) ha anunciat que la setmana vinent ja començarà a rodar novament la pilota en els camps de futbol alemanys.\nChristian Seifert, CEO de la DFL, ha fet públic en roda de premsa que el dia 16 de maig, és a dir, dissabte de la setmana vinent, tornarà el futbol. Aquesta ha estat la decisió presa després de la reunió d'aquest matí que han mantingut amb els 36 clubs de Primera i Segona Divisió.\nEl futbol tornarà per la porta gran i seguint les línies d'horaris que ja feia servir abans de la pandèmia. Dissabte 16 a les 15.30 hores arrencarà la 26a jornada de la Bundeslliga amb cinc partits: Borussia-Schalke, Leipzig-Friburg, Hoffenheim-Hertha de Berlín, Dusseldorf-Paderborn i Augsburg-Wolfsburg.\nSobre les possibles pors de contagi del coronavirus també s'ha estat clar i, gràcies a les màximes precaucions preses fins ara afirmen que el risc és "extremadament baix".\nFutbol Serà un abisme on he caigut Pau Cusí\nCoronavirus a l'esport El compte d'Instagram que delata els esportistes que se salten les normes El Nacional


Mercat d'intercanvi de llibres - MMB Blog\nHome / Biblioteca / Mercat d’intercanvi de llibres\nÉs per això que hem pensat organitzar un mercat d’intercanvi de llibres marítims dins de la programació d’actes d’Escala a Barcelona.\nPoden ser llibres infantils (com el de la foto), una novel·la (com l’altre llibre de la foto, on l’acció transcorre en una illa llunyana i dins d’un far), llibres de viatges per mar, o amb fotos de vaixells, o d’història marítima, etc., en qualsevol idioma, només demanem que estiguin en bon estat. Qui sap si trobareu un exemplar que us sorprengui i que us podreu endur a casa.\nEscala a Barcelona és un festival marítim que se celebrarà per primer cop a Barcelona del 18 al 20 de març de 2016. Serà una trobada d’embarcacions tradicionals i grans velers abans de marxar el dia 20 cap al tradicional Festival internacional de Sète. La intenció és donar a conèixer la cultura marítima i promoure el patrimoni marítim. Podreu visitar els vaixells i participar en un munt d’activitats programades pels organitzadors (Museu Marítim de Barcelona, Consorci El Far, Fundació Navegació Oceànica Barcelona, el Port de Barcelona, i amb l’especial col·laboració de l’Ajuntament de Barcelona) des de demostracions d’oficis, espectacles, concerts, activitats familiars, tallers i espai gastronòmic.\nTrobareu tota la informació d’Escala a Barcelona al blog que han creat per a l’esdeveniment escalabarcelona.blogspot.com.\nI el programa d’actes: https://www.mmb.cat/img/admin/activitats/arxiu_295_1.pdf\nactivitats ,\tbookcrossing


Una vida lliurada als altres - Arquebisbat de Barcelona\nUna vida lliurada als altres\nLa missionera comboniana Expedita Pérez porta 15 anys treballant amb els més pobres d'entre els pobres i assegura que “Jesús segueix a Egipte entre els nens refugiats”\nLa d’aquesta missionera comboniana és una vida lliurada als altres. Expedita Pérez va passar 8 anys a Sudan, 7 a Egipte i ara es prepara per a la seva nova destinació. Va conèixer Sudan quan encara no havia nascut Sudan del Sud. Al país africà va treballar amb els més pobres d’entre els pobres i va ser testimoni de moltes injustícies. Així ho explica per a Rome Reports “Els sudanesos del Sud i els cristians eren ciutadans de tercera o quarta categoria. A més en aquell temps hi havia una persecució molt visible. Cada desembre en les festes de Nadal, el govern manava els tancs per arrasar les capelles, fetes de canyes, on els cristians celebraven i se’ls emportaven al desert on no hi havia aigua ni res”.\nEgipte: segona destinació d’Expedita\nLa violència institucional va provocar que moltes d’aquestes persones emigressin buscant la pau fora del seu propi país. Sudanesos i també eritreus arribaven per milers a Egipte, precisament la segona destinació d’Expedita. Allí la missionera va treballar amb aquests refugiats, sobretot, bolcada amb els més petits. “Jesús segueix a Egipte perquè Ell és l’Encarnació. On hi ha algú afamat, hi ha algú amb set, algú necessitat, allà està Ell” assegura.\nA Egipte Expedita també va ser testimoni de la violència i la discriminació contra els cristians. Un dels últims atacs que va viure va ser aquest, contra l’església de Sant Marc a Alexandria. Diu que els cristians egipcis no tenen por al martiri. “La gent cristiana que treballava amb nosaltres gairebé plorant ens deien: «Germana jo havia d’haver estat allà, però en haver de venir a treballar aquí, no vaig ser-hi però jo havia d’haver estat allà i ser avui un màrtir de la meva fe»” relata Expedita.\nConvivència entre religions\nD’acord amb la seva experiència, Expedita explica que la convivència quotidiana entre persones de diferents religions és normal però els extremistes fan massa soroll, especialment, quan estan en els governs. Sudan i Egipte són dos exemples d’això, dos països on els cristians celebren la seva fe intranquils. “Jo em sorprenc que no hi hagi gent mirant cap a la porta. Perquè la nostra experiència a Sudan i a Egipte és que, tot i que ningú deixa d’anar a les celebracions per por, tots tenim un ull a la porta” explica la missionera comboniana.\nLa pròxima destinació de la religiosa és Turquia. Allà de nou treballarà amb immigrants i refugiats, víctimes de noves guerres que multipliquen les ferides en el rostre de la Humanitat. Per sort, hi ha persones com l’Expedita que consagren la seva vida a curar-les.


Constituït el primer Consell d'Infants de la Ràpita - Imagina Ràdio\nEl darrer cap de setmana, coincidint amb el Dia Universal de la Infància, es va constituir a la Ràpita el primer Consell d’Infants Municipal en un acte a l’Auditori Sixto Mir en què vint infants van esdevenir consellers i conselleres. Els infants escollits pels seus companys van prendre possessió del seu nou càrrec davant les famílies, companys i companyes, professorat, institucions municipals i territorials, entre d’altres.\nL’acte va començar amb els parlaments de l’alcalde de la Ràpita, Josep Caparrós, i del Director territorial de Drets Socials de les Terres de l’Ebre, Felip Monclús. Posteriorment, i prèviament a la constitució, els representants del Consell Nacional dels Infants i els Adolescents de Catalunya (CNIAC) van fer arribar un vídeo que es va projectar a l’auditori per reconèixer el paper dels consellers i conselleres de la Ràpita i donar-los la benvinguda. Tot seguit, cadascun dels membres del consell va pujar a l’escenari per rebre la xapa que els identifica com a consellers i llegir unes línies per exposar el compromís que prenen.\nUn cop el consell constituït pels consellers i conselleres i els representants polítics municipals, l’alcalde va iniciar la sessió plenària per agrair-los el seu compromís i fer-los l’encàrrec que, si ells volen, treballaran al llarg d’aquest curs: convertir els parcs infantils del poble en parcs infantils inclusius. A continuació, tots els membres del consell van signar l’acta i van baixar de l’escenari, a excepció de cinc infants que van llegir el manifest elaborat pel CNIAC. L’acte va finalitzar amb el parlament de la regidora de Polítiques Socials i Igualtat, Oona Tomàs, qui va donar pas a festa que hi havia preparada en sortir de l’auditori: pica-pica i inflables.\nL’alcalde expressa que “és un orgull constituir el Consell d’Infants de la Ràpita, l’únic a totes les Terres de l’Ebre”. “Es fa realitat un projecte que porta enrere molt de treball i que té l’objectiu de ser un altaveu per als infants perquè se’ls escolti i també un espai de trobada per reflexionar, prendre decisions i fer propostes per millorar les condicions de vida de la ciutadania”, destaca Caparrós.\nPer la seva banda, la regidora de Polítiques Socials i Igualtat assegura estar satisfeta amb l’acte perquè “per fi tota la feina que es porta fent des de fa mesos ha sortit a la llum i de la millor manera possible”. Per a Tomàs, “ara arriba la part de feina, de què els xiquets i xiquetes es reuneixin i treballin les propostes que nosaltres els hem fet o les que ells considerin necessàries per a millorar el nostre municipi amb una visió més infantil”.\nEl Consell d’Infants de la Ràpita està constituït per vint representants de 5è i 6è de primària dels centres educatius de la població i del Centre Obert Municipal, triats entre la resta de companys i companyes. Per tant, el consell el formen 8 alumnes de l’Escola Carles III, 6 de l’Escola Horta Vella, 4 del Col·legi Sagrada Família i 2 del Centre Obert Municipal. Els infants que el formen treballen per recollir les necessitats i demandes dels infants del municipi i fer-les saber a l’Ajuntament; debatre sobre els temes proposats per l’Ajuntament o ells mateixos, elaborar propostes consensuades i elevar-les a les comissions del plenari municipal; donar a conèixer els seus drets i deures a la ciutadania; i observar la realitat amb una mirada crítica i compromesa.\nConsell d'Infants de la Ràpita\nArticle anteriorLa freqüència i l’impacte de les pluges extremes a l’Ebre, a la portada del Setmanari L’EBRE\nArticle següentEl COPATE organitza tallers a les escoles del Baix Ebre i el Montsià sobre la prevenció de residus


Showing category "Salut" (Show all posts)\nLes mans, tenen poder?\nPosted by Montse Macanàs on Monday, April 4, 2016, In : Salut\nLes mans i el seu poder ha estat i és un tema apassionant alhora que ple de misteri des de temps ancestrals.\nLes mans, definides com la part terminal dels braços, estan íntimament relacionades amb l’expressió, el benestar i la sanació.\nAbans de l’aparició dels primers textos escrits, l’home les usava per expressar-se. Una bona mostra és la “cova de les mans” a la Patagònia argentina. Tanmateix,en fem ús en la comunicació no verbal com a eina per a intercanviar informaci�...\nPosted by Cristina Massagué on Sunday, January 20, 2013, In : Salut\nAdquirir uns bons hàbits alimentaris es un aprenentatge que fem des de que som petits a través de la família, l'entorn, la societat, per això es molt important educar-nos ...\nPosted by Consol Currius on Monday, January 2, 2012, In : Salut\nPrimer comencem per la lactància materna o en llet maternal, desprès quant el nostre pediatre ens diu que ja poden introduir altres aliments com les papilles sense gluten, mes endavant els pures amb ales de pollastre i les papill...


Radiacions: 27 de gener del 1939\nFins a les cinc de la tarda hem estat a Olot treballant, després ens hem traslladat a Girona i hem presenciat com un coronel pegava desforadament amb un ferro, talment com si fos una bèstia, a un xofer soldat. Girona és un caos, no hi ha manera de passar per enlloc. Hem continuat ap a Figueres, i al sortir a Girona hem posat la ràdio; eren les set i les emissores franceses donaven compte de la presa de Barcelona. He plorat fins arribar a Figueres, i Sbert i jo no hem dit ni paraula, estàvem trasbalsats. Encara que la notícia fos esperada, ens ha causat un gran dolor, hem pensat en la pena de tots els catalans i amb els meus. Hem anat al Castell de Figueres, a on una gran quantitat de Policia i Carrabiners guarda el Govern, i entre aquesta força hi ha un bataló de fusells metralladors. El Govern estava reunit.\nPerò hem parlat primer amb Álvarez del Vayo, que no sabia res de res, i deia que en alguns llocs no havia passat el Llobregat i que, a l'Hospitalet, Modesto es defensava molt bé. Després hem parlat amb Moix, que ha sortit del Consell tot rialler i li hem preguntat si hi havia notícies bones. Ha contestat que podia assegurar que no era veritat que estiguessin els facciosos a les muntanyes de Vallvidrera, que encara es combatia a Terrassa i que, anant malament les coses, fins d'ací tres o quatre dies no podien entrar a Barcelona. Després hem parlat amb l'ase de Menéndez Aspe, que encara sabia menys, i ens ha dit que durant vuit o deu dies les coses anirien malament, però que després els aturaríem. És a dir, això no és un govern sinó una colla de ximples o de covards.Sbert i jo hem marxat escruixits. És clar, però, que dintre el Castell, amb bon menjar i ben guardats, sense veure la gran tragèdia, tot és fàcil i bonic.\nEtiquetes de comentaris: 27 de gener de 1939, 75 anys del final de la guerra, Dietari de la guerra i l'exili, Josep Tarradellas


La segona caixa negre de l'avió sinistrat ha de confirmar la responsabilitat criminal del copilot - 2324\nEl 2324 d'avui s'ha enllestit amb les últimes novetats del sinistre de l'Airbus 320 alemany. Els investigadors ja disposen de les dues caixes negres de l'aparell. La segona ha estat trobada avui i, en un principi, hauria de confirmar la voluntarietat del copilot Andreas Lubitz d'estavellar l'avió contra els Alps francesos. El fiscal de Marsella que encapçala la investigació, Brise Robin, ha assegurat que la segona caixa negra es podrà estudiar, malgrat el seu mal estat. Robin ha afegit que a partir de la setmana que ve es començaran a identificar els cossos de les víctimes.\nPer Jordi Sala Matavera, enginyer aeronàutic i professor a l'Escola d'Aeronàtica de la UPC, la seguretat és primordial i constituiex el primer objectiu de tota companyia. "Del que es tracta és que l'avió sigui operatiu per volar. I per això hi ha concebuts múltiples controls de caràcter preventiu que han d'evitar qualsevol avaria abans que es produeixi", ha dit el professor Sala.\nTambé s'ha tractat del preacord que limita el poder nuclear de l'Iran. El grup dels 5 + 1, els cinc membres amb dret de veto del Consell de Seguretat de l'ONU, més Alemanya, hauran de firmar el dopcument definitiu el 30 de juny. I com a colofó, les declaracions del candidat socialista a l'alcaldia de Madrid, Antonio Carmona, esperonant els poders de l'Estat per perseguir penalment l'acord del full de ruta del procés independentista.\nPer Pere Cardús, periodista, "estem presenciant una mena de competència a veure qui es més nacionalista espanyol davant de les pròximes conteses electorals". En canvi, Sònia Sierra, filòloga, entén que "la gent del carrer no pensa en aquest acord firmat per diversos agents sociopolítics". I, finalment, Quico Sallés, periodista, destaca que "el més preocupant és que cap partit majoritari espanyol sigui capaç de dissenyar un pla alternatiu".


El Pla de Transició al Treball forma 24 joves de Mollerussa i Tàrrega per donar-los una sortida laboral – Mollerussa Televisió\nFinal de curs del Pla de Transició al Treball. FOTO: Ajuntament de Mollerussa.\nEl Centre Cultural de Mollerussa va acollir ahir al vespre la festa de cloenda del curs 2016-2017 del Pla de Transició al Treball, que organitza el departament d’Ensenyament conjuntament amb els consistoris de Mollerussa i Tàrrega, amb l’objectiu de poder donar una sortida laboral a nois i noies que no han superat l’ESO. Dels 24 joves que han seguit el curs repartits entre Mollerussa i Tàrrega, un 60% han superat la prova d’accés a Cicles Formatius de Grau Mitjà.\nL’acte de lliurament dels diplomes va estar presidit pel director dels Serveis Territorials, Miquel Àngel Cullerés, l’alcaldessa de Tàrrega, Rosa Maria Perelló, i la regidora d’Ensenyament de Mollerussa, Mònica Segués. Cullerés va assegurar als joves i a les seves famílies que “la formació és una garantia” de cara al futur i es va mostrar satisfet que l’administració pugui donar amb aquest programa que va començar al 2001 una “cobertura extra a uns joves que segueixen un altre itinerari”. Per la seva banda, l’alcaldessa de Tàrrega va voler reconèixer l’esforç fet per aquest joves i va destacar la “importància de la formació per a tenir una segona oportunitat”. La regidora d’Ensenyament, per la seva part, va afirmar que aquest programa “és una escletxa de futur” per aquest joves per poder trobar una sortida i va assegurar que l’Ajuntament que representa continuarà amb el compromís de seguir treballant per ajudar als joves a formar-se.\nEls nois i noies que hi han participat han pogut adquirir diferents coneixements teoricopràctics per desenvolupar tasques com a auxiliar de comerç, d’oficina i en l’atenció al públic amb l’objectiu d’inserir-se laboralment en aquest sector professional. Per a l’any vinent ja està oberta la matrícula d’inscripció a les oficines de La Banqueta. El curs, que és gratuït i està a adreçat a joves entre els 16 i els 21 anys, començarà al setembre i compren també pràctiques en empreses col·laboradores.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Sousa Entrada:\nAlto Belo...Habitacions per nit per només Més zones a Felgueiras\nSousa és una de les destinacions més visitades de Felgueiras. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Sousa ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Sousa o a qualsevol lloc a Felgueiras, Agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Sousa i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Sousa, Felgueiras\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Felgueiras, no busqui més enllà de Alto Belo....\nHotels a Sousa: Alto Belo


300 contes per a un Tricentenari: Si vas a Balaguer, esmorza primer; si hi has de dinar, emporta’t un pa; i si hi has de fer llit, emporta-te’n llit\nEl protagonista del conte que el rondallaire Albert Estengre explica avui és la capital de la Noguera: Si vas a Balaguer, esmorza primer; si hi has de dinar, emporta’t un pa; i si hi has de fer llit, emporta-te’n llit. Si voleu saber el perquè, d’aquesta frase feta tan llarga, escolteu atents el conte. [+article]