Gels amb color i sabor per a l'estiu | Consumer\nGels amb color i sabor per a l’estiu\nEls glaçons refreden els preparats estiuencs, encara que també poden donar un toc de color i sabor que els fan molt més apetecibles\nL’estiu arriba amb la calor. És l’època en la qual gaspatxos, sucs, còctels, sopes i cremes fredes ocupen la major part de les taules durant els menjars. Tots aquests preparats estiuencs podrien ser encara més apetecibles si es dotessin d’un toc divertit i original. Aromatizarlos i refredar-los podria ser un bon recurs per aconseguir-ho, possible amb alguna cosa tan senzill de preparar com són els gels de sabors i colors.\nAquests gels s’elaboren a força de colorants alimentosos que es poden adquirir en els establiments. A través d’aquests colorants s’aconsegueixen uns colors espectaculars que serveixen de gran ajuda per a la seva creació. També es poden utilitzar colorants naturals com a pètals de flors, petites ramitas de romaní, farigola o tiges de cebollino.\nPreparar-los és senzill. Es tracta només d’agregar gotes del colorant escollit en l’aigua. Posteriorment s’omple una cubitera amb el líquid resultant i s’introdueix en el congelador perquè prengui consistència.\nSabor de disseny\nEls gels també poden elaborar-se congelant, en diverses cubiteras, sucs concentrats de maduixes, de gerd o de llimona entre uns altres. És convenient que tinguin un sabor potent, ja que han d’aromatizar el refresc o sopa que s’estigui prenent.\nPer donar color als glaçons poden usar-se colorants alimentosos, així com pètals de flors, ramitas de romaní, farigola o tiges de cebollino\nPer descomptat, també es poden congelar gaspatxos, purés de tomàquets, de remolatxa o de pastanaga, ja assaonats i fins a amb un toc d’oli d’oliva verge.\nÉs preferible servir aquests gels a part del producte principal que es desitgi refredar o aromatizar ja que, a més de la sorpresa de la presentació, el comensal pot triar consumir només el gel mentre pren a poc a poc l’altre producte.\nSovint, les begudes que es prenen amb gel perden el sabor a mesura que aquest es va fonent ja que, en el fons, la beguda s’està barrejant amb aigua. La fabricació de gels amb sabor evita que la beguda quedi aguada. Així, si es pren un got de suc de llimona i el glaçó s’ha elaborat amb el mateix, encara que el refresc es fongui, aquest mantindrà a tot moment el sabor a llimona.\ncolor estiu hielos-ca sabor TOC


Inici La instal·lació Què entra > Fracció RESTA\nFracció residual dels residus municipals un cop efectuades les recollides selectives ( vidre , paper-cartró , envasos lleugers i matèria orgànica i residus especials que van a les deixalleries) i que encara pot contenir materials valoritzables. És considera una fracció segregada que ha de rebre un tractament específic. La fracció RESTA pot contenir encara entre un 30% i un 40% de matèria orgànica, entre un 20% i un 30% de paper, un 18% de plàstics i metalls i un 4% de vidre.\nLa RESTA normalment es recull als contenidors de color gris (contenidors de RESTA o de “rebuig”) que es troben a la via pública en àrees d'aportació. La recollida de la fracció resta és competència municipal.\nDe fet, si totes les recollides segregades es fessin correctament, es calcula que aquesta fracció només constituiria al voltant d'un 17% dels residus municipals. Avui en dia, però, encara constitueix una fracció quantitativament molt important i, per tant, requereix un tractament específic.\nEl tractament de la RESTA suposa un important benefici ambiental perquè permet reduir els residus, el volum i la càrrega contaminant dels residus que van a parar a tractament finalista, recuperar materials i generar biogàs útil per produir energia elèctrica. La fermentació controlada evita l'emissió de gas metà a l'atmosfera, un gas d'efecte hivernacle. A més a més, es genera electricitat i gas a partir d'un recurs renovable: els residus. D'aquesta manera s'estalvien altres recursos no renovables i s'eviten les emissions associades a l'ús de combustibles fòssils en la producció d'electricitat.


La Fundació PortCastelló aconseguix l´estabilitat econòmica després de les decisions adoptades aquest any - PortCastelló\nEl Patronat de la Fundació PortCastelló s’ha reunit per a fer balanç de l’any i aprovar els pressupostos del 2017. “La situació financera en la qual es va heretar la Fundació pot donar-se per superada gràcies a les mesures adoptades durant aquest any”, ha assenyalat el president de l’Autoritat Portuària de Castelló i de la Fundació Francisco Toledo.\nToledo ha informat durant la trobada de la crítica situació en la qual es trobava l’entitat al 2015. “La Fundació tenia factures impagades de dos anys anteriors per un valor aproximat de 60.000 euros, sense possibilitat d’afrontar-les, sense consignació pressupostària, sense tresoreria i sense pòlissa de crèdit per a les demores”. No obstant, durant aquest any 2016 la Fundació PortCastelló ha pagat els deutes d’anys anteriors i actualment els pagaments es realitzen sense endarreriments. De fet, es preveu tancar l’exercici amb un superàvit de 70.000 euros.\nL’estabilització de l’entitat ha sigut possible gràcies a la contenció del gasto, la incorporació de nous patrons i entitats associades, la rendibilització dels serveis oferts per la Fundació i l’entrada d’un nou equip gestor “solvent i amb una acreditada trajectòria”, ha assenyalat Toledo.\nLa Fundació contava al 2015 amb un deute financer de 300.000 euros. “Un deute que mai deuria haver-se produït, ja que no era degut a inversions, sinó a gasto corrent”, ha manifestat el president de l’Autoritat Portuària de Castelló.\nCal destacar que la Fundació PortCastelló va realitzar gasto corrent per damunt del que estava pressupostat i el deute contret s’havia de començar a tornar al desembre de 2015 durant 4 anys, “la qual cosa hagués fet inviable la Fundació”. Per aquest motiu, “l’APC va decidir negociar que 2016 fóra una any de carència i en l’actualitat el deute s’està reestructurant i es tornarà en menys de 7 anys”, ha manifestat el president. D’aquesta manera l’entitat gaudirà d’un alleujament financer que li permetrà organitzar un intens programa d’activitats com el que s’ha desenvolupat al 2016, en el qual s’han mantingut 127 entrevistes de treball amb diversos agents i clients.\nEl president de l’Autoritat Portuària de Castelló ha afirmat que “amb les mesures adoptades es dóna per estabilitzada la situació financera de la Fundació”.\nA més a més, en el transcurs de la reunió el patronat ha aprovat el pressupost del 2017, que s’eleva a 347.875 euros, la qual cosa suposa un 14% menys que al 2016, aproximadament 57.000 euros. És la quantitat que la Fundació ha hagut d’assumir durant el 2016 de factures impagades d’anys anteriors, per la qual cosa el pressupost real per escometre accions de la Fundació durant el pròxim any no es redueix.\nEl patronat ha aprovat igualment el pla d’activitats per al 2017, i que estarà estructurat en la promoció de tràfics en els sectors turístic, ceràmic, logístic, energètic i agroalimentari, així com la promoció del port i la intermodalitat i per últim la promoció del port i el seu foreland.\nTambé es realitzaran dos actes de presentació del port similars al celebrat aquest any a l’empresariat a la Cambra de Comerç de Madrid. Un d’ells es celebrarà a Espanya i l’altre a l’estranger “amb l’objectiu de donar a conèixer les oportunitats que oferix el port de Castelló”.\nPer últim, la Fundació té previst assistir el pròxim any a deu fires per a la promoció de PortCastelló: Breakbulk Europe a Anvers, Fruit Logística a Berlín, Fruit Attraction a Madrid, Transport Logistic a Munic, Saló Internacional de la Logística, a Barcelona, Cevisama a València, Fitur a Madrid, Cruise Shipping Miami i Seatrade Europe 2017, a Hamburg


Estàs aquí:Home Fer-se Soci El Club Info del club\nTal com preveuen els estatuts del nostre Club, et convoquem a l'assemblea general ordinària que tindrà lloc diumenge dia 25 de gener de 2015 a les 10.00h en primera convocatòria i a les 10.30h en segona convocatòria.\nEl lloc serà el local social del Club, al Passeig Marítim número 4, de Llançà. Des de la junta et convidem a assistir-hi i a participar activament.\nUn cop acabada l'assemblea, el Club oferirà a tots els socis i sòcies assistents un dinar de germanor. Per això et demanem que ens confirmis la recepció d'aquest correu i la teva assistència al dinar al fil obert.\nFer-se Soci 2017\nQuotes 2017 (en euros)\nSOCI PRINCIPAL 40 48,3 88,3\n20 48,3 68,3\nSOCI FAMILIAR menor de 16 anys\n17 25.3 42.3\nMemòria d'activitats Pagaia 2007\nHola a tothom, desde la secció d'activitats i formació, ens fan arribar el resum d'activitats de l'any 2007.


Conflictes i negociacions: la perspectiva de gènere · Senderi\nA la dècada dels setanta es va començar a analitzar la diferència de les estratègies comunicatives d'homes i dones (Buxó, de Miguel Moyer). Es va descobrir que hi havia més distància entre la manera de parlar de persones de sexe diferent i de la mateixa classe social que no pas entre persones de classes diferents.\nEls sexolectes van centrar l'interès dels i de les lingüistes, i els seus descobriments van assenyalar que les dones feien servir més sovint que els homes expressions dubitatives, que sumaven opinions en lloc de confrontar- les, que utilitzaven menys les expressions de desaprovació i rebuig, que matisaven més les opinions i hi afegien qualificatius, que gairebé no feien servir interjeccions ni insults i que desenvolupaven amb freqüència una estratègia particular que consistia a posar en boca de l'interlocutor les pròpies opinions mitjançant expressions com: «No et sembla que? No creus que…?» També acceptaven, més que no pas els homes, temes proposats per altres persones, i a les intervencions públiques no interrompien les exposicions dels altres i eren més disciplinades a l'hora d'esperar el torn de paraula, o de cenyir-se al temps previst de participació. En conjunt, aquests hàbits lingüístics solen agrupar-se en l'àmbit dels discursos febles, aquells utilitzats pels qui no disposen de poder per fer prevaler les pròpies opinions. Atès que a la majoria de les societats i durant la major part del temps les dones han estat en aquesta posició subordinada, no és gens estrany que hagin interioritzat i desenvolupat aquest tipus d'hàbits comunicatius.\nEstratègies semblants poden rastrejar-se en les elaboracions femenines en diferents àmbits. Si ens atenem als sistemes religiosos liderats per dones, com els estudiats per Starr Sered, veiem que es caracteritzen per un dogmatisme escàs, per la flexibilitat teòrica, per la poca jerarquització interna i per la facilitat d'acceptar idees noves. Estem, doncs, davant de dos tipus de models de conducta, que alguns autors i autores qualifiquen d'«ètica femenina», contraposada a una «ètica masculina». Koehn assenyala que mentre la darrera es caracteritza per la seva inclinació als codis impersonals i a les normes abstractes, la primera s'identifica pel seu caràcter dialogant i per tenir presents els desigs i les necessitats concretes de les persones. L'«ètica de la cura, la confiança i l'empatia» desenvolupada per les dones, obre possibilitats per a noves vies de negociar els conflictes i permet evitar posicions irreductibles. Si traslladem aquestes propostes a les polítiques de participació, ens trobem que aquests diferents punts de partida tenen concrecions pràctiques específiques. Hi ha molts investigadors i moltes investigadores que han constatat en la pràctica que la manera de fer política de les dones és diferent de la dels homes. No és solament perquè hi tinguin una participació menor, sinó també perquè quan s'enquadren en els partits polítics ho fan de manera diferent a la que practiquen els seus interlocutors homes. Boter, Martínez Pardo i Ojeda hi veuen divergències en diversos camps, que es poden resumir assenyalant que les dones, majoritàriament:\n* No consideren la política una professió.\n* Prefereixen l'elecció democràtica de candidats que no les conxorxes o comissions electorals.\n* No participen en la política de bar (de grups d'amics).\n* Són més autoexigents pel que fa a la seva obligació amb la ciutadania.\n* Veuen el seu partit com un tribunal que les jutja, mentre que els homes senten que el partit els empara.\n* No avaluen tan positivament el joc polític com els guanys obtinguts.\n* Acusen els homes de buscar lluïments personals i d'allargar innecessàriament les assemblees i reunions.\n* Consideren que fer oposició no passa per destrossar l'adversari sinó per buscar alternatives (per aquest motiu els seus companys les acusen de ser «oposicions febles»).\n* Fan els debats menys violents i sense atacs personals.\nPodem qüestionar-nos quines conseqüències tindria estendre algunes d'aquestes característiques al joc polític general. Posar l'èmfasi en els guanys assolits, abandonar les estratègies d'atacs personals i les posicions rígides són elements que poden portar a una millor solució negociada dels conflictes. Si es vol aconseguir aquest avanç, sembla útil recórrer a l'experiència social de les dones, que, a partir d'una llarga experiència en l'ocupació de posicions sense poder, han desenvolupat estratègies eficaces de mediació i han acumulat experiència sobre la solució no violenta dels conflictes.\nLes organitzacions feministes es proposen entre els seus objectius l'«empoderament» de les dones, és a dir, el desenvolupament en el camp social de les seves pròpies estratègies. Així, Allegrone proposa treballar perquè els homes polítics aprenguin a compartir la seva parcel·la de poder, fomentar la comunicació entre dones polítiques de diferents països i estendre aquestes estratègies als camps gremial, professional i sindical. Però no es tracta tan sols de l'interès de les dones per avançar en camps en què tradicionalment havien trobat barreres, es tracta de beneficiar el conjunt de la societat amb la seva experiència com a negociadores. Com assenyala la declaració de Pequín en el divuitè punt: «La pau local, nacional, regional i mundial és assolible i està inextricablement vinculada a l'avanç de les dones, les quals són una força fonamental per liderar la resolució de conflictes i la promoció d'una pau durable a tots nivells».\nData de publicació: novembre de 1999\nmediació, igualtat i gènere, educació per la pau, ciutadania, democràcia, participació


Actualitzat Mapes de vins del món - Estil De Vida\nActualitzat Mapes de vins del món\nUn nou conjunt de mapes de vins de 12 'x 16' llançats el 20 d'abril de 2016 mostren les regions vitivinícoles del món amb molt de detall.\nTant se val si esteu treballant en el negoci del vi o si us agrada el vi com a afició i passió, els mapes de vins són una manera essencial d’entendre el vi a un nivell més profund. Aquest darrer conjunt de cartografia temàtica de vins combina un disseny senzill amb funcions clau del mapa (com ara l’ombrejat d’elevacions) per construir una visió detallada de 20 de les regions vitivinícoles més importants del món.\nDISSENYAT PER A L’ÚS: Els mapes de vins de 12 'x 16' s'imprimeixen en paper resistent a vessaments i esquinços.\nEl projecte ha suposat un esforç d’uns 2 anys de treball, des de la recopilació de dades de les diverses regions productores de vi fins a la creació d’un conjunt de regles de disseny que es podrien traduir a qualsevol regió vitivinícola del món. L’actual versió de 20 mapes és només el començament, actualitzarem i afegirem contínuament a la col·lecció amb l’objectiu final de fer un dipòsit visual de les regions vitivinícoles del món.\nLa versió actualitzada ofereix 20 mapes de 12 països:\nRegions vitivinícoles del Vell Món\nMapa del vi de França\nLa història del vi a França es remunta a l’època romana. El vi francès s’ha desenvolupat lentament i metòdicament al llarg d’un mil·lenni, cosa que ha provocat els vins més famosos del món. Tant si sou un amant de totes les coses de França, com si només voleu entendre el panorama general del vi francès, aquesta visió general proporciona context i inspiració.\nVeure mapa de vins\nFrança: Mapa del vi de Bordeus\nBordeus és el criteri de la famosa barreja homònima, una barreja principalment de cabernet sauvignon, merlot i cabernet franc. La regió s’ha dedicat a la millora contínua durant segles i els vins continuen millorant. Coneix les moltes subregions de Bordeus i confia en la selecció de vins de Bordeus.\ncarbohidrats de vi negre i calories\nFrança: Mapa del vi de Borgonya\nAquesta regió de clima fresc de Borgonya (també coneguda com Borgonya) ha defensat els vins específics del lloc de Pinot Noir i Chardonnay des de l'edat mitjana. Les famoses regions de Côte d’Or tenen vinyes emmurallades (anomenades Clos) on es conreen els vins més cars del món. En aprofundir en la comprensió d’aquesta regió, començareu a veure més enllà dels noms i a conèixer millor el lloc.\nFrança: Mapa del vi de la vall del Loira\nEl riu Loira, de 634 milles de longitud, abasta des de les muntanyes centrals de França fins a la costa de Nantes. Al llarg del riu (i els seus afluents) descobrireu els enigmàtics vins de la vall del Loira famosos per la seva alta intensitat aromàtica i la seva refrescant acidesa. La regió és força diversa no només pel clima d’est a oest, sinó també per la forma en què els vins són exclusius de cada regió. Des de Sancerre (Sauvingon Blanc) fins a Chinon (Cabernet Franc) fins a Muscadet (Meló) hi ha un món de vi per explorar al Loira.\nFrança: Mapa del vi de la vall del Roine\nMentre sureu pel riu Roine, trobareu alguns dels exemples més al·lucinants de Syrah i Viognier, a més de la coneguda barreja Châteauneuf-du-Pape (principalment garnatxa, Syrah i Mourvèdre). Però espereu, n’hi ha més! Apreneu cadascun dels grans pobles del sud del Roine i exploreu les denominacions properes (incloses les d’un raïm de vi més antic) –Clairette ) i, a continuació, tasteu els sorprenents i rars vins de postres de Muscat Blanc. Rhône està a punt per donar-vos la benvinguda als vins de França.\nMapa del vi d'Itàlia\nUna visió general de les 20 regions vitivinícoles d’Itàlia, inclosos els vins i varietats de raïm més populars. Hi ha més de 350 raïms de vi autòctons trobats a Itàlia, cosa que afegeix la complexitat i el misteri d’aquest vast país vitivinícola. Afortunadament, podeu aprendre molt sobre aquesta regió a través de la perspectiva d’un mapa.\nMapa del vi d’Espanya\nEspanya és el tercer productor de vi del món i el país vitivinícola més gran en termes de terres dedicades a les vinyes. En aquest mapa general es van identificar els millors vins produïts a cadascuna de les 15 regions vitivinícoles d’Espanya.\nvi per maridar amb pollastre parmesà\nMapa del vi de Portugal\nPortugal és una regió d’interès emergent basada en la seva variada i variada selecció de vins indígenes Touriga Nacional , Arinto, Baga i Alfrocheiro. Degustar els vins de Portugal en context amb la seva ubicació us ajudarà a comprendre com el clima i els estils dels vins portuguesos es veuen molt afectats pel sentit del lloc.\nMapa del vi d'Alemanya\nLes expressions més famoses i pures de Riesling es troben a les escarpades vinyes d’Alemanya. Cadascuna de les tretze regions (aka Zones de cultiu ) s’especialitzen en un estil diferent de Riesling i molts, inclosos els Ahr i Baden, s’han dedicat a fer Spätburgunder (també conegut com Pinot Noir) que rivalitzarà amb el seu veí: França. Apreneu els vins, els noms i els llocs d’Alemanya.\nMapa del vi d'Àustria\nEls experts saben que Grüner Veltliner ha demostrat ser tan complex i variat com els grans vins Chardonnay del món. Cadascuna de les regions d’Àustria té una expressió diferent de la varietat i altres vins únics de clima fresc per explorar. Agafeu confiança en aquest petit però fascinant país a la capital del qual es dedica la zona més àmplia vinyes urbanes en el món.\nNoves Regions del Vi del Món\nMapa del vi de Califòrnia\nPrendre totes les regions alhora ajudarà a entendre ràpidament la perspectiva general del vi a Califòrnia. Vegeu on seuen Napa i Sonoma pel que fa a tots els vins de Califòrnia i descobriu regions menys conegudes que mereixen la vostra atenció.\nCalifòrnia: Mapa del vi de la costa nord\n( Inclou Napa Valley i Sonoma! ) Mireu més enllà de les fronteres de diverses de les regions vitivinícoles més importants de Califòrnia: Napa i Sonoma, per establir connexions contextuals profundes entre l’elevació i la ubicació que, en última instància, us ajudaran a beure millor vi.\nCalifòrnia: Mapa del vi de la Costa Central\nTot baixant de la costa, des de San Francisco fins a Santa Bàrbara, trobareu algunes de les regions vitivinícoles més prodigioses i desconegudes de Califòrnia. Aquest mapa s’ha actualitzat amb les dades més recents, incloses les noves sub-AVA de Paso Robles, per oferir-vos una visió completa i detallada de la regió.\nMapa del vi d'Oregon\nLa vall de Willamette produeix la gran majoria dels vins d’Oregon amb especial atenció al Pinot Noir, Pinot Gris i Chardonnay. Tot i això, amb les noves regions que creixen de manera constant a les cantonades sud i est, segur que veurem una diversitat cada cop més interessant de vins d’Oregon en els propers anys.\nMapa del vi de Washington\nWashington s'ha convertit ràpidament en la regió actual i, tot i això, compta amb una alta proporció de vins super premium que capturen l'atenció tant dels escriptors com dels crítics. Cada AVA a la vall de Columbia ofereix una expressió única d’algunes de les varietats més cobejades de Washington: Cabernet Sauvignon, Syrah, Merlot i Riesling.\nMapa de vins d’Argentina\nLes regions vitivinícoles més importants de l’Argentina s’assenten a les altes planes i contraforts de la serralada dels Andes. Més enllà dels excepcionals vins de Malbec de Mendoza, hi ha troballes fascinants al nord amb Torrontés a Salta i a l’extrem sud, on les temperatures més fresques de la Patagònia són ideals per fer pinot negre.\nMapa del vi de Xile\nEls conquistadors espanyols van introduir primer el vi a Xile a mitjans de la dècada de 1500 i el país va créixer ràpidament per satisfer la demanda internacional de vins. La producció de vi del país es va desordenar fins després de la independència xilena. Des de llavors, Xile ha començat a tornar-se a arrelar fent alguns descobriments especials, com ara trobar un raïm gairebé desaparegut (Carménère) i adonar-se del potencial de les elegants mescles de Bordeus vermelles impulsades pel terrer. Xile té una àmplia diversitat climàtica de nord a sud, però també d’est a oest, on les zones costaneres són ideals per a vins com el Chardonnay i el Pinot Noir i les zones dels Andes interiors són millors per als vins negres com Syrah.\nMapa del vi d’Austràlia\nCadascuna de les 6 principals regions té un enfocament únic sobre el vi en funció del seu clima individual. Al sud d’Austràlia trobareu combinacions de Shiraz i Cabernet amb cos. A l’oest d’Austràlia, les elegants i refinades mescles de Bordeus i el Chardonnay magre i sense bany són el pilar fonamental. A Victoria, les varietats de clima més fresc funcionen molt bé, inclòs el Pinot Noir i el Chardonnay. Apreneu d’on provenen els vostres vins australians preferits i exploreu noves regions.\nMapa del vi de Nova Zelanda\nSi us agrada el Marlborough Sauvignon Blanc, hi ha més coses a descobrir al vi de Nova Zelanda. Les deu principals regions del país s’especialitzen en varietats de clima fresc, amb un enfocament en la producció sostenible i ecològica, des del pinot negre i el pinot gris fins al chardonnay i el riesling.\nMapa del vi de Sud-àfrica\nDes del cap Agulhas fins a Orange Central, Sud-àfrica és la propera gran regió de vins de clima càlid amb mineralitat polsegosa. Els accidentats turons de granit del Cap Occidental tenen més de 65 milions d’anys d’antiguitat i les vinyes lluiten per cavar aquests sòls per produir vins densos i derivats de minerals. El cabernet sauvignon pot ser un punt destacat a Sud-àfrica, però també descobrireu l’amor per Chenin Blanc, Syrah i Garnatxa.\nElaboració de Wine Folly’s Wine Maps\nDesprés de crear el nostre darrer conjunt de mapes amb eines menys precises, ens vam adonar que era hora de començar a introduir dades de mapes en un sistema més dinàmic. Els mapes es creen amb sistemes d'informació geogràfica (SIG) que es poden utilitzar per emmagatzemar, gestionar i presentar tot tipus de dades espacials o geogràfiques. Atès que el SIG és un estàndard digital en el qual tots els mapes (des de Google fins a la NASA), els mapes tenen la capacitat de superposar altra informació geoespacial que sigui útil per als entusiastes del vi.\nEls mapes temàtics són molt potents quan es construeixen amb informació contextual rellevant. Quan vam crear el nostre primer conjunt de mapes, vam aprendre la importància de llistar els millors vins de cada regió. Aquesta capa afegida de detalls obre una manera de trobar vi nou que no tenen altres mapes de vins. Esperem actualitzar contínuament aquesta informació a llarg termini amb dades a mesura que evolucioni el món del vi.\nNaturalment, com que l'elevació és un dels indicadors més importants de qualitat del vi, el primer tipus de dades que volíem afegir als mapes era una forma senzilla de visualitzar una topografia de regions. Per fer-ho, vam conèixer els models digitals d’elevació de la Terra a llarg termini de la NASA. Sorprenentment, si teniu les eines, la NASA (com a recurs governamental) proporciona gratuïtament models d’elevació excepcionals de la superfície terrestre. Gràcies NASA\nDarrera paraula: els vostres comentaris\nTeniu algun comentari de qualitat per a nosaltres? Igual que tot el nostre contingut de Wine Folly, agraïm els vostres comentaris i idees de millora. Actualment tenim una llarga llista de mapes nous per crear i ens encantaria escoltar els vostres pensaments. Gràcies i gaudiu-ne!\ntast de vins i maridatge\ncom conservar el vi sense suro\npinot noir preu per ampolla\nquantes unces en una ampolla


CiU, PNB i BNG acorden promoure una «relectura» de la Constitució\nHan establert un calendari de treball per repetir les trobades polítiques\nEls tres partits nacionalistes que constitueixen el fòrum Galeusca "BNG, PNB i CiU" crearan a la trobada de Santiago un grup de treball permanent per realitzar una «relectura» de la Constitució i han establert un calendari de feina per repetir la sèrie de reunions al nivell més alt polític cada dos anys. Segons fonts nacionalistes, l'objectiu d'aquesta nova estratègia és concentrar els treballs en un nou fòrum "en el qual hi seran els coordinadors i els màxims òrgans unipersonals de cada partit" amb major operativitat per poder arribar a termini la «relectura» de la Carta Magna. En aquest sentit, explicaren els partits nacionalistes, no pretén «modificar la Constitució perquè sí», sinó crear la «nova cultura política» que permeti canviar l'actual estructura de l'Estat per convertir-se en un estat plurinacional. Així, indicaren que els canvis es produiran d'acord amb els objectius. El nou grup de treball nacionalista de Galeusca analitzarà el desenvolupament ampli de la Carta Magna i estudiarà els canvis que són necessaris al Senat.


Les armes de destrucció massiva del BCE - Osona Informa!\nInici » Seccions » Opinió » Les armes de destrucció massiva del BCE\n1 febrer 2015 a 12:00\nOctubre de 1950. El canceller d’Alemanya, Konrad Adenauer, vol dissuadir al Bundesbank d’elevar el tipus d’interès un 1%. L’atur era elevat i creia que un enduriment de les condicions monetàries castigaria encara més l’ocupació. Convoca la cúpula del Banc Central alemany a Bonn, la capitalpolítica, i no a Frankfurt, per jugar en terreny propi i afegir més pressió a la seva demanda. Quan Adenauer abandona la reunió, els dirigents del Banc Central decideixen incrementar el tipus d’interès no l’1%, com estava previst, sinó el 2%. D’aquesta manera tan contundent reafirmaven la total independència del banc emissor respecte de les pressions i interferències del poder polític. I és que Alemanya és un país que recorda i ha entès les lliçons de la seva història, especialmente quan les conseqüències de la hiperinflació de la República de Weimar el 1923 varen esdevenir tràgiques.\nNo és aquest el cas del Banc Central Europeu (BCE), allunyat de les directrius alemanyes (només cal recordar com Axel Weber, antic president del Bundesbank, va ser vetat per dirigir el BCE),clarament subordinat als poders polítics i cridat a finançar els excessos de despesa i deute dels països més indisciplinats de l’eurozona, com Grècia i Espanya. Si l’estiu del 2012, davant el descontrol de les primes de risc i l’eventual trencament de l’euro, Draghi va anunciar que el BCE estava disposat a fer qualsevol cosa per preservar la moneda única, aquest dijous ha arribat a les mesures més extremes que pot adoptar. És l’anomenat quantitative easing (QE) o compra de deute sobirà per part del BCE. El temps de marcar-se un farol ja ha passat i ara toca utilitzar el bazooka. Pel camí queden la reducció del tipus d’interès al 0,05%, el cobrament d’un tipus negatiu per als dipòsits dels bancs al BCE i el programa de préstecs de liquiditat a la banca. En paraules del francès Benoît Coeuré, membre del consell de govern del BCE, les compres de deute públic haurien de ser literalment “il·limitades”. Finalment, el BCE comprarà mensualment 60.000 milions d’euros de deute fins el setembre de 2016. A Espanya li correspon el 12,6% de les compres (143.600 milions). Donat que bona part del deute públic està en mans de les entitats financeres, la compra del BCE augmentarà les reserves bancàries i els bancs comercials podran concedir més préstecs, en un últim intent per reactivar l’activitat econòmica i lluitar contra la deflació de preus, que és una excel·lent notícia pels consumidors però negativa per a l’Estat i el poder financer. De fet, l’anunci del QE ja ha devaluat l’euro en relació amb el dòlar, provocant també la desvinculacióde l’euro i del franc suís. Quines són les possibilitats d’èxit d’aquest programa d’expansió quantitativa? Nul·les. Les mesures adoptades pel BCE, des del juny del 2012 fins ara, consistents en fixar l’interès en mínims històrics i proporcionar liquiditat als bancs comercials, varen servir per a què els bancs utilitzessin el diner del BCE a cost nul per comprar deute públic nacional a un interès superior. Un negoci rendible i segur. Ara, el BCE, amb l’ús de la seva arma de destrucció massiva, persegueix un doble objectiu. El primer és incrementar el preu dels títols de deute públic i reduir el seu rendiment, intentant que l’inversor destini els seus diners a actius més rendibles i arriscats com les accions de Borsa. L’impacte alcista a mitjà termini sobre les borses és incert. En aquests moments, l’interès a curt termini del deute públic alemany és negatiu, el que significa que l’inversor paga per deixar els seus estalvis al govern alemany. Com es pot entendre això? Doncs només en un context de manca d’alternatives millors. El mercat preveu problemes en el deute públic de països insolvents i els inversors es refugien en països solvents com Alemanya, malgrat que això signifiqui haver de pagar una “comissió” pel premium de seguretat rebut. El segon objectiu és reduir encara més l’interès dels préstecs per incentivar l’endeutament de famílies i empreses. És possible que passi? Difícilment. No existeix ni prou demanda solvent ni voluntat d’endeutament, perquè el problema que tenim és justament d’excés de deute. A més, cal tenir en compte una diferència fonamental entre Europa i els EUA. Mentre que als EUA predominen els mecanismes borsaris per finançar les empreses, a Europa predomina el crèdit bancari. El QE opera directament en els mercats i només tindrà un efecte indirecte en el crèdit bancari i, per això, no serà efectiva a Europa. Per tant, l’últim recurs que li quedava a Mario Draghi per reactivar l’eurozona serà un fracàs. A més, no servirà ni per comprar temps. Quin govern introduirà les tan necessàries reformes estructurals, sabent que el BCE li garanteix barra lliure? Com més actua el BCE, menys fan els polítics. Finalment, si el guanyador de les eleccions d’avui diumenge a Grècia és Syriza, el fantasma de la ruptura de l’euro pot tornar a planejar sobre el futur d’Europa.\nDoctor en Economia i professor dels estudis d’Empresa.\nFundació Universitària del Bages – UManresa\n#armes #BCE #destrucció #Jordi Franch Parella #opinió\nEl proper crac\nPost a Reply to Josep Garcia cancel\nLast reply was 19 octubre 2015\nView 19 octubre 2015\nMolt bo. Clar, estructurat i ben explicat.


CCOO denuncia acomiadaments al servei juvenil de l’Ajuntament d’Esplugues\n“El consistori ha aprofitat el tancament físic dels centres per estalviar-se el cost del pressupost fins que no es superi aquest període de pandèmia”, manifesta el sindicat\nLa secció sindical de CCOO de la Fundació Pere Tarrés ha mostrat, en un comunicat, el seu suport a les persones treballadores del servei de dinamització, emancipació i participació juvenil de l’Ajuntament d’Esplugues del Llobregat acomiadades “d’un dia per un altre per l’entitat i sota l’empara del consistori municipal”. El sindicat defensa que les condicions laborals no les poden determinar unilateralment el client (ens públic) ni el licitador (empresa que gestiona un servei subrogat) a través de contractes mercantils, sinó que sorgeixen des del lloc de treball i d’acord amb el dret laboral.\n“L’ajuntament d’Esplugues ha aprofitat la finalització del contracte amb la Fundació Pere Tarrés, i tot i poder ampliar un any més la pròrroga de la licitació i prèvia advertència de responsables sindicals, ha decidit carregar-se aquest servei d'interès públic pel jovent del municipi sense cap justificació ni argumentació.”, explica el comunicat. Per altra banda, “la Fundació ha decidit tirar pel dret i aprofitant la negligent acció de l’ens local, ha acomiadat adduint causes objectives a aquestes persones treballadores d’un dia per un altre.”\n“Què hi ha darrere d’aquests acomiadaments? Que no ens enganyin amb jugades legals, darrere d’aquest acomiadament està el pur interès. L’ajuntament ha aprofitat el tancament físic dels centres per estalviar-se el cost del pressupost fins que no es superi aquest període de pandèmia. I per part de l’entitat desvincular-se del manteniment de llocs de treball, encara que fos en suspensió per tal d’estalviar-se costos, i poder licitar de nou més endavant contractant de nou les persones treballadores però amb condicions més precàries. Ajuntaments i empreses col·laboren en la precarització de les condicions laborals de la gent jove, emparant-se en la llei de contractació pública i la situació actual per la COVID-19, amb una degradació de la gestió dels equipaments públics que patim tots.”, manifesta el sindicat.\nCCOO recorda que no és el primer ajuntament que ho fa. El sindicat vol denunciar que fa poques setmanes va signar un acord de ciutat on es situava la idea del treball i de crear ocupació de qualitat i amb drets. Des de CCOO “continuarem denunciant aquestes pràctiques i treballem per organitzar-nos per fer front a aquestes pràctiques precaritzadores.”


Avís legal - Lokímica\nInicio · Avís legal\nDomicili Social: Pol. Ind. Pla de la Vallonga, C/ 8 – Nums: 1 y 3 – Ap. de Correos 5.008 – 03006 ALICANTE\nTeléfon: 902 107 950\nTota persona que accedisca a aquest lloc web assumeix el paper d’usuari, comprometent-se a l’observància i compliment rigorós de les disposicions ací exposades, així com a qualsevol altra disposició legal que fora d’aplicació.\nEl prestador es reserva el dret a modificar qualsevol mena d’informació que poguera aparéixer en el lloc web, sense que existisca obligació de preavisar o posar en coneixement dels usuaris aquestes obligacions, entenent-se com suficient amb la publicació al lloc web del prestador.\nEl prestador s’eximeix de qualsevol classe de responsabilitat derivada de la informació publicada al seu lloc web, sempre que aquesta informació haja sigut manipulada o introduïda per un tercer alié al mateix.\nEl lloc web del prestador pot usar galetes (xicotets arxius d’informació que el servidor envia a l’ordinador de qui accedeix a la pàgina) per a dur a terme determinades funcions que són considerades imprescindibles pel correcte funcionament i visualització del lloc. Les galetes usades al lloc web tenen, en tot cas, caràcter temporal amb l’única finalitat de fer més eficaç la seua transmissió ulterior i desapareixen en acabar la sessió de l’usuari. En cap cas s’usaran les galetes per a recollir informació de caràcter personal.\nDes del lloc web del client és possible que es redirigisca a continguts de tercers llocs web. Donat que el prestador no pot controlar sempre els continguts introduïts pels tercers als seus llocs web, aquest no assumeix cap classe de responsabilitat respecte d’aquests continguts. En tot cas, el prestador manifesta que procedirà a la retirada immediata de qualsevol contingut que poguera contravenir la legislació nacional o internacional, la moral o l’ordre públic, procedint a la retirada immediata de la redirecció a aquest lloc web, posant en coneixement de les autoritats competents el contingut en qüestió.\nEl prestador no es fa responsable de la informació i continguts emmagatzemats, a títol enunciatiu, però no limitatiu, en fòrums, xats, generadors de blocs, comentaris, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeta a tercers publicar continguts de forma independent a la pàgina web del prestador. Això no obstant, i en compliment del disposat en l’art. 11 i 16 de la LSSI-CE, el prestador es posa a disposició de tots els usuaris, autoritats i forces de seguretat, i col·laborant de forma activa en la retirada o en el seu cas del bloqueig de tots aquells continguts que pogueren afectar o contravenir la legislació nacional, o internacional, drets de tercers o la moral i l’ordre públic. En cas que l’usuari considere que existeix en el lloc web algun contingut que poguera ser susceptible d’aquesta classificació, es prega que ho notifique de forma immediata a l’administrador del lloc web.\nAquest lloc web ha sigut revisat i provat perquè funcione correctament. En principi, pot garantir-se el correcte funcionament els 365 dies de l’any, 24 hores al dia. Això no obstant, el prestador no descarta la possibilitat que existisquen certs errors de programació, o que esdevinguen causes de força major, catàstrofes naturals, vagues, o circumstàncies semblants que facen impossible l’accés a la pàgina web.\nEl prestador es troba profundament compromés amb el compliment de la normativa espanyola de protecció de dades de caràcter personal, i garanteix el compliment íntegre de les obligacions disposades, així com la implementació de les mesures de seguretat disposades en l’art. 9 de la Llei 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD) i en el Reglament de Desenvolupament de la LOPD.\nEl prestador posa a disposició dels usuaris la Política de Privacitat de l’entitat informant als usuaris respecte dels següents aspectes:\nEl lloc web, incloent-hi a títol enunciatiu però no limitatiu la seua programació, edició, compilació i altres elements necessaris pel seu funcionament, els dissenys, logotips, text i /o gràfics són propietat del prestador o en el seu cas disposa de llicència o autorització expressa per part dels autors. Tots els continguts del lloc web es troben degudament protegits per la normativa de propietat intel·lectual i industrial, així com inscrits en els registres públics corresponents.\nEls dissenys, logotips, text i/o gràfics aliens al prestador i que pogueren aparéixer al lloc web, pertanyen als seus respectius propietaris, essent ells mateixos responsables de qualsevol possible controvèrsia que poguera suscitar-se respecte dels mateixos. En tot cas, el prestador compta amb l’autorització expressa i prèvia per part d’aquests.\nPer a la resolució de totes les controvèrsies o qüestions relacionades amb el present lloc web o de les activitats en ell desenvolupades, serà d’aplicació la legislació espanyola, a la qual se sotmeten expressament les parts, essent competents per a la resolució de tots els conflictes derivats o relacionats amb el seu ús els Jutjats i Tribunals d’Alacant.


Notícies - El Teatre-Auditori es caragola de riure amb 'No et vesteixis per sopar'\nEl Teatre-Auditori es caragola de riure amb 'No et vesteixis per sopar'\nLa comèdia d'embolics de Roger Peña arriba avui al Teatre-Auditori (16/feb/13)\nEls embolics sentimentals de 'No et vesteixis per sopar', al Teatre-Auditori ( 3/set/12)\nJordí Díaz, Mònica Glaenzel i Mingo Ràfols són alguns dels actors que protagonitzen aquest muntatge\nel 17/feb/13 Marina Romero Cultura PDF\nEl públic del Teatre-Auditori ha pogut explotar de riure aquest dissabte en una doble funció de 'No et vesteixis per sopar', una comèdia d'embolics signada per Marc Comaletti i dirigida per Roger Peña. El muntatge, protagonitzat per Mingo Ràfols, Àngels Bassas, Jordi Díaz, Mònica Glaenzel, Marta Valverde i Òscar Kapoya posa en escena una història d'embolics de faldilles en què una suposada vetllada romàntica s'acaba convertint en una nit plena de malentesos.\nTot comença quan el Bernat, un home de mitjana edat i classe benestant, convida la seva amant a passar el cap de setmana amb ell. Per tenir una coartada davant la seva dona decideix convidar també al seu amic i una cuinera perquè no falti de res, però no tot sortirà com ell espera. 'No et vesteixis per sopar' és una comèdia que es construeix a partir dels enganys d'uns personatges amb els altres, amb el públic com a còmplice, que triomfa a Broadway i que fa 20 anys ja va aterrar a Barcelona.\nLa comèdia ha fet caragolar de riure els espectadors santcugatencs en un muntatge que requereix una concentració màxima per part dels actors durant tota la funció. L'actor Mingo Ràfols ha explicat quina és la doble moral que amaga aquesta obra.\nAquesta obra demostra que tothom sap el que és la temptació, però si hi caus ho has de fer molt bé.\nLa comèdia ha demostrat tenir els ingredients indicats per aconseguir el seu propòsit, fer riure la gent i aconseguir que sigui una mica més feliç en sortir del teatre.\nMolt divertida, hem rigut molt./ Ens ha encantat, boníssima. / He somrigut, em quedo amb la gran feina dels actors.\nDesprés d'estar quasi dos mesos al Teatre Condal de Barcelona, el muntatge seguirà ara la seva gira per diferents escenaris catalans fins al maig.


Sala Maria Font 2 - Fins el 12 de gener de 2014\nDivendres 15 de novembre, el Museu inaugurarà a les set de la tarda l’exposició d’escultures Esculpint Espriu que reuneix obres dels alumnes de l’Espai Fenosià de Creació Artística, l’Escola d’Art Apel·les Fenosa del Vendrell i l’Escola d’Art de Sant Julià de Lòria del Principiat d’Andorra. Inauguraran l’acte el comissari de l’exposició, Philippe Lavaill, i l’escriptor Jordi Cerdà, autor del llibre Espriu i Fenosa. L’exposició es podrà visitar fins el dia 12 de gener de 2014.\nEmmarcada dins l’Any Espriu, l’exposició neix del diàleg entre el llibre Formes i Paraules, la personal aproximació d’Espriu a l’obra de l’escultor Apel·les Fenosa, i la interpretació que en fan un nodrit grup d’alumnes provinents de diverses escoles d’escultura. Juntament a l’exposició de les obres es podran veure els escrits originals de l’obra d’Espriu, provinents de la Fundació Apel·les Fenosa del Vendrell.\nL’escultor Philippe Lavaill, comissari de l’exposició, fou durant deu anys assistent i deixeble del mestre Fenosa. La seva obra, que ja es va poder admirar al Museu l’any 2008, es podrà tornar a veure a principis de l’any vinent a l’Espluga en una retrospectiva de la seva trajectòria.


Tura Soler guanya el VII Premi Josep M. Planes per la investigació del misteri de Susqueda | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Tura Soler guanya el VII Premi Josep M. Planes per la investigació del misteri de Susqueda\nTura Soler guanya el VII Premi Josep M. Planes per la investigació del misteri de Susqueda\nEl jurat atorga el premi per unanimitat a la periodista Tura Soler, d'El Punt Avui, pel treball sobre el doble crim de Susqueda i concedeix una menció especial a Albert Martín pels articles sobre "La guerra econòmica arran de l'1-O", publicats al diari ARA.\nLa periodista de El Punt Avui Tura Soler recollirà divendres, a Manresa, el VII Premi Josep Maria Planes pel treball d’investigació periodística sobre “El misteri de Susqueda”, un conjunt d’articles publicats durant el 2018 sobre el doble crim que encara continua sense resoldre. El jurat ha destacat el treball intens de la periodista per posar llum sobre un cas molt opac i fa notar que recull l’esperit periodístic d’en Planes. En aquesta edició, també es fa una menció especial al periodista Albert Martín, pels treballs publicats al diari Ara l’octubre del 2018 sobre la “Guerra econòmica arran de l-O”, fruit d'una investigació coral amb Alex Font, Natàlia Vila i Albert Cadanet. El jurat destaca el valor de la investigació periodístic per denunciar les mesures econòmiques que van emprendre el govern espanyol, entitats bancàries i empreses del país després del referèndum.\nEl premi Josep Maria Planes és convocat, per primera vegada enguany, per l’Ajuntament de Manresa i la Demarcació Catalunya Central del Col·legi de Periodistes de Catalunya amb l’objectiu de reivindicar el periodisme d’investigació i la figura del periodista manresà Josep Maria Planes (1907-1936). El jurat ha estat format per l’escriptor i periodista Vicenç Villatoro; per la periodista i corresponsal del setmanari El siglo a Catalunya, Teresa Carreras; pel vicedegà de la Facultat d’Empresa i Comunicació de la UVIC-UCC, Xavier Ginesta; pel periodista Jordi Finestres; pels guanyadors de l'edició del 2017, els periodistes Xavi Tedó i Laia Vicens; i per la regidora de Cultura de l'Ajuntament de Manresa, Anna Crespo. El president de la Demarcació de la Catalunya central del Col·legi de Periodistes de Catalunya. Enric Badia, n’ha estat el secretari.\n31 de gener, lliurament del premi\nDanae Boronat participa a l’Experiència de Periodista


La Coordinadora de Ball de Bastons de Catalunya – Coordinadora de Ball de Bastons de Catalunya\nLa Coordinadora de Ball de Bastons de Catalunya\nEl dia 6 de juny del 1976 va tenir lloc a Santa Maria d’Oló (Bages) la Primera Trobada Nacional de Bastoners de Catalunya.\nLa Coordinadora de Ball de Bastons de Catalunya és l’entitat que agrupa la majoria d’associacions i entitats (anomenades col·loquialment colles) que promouen i difonen el Ball de Bastons. Nascuda en assemblea el 29 de Setembre de 1985 a Vallgorguina, fou el resultat a la necessitat organitzativa a nivell nacional per part de les Colles de Ball de Bastons per tal de gestionar la Trobada Nacional de Bastoners de Catalunya.\nDurant aquests trenta-tres anys, l’entitat ha vetllat pel bon funcionament de les Trobades Nacionals però més que limitar-se a organitzar aquest únic esdeveniment, ha estat treballant per donar resposta a les diferents inquietuds de la societat i de les entitats que la conformen. Durant aquests trenta-tres anys ha procurat donar a conèixer el Ball de Bastons a tots els públics i en tota la seva trajectòria, ha impulsat, organitzat, col·laborat i patrocinat diversos projectes sobre Ball de Bastons a escala nacional i altres àmbits geogràfics. Des dels seus inicis de fet, es va veure necessari que aquest nou ens havia de servir per ser l’interlocutor vàlid i únic entre el Ball de Bastons de Catalunya (com a conjunt) i les institucions o altres entitats tant de Catalunya com de l’exterior, i així ha estat treballant per defensar tots els col·lectius de Ball de Bastons del territori català.\nActualment, la Coordinadora de Ball de Bastons de Catalunya està conformada per gairebé noranta entitats o colles de Ball de Bastons, repartides per la diferent geografia de Catalunya i és un mitjà actiu per a assessorar i ajudar a recuperar colles desaparegudes i crear-ne de noves en indrets on no hi havia hagut anteriorment presència d’aquesta dansa. A més, s’ha fet un lloc al món i s’està consolidant com a pont entre les diferents regions del món on encara existeix dansa amb bastons fent d’aquesta una entitat imprescindible per poder connectar els diferents col·lectius que promouen una dansa considerada per molts com la dansa més antiga i internacional del món.\nLa seu de la Coordinadora es troba al Centre Municipal de Cultura Popular de Sant Andreu, a Barcelona (http://www.cmcpsa.cat), al Carrer Arquímedes, 30 C.P. 08030, Barcelona.\nEls òrgans de govern de la Coordinadora són la Junta Directiva, les divisions territorials i l’Assemblea de socis (Caps de Colla).\nLa Junta Directiva està formada per Presidència, Secretaria, Tresoreria i Vocalies. Aquestes darreres poden ser designades per la Junta Directiva, a proposta de Presidència, sent ratificades posteriorment per l’Assemblea General. La Junta General està formada per la totalitat de la Junta Directiva conjuntament amb el Comitè Territorial el qual el conformen el conjunt de Delegacions Territorials que conformen el territori català.\nPer contactar-hi es pot fer a través del correu coordinadora@balldebastons.cat\nLa Junta General està formada per les següents persones i càrrecs:\nPresidència: ADRIÁN ORTIZ MERA (Bastoners de Terrassa)\nSecretaria: JOANA DOMÈNECH I BALLESTER (El Bastó de Sarrià)\nTresoreria: LAURA GOTARRA SÁNCHEZ (Agrupació de Bastoners de Castellbell i el Vilar)\nVocalia d’Afers Internacionals: ANTONI FONTOVA i EXPÓSITO (Colla de Bastoners d’Esplugues de Llobregat)\nDelegació Territorial de les Comarques Centrals: JOSEP VILÀ SUCARRATS (Antics Estelladors de Prats de Lluçanès)\nDelegació Territorial de les Comarques Gironines: LLUÏSA ROS (Esbart Dansaire El Cabirol)\nDelegació Territorial de les Comarques Meridionals: JOAN MACIAS BONET (Ball de Bastons de Salou)\nDelegació Territorial del Penedès: CARME ROVIROSA REVERTE (Bastoners de La Granada)\nDelegació Territorial de la Regió de Barcelona: LAIA CALDERÓN FONT (El Bastó de Sarrià), NÚRIA ESPEJO DELGADO (Bastoners del Casc Antic) i ANTONI FONTOVA EXPÓSITO [en funcions] (Colla de Bastoners d’Esplugues de Llobregat)\nDelegació Territorial de les Terres de Ponent: XAVIER SALVIÀ (Colla Bastonera del Casal Pere III de Balaguer)\nDelegació Territorial: MARINA APARICIO PRAT (Bastoners de Terrassa)\n• Assegurança de Responsabilitat Civil per les colles federades.\n• Assessorament tècnic, artístic, musical i històric.\n• Actuacions remunerades per a les colles federades.\n• Espai web propi dins del Portal Bastoner de la Federació.\n• Organització de la Trobada Nacional de Bastoners de Catalunya, la Bastonada Infantil de Catalunya i l’APLEC Jove Bastoner de Catalunya.\n• Edició de marxandatge bastoner (calendaris, gots, samarretes…)\n• Convenis amb proveïdors per a les colles federades.\n• Representació del Ball de Bastons davant d’institucions i altres entitats o federacions.\n• Difusió del Ball de Bastons a mitjans de comunicació i a la societat en general.\n• Organització de concursos amb temàtica bastonera.\n• Arxiu i fonts d’informació sobre el Ball de Bastons.\n• Promoció de Treballs de Recerca i d’investigació sobre Ball de Bastons.\n• Edició de material didàctic, gràfic i documental.\n• Exposicions itinerants.\n• Participació en les Mostres, Fires i Festes de Cultura Popular i Tradicional Catalana.\n• Recuperació i creació del Ball de Bastons a diverses poblacions.


You're in: Home > Circus news > L’ACET i la XECC demanen al PROCICAT que reconsideri mantenir tancats els centres de formació de teatre i circ\nL’ACET i la XECC demanen al PROCICAT que reconsideri mantenir tancats els centres de formació de teatre i circ\nDes de l’ACET (Associació catalana d’Escoles de Teatre ) i XECC (Xarxa d’Espais de Circ de Catalunya) volem mostrar el nostre desacord i indignació davant les noves mesures anunciades aquest migdia i que obvien el nostre sector: la formació artística en art dramàtic i arts del circ, que representen més d’un centenar de centres i que no estem autoritzats perquè a data d’avui la Generalitat de Catalunya no té redactat el decret que possibiliti sol·licitar l’autorització des dels nostres centres.\nEls demanem que ens responguin i argumentin:\n• Quins són els criteris i paràmetres epidemiològics concrets que fan possible que els centres d’educació de dansa i música autoritzats puguin obrir i els centres de teatre i circ no autoritzats no?\n• Si el que es pretén és donar un respir als sectors més afectats, per què els nostres centres han de continuar tancats quan ho han estat des del del març 2020?\n• Les escoles de teatre i circ també fem formació i preparació per a l’accés a la formació reglada. Per què hem de continuar tancats?\n• El criteri de mantenir el grup bombolla està garantit en les escoles autoritzades? I per què no està garantit en les no autoritzades?\n• Com expliquem a les nostres famílies i alumnes que la seva escola de teatre/circ ha de continuar tancada mentre les escoles de música i dansa autoritzades poden obrir?\n• El dret a assistir a mítings preval per sobre al dret a l’educació i l’accés a la formació teatral i de circ?\n• Per què a hores d’ara i després de diverses comunicacions als dep. d’Educació i Treball, gran part dels nostres centres i treballadors/es no tenen accés als ajuts, simplement pel fet de no pertànyer a un epígraf majoritari, tot i que els que utilitzen són igualment vàlids?\n• Han tingut en compte a tot el nostre alumnat que no pot accedir des de fa mesos a una educació amb presencialitat i qualitat?\n• Han tingut en compte que estan privant a milers d’alumnes a poder assistir a formacions artístiques que suposen també cura, socialització i resiliència davant la situació que des de fa gairebé un any estem patint?\n• Què ens proposen fer a les escoles no autoritzades per tenir els mateixos drets que les autoritzades?\n• Que proposen al nostre alumnat com alternativa als seus estudis de teatre i circ, als seus espais de sociabilització i acompanyament?\n• I què proposen al professorat de les escoles de teatre i circ que fa més de deu mesos que no poden treballar ni tenen mitjans econòmics per subsistir?\nEsperem les seves respostes i arguments que ens facin comprendre que no ens trobem davant una situació de discriminació i de greuge comparatiu. Així mateix esperem que les respostes que ens facin arribar, siguin explicacions objectives i fonamentades que ens permetran acceptar l’enfonsament del nostre sector i el perjudici d’alumnat i famílies com a fets necessaris i inevitables. En cas contrari exigim que reconsiderin les seves decisions.


Club d'Atletisme Baleària Diànium: desembre 2006\nEmilio Vizcaya, 5è en la Sant Silvestre ValencianaMaxine McKinnon, primera en la Sant Silvestre CrevillentinaMolts pòdiums en la Sant Silvestre de Benissa\nMaxine McKinnon, primera en la Sant Silvestre CrevillentinaEl dia 31, en la XX Sant Silvestre Crevillentina, Maxine McKinnon va guanyar en la categoria de veteranes i va quedar 5a en la classificació absoluta femenina. Va fer els 8500 m de la prova en 30:42, a 3:37 el km.\nMolts pòdiums en la Sant Silvestre de BenissaEl dia 29, en la V cursa Sant Silvestre de Benissa, va haver molta participació i molts pòdiums per al nostre club. En veterà femení, l'entrenadora Maribel Mira 3a; en juvenil, Daniela Ivars 1a; en cadet, Crsitina Bertomeu i Cristian Escribano primers en femení i masculí; en infantil Rosa Durà 2a en xiques i Marc Pastor 1r en xics; en aleví femení, Tiffany Kelleway 1a, Alba Sánchez 2a, Jasmin Kelleway 3a, Marina Crespo 4a i Laia Far6a; en aleví masculí, Miquel Piera 1r, Enrique Carpi, 3r, Quique Vicens 4t i Raul Bertomeu 5è; en benjamí, Maria Perelló 1a, Anna Durà 5a i Adrian Carpi, 2n en xics; en prebenjamí, Alicia vicens 2a i Sofia Ibáñez 3a; en barrufets, Marina 3a i Joan Far 2n.\n23-12-06. El passat dia 23 de desembre, el C. A. Diànium va participar en la XX Milla Urbana Nacional d'Almoradí.\nEn la cursa d'èlit van participar Emilio Vizcaya i Lkhalifa Boutari. Aquesta cursa va compar amb la participació d'atletes d'alt nivell, com els germans Esteso, que van ser els guanyadors de la cursa, o els marroquins Maataoui, Hicham i El Mansouri. Emilio Vizcaya va obtindre la 5a plaça, amb 4:37, a 5 segons del primer dels Esteso, seguit de Lkhalifa Boutari 2 segons darrere d'Emilio.\nEn la cursa de veterans A, Antonio Masanet va quedar en 4a posició, amb 5:02.\nEl C. A. Diànium a la II Mitja Marató Serra d'Oltà de Calp\n17-12-06. El passat diumenge 17 de desembre va tindre lloc la II MItja marató Serra d'Oltà a Calp amb un traçat molt dur, que passava pel cim de la muntanya.\nEn aquest cas es podia fer corrent o caminant. L'eixida de la mitja marató caminant es va fer a les 8 del matí. En ella van participar Ana Terencio, Maria àngels Ochoa i María José Bertomeu\nA les 10 del matí es va fer l'eixida de la mitja marató corrent. En ella van participar José María Jorro i Jordi Jorro\nEn acabar, tots els participants van poder gaudir d'una paella gegant amb què l'organització els va obsequiar.\nMaxine McKinnon, primera en veteranes en el Cross de València\n17-12-06. El C.A. Diànium va participar en el X Cross de València - Memorial Antonio Ferrer que va tindre lloc el diumenge, 17 de desembre, al bosc mediterrani del riu Túria a València.\nMaxine McKinnon va donar mostres del seu bon estat de forma vencent amb una admirable facilitat la seua cursa de veteranes en què participava Aurora Pérez, del Club Vihaso Madrid, que és la posseïdora de l'actual rècord d'Espanya de veteranes 40 i 45, de 800 m, 1500m i 3000m; un admirable palmarès d'aquesta atleta madrilenya, que aquesta vegada es va haver de conformar amb la segona plaça de la prova. Maxine va fer els 4000 m de la prova en 13:05\nMiquel Piera va tornar a pujar al pòdium en la categoria infantil masculí; va quedar 3r en una cursa de molta resistència i va fer els 3000 m en 10:01\nSaïd Dai Dayva participar en la cursa absoluta masculina. Al llarg de tota la cursa va tindre problemes deguts a un principi d'anèmia que l'obligarà a prendre's un descans en l'alta competició i iniciar la seua recuperació, amb la vista posada al campionat autonòmic de cross per equips que es celebrarà a Elda el proper dia 14 de gener.\nEn infantil femení feien 2000m; Aina Fornés va ocupar la 7a plaça (7:25), seguida d'Alba Sánchez (7:48), en la 12a i Marina Crespo, la 14a (7:53)\nEn cadet masculí Marc Pastor va quedar el 18è; va fer els 5000 m en 17:26.\nJuvenil i júnior masculí feien 6000 m. En júnior, Dani Cano, va quedar en la 11a posició i va fer 19:21 En juvenil, Vicent Pedrós va arribar el 29è (20:58) i Cristian Escribano el 31è (21:09).\nJuan Martínez, 3r en la XIV Mitja Marató Paiporta-Picanya\n17-12-06. El C.A. Diànium ha participat en la 14a edició de la popular mitja marató que uneix les poblacions valencianes de Paiporta i Picanya, que ha tingut lloc aquest diumenge, 17 de desembre.\nJuan Martínez ha obtingut un resultat excel·lent, en aconseguir la tercera plaça de la categoria de veterans C. L'han acompanyat en la cursa Victor Fernandez, que ha arribat en el lloc 11è de veterans A i ha fet els 21 km de la prova en 1:21:54, a 3:53 el km, i Luis Vicens, que ha quedat en el lloc 41 en la categoria veterans B, fent 1:27:56, a 4:10 el km.\nEls tres corredors del nostre club, seguint la seua trajectòria, han tingut una participació excel·lent, amb unes posicions i uns temps que demostren el bon estat de forma en què es troben.\n10:00 Milla de Nadal\nA la pista d'atletisme del Poliesportiu de Dénia.\nInscripcions el mateix dia.\nHi haurà medalles commemoratives per a tots els participants.\n12:30 Concurs de disfresses\nPer als atletes, pares i simpatitzants.\nPremis i regals per a tots els participants.\n13:00 Foto oficial del club\nEn acabar la milla es farà la foto oficial de la temporada.\nNo hi pot faltar cap atleta del club.\n14:00 Dinar del club\nDinar anual del club a la Pizzeria Lugano.\nReserves, com a molt tard el dimecres, 20\nEl C.A. Diànium al Cross Nacional de Yecla.Emilio Vizcaya i Saïd Dai Day entre les estrelles del cross. Benita Breiter, pòdium en juvenil femení.\n10-12-06. Com ja és tradicional, el Cross Nacional Fiestas de la Virgen de Yecla, disputat el matí del diumenge, 10 de desembre, va combregar un gran nombre d'estrelles nacionals i internacionsl de cross, convidats per l'organització. L'atleta que va despertar més expectació entre els assistens va ser Marta Domínguez, campiona d'Europa de 5000 en Göteborg, celebrat l'estiu passat. Els xiquets i xiquetes del club van aprofitar l'ocasió per a demanar-li autògrafs i fer-se una foto amb ella, aixi com també amb molts dels altres atletes convidats. Marta Domínguez va quedar 5a, darrere de tres corredores afircanes i d'Alessandra Aguilar, l'atleta gallega del F.C. Barcelona, primera espanyola de la prova.\nEmilio Vizcaya i Saïd Dai Day van disfrutar també d'una cursa en companyia de gran atletes, com Arturo Casado, 4t en 1500 en el campionat d'Europa de Göteborg, i Alberto Garcia, que va ser el primer espanyol de la prova, darrere de tres corredors africans. Emilio va fer una magnífica cursa, es va sentir molt còmode i va arribar en el lloc 16, per davant d'alguns dels atletes convidats per l'organització. Va fer els 10km de la prova en 35:47. Saïd, va acusar alguns problemes i va quedar en la posició 31. Va fer 37:31.\nEn la cursa de veterans (6km) van participar Juan Martínez, 14è 23:55 i Antonio Masanet, 18è 24:12.\nEn les categories menors també va haver participació del C.A. Diànium.\nBenita Breiter va obtindre un magnífic pòdium. Va quedar 6a en juvenil femení, tot i ser del primer any de la categoria. Va fer 3500 m en 15:57.\nMiquel Piera va quedar a un pas del pòdium, 7è en infantil masculí, també del primer any de la categoria. Va fer 2500 m en 10:25.\nEn infantil femení, Aina Fornés, 10a, i Alba Sánchez, 11a. També va participar Laia Far.\nEn cadet femení, Eloise Taylor 15a i Paula Moreno 19a\nEn cadet masculí, Marc Pastor; i en juvenil masculí Carles Miralles\n6 de desembre de 2006\nMaxine McKinnon, primera en la general de xiques en el Raval de Gandia\nTambé van guanyar en les seues categories Vicent Llopis Cheli i Malena Vázquez.\nPòdiums també per a Alicia i Enrique Vicens, Maria Perelló, Raül Bertomeu i Daniela Ivars.\n06-12-06. El dimecres, dia 6 va tindre lloc la XIV edició de la tradicional Cursa a Peu del Raval de Gandia, memorial Vicent Mañó. El Club d'Atletisme Diànium Travermed-Iscomar-Pavasal-Baleària no va faltar a la cita amb una nodrida participació.\nDestaca sobretot la victòria de Maxine McKinnon no només en la seua categoria de veterana B femení, sinó també en la classificació general de les dones. Va fer els 10 km i mig de la cursa en 40:46.\nVicent Llopis Cheli va gaunyar també en la seua categoria de veterans B masculí. Va entrar en la meta amb 38:18, el 17 de la general de la prova.\nDestaca també el 4t lloc aconseguit per Juanjo Fornés, en la categoria veterà A.\nAmb tot, el primer dels nostres va ser Perfecto Puig, el 14è de la general, va fer 38:10, a 3:37 el km.\nVíctor Fernández amb 40:24 i Juan Miguel Molines, amb 41:44 van fer una gran carrera, amb menys de 4 minuts per km.\nAmb poc més de 4 minuts per km van acabar José Miguel Carpi, Antonio Fernández i Luis Vicens.\nL'altra victòria va vindre de la mà de Malena Vázquez, 1a en la categoria aleví femení. En aquesta mateixa categoria va compatir pòdium amb Maria Perelló, que va quedar 3a.\nEls altres pòdium van ser per a Alicia Vicens, 3a en benjamí femení, Enrique Vicens, 3r en aleví masculí, Raül Bertomeu, 3r en infantil masculí, i Daniela Ivars, 3a en júnior femení.\nLua Fernández, 4a en benjamí femení va quedar a un pas del pòdium.\nCompleten la participació de les categories menors Ivan Perelló, 5é en infantil masculí, i Cristina Bertomeu i Ana González, 5a i 6a en cdet femení.\nEls esforçats atletes del C.A. Diànium que van acabar els 10,5 km de la cursa van ser Josep Vicent Bonet, Lorenzo Fernández, Juan José Miralles, Francisco Sánchez, Vicent Fornés, Xelo Català, José Fernando Benlloc, Maria José Bertomeu, Ana Maria Terencio.\n2 de desembre de 2006\n02-12-06. Atletes del C.A. Diànium van prendre part en la V Cursa de Nadal de Bétera. Emilio Vizcaya, Saïd Dai Day i Lkhalifa Boutari van estar sempre en els llocs de cap. A un km de la meta, Emilio Vizcaya i el marroquí Ahouchar es van escapar i van entrar junts a meta, fent els 9,3 km de la cursa en 30:00. Darrere d'ells entraven en 3a i 4a posició Saïd Dai Day (30:09) i Lkhalifa Boutari (30:35). Del nostre club també van participar Antonio Masanet, que va acabar el 9è, amb 33:01 i Berta Rivera, que va acabar en 3a posició de les xiques, amb 38:26.\nResultats Mitja Marató de Dénia\nCampionats d'Espanya: Mínimes, horaris...\nC. A. Baleària DiàniumPoliesportiu MunicipalCamí del Regatxo, 603700 DéniaTel. 648 023 645info@cadianium.org\nEmilio Vizcaya guanya la V Cursa de Nadal de Béter...


El conductor de la furgoneta implicada en l'atropellament va donar negatiu en el control d'alcoholèmia\nRedacció Vilanova i la Geltrú 20-02-2019 12:06 Lectures 4125\nAtropellen un vianant de 64 anys en un pas de vianants a Vilanova. Google Maps\nUn vianant de 64 anys va resultar ferit lleu aquest dilluns com a conseqüència d'un atropellament en un pas de vianants a Vilanova. Segons informa la policia local, els fets van tenir lloc a les 10:23 hores, quan el 112 informa d’un atropellament amb un ferit lleu en un pas de vianants, entre els carrers Bailén i Torre d’Enveja.\nEls implicats han estat una furgoneta Ford Transit, conduïda pel seu titular, de 40 anys, i un vianant de 64 anys. Explica el conductor de la furgoneta que circulava en sentit Tarragona pel carrer de la Torre d'Enveja i ha girat cap a l'esquerra cap al carrer de Bailèn, moment en el que s'ha produït l'atropellament. Se li realitza la prova d'alcoholèmia i dóna un resultat negatiu de 0'00 mg/l.\nEl ferit és atès al lloc pels sanitaris de l'ambulància, i posteriorment el traslladen a l'hospital de Sant Camil. La patrulla pren les dades d'un testimoni presencial, que ha vist l' accident des del seu vehicle.


A Catalunya hi ha 8.642 empreses estrangeres establertes amb xifres de 2018, el 22% més que l’any anterior | BarcelonaCatalonia\nRepresenten el 31% de la facturació global de totes les empreses que operen a Catalunya\nAlemanya (1.129 empreses), França (1.070) i els Estats Units (1.010) són els països amb més presència\nSegons el Directori d’Empreses Estrangeres de Catalunya, elaborat per ACCIÓ a partir de les xifres de 2018, hi ha 8.642 empreses estrangeres establertes a Catalunya, que representen el 31% de la facturació global de totes les empreses que hi operen. Aquesta xifra representa un creixement molt important respecte la de l’any anterior, amb un increment del 22%. El directori d’ACCIÓ identifica totes aquelles empreses que tinguin almenys el 50% del capital estranger, que incloguin les seves oficines, filials i oficines de representació independents.\nD’altra banda, l’ecosistema d’empreses estrangeres a Catalunya és dinàmic i consolidat: el 19% d’elles s’han creat en els darrers 5 anys, mentre que el 56% han estat aquí des de fa més de 10 anys. A més, les empreses amb 20 anys o més representen el 27% del total, mentre que les empreses estrangeres establertes a Catalunya des de fa més de 10 anys i menys de 20 arriben al 29%.\nAlemanya (1.129 empreses), França (1.070) i els Estats Units (1.010) són els països d’origen més representats d’entre els 89 que han ubicat empreses a Catalunya, i Europa domina clarament el rànquing amb el 76% d’empreses estrangeres d’aquesta àrea, seguida d’Amèrica (15%) i d’Àsia-Pacífic (7%). També cal destacar que Àfrica-Orient Mitjà és la zona de més ràpid creixement, ja que la seva presència augmenta un 60% des del 2016.\nSegons la facturació agregada, els sectors de l’automòbil i la motocicleta (13,4%), l’alimentació (12,9%) i el finançament (9,4%) lideren el rànquing sectorial d’empreses estrangeres establertes a Catalunya, mentre que en termes de cadena de valor, fabricació (35,4%), els comercials (31,8%) i els serveis (19%) ocupen les primeres posicions.\nAquestes companyies troben a Catalunya un lloc idoni per desenvolupar els seus projectes d’innovació i creixement. Aquí hi juguen un paper destacat els clústers, les concentracions d’empreses, institucions i agents relacionats. Catalunya és pionera en aquestes iniciatives i compta amb 28 clústers acreditats, que agrupen més de 2.200 empreses i agents associats, amb una facturació conjunta superior als 74.000 milions d’euros.


El temps a l'Escala: Previsió Meteorològica pel 8 i 9 de Febrer de 2017\nDimecres 8 de Febrer de 2017:\nEstat del cel: Cel tapat de matinada, encara amb pluja a primera hora, la qual anirà marxant cap el sud i cap a mar. Al matí els núvols s'aniran esqueixant i quedarà un cel serè al centre del dia, amb senyals de tramuntana, més evidents durant la tarda. Ambient clarament més fred.\nVent: Tramuntana moderada de matinada, de força 4/6. A mig matí pujarà a força 5/7 i ja a la tarda es reforçarà fins a força 6/8 i ratxes de més de 80km/h.\nEstat de la Mar: Forta Maror tot el dia amb àrees de maregassa a la tarda. Tràgul de gregal entre 1,5 i 2m d'alçada.\nPrecaució: Tramuntana tot el dia.\nDijous 9 de Febrer de 2017:\nEstat del cel: Cel serè tot el dia, només amb alguna senyal de tramuntana a primera hora. Panorama molt clar i bona visibilitat.\nVent: Tramuntana forta a primera hora de la matinada, de força 5/7. Al matí anirà mancant fins a força 3/5 a migdia. A la tarda anirà girant a gregal de força 3/4.\nEstat de la Mar: Forta Maror de matinada i matí, baixant a maror a partir de migdia. Tràgul de gregal d'1,5m d'alçada.\nPrecaució: Tràgul de gregal encara destacable.\nPublicado por Sergi Corral Buela en 23:11


Arxius de Artalroc - Pàgina 2 de 2 - Dona Secret\nArtalroc acull la mostra “Japó, l’empremta de l’aigua”\nDona Secret\t 25 oct. 2018\nDes del passat 23 d’octubre, Artalroc acull la mostra “Japó, l’empremta de l’aigua”, fruit de la col·laboració, per primera vegada al país, amb un museu nacional i de referència francès. La mostra es podrà veure fins al 13 de gener del…\nArtalroc exposa els projectes per concórrer a la Biennal\nMartín Blanco i Philippe Shangti exposen a la sala Artalroc els seus projectes per a la 58a edició de la Biennal d’Art de Venècia. Blanco amb un dibuix hiperrealista, mentre que Shangti proposa una visió molt personal de l’apocalipsi.\nClàudia Martí\t 23 maig 2018\nLa sala d'exposicions del Govern, Artalroc, exposa 48 guaixos i un mòbil de l'artista nord-americà Alexander Calder (1898-1976), procedents d'una de les col·leccions privades més importants del món.\nAvui sortim: és hora de gaudir la primavera


ELS LECTORS QUE SI ESTIMEN ELS LLIBRES -332- JOAN CARRERAS – Vols Llegir?\nPosted by volsllegir on 20 de març de 2015 0 Comments\nL’ÀGUILA NEGRA de Joan Carreras -Premi Sant Jordi 2014-\nL’àguila negra no és una epopeia d’herois que s’oposen a la dictadura de Franco, sinó una novel·la que retrata la gent normal: la novel·la dels que van provar de viure amb entusiasme i plenitud en un país com ells, de tarannà acomodatici. Joan Carreras ens proposa un recorregut emotiu que ens porta, de sorpresa en sorpresa, des de la vaga de tramvies del 1951 fins més enllà de la gran manifestació independentista del 2012. El llibre és publicar per l’editorial Proa del Grup 62, disponible tant la versió en paper i digital.\nPresentació “L’Àguila negra” de Joan Carreras, Premi Sant Jordi 2014\nEl dimarts 24 de març tindrà lloc a Igualada la presentació de ‘L’Àguila Negra’ de Joan Carreras, serà a les 19:00 hores a la Sala d’Actes de la Biblioteca Central d’Igualada. Amb la presència de l’autor, l’acte serà presentat per Marina Llansana. Organitza aquesta presentació literària la Llibreria igualadina Aqualata. Col·laboradors: Editorial Proa, Omnium Cultural, Biblioteca d’Igualada.\nENTREVISTA A L’AUTOR AL ‘VOLS LLEGIR?’ DE RÀDIO NOVA\nJoan Carreras va ser entrevistat el dilluns dia 23 de març en el programa de llibres de Ràdio Nova, ‘Vols llegir?’, amb motiu de la publicació del seu llibre ‘L’Àguila negra’, guanyador del Premi Sant Jordi de Novel.la 2014. En aquest mateix article teniu la possibilitat d’escoltar-la:\nSELECCIÓ DE CANÇONS DEL LLIBRE A L’SPOTIFY\nA la pàgina web de l’autor de ‘L’Àguila negra’, Joan Carreras, hi ha inclòs una playlist elaborada a través de l’Spotify amb una selecció de cançons que s’esmenten en el llibre. Clicant aquest enllaç hi podeu accedir-hi.\nArticle/post 1191 – Vols llegir? – volsllegir.cat – Ràdio Nova\n20142015biblioblocbibliotecaJoan CarrerasPremi Sant Jorditardor 2014


Pa de pessic doble: vainilla i xocolata | La vie en dolç\nMona de Pasqua: una granja de galeta →\nPosted on Març 17, 2013 by lavieendolc\nAvui aprofito ‘La Semana del ahorro d’Ofertia’ per posar-vos aquesta recepta que vaig fer fa uns dies! Moltes vegades, fent pastissos, em sobren clares d’ou o rovells, miques de nata líquida, etc. Però sempre hi ha manera d’aprofitar-les! Tingueu en compte que hi ha receptes per tot, així que quan us passi, busqueu-ne enlloc de llençar les sobres!\nAl blog Ofertia, tota aquesta setmana han estat penjant consells referents a ‘La Semana del ahorro’, podeu consultar els seus consells aquí.\nAquest pastís està fet de dos pans de pessic, un de vainilla i un de xocolata. La gràcia està en que el de vainilla és perfecte per aprofitar clares d’ou i culs de nata líquida que ens quedin a la nevera abans que es facin malbé i els haguem de llençar! En aquest cas és un pastís doble, però només el de vainilla estava ben bo!\nPel pa de pessic de vainilla:\n· 5 clares d’ou\n· 75 gr de nata líquida\n· 150 gr de sucre\n· 150 gr de farina\n· 1 sobre de llevat tipus Royal\n· 2 cullerades petites (de cafè) de vainilla en pols\n· 100 gr de farina\n· 40 gr de cacau en pols\n· 1/2 got de llet\n· 50 gr de mantega a temperatura ambient\n· 375 gr de xocolata negra\n· 188 gr de mantega\n· 50 gr de sucre glaç\nS’escalfa el forn a 180ºC.\nEs baten les clares a punt de neu fins que siguin ben fortes. D’altra banda, es mescla la farina amb el sucre i el llevat. Afegim la nata líquida a les clares remenant amb una cullera, vigilant de no fer-les baixar. A continuació, afegim 2 o 3 cullerades de la mescla de sucre, farina i llevat i les incorporem remenant amb suavitat. Repetim el procés fins que s’acabi. Per últim, afegim la vainilla en pols.\nUntem el motlle amb esprai antiadherent i hi aboquem la massa. Ho enfornem uns 35 minuts, o fins que en punxar, l’escuradents surti net.\nPer a fer el pa de pessic de xocolata, separem les clares dels rovells. Batem els rovells amb el sucrei, quan la mescla sigui blanquinosa i hagi augmentat el seu volum, hi afegim la mantega (a temperatura ambient!!!) i seguim batent fins que la massa sigui homegènia. Després, hi tirem el mig got de llet i remenem. Mesclem, en un altre bol, la farina, el cacu en pols i el llevat i ho anem afegint a la mescla amb l’ajuda d’una cullera o espàtula. La mescla ha de ser força densa. Al final, muntem les clares a punt de neu ben fortes i les afegim en dues o tres vegades a la mescla intentant no fer-les baixar. D’aquesta manera, quedarà molt esponjós!\nPosem la mescla en un motlle untat amb mantega o amb esprai i l’enfornem també uns 35 minuts.\nPer a fer la cobertura de xocolata, primer desdem la xocolata al bany Maria, vigilant que no ens caigui aigua a dins. Després, fem una crema de mantega batent-la juntament amb el sucre glaç amb la batedora elèctrica. Quan la xocolata és tèbia o freda, la tirem a la crema de mantega i remenem fins que quedi ben incorporat.\nPosem un pa de pessic en un plat i al damunt hi posem crema de xocolata per a enganxar-hi el segon pa de pessic. Quan els tinguem un sobre l’altre, els cobrim amb la crema de xocolata amb una espàtula. No és una crema líquida que quedi brillant, i un cop cobert no s’ha de guardar a la nevera ja que no ha d’endurir-se la cobertura.\nEn aquest cas vaig decorar-ho amb Lacasitos, perquè era per a nens, però ja sabeu: al vostre gust!!! I vosaltres, com ho feu per aprofitar els ingredients de la nevera?\n| Tagged vainilla, xocolata\nOne thought on “Pa de pessic doble: vainilla i xocolata”\nRetroenllaç: Sorteo de ‘la semana del ahorro’ | Ofertia blog


Records 1-19 of 19 To search Subject "España - Historia - 1936-1939 (Guerra civil) - Carteles"\nCoalició d'Esquerres... (19)\n1. Ciutada! el nacionalisme pur, l'esquerrisme autèntic, la democràcia veritat seran exposats clarament, pels homes de la Coalició d'Esquerres [Material gráfico]\n2. La Coalició d'Esquerres és la vostra candidatura [Material gráfico]\n3. La conxorxa Lliga Esquerra ja ha sortit a la llum del dia. Ara mes que mai cal votar Coalicio d'Esquerres [Material gráfico]\n4. La fermesa de conviccions de la Lliga i de l'Esquerra depèn de guanyar o perdre unes actes per ética politica voteu la Coalicio d'Esquerres [Material gráfico]\n5. Gansterisme administratiu... Aixó és lo que representa la Lliga? [Material gráfico]\n6. Els homes de la Coalicio són els que varen defensar positivament l'Estatut de Catalunya, al Parlament de la República [Material gráfico]\n7. Els homes liberals nomes poden votar la Coalicio d'Esquerres [Material gráfico]\n8. Lliga... tarifes elevades [Material gráfico] : Esquerra... tarifes baixes\n9. La Lliga té el seu passat de monarquisme; l'Esquerra té el seu present feixista i la seva incapacitat congénita. So voleu la renovació i l'enortiment de la politica catalana, voteu la Coalicio d'Esquerres [Material gráfico]\n10. Només els segrestadors de Viriat Milanès i els homes dels negocis... [Material gráfico] : voteu la Coalicio d'Esquerres Catalanes\n11. Una política capacitada i honesta; un patriotisme incorruptible i un esquerrisme inalterable [Material gráfico] : heus ací el que us ofereix la Coalició d'Esquerres\n12. Qué, senyora Lliga, aquets contractes que hipotequen les finances de la Ciutat per desenes d'anys i per molts centenars de milions, també els ha fet l'Esquerra?... [Material gráfico]\n13. Si esteu convençuts que la política catalana pot regenerar se, voteu els homes de la Coalicio d'Esquerres [Material gráfico]\n14. Si reflexiones votaràs la Coalició d'esquerres [Material gráfico]\n15. Si sou catalanistes, si sou demòcrates, si sou republicans, voteus la candidatura de la Coalició d'EsquerresCatalanes [Material gráfico]\n16. Si sou partidaris de la llibertat i de la dignitat civil, voteu Coalicio d'Esquerres Catalanes [Material gráfico]\n17. Si voleu que s'acabi la confusió, i la ineficàcia del partit que mana de Catalunya i que vol impossar se amb els escamots, voteu la candidatura de la Coalició d'Esquerres Catalanes [Material gráfico]\n18. Si voleu salvar Catalunya dels que protegiren els "sindicats lliures" i dels que proteixen els "escamots" voteu la candidatura de la Coalició d'Esquerres [Material gráfico]\n19. Si voleu sentir una política clara exposada per uns homes sincers i honrats [Material gráfico] : acudiu aquesta nit a l'Olympia al miting de la Coalició


Percussió amb signes - EMMBadalona\nOferta educativa > Optatives > \nPercussió amb signes\nLa percussió per signes és un sistema creat per Santiago Vázquez músic argentí a començaments del 2000 i que pretén fer música rítmica amb un grup de músics que improvitzen seguint les pautes que els dóna un director, a través de senyals fets amb les mans i el cos, convertint el joc de la improvització en una creació musical col·lectiva.\nAquest sistema de creació s'ha utilitzat amb molt d'èxit en el camp de la pedagogia musical, ja que aconsegueix a través d'un sistema molt lúdic que cada participant desenvolupi diferents aspectes molt importants en el seu aprenentatge. Entre aquests es poden destacar:\nAprendre a tocar en grup: cada alumne és una petita part d'un engranatge i han de tocar tenint en conte la resta de participants, per fer que tot funcioni. Escoltar el que fa la resta de participants esdevé imprescindible. També ho és saber quin és el teu rol en el grup i quin és el dels altres.\nAprendre a tocar instruments de percussió: aquests són el mitjà a través dels que es crea la música i per tant els alumnes han d'aconseguir un mínim de control d'alguns instruments de percussió, seguint amb el sistema que es fa servir en l'assignatura de preliminar.\nAprofundiment dels coneixements rítmics del llenguatge musical: algun dels signes que es fan servir són figures rítmiques, corxeres, semicorxeres… i per tant la seva lectura ha de ser ràpida i correcte. Utilització de ritmes binaris i ternaris. Diferents tipus de compàs.\nDesenvolupament de la creativitat de l'alumne: tot i que el director dóna unes pautes la majoria de les intervencions són creades per cada un dels participants. Aquest sistema obliga també a ser molt proactiu i a reaccionar a allò que proposen la resta de participants, intentant que el que tu aportes faci millor la música que es crea entre tots.\nDesenvolupament de la concentració: aquest sistema fa que constantment estiguin passant coses, tant les proposades per el director , com les que proposen la resta de participants, i és per això que s'ha d'estar molt concentrat mentre s'està tocant.\nAssignatura col·lectiva, de grups de com a mínim 4 persones.\nÉs una bona proposta per als alumnes que han acabat el llenguatge musical, per tal d'acabar d'assentar part dels coneixements que han obtingut en aquesta assignatura, des d'un punt de vista molt més lúdic i participatiu.\nLa periodicitat de les classes seria setmanal i d'una hora de durada.\nPROFESSOR: Albert Sabater


Grup 1 astrolonomia xinesa\nEntendre l'univers i l'origen de la...\nAreas de una Ficha catalográfica\nby Cindy S. K.\nL’ASTROLOGIA IL’ASTRONOMIA XINESA\nASTROLOGIA,EL SEU SIGNE:• Cada mes té un signe:• Dos mesos no poden tenir el mateix signe.\nGener: El seu signe és dragó.Febrer: El seu signe es el conill.Març: El seu signe el el tigre.Abril: El seu signe és el toro.Maig: El seu signe es el ratolí.\nJuny: El seu signe es el porc.Juliol: El seu signe es el gos.Agost: El seu signe es la gallina.Setembre: El seu signe es el mono.Octubre: El seu signe es la cabra.Novembre: El seu signe es el cavall.Desembre: El seu signe es la serp.\nASTRONOMIA XINESA :\nL’ ASTRONOMIA XINESA:• Els xinesos consideraven lunivers com una taronja que penjava de lestrella polar ubicant les seves 284 constel·lacions en 28 segments o cases en què dividien lunivers.\nL’ ASTRONOMIA XINESA:• Els astrònoms de la cort imperial xinesa observaven fenòmens celestes extraordinaris.\nL’ASTRONOMIA XINESA:• La concepció de lUnivers a la Xina antiga es troba exposada al "Chou pei suan ching", un tractat escrit al voltant del segle IV aC .Segons la teoria del Kai tien (que vol dir: el cel com coberta)\nL’ASTRONOMIA XINESA:• Posteriorment, es va haver de modificar el model per explicar el pas del Sol per lhoritzó, segons la nova versió del Kai tien, el cel i la Terra són semiesferes concèntriques, sent el radi de la semiesfera terrestre de 60.000 Ii.\nESPEREM QUE US HAGI AGRADAT!!!Mariona Calsina, Nina Andolz, JúliaBatanés, Jordi De Sande, Gemma Ferré.\nEntendre l'univers i l'origen de la vida\nCindy S. K.\nUnidad didáctica de números enteros\nPresentación Ficha Bibliográfica\nGrup 11 la pluja àcida


L'Ajuntament de Tarragona s'enorgulleix de l'Smart Parc i assegura que fa un estalvi de 10.000 euros anuals\nEl plenari de l'Ajuntament de Tarragona ha donat llum verd al matí a una actuació d'urgència al Jardí Vertical per fer un pagament de 4.721 euros per reparar una canonada. Al torn de preguntes, tant CiU com el PP han interpel·lat l'alcalde Ballesteros i li han demanat el cost de manteniment del Jardí Vertical.\nLa regidora Ivana Martínez i l'arquitecte de l'Oficina de Projectes Albert Melendo. / circdetarragona.com\nUn tècnic d'Urbaser explica el sistema smart. /circdetarragona.com\nL'alcalde ha tret múscul i ha defensat la rendibilitat de l'Smart Parc Tabacalera. Al cap d'unes hores, l'Ajuntament ha convocat una roda de premsa gairebé exprés al mateix Jardí Vertical. En nom del consistori, la regidora d'Espais Públics, Ivana Martínez, ha assegurat que el manteniment del Jardí Vertical té un cost anual de 24.200 euros, i que "l'import està dins dels paràmetres del cost econòmic d'altres parcs".\nCom a exemple, ha posat els jardins del Camp de Mart; el manteniment dels quals, segons la regidora és de 103.000 euros anuals. Val a dir que el sistema del Camp de Mart no és intel·ligent. També ha explicat que "amb aquest sistema de recuperar les aigües residuals per al reg, l'Ajuntament s'estalvia 10.000 euros a l'any", en referència al Jardí Vertical.\nA part de la regidora d'Espais Públics, el consistori també hi ha enviat dos representants de l'oficina de projectes i dos representants de l'empresa Urbaser, la que ha estat portant el manteniment dels més d'11.000 metres quadrats de mur verd. Casualment, l'Ajuntament ha aprofitat per anunciar que aquesta empresa, que ja gestiona totes les zones verdes de Tarragona, incorporarà el manteniment de l'Smart Parc Tabacalera al nou contracte de les zones verdes, i que el plenari tarragoní també ha aprovat.\nL'Ajuntament ha fet l'anunci de que la factura del jardí intel·ligent "no costa més que un altre jardí similar" i que "tenim informes que diuen que el Jardí Vertical no corre cap risc" just una setmana després que el Circ va publicar les conclusions d'un informe sobre l'Smart Parc encarregat per Ciutadans que assegurava que era una sagnia econòmica, ja que indicava que el cost anual superava els 70.000 euros i fins i tot recomanava desmuntar-lo.\nDes de l'Oficina de Projectes han evitat referir-se a l'informe perquè no l'han pogut veure i han defensat que l'Smart Parc és un equipament "pioner", però sobretot "un gran desconegut". En la trobada, els representants d'Urbaser han mostrat el sistema de funcionament del jardí, que recull l'aigua del clavegueram i l'eleva cap al jardí, ja reciclada.


Fruit de l'acord de col·laboració amb la organització i com a ambassadors d'aquest esdeveniment, des de Telecos.cat podem oferir a tots els membres del col·lectiu la possibilitat d'assistir de franc a la segona edició edició del IoT Solutions World Congress (IOTSWC), que se celebrarà a Barcelona del 25 al 27 d'octubre.\nA més, la organització vol fer extensiva aquesta promoció a tots els assistents a la 21a Nit de les Telecomunicacions i la Informàtica. Si vas venir a la Nit, envia un correu a comunicacio@telecos.cat amb l'Assumpte IOTSWC i -després de comprovar la teva assistència- et facilitarem els codis.\nEn aquesta propera edició, el Congrés estructurarà les seves conferències en sis àrees: Manufacturing, Transport & Logistics, Healthcare, Energy and Utilities, Technology, i Innovation. El Comitè de Programa d'IOTSWC - format per professionals d'alt nivell del món del IOT i especialistes en innovació tecnològica- seleccionarà figures internacionals en aquests camps com a ponents destacats del programa de conferències. A més el saló ha llançat un Call for Papers amb l'objectiu d'incloure en el mateix programa aquelles contribucions, solucions i iniciatives més rellevants en el camp de l'IOT. Si vols fer-hi arribar les teves propostes, tens fins al proper 30 de març.


Rosaspage - El clàssic TBO\nEsteu a: Inici > Comics > El TBO\nTBO: La publicació que donà nom al gènere\nPoques publicacions han estat tan famoses i recordades per generacions de lectors com l'entranyable TBO. Historietes com les de la simpàtica Família Ulises, els imaginatius invents del professor Franz de Copenhaguen, les persecucions de "lladres i serenos" de Coll o el sorprenent Josechu "el Vasco" de Muntañola entre molts d'altres, ocupen un lloc de privilegi en el record dels que vàrem tenir l'oportunitat de llegir habitualment aquesta revista.\nTBO 2000 fou un intent de renovació del TBO clàssic amb historietes més llargues. Col·laboraren en aquesta revista excel·lents autors com Sabatés o Esegé amb noves historietes.\nAcostumats als sofisticats comics actuals, les historietes i els acudits del TBO sorprenen per la seva aparent innocència. Histories amb pocs personatges fixos, en les quals els protagonistes eren personatges quotidians immensos en situacions força surrealistes. Un altre aspecte que sorprèn actualment, es el material utilitzat en la seva publicació, doncs es tracta d'un paper prim, molt semblant al diari i amb molt poques pàgines a tot color. Realment, comparat amb qualsevol còmic actual, el TBO clàssic tenia un aspecte senzill y molt humil. Però el que no era habitual era la seva popularitat, doncs fins i tot el seu nom serveix actualment per definir un tipus específic de publicacions de comics infantils.\nLa revista TBO va néixer l'any 1917 de la mà de l'editora "Buigas, Estivill y Viña, S.L.", coincidint en una època d'esplendor a nivell nacional pel que fa referència a les revistes infantils i juvenils. Durant els seus primers anys d'existència, la revista protagonista d'aquest article compartí quiosc amb les històriques "Patufet" (1904), "Dominguin" (1915), "Pulgarcito" (1921) o "Pocholo" (1924). En aquells anys, també cal destacar que el còmic era molt diferent al que ara coneixem, fins i tot, la característica bafarada amb text al seu interior no estava generalitzada i el text s'escrivia en la part inferior de la vinyeta. També es caracteritzava per tenir una línia força moralitzant, per tal d'educar als infants en els bons hàbits i costums.\nDe gairebé totes aquestes revistes infantils anomenades anteriorment, TBO fou de les úniques que va sobreviure al canvi de regim a España provocat per la dictadura del General Franco, doncs, aquesta revista sempre s'havia caracteritzat per un tipus d'humor molt suau i no es considerava perillós a la moral del lector per part de la tan temuda censura. Així doncs, la revista es va poder seguir publicant, no sense problemes, durant tot el període franquista i sota aquesta aparença "tova", els seus dibuixants eren capaços de criticar qualsevol aspecte de la societat, de forma en que el missatge profund quedava ocult sota una aparença amable.\nGaleria de genialitat\nSi parlem dels nous dibuixants incorporats a partir dels anys cinquanta, la figura més recordada es la de Marino Benejam, dibuixant de la famosa Família Ulises i Melitón Perez. Benejam nasqué a Menorca l'any 1890 i es traslladà a Bercelona quant només tenia 7 anys. Comença a publicar regularment als anys trenta, tot i que abans havia publicat de forma esporàdica a "Sigronet" i "Pocholo". No fou fins als anys 50 quant creà la sèrie "La familia Ulises", una gran sàtira d'una família mitja-alta, que s'esforçava per aparentar un estatus social superior al que realment podien tenir, intentant tapar els seus orígens humils representants per l'entranyable avia i la seva curiosa forma de parlar i fer. Aquesta sèrie es publicà regularment a la contraportada del TBO sense faltar ni una sola setmana entre els anys 1952 i 1971, any aquest en que l'autor, víctima de la diabetis, perdria la vista. Finalment, Benejam morí a Barcelona l'any 1975. Altres personatges coneguts d'aquest autor en aquesta revista foren "Morcillon y Babalí" (1955-1968) i "Melitón Pérez" (1952-1970).\nUn altre dels dibuixants més recordats d'aquesta època fou Ramon Sabatés que dibuixà durant molts anys la coneguda secció "Los grandes inventos del TBO por el profesor Franz de Copenhague", en que, cada setmana, es donava una solució en forma de màquina imaginativa als més variats problemes. Però la tasca d'aquest autor no acaba aquí, doncs te una extensa quantitat de historietes i acudits curts. A més, també dibuixà il·lustracions per contes infantils i fins i tot tapes per a jocs de la famosa Exin.\nI evidentment, no podem deixar de repassar els dibuixants més importants del TBO sense mencionar a Coll, autor de les historietes més esbojarrades i alhora tendres de la publicació, característiques pels seus estilitzats personatges. Nascut al 1923, quant aquest autor començà a publicar historietes, els seus personatges eren molt semblants al seu gran admirat Benejam. Un dia, en una conversa entre els dos dibuixants en que Coll comentava la poca acceptació que tenien els seus dibuixos, Benejam l'hi aconsellà que estilitzés els seus personatges. Coll seguí els encertats consells del seu company i a partir de llavors, amb els seus personatges alts i prims, adquirí un estil propi molt particular i alhora molt acceptat pels lectors. Coll, després d'un impressionant treball durant molts anys en l'empresa, quant aquesta cedí els drets de la revista a Bruguera, el dibuixant es veié sense feina, ja que la nova empresa prengué la política de trencar amb el passat, convertint el TBO en un producte totalment diferent que poc tenia a veure amb el fet fins llavors, amagant i perquè no dir-ho, marginant els autèntics pilars que varen sostenir amb el seu esforç aquella publicació durant tants anys. L'autor, al no trobar enlloc feina de dibuixant, realitzà els més diversos treballs, com per exemple paleta i finalment, a finals dels anys 80, profundament deprimit per la situació en que vivia, es suïcidà, deixant orfes tots els seus simpàtics personatges. Sense cap mena de dubte, aquell cas fou una autèntica injustícia.\nFórmules per renovar un clàssic\nSobrepassada la meitat de la dècada dels 70, la direcció de l'editorial intentà renovar el clàssic TBO, creant "TBO 2000", una revista amb un paper de més qualitat, amb nous personatges i tractant uns temes més posats al dia. No obstant, aquest nou tipus de fer les coses no tingué l'acollida esperada per part dels seus promotors i es decidí seguir treballant amb la fórmula clàssica que a la fi i al cap, era la que va donar fama a l'equip.\nPassaren uns anys i finalment, al 1986, l'empresa editora del TBO cedí els drets de publicació d'aquesta revista a Editorial Bruguera, que creà un producte totalment diferent al fet fins llavors. Amb una línia més transgressora, l'empresa pretengué realitzar una revista d'avanguarda, molt moderna, amb articles crítics d'opinió, comics de nous dibuixants nacionals i alguna sèrie internacional, trencant així, de forma seca i fulminant, amb tota la generació anterior de creadors. No obstant, com que Bruguera no volia córrer més risc del necessari, també va incloure una secció per al record, anomenada "Los archivos del TBO" on s'hi podien llegir historietes clàssiques. A finals del la dècada dels 80, després de la desfeta d'Editorial Bruguera, Ediciones B reemprengué la publicació del TBO, però tot i mantenir algunes idees de l'anterior etapa, potencià molt més el material clàssic, conscient de que gran part de lectors desitjaven llegir historietes dels anys 50 i 60. També es important el fet de que el propi Sabatés continuà dibuixant en aquesta nova etapa els seus famosos invents. Sense cap mena de dubte, un autèntic luxe.


Relat "El xiulet del campanar - XI concurs ARC de Microrelats"\nInici > detall del relat: El xiulet del campanar - XI concurs ARC de Microrelats\nFeia dies que estàvem alerta pel xiulet del vent al passar entre les teules del campanar. Sabíem de la malastrugança que representava. Arribava la nit del pànic.\nA casa varem tapar la xemeneia, la gatera, les finestres i l'entrada de la masia. Cap escletxa per on és pogués colar el vent.\nDe sobte, uns cops molt forts a la porta suplicaven que obríssim. Pensàvem que era algú que volia entrar per escapar d’aquell xiulet pertorbador, però el pare es va mantenir ferm amb la porta tancada. Els cops varen seguir durant una estona i van anar perdent intensitat fins esdevenir només rascades a la fusta.\nQuan va clarejar varem pujar a les golfes. Tot estava bé llevat de la brossa i les branques dels arbres que cobrien el terra. Les destrosses més grans es van fer palesa en obrir els porticons plens de queixalades. Tots els vidres estaven trencats.\nDes del pis de dalt es podia veure un paisatge dantesc. Ovelles, porcs i el cavall estesos a terre, morts. Ossos i crestes de gallina escampades pertot arreu.\nA la planta baixa la mare va destapar la xemeneia. Pel forat van caure plomes i potes d’au, llana de les ovelles, peülles de porc i sutge barrejat amb sang.\nA la nit no havíem obert la porta tot i haver algú desesperat trucant. No sabíem que trobaríem en obrir-la. Estava feta malbé. Marques d'esgarrapades, mossegades i urpades. Cap tros en bon estat.\nNo esbrinarem mai qui va trucar, ara bé estem segurs que era un ser sobrenatural de violència extrema, per tal com ho va destruir tot.\nAquest any havíem estat nosaltres els que varem patir la ira d’aquella força estranya. Ningú l’havia vist mai, però els més vells deien que era el diable que venia a endur-se un veí, triat a l’atzar. Quan no n'atrapava cap, entrava en un estat de frustració malmeten tot el que trobava.\nQuan hi penso, un cop recuperat del pànic passat, crec que el diable no és tan dolent com sembla. Sempre avisa de la visita amb el xiulet que fa el vent al passar enmig de les teules del campanar.\nHe passat por :)[Ofensiu]\nIbeth | 07-02-2021 | Valoració: 10\nQuina sorpresa trobar-te aquí! M'ha encantat el teu relat, sort que no l'he llegit de nit i sola, l'ambientació és molt bona. Creas un ambient de terror molt autèntic. Enhorabona! I sort a la final. Ja estaré pendent!\nUn relat molt ben travat en la seva evolució, la llàstima és que hi ha algunes faltes, com el "varem" que poses sense accent, diverses vegades, i que si et puc dir com faig jo, l'evito i faig servir el "vam", més normatiu en escriure. Hi ha altres faltes més banals, però que sumades fan de mal llegir. Són coses que un corrector et mostraria a cop d'ull. Te'l recomano per la propera aportació, els del concurs diuen que no permetran faltes a partir d'ara.\nEt felicito per la tria, i sort a la final.\n..............................................................................................., seleccionat del mes de ......................................, dins del subtema ........................................., del qual en soc autor/a, en el recull de microrelats “Gèneres Narratius” que s’editarà a finals de 2021,\nConcurs de Microrelats Arc a la Ràdio | 08-12-2020


La Oficina de Turisme d’Arenys de Mar ha augmentat en un 25 per cent les visites d’enguany respecte de l’estiu de l’any passat. Unes 400 persones més s’han adreçat per buscar informació, sobretot, cultural.El regidor de turisme, Joan Miquel Llodrà, destaca que l’estiu, pel que fa a visitants, ha estat molt bo. Pel que fa a les nacionalitats dels visitants, Llodrà destaca que hi ha hagut molts francesos, seguits dels alemanys i anglesos. Indica també que des de fa anys hi ha també una colònia d’holandesos significativa.\nEl tipus de públic que ha passat per l’oficina busca un turisme cultural que s’interessa per visitar els museus o el cementiri. Un turisme que combina el jovent i la gent gran. Segons Llodrà, l’Arenys de turisme cultural està funcionant molt bé i això s’ha aconseguit, diu, gràcies a la tasca realitzada des de la pàgina web o la presència de la població en fires que es fan fora.\nLes guinguetes, contentes\nTambé l’Associació de guinguetaires fa un balanç positiu d’aquests mesos, assegurant que el bon temps ha ajudat. La seva presidenta, Susanna Coll, explica que el bon temps ha propiciat que la gent vagi a les guinguetes. El balanç, diu, és molt positiu.