La Razón posa al mateix nivell el 23F i l’independentisme català ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dimarts, 23 de febrer de 2016 13:30 h\nEl diari conservador titlla de "cop d'Estat" el procés\n23-F, congrés espanyol, cop destat, espanya, independència, la razón, tejero\nDues estelades acompanyen el comentari sobre els "cops d'Estats d'avui"\nEl rotatiu, dirigit pel periodista i tertulià Francisco Marhuenda, té un historial ben llarg d'atacs al sobiranisme. L'últim, fa just tres mesos, el 23 de novembre, va ser una portada que afirmava: "Islamistes vinculats als Nous Catalans de Mas i Junqueras s'uneixen a l'ISIS". Casualment un altre dia 23, el de setembre de l'any passat, el mateix diari treia un titular en plena campanya del 27S que pretenia dinamitar Junts pel Sí: "Romeva busca que la marca de Podemos li doni suport com a president".\n24 de febrer de 2016, 15.53 h\n24 de febrer de 2016, 12.46 h\nElls va usar les armes, fins i tot dins del congres. Nosaltres sols les urnes. Nosaltres si que som perillosos\n23 de febrer de 2016, 21.37 h\nAquest en Marhuenda, te el cervell molt brut, i pren la gent per tonta...pobre noi...\n23 de febrer de 2016, 20.20 h\nAquest ACUDIT, es podria completar dient que\n1.- és cert que els catalans no obliguem ningú a tirar-se a terra, però:\n2.-a diferència d'ara, el 81 HI HAVIEN ARMES DE FOC EN EL PARLAMENT , i no crec que d'això se'n pugui fer broma.\n3.- el 81 el COP D'ESTAT l'estava protagonitzant no pas el poble, l'electorat. SINÓ LA GUÀRDIA CIVIL. Tampoc em sembla que amb això sigui gaire elegant fer-ne broma a menys que no siguis un PPalurdu franquista analfabet.\nDiego Torres involucra l'entorn del Rei en els delictes de Nóos.\nIndica que l'advocat del monarca i Hisenda supervisaven les activitats de la institució.\nA mes l'Audiència Nacional ha condemnat a dos anys de presó l'expresident de Caja Castilla-La Mancha (CCM) Juan Pedro Hernández Moltó i a l'exdirector general Ildefonso Ortega per un delicte societari de falsificació comptable després de manipular els comptes de l'entitat. El jutge també el... Llegir més\n23 de febrer de 2016, 19.22 h\nMes aviat, el rei bourbon i el 23F estan al mateix nivell car ho va celebrar amb cava i tot, con ha quedat constatat!\n23 de febrer de 2016, 18.01 h\nAquest ACUDIT, que es com n'hem dit tota la vida aquí a l'Empordà, es podria completar dient que\n3.- el 81 el COP D'ESTAT l'estava protagonitzant no pas el poble, l'electorat. SINÓ LA GUÀRDIA CIVIL. Tampoc em sembla que amb això sigui gaire elegant fer-ne broma a menys que no siguis un PPalur... Llegir més\n23 de febrer de 2016, 17.55 h\n#10 Reina de les zoofiles: a mi NO em fa pena, em fa MOLTA GRÀCIA veure com per culpa de la teva dependència de l'ANÍS EL MONO, fas aquestes EXTRAVAGÀNCIES que fas.\nPer exemple això d'abandonar el castís castellà "juas juas juas" que abans usaves sempre, pel civilitzat "huah huah huah" que de tota evidència has copiat de mi. Tothom qui copia un detall insignificant, ho fa amb la sana intenció d'APARENTAR que no comparteix només aquell detall, sinó d'altres qualitats més SUBSTAN... Llegir més\n23 de febrer de 2016, 16.29 h\n#9 bo aquest zasca\n23 de febrer de 2016, 15.56 h


Flashmob contra la leucèmia | Fundació Josep Carreras contra la Leucèmia\nCrea la teva pròpia iniciativa solidària\nReptes amb migranodearena.org\nBalla amb els Diables de les Roquetes per acabar amb la leucèmia!\n3 de novembre de 2018Sant Pere de Ribes, Barcelona\nEl José Luis és un expacient de leucèmia que ha aconseguit encoratjar tot un poble a lluitar contra la malaltia i fer-se donants de medul·la òssia amb música, coreografia i somriures per tothom, vols saber com ho farà?\nLa idea sorgeix del propi José Luís que, després de superar la malaltia, es proposa com a repte personal contribuir en tot el possible a que altres també la superin. Està disposat a fer-ho d'una forma divertida i col·laborativa, així que parla amb l'artista Macaco qui li cedeix la seva cançó "Brindo por ti" per fer un flashmob per tot el poble! 🎵🎶🎵🎶\nEl proper dia 3 de novembre tindrà lloc el segon rodatge del Flashmob que, sens dubte, és una forma divertida per animar el màxim número possible de gent a fer-se donants de medul·la i col·laborar amb la Fundació.\nTothom que s'hi vulgui acostar és benvingut, només s'ha de portar de casa un gran somriure. 😁\nA més, durant el rodatge es vendran les galetes solidàries The Goblin i uns barrets maquíssims que han fet un grup de col·laboradores de Les Roquetes. Tot a benefici de la Fundació ❤\n🕘 Dissabte 3 de novembre davant de la "Brasseria l'Ordago", Les Roquetes (Sant Pere de Ribes).\nGràcies José Luis i Diables de les Roquetes per ajudar-nos a ser imparables! 💪\nPàgina web actualitzada 30/10/2018 17:29:54\nLloc web actualitzat 13/09/2019 14:13


Internacionalització, ens locals, fons europeus i competitivitat territorial. – Jordi Castells i Masanés\nEls darrers anys observem com cada cop les empreses i les institucions en general tenen un incentiu creixent per a donar valor a la seva internacionalització. La internacionalització guanya força com a via per captar noves i majors oportunitats i inversions, intercanviar experiències i establir aliances estratègiques amb una diversitat d’actors d’arreu del món, així com per aprofitar els avantatges que genera la globalització i fer front als reptes que també comporta. L’actual context del sector públic, facilita que institucions, i de manera especial l’entorn del coneixement i ens locals, potenciin la seva vessant exterior per a posicionar-se, amb un clar interès per a obtenir finançament per a projectes que generin competitivitat territorial.\nL’escassetat de recursos públics, posa de manifest la predisposició d’aquests governs locals a aprofundir en les seves relacions internacionals. És un valor afegit per al desenvolupament del territori, el reforç de les polítiques públiques i, en definitiva, la millora de la qualitat de vida de les persones.\nDiferents territoris propers (nord d’Itàlia, Bèlgica, Sud de França, etc) tenen sinèrgies de creixement convergents amb les del nostre territori, i aquest encaix és compartit amb les línies d’actuació impulsades per la Comissió Europea.\nAls territoris, cada cop més el teixit empresarial, l’entorn acadèmic i de coneixement, i l’associacionisme esdevenen actors potents que han de col·laborar amb els ens locals per a impulsar el creixement al territori, en base a la responsabilitat compartida, i així també focalitzen l’àmbit internacional com un àmbit competitiu que genera oportunitats i reconeix la feina ben feta.\nLa vocació internacional dels municipis (turisme, estudiants, exportació i importació empresarial, transferència de coneixement i experiències, obtenir finançament…), no és nova, però s’ha transversalitat com a política pública durant els darrers anys. Altres actors clau, que des de l’àmbit local o regional fan passos per a ser més rellevants, són les empreses, les universitats i els centres de recerca, a la cerca d’oportunitats econòmiques, però també amb l’aposta de posicionament i prestigi, motivats per l’interès d’obrir nous mercats, atraure talent i intercanviar coneixements i bones pràctiques que aportin valor afegit a les estratègies futures i sobretot capacitat de donar resposta a la globalització del nostre entorn. La participació en àmbits internacionals per part d’un nombre creixent de municipis i comarques s’ha intensificat gràcies a l’execució de projecte amb socis de diferents països, l’aprofitament de fons diversos, i els agermanaments entre territoris. En aquest sentit el paper dels ens locals ha tingut paper d’encaix en línies d’ajut, expectant a les línies de convocatòries, deixant en un segon terme el paper de lideratge local de l’estratègia internacional de les ciutats. Precisament és aquest paper internacional europeu el que genera reconeixement i oportunitats al territori, i el període de programació de fons europeus 2014-2020 serà un eix clau en aquesta estratègia. Remarca la necessitat de liderar, generar innovació i coneixement per a consolidar la competitivitat als territoris amb municipis, comarques, empreses, i diferents agents, públics i privats, com a colíders de les estratègies que els propers anys seran claus per al desenvolupament del país. Liderar, crèixer en ocupació, impulsar l’eficiència energètica, incentivar el desenvolupament de patrimoni natural i cultural, etc i a la fi, consolidar-se com a pol de referència europea exportant model de bona gestió, estratègia i capacitat de treball en partenariat. Ser eficients amb l’obtenció de fons i en la seva execució és la gran oportunitat per a posicionar-se internacionalment com a territori i interrelacionar coneixement, desenvolupament, promoció, inversió i sostenibilitat.\nSomriure i decisió!\t#innovació: món urbà i món rural. Part 1


Arxivada la causa contra tres independentistes reusencs per les mobilitzacions de resposta a l'operació Judas\nLa regidora Mariona Quadradda i el regidor David Fernàndez davant l'Ajuntament de Reus, aquest dimecres al migdia.\nL'altra causa pels mateixos fets oberta per la policia espanyola manté investigades dotze persones\nActualitzada 22/06/2022 a les 15:44\nEls jutjats han arxivat la peça oberta per les mobilitzacions del passat 23 de setembre, en resposta a l'Operació Judas, i en la qual estaven investigats tres independentistes reusencs. Arran de l'atestat obert pels Mossos figuraven com a investigats els regidors de la CUP Mariona Quadrada, Edgar Fernàndez i un militant d'Endavant-OSAN. Segons han informat Alerta Solidària i els dos edils, malgrat que Adif va demanar sumar-se a la petició de Fiscalia, el ministeri públic ha demanat finalment l'absolució. L'altra causa, pels mateixos fets, es va obrir a instàncies de la policia espanyola i en ella figuren dotze persones. La CUP acusa el cos d'utilitzar «arxius policíacs» per implicar, fins i tot, «una persona que ni vivia a Reus».\nAlerta Solidària ha recordat que, a banda de la que s'ha tancat, encara queden obertes quatre causes judicials «repressives» en contra de l'independentisme reusenc que afecten més d'una trentena de persones investigades. «N'eren cinc, ara en queden quatre, però n'hem arribat a tenir set», ha subratllat Quadrada, qui ha asseverat que la repressió a Reus ve de lluny tot assegurant que està orquestrada i premeditada.\nLa solidaritat no és delicte i Alerta Solidària han explicat, avui, en roda de premsa, que el jutge ha arxivat una de les peces judicials de les causes repressives contra l'independentisme reusenc. La macrocausa repressiva, que encara consta de quatre peces obertes, afecta a més de 30 persones investigades.\nComenta el contingut : Arxivada la causa contra tres independentistes reusencs per les mobilitzacions de resposta a l'operació Judas


/imgs/20080901/interiormente.jpgAparició de monstres, pànic de quedar-se sols en determinades situacions, obsessió per perdre’s dels pares… Durant la nit, és comú que els més petits sofrisquen terrors nocturns i malsons. Aquest trastorn no es tradueix en problemes específics per al desenvolupament infantil ni en un risc per a la salut, encara que si es mantenen al llarg del temps es recomana consultar el cas amb un professional perquè avalue si hi ha cap problema emocional o físic per a tractar. En concret, les edats més propenses a sofrir aquest tipus d’alteració del son se situen entre els tres anys i els sis, encara que també poden aparèixer més tard, en la preadolescència i l’adolescència, sobretot els malsons.\nSón escenes que generen una càrrega emocional negativa, de forma especial en l’últim terç del son, durant la denominada fase REM, una etapa més pròxima al son poc profund, raó per la qual els sons es recorden amb més facilitat.\nA causa del contingut angoixós que caracteritza un malson, és normal que apareguen símptomes associats com ara transpiració, respiració agitada, plor i, fins i tot, crits. Una situació que pot alarmar els pares, però que no deixa de ser un episodi passatger que no suposa cap problema. Els petits es desperten amb facilitat i recorden les escenes que han causat els símptomes d’angoixa. Si són capaços de descriure el que han somiat i el que els ha provocat por, voldrà dir que el son no era gaire profund. És llavors quan es pot afirmar que es tracta d’un malson i no d’un terror nocturn.\nAmenaces de l’entorn.\nSón més comuns en edats preescolars i, al contrari del que ocorre amb els malsons, no són sons que es puguen recordar. Per tant, no es viuen escenes angoixants que el menor tema i puga descriure. Els terrors nocturns es produeixen en les primeres fases del son i estarien provocats per una dificultat en la transició d’etapes de son profund a etapes de son més superficial. Per aquesta raó, el xiquet no podrà reconèixer escenes ni recordar el motiu que l’ha portat a sofrir tal trastorn. Encara més, durant el terror nocturn els xiquets continuen adormits, encara que mantinguen els ulls oberts i criden o sangloten mentre s’alcen o corren per la casa. Els pares solen alarmar-se amb facilitat davant d’aquesta situació, més encara quan observen que el seu fill no és conscient del que passa i no reacciona als seus intents de calmar-lo.\nDavant de situacions com aquesta és important no despertar el menor de manera sobtada, sinó esperar que finalitze l’episodi per a acompanyar-lo al llit de forma pausada. Cal ser conscients que en els terrors nocturns no s’han determinat unes causes clares que els justifiquen, com el caràcter, la personalitat del xiquet o l’entorn, a diferència del que ocorre amb els malsons.\nLes mesures per a prevenir qualsevol trastorn del son durant la infància requereixen el seguiment d’unes pautes familiars estables. En aquest sentit, és important crear una situació al més tranquil·la possible abans del son perquè els nivells d’activació siguen més baixos. Als xiquets els agrada tot el que és previsible perquè els aporta seguretat i estabilitat. Per tant, s’hauran de complir uns horaris pautats.\nEls pares i les mares han d’acordar una hora adequada per a anar al llit i no s’admetran discussions ni negociacions que generen alteracions innecessàries. Només complint uns dies consecutius l’horari establert el petit ja no piularà i es trobarà a gust. A més, és important crear una rutina prèvia i estable abans de ficar-se al llit per tal d’evitar estímuls que causen en el menor un excés d’activitat, com ara jocs moguts, discussions o pel·lícules violentes. És molt important que els pares tracten de rebaixar 15 o 20 minuts abans que el menut es gite el seu nivell d’activació a través de la rutina instaurada. Acomiadar-se dient bona nit als altres, triar un joguet o nino per a passar la nit, abaixar la llum de l’habitació o passar cinc minuts al seu costat parlant de forma relaxada són pautes senzilles i generals que fomenten la tranquil·litat i afavoreixen un millor descans durant tota la nit.\nEls símptomes s’identifiquen amb l’ansietat (sudoració, respiració agitada i plor).\nL’alteració emocional i el record de l’episodi pertorbador són inconvenients perquè concilie de nou el son.\nAquest trastorn es pot sofrir també en la preadolescència, l’adolescència i l’etapa adulta.


APUNTS DE PATRIMONI CONTRA EL CONFINAMENT #27 - Ajuntament de l'Alcora\nAPUNTS DE PATRIMONI CONTRA EL CONFINAMENT #27\nLA TORRE DEL REPÉS\nRecentment l’Ajuntament de l’Alcora ha sol·licitat a la Conselleria de Cultura la declaració de BIC, amb la categoria de monument, de la Torre del Repés. Es pretén així garantir la protecció de la mateixa i poder optar a ajudes públiques per a la seua restauració i posada en valor.\nLa Torre del Repés forma part del sistema defensiu de muralles del segle XIV que protegia el nucli medieval de l’Alcora, del qual es conserven més vestigis dels que a simple vista podríem imaginar. Així, podem enumerar els portals de Marco i Verdera, elements de l’antic ajuntament (Casa de la Música) i de la primera fase de l’església parroquial (d’estil gòtic), els arcs gòtics apareguts a un immoble de la plaça del Pati, alguns trams de les muralles conservats entre els carrers Moros i Moliners, Vall i Major, i també a la plaça Nova i plaça del Pati, la sitja trobada recentment al carrer Del Mig, la localització de la possible “maqbara” o cementeri musulmà en la plaça Loreto i, per descomptat, la Torre del Repés.\nLa torre és de planta rectangular amb unes dimensions aproximades de 9,15×5,50 m, i 13,50 m d’altura. Consta de dos cossos: el nord, de planta quadrangular i tres pisos que correspon pròpiament a la torrassa medieval, i el sud, amb planta rectangular de quatre pisos que és un afegit posterior. Encara que a l’exterior visualment formen un conjunt unitari, entre tots dos cossos s’aprecien diferències significatives en les seues característiques constructives i morfologia. Corona l’edifici una torreta sobre el terrat que alberga un rellotge de tres esferes.\nEn la façana principal, orientada a l’est, s’obrin dues portes. La principal es compon d’un arc de mig punt dovellat d’1,80 m de llum i 3,35 m d’altura. La segona porta, de dimensions més modestes (0,91×1,74 m), disposa d’una gruixuda porta de fusta. En cadascun dels pisos superiors es disposen dues obertures de finestra, quadrangulars a l’interior però transformades en òculs a l’exterior, protegides fins amb tres línies d’enreixats.\nQuant a la façana Sud, a la plaça del Pati, a peu de carrer hi ha una font pública construïda en 1967. Només posseeix una obertura d’il·luminació que s’obri en la primera planta: un òcul protegit amb reixa.\nUn poc més amunt destaca un panell devocional de taulells dins de fornícula rectangular on es representa a Sant Cristòfol, patró de l’Alcora. És posterior a la Guerra Civil (porta marca de fàbrica: Francisco Gómez), i substitueix a un altre panell anterior, elaborat en la Real Fàbrica del Comte d’Aranda.\nL’edifici es remata amb una cornisa emmerletada.\nL’interior ha sigut molt transformat, especialment en planta baixa, però conserva encara molts elements arquitectònics que aporten valuosa informació per a poder interpretar la seua configuració original. Cal tindre en compte que el recinte emmurallat de l’Alcora comptava amb 4 portes o portals: els conservats de Marco i Verdera (portals de la Sang i de la Mateva en la documentació del segle XVIII), el desaparegut la plaça Nova, i el de la plaça del Pati. Probablement aquest últim no va ser mai un portal com els dos que encara es mantenen en peus, sinó que seria la mateixa Torre del Repés qui exerciria aquesta funció. L’arqueòloga Ana Oller, que en 2018 va realitzar una actuació arqueològica als peus de la Torre, sosté la teoria que l’accés a l’interior del recinte emmurallat en aquest punt es realitzaria a través de la torre, dibuixant un doble gir de 90 graus. Reforcen aquesta teoria, d’una banda, les evidències arqueològiques i arquitectòniques; i per altra, la constatació de que en la voluminosa documentació notarial del segle XVIII conservada en l’Arxiu Municipal de l’Alcora, no hi haja ni un sol esment a la Torre del Repés ni cap altra denominació equivalent (Torre del Pati, per exemple) quan sí que hi ha referències a la Plaça del Pati i al Portal del Pati. És a dir, la pròpia torre exerciria la funció de porta o portal, i per aquest motiu no apareix citada com a “torre”, sinó com a “portal”.\nLa Torre del Repés ha tingut diferents usos al llarg de la història. A la seua primera finalitat defensiva, com a part integrant de les muralles del segle XIV (porta, com hem vist) se suma, com indica el seu nom, la seua funció com a espai destinat al “mostassaf” o encarregat de la vigilància i comprovació de l’ajust exacte dels pesos i mesures en les transaccions públiques (és a dir, de “repesar”), especialment en els mercats. Desprès, almenys des de principis del segle XIX i fins a mitjan segle XX, va ser presó. Del seu ús carcerari guarda un conjunt impressionant de grafitis que mereixen un detallat estudi. Des d’almenys 1859 la Torre alberga un rellotge, i en les últimes dècades s’ha condicionat la planta baixa com a lloc d’emergències sanitàries amb una sèrie d’intervencions que han desvirtuat l’aspecte històric de la torre, però que pel que sembla no han afectat greument ni a l’estructura ni als principals elements constructius.\nUn edifici, sens dubte, que mereix ser recuperat i posat en valor, ja que forma part de la fase fundacional de l’Alcora com a nucli de població i ha jugat un paper destacat en diversos períodes de la nostra història.


Trump, a la Casa Blanca amb un BigMac – Associació Salut i Agroecologia (ASiA)\nTrump, a la Casa Blanca amb un BigMac\nEl model alimentari del nou president dels Estats Units, Donald Trump, es basa en el fast food. Però és real o una estratègia per acosenguir votants?\nSi som el que mengem, la dieta de Donald Trump ho diu tot sobre el nou president dels Estats Units. El menjar ràpid, el fast food –si pot ser de McDonald’s o del Kentucky Fried Chicken, millor–, a base d’hamburgueses, patates fregides, pizza i pollastre cruixent, sempre amb una bona dosi de quètxup i una Coca-cola light per beure són alguns dels seus plats preferits. Aquest és el model alimentari del nou inquilí de la Casa Blanca, un model més que per seguir, per rebutjar.\nPer Trump, com ha declarat molts cops, menjar és “un pur tràmit”. I la confiança cega que diposita en aquestes multinacionals, pel que fa a la “qualitat” del menjar i els seus “estàndards higiènics” –un element essencial per ell a l’hora de seure a taula–, són la millor manera de resoldre aquest “tràmit” diari. Una dieta gens equilibrada que contrasta amb l’informe mèdic que va presentar en un conegut xou televisiu, en plena polèmica sobre l’estat de salut de Hillary Clinton. Segons el seu metge personal, “Trump, amb setanta anys, té una salut de ferro”, només una mica de sobrepès i colesterol, però “prou fortalesa per afrontar l’exigent feina de president”. L’informe no sembla del tot objectiu: la seva alimentació apunta al contrari.\nPerò fotografiar-se en un avió privat de luxe, menjant-se un BigMac o una pizza, o un gran bol de tires de pollastre i aletes cruixents no és casualitat. “No hi ha res més americà i que connecti amb el sentir de la gent que el menjar ràpid”, afirmava l’estratega polític republicà Russ Schriefer, que ha treballat en sis de les set darreres campanyes electorals. Donald Trump així ho ha fet i no ha dubtat a publicar-ho, diverses vegades, a les xarxes socials. No ha estat el primer, ni serà l’últim; el marit de la seva rival, Bill Clinton, va ser un dels primers a trepitjar un McDonald’s en plena campanya a la Casa Blanca.\nEl menjar ràpid ha estat una de les armes electorals de Trump per connectar amb aquest votant blanc, de mitjana edat, sense estudis universitaris i resident a l’Amèrica profunda i a les antigues zones industrials econòmicament depauperades que finalment li han donat la victòria. Un votant que s’alimenta, almenys com fa Trump de cara a la galeria, de McNuggets, patates fregides, BigMac i gelat. Quina és la diferència entre l’un i l’altre? Que Donald Trump si ho vol, pot anar a menjar a un restaurant de luxe o canviar radicalment de dieta; l’altre, i la seva família, en general no.\n“No hi ha res més americà i que connecti amb el sentir de la gent que el menjar ràpid”\nDe fet, els nostres ingressos determinen què mengem, i com menys recursos econòmics, menys aliments i de més mala qualitat. Un informe recent de VSF Justícia Alimentària Global ho deixa clar: “El 44% de la població –a l’Estat espanyol– no pot seguir les recomanacions nutricionals a causa del cost”. La diferència entre una dieta sana i una d’insana pot significar per a una família un increment de més de cent euros setmanals, una opció que no tothom es pot permetre. Però menjar malament té conseqüències negatives per a la salut. Com assenyala l’informe, amb nivells de renda inferiors, l’obesitat s’incrementa en més d’un 30%. Si aquest és el model d’alimentació que hem importat dels Estats Units, no cal explicar res de la potència nord-americana.\nL’idil·li del magnat nord-americà i ara nou president, però, no ha estat correspost per les multinacionals del menjar ràpid. Malgrat que aquestes sempre havien apostat pel candidat republicà –li havien donat fins al 70% de les seves contribucions–, aquest cop empreses com McDonald’s, Coca-cola o Unilever van optar per la candidata demòcrata, que consideraven l’opció guanyadora i la representant més fidel dels interessos de les grans empreses i de Wall-Street. Ara queda clar que es van equivocar.\nDe totes maneres, cal recordar que abans de començar la seva aventura presidencial, semblava que Donald Trump tenia uns gustos més refinats. Té una línia pròpia de menjar que va des del “bistec Trump” –“el millor bistec del món” segons l’empresa–, fins al “vodka Trump” passant pel “vi Trump”, blanc, rosat o amb bombolles. Fins i tot, va arribar a escriure sobre la “dieta ideal” en el seu llibre Think Like a Billionaire, en què recomanava el sofisticat salmó banyat amb herba de llimona o el cranc de pedra de Florida.\nAra caldrà veure si, amb Donald Trump, el fast food arriba a la Casa Blanca, o si de portes endins opta per un bistec molt fet, com a ell li agrada, amb un dels seus cabernet sauvignon. Per a la foto a peu de carrer sempre quedarà el BigMac i la Coca-cola.\nPeriodista i investigadora en polítiques agrícoles i alimentàries.\n10 Novembre, 2016 Sudaka TopoSobirania AlimentàriaAgricultura, Agroindustia, Esther Vivas, Soberania Alimentaria, Sostenibilitat\nEntrada anteriorLo que fue del Hábitat III – Quito se convirtió en la capital del debate y reflexión sobre el futuro de nuestras ciudades\nSegüent entradaLa normativa sobre comedores escolares en España dificulta la adopción de alternativas ecológicas


GRUP DE TEATRE CASINET: I EN FALTA UNA\nI EN FALTA UNA\nDesprés de les dues primeres representacions i a falta de tres dies per la última, no podem deixar d'estar contents per les actuacions dels Pastorets d'enguany.\nI és que més lluny de la interpretació dels actors o actrius, més enllà dels treballats decorats, dels maquillatges fantàstics, més enllà de tot això i més aprop que res,Està l'entrega entusiasta del grup humà que hi ha al darrere del projecte. I és que, el que fa gran el projecte Pastorets del Casal, és que va molt més lluny d'una simple obra teatral...\nTenir la sort d'aixecar els ulls i veure entre el públic, al pare emocionat que mai té temps d'estar amb el seu fill o filla perquè treballa lluny de casa. Entreveure una rialla d'emoció en l'àvia que mai hauria pensat arribar a veure el seu nét parlant damunt de l'escenari que ella va estrenar fa 60 anys. Veure la catequista d'un dels protagonistes rient a primera fila tot recordant mig plorosa com el seu difunt marit no ha pogut veure el nou casal on tantes hores es va deixar. Observar encuriosit com aquella parella d'avis de les últimes files són aquells antics propietaris del bar de les primeres cerveses...observar trist la cadira buida d'aquells que l'any anterior ens aplaudien i ara ja no hi són...\nTot això i més són els Pastorets del casal i per això i per molt més que això, diumenge hi tornem.\nl'encantada mirona ha dit...\nm'agrada molt veure els comentaris desprès de las obres.. ara sembla que hi ha més vida en aquest espai de comunicació, i els que estem lluny del escenari podem posar cullerada!\nja vaig comentar- en un anterior post- que el TELÓ DE BOSC es magnific! felicitats els que l'heu ideat i fet! i a tots en general per la vostre dedicació!\n21 de desembre de 2012, a les 1:07


Absolts dos ultres acusats de coaccionar quatre periodistes i impedir-los treballar | Diari Català Digital 📋\nAbsolts dos ultres acusats de coaccionar quatre periodistes i impedir-los treballar\nEl jutjat penal 27 de Barcelona ha absolt el dirigent de Democràcia Nacional Jove, Juan de Haro, del delicte d’amenaces a quatre periodistes durant l’acte d’extrema dreta del 12 d’octubre del 2016 a Montjuïc.\nEn canvi, el tribunal ha condemnat el militant ultradretà José Manuel Paton a una multa de 8 euros diaris durant un mes, 240 euros en total, per un delicte lleu d’amenaces.\n“T’arrencaré el cap”\nLa sentència considera provat que Paton es va acostar a un periodista i li va dir: “Això, fes-me una foto i envia-li al teu germà, que t’arrencaré el cap”.\nDesprés ell i de Haro van seguir uns quants periodistes amb gestos hostils i desafiants i cridant-los “fills de puta separatistes” fins que van marxar.\nEl periodista amenaçat era Enric Borràs, germà de Jordi Borràs, fotoperiodista especialitzat en informació sobre grups ultres a Catalunya. Un dels líders ultres que va intervenir a l’acte l’havia mencionat, els assistents van començar a insultar-lo, i de Haro hauria identificat l’Enric com a germà seu.\n“No constitueix l’anunci seriós d’una decapitació”\nPerò la sentència descarta que això pugui ser un delicte de coaccions i amenaces, perquè:\n“El context i el contingut de la frase revela que no constitueix l’anunci seriós d’una decapitació o un altre atac contra la vida, sinó l’exteriorització del disgust o incomoditat que li produeixen les fotografies de què creu que és objecte.”\nPer la seva banda, el fiscal de delictes d’odi i l’acusació particular demanaven 4 anys de presó per coaccions i delicte contra el dret a la informació.


Amb bici: Totes les cares del Pedraforca\nPàgina d'inici\tRutes i escapades\tAmb bici: Totes les cares del Pedraforca\nTot un món a la serra del Cis, a la Ribagorça\nLa fotografia de la muntanya vista des de l’est dels dos pollegons s’ha convertit en una imatge emblemàtica del país. Però no és l’única cara del Pedraforca. Aquesta ruta amb bicicleta permet descobrir-les totes.\nPer: Joan Portell\nTuixén – Gósol – Saldes – Pedraforca – Josa – Cornellana – Tuixén.\nDistància: 67,4 km\nDesnivell: 1.930 m\nPer arribar a Tuixén l’únic mitjà possible i segur és el cotxe particular. Si s’hi accedeix des del sud, el millor és anar-hi des de Solsona i Sant Llorenç de Morunys. Des del nord, s’hi pot arribar per una sinuosa carretera des de la Seu d’Urgell. També és possible accedir-hi des de Berga per Saldes, Gósol i la nova carretera asfaltada de Josa. Qualsevol opció no està exempta de revolts i colls.\nArribada al Collell - Joan Portell\nEntre el Cadí i el Port del Comte s’amaguen belles valls i impressionants massissos, entre els quals destaca el Pedraforca, una de les muntanyes més emblemàtiques del Principat. La visió des de l’est dels dos pollegons, nom amb el qual es coneixen els cims principals d’aquesta muntanya, s’ha convertit en una icona del país. Però què ens amaguen els altres tres costats? Per un vessant, la imponent paret nord, paradís dels alpinistes; a l’oest, la tartera de Gósol i la serra del Verdet, un dels ascensos al massís més bells i solitaris; i finalment la paret sud, una llenca de pedra pelada de 500 metres d’alçària.\nAquesta ruta ens convida a descobrir el Pedraforca pels quatre costats marcant el punt d’inici a la població de Tuixén, paradís dels afeccionats a l’esquí de fons, dels excursionistes i dels ciclistes de muntanya. Un indret carregat d’història i misteris: des dels càtars que en el segle XII desafiaren el rei de França, fins a les trementinaires que durant segles recorregueren el país de cap a cap venent els seus remeis a base d’herbes medicinals.\nAmb sortida al centre d'informació del Parc Natural Cadí-Moixeró, a Tuixén, la nostra ruta pren la carretera de Sant Llorenç de Morunys per, un cop travessat el riu de la Mola, seguir per una pista que ascendeix a l'esquerra i que ens duu fins el coll de la Mola. A l'històric poble de Gósol prenem la carretera de Saldes i superem un nou coll, el de la Trapa, la baixada del qual ens duu fins a l'encreuament del refugi Estasen i Saldes. Coronat el Collell, girem ara a l'esquerra descendint per la vall pel sender GR 107. Passem Josa i ataquem el coll de Jovell, superat el qual iniciem ja via cap a Tuixén.\nAl llarg de tota aquesta ruta la natura es mostra esplèndida. A la part baixa de les valls pedalarem envoltats de prats de dall, a la vora dels rius els pollancres i els freixes senyoregen i ens regalen la seva ombra, i a mitja altura el bosc de pi roig obre les portes dels prats alpins on la flora local és excepcional per la seva varietat i quantitat. Una aula a cel obert on si estem atents podem arribar a observar alguns cabirols o isards, molt abundants a la zona.\nAquesta ruta és, doncs, una interessant proposta per recórrer camins solitaris a l’ombra del gegant Pedraforca, una excursió que opcionalment es pot dividir en dues jornades si es disposa de temps —dormint al refugi Lluís Estasen. Una ruta apta per a qualsevol afeccionat amb un mínim de preparació física.\nA Gósol es pot visitar el Museu Etnogràfic i Sala Picasso, des d’on es difon l’obra de Pablo Ruiz Picasso i la relació del pintor amb els vilatans durant la seva estada en aquesta població l’estiu del 1906. A Tuixén trobem el Museu de les Trementinaires, centre de difusió de l’ofici de trementinaire, dones que gràcies a les propietats curatives de la flora de la comarca elaboraven remeis contra tot tipus de malaltia, medicines que després venien per tot Catalunya anant de porta en porta.\nHi ha la possibilitat de reduir considerablement la ruta accedint directament de Josa a Tuixén per la carretera de l’ermita de Sant Jaume i estalviar-se l’ascens al coll de Jovell.\nOficina del Parc Natural del Cadí-Moixeró. De la Vinya, 1. Bagà. Tel. 93 824 41 51.


Retrat de senyora (Àngela Martinez Ferri) – artalcoi.org\nYou are here: Home / Art / Retrat de senyora (Àngela Martinez Ferri)\nRetrat de senyora (Àngela Martinez Ferri)\nRetrat de senyora (Àngela Martínez Ferri)\nPericàs Ferrer, Lorenzo\nL’obra Retrat de senyora és en realitat el retrat uns anys més tard d’Àngela Martínez Ferri, retratada anteriorment, cap a 1899 a Alcoi, que l’Ajuntament d’Alcoi conserva i titula l’obra com a Retrat de xiqueta. En aquesta obra la jove Àngela, segons les fonts orals dels seus familiars actuals i les dates de la biografia de Pericàs, degué ser realitzat cap a 1907, quan la jove Àngela tenia 16 anys.\nSe sap que a partir de 1905 a Pericàs se li declara una malaltia degenerativa, i que provoca que els últims dos anys de la seua vida ja no poguera pintar. Per tant, es considera que l’obra no pot anar més enllà de 1910.\nAixí, doncs, Pericás realitzarà un segon retrat de la jove Àngela, aquesta vegada de perfil, amb una actitud tranquil·la, fins i tot inclús podríem dir que tímida si s’ha de jutjar per les galtes rosades. Va vestida amb un vestit blanc i amb un ric mantell brodat que arreplega a l’altura del pit amb una rosa de tonalitats rosades. De nou es veu el símbol floral com a missatge, igual que es troba en l’anterior retrat que li fa en 1899; en aquest cas és el símbol del compromís amorós, per la qual cosa es pot deduir que la jove ja tenia pretendent. Els cabells els du arreplegats en un monyo decorat amb flors fresques que al·ludeixen a la seua joventut i la seua puresa.\nEn aquest retrat, Pericàs ha evolucionat, ja que demostra que la seua pinzellada s’ha tornat encara més solta i més madura. Ha aconseguit amb breus tocs donar els efectes desitjats sense aprofundir massa en els detalls. La qualitat del retrat ens arriba directament, ja que de la jove emana tranquil·litat i dolçor, palpables per a l’espectador.\nSegura Martí, J.M i Santamaria Cuello, M. Col·lecció d’Art de l’Ajuntament d’Alcoi. I Catàleg de pintures. Del segle XVI a la dècada de 1930. Alcoi, 2013. Centre Cultural Mario Silvestre. Alcoi. 2013. Pàg. 57\n■ 1907 / Art / Last Updated October 23, 2018 by Lucia Romero Segura / Tags: alcoi, alcoy, coleccion arte, col·lecció art, lorenzo casanova, lorenzo pericás ferrer, retrato de una niña, retrato de una señora


El present avís legal regula l'ús i utilització del lloc web www.elpetitbane.com, de què és propietari Can Bané S.L.U, amb seu social a Carrer Jaume Recoder, nº4, 2º 1ª, 08302, Mataró, BCN.\nLes condicions d'accés i ús de el present lloc web es regeixen per la legalitat vigent i pel principi de bona fe comprometent-se l'usuari a realitzar un bon ús de la web. No es permeten conductes que vagin contra la llei, els drets o interessos de tercers. Ser usuari del web www.elpetitbane.com implica que reconeix haver llegit i acceptat les presents condicions i el que les estengui la normativa legal aplicable en aquesta matèria. Si pel motiu que sigui no està d'acord amb aquestes condicions no continuï usant aquest web. Qualsevol tipus de notificació i / o reclamació solament serà vàlida per notificació escrita i / o correu certificat.\nCan Bané S.L.U no es fa responsable de la informació i continguts emmagatzemats en fòrums, xarxes socials o qualsevol altre mitjà que permeti a tercers publicar continguts de forma independent en la pàgina web de l'prestador. No obstant això, tenint en compte els art. 11 i 16 de la LSSI-CE, www.elpetitbane.com es compromet a la retirada o si escau bloqueig d'aquells continguts que puguin afectar o contravenir la legislació nacional o internacional, drets de tercers o la moral i l'ordre públic. Tampoc l'empresa es farà responsable dels danys i perjudicis que es produeixin per fallades o dolentes configuracions de programari instal·lat a l'ordinador de l'internauta. S'exclou tota responsabilitat per alguna incidència tècnica o fallada que es produeixi quan l'usuari es connecti a internet. Igualment no es garanteix la inexistència d'interrupcions o errors en l'accés a la pàgina web. De la mateixa manera, Can Bané S.L.U es reserva el dret a actualitzar, modificar o eliminar la informació continguda en la seva pàgina web, així com la configuració o presentació del mateix, en qualsevol moment sense assumir alguna responsabilitat per això.\nCan Bané S.L.U és titular de tots els drets sobre el programari de la publicació digital, així com dels drets de propietat industrial i intel·lectual referits als continguts que s'hi incloguin, a excepció dels drets sobre productes i serveis de caràcter públic que no són propietat d'aquesta empresa. Cap material publicat en aquesta web podrà ser reproduït, copiat o publicat sense el consentiment per escrit de Can Bané S.L.U Tota la informació que es rebi a la web, com comentaris, suggeriments o idees, es considerarà cedida a Can Bané S.L.U de manera gratuïta. No s'ha d'enviar informació que no pugui ser tractada d'aquesta manera.


El Govern modifica i millora les condicions de la línia de préstecs "ICF Crèdit Covid 19\nLa línia, creada a l’abril de 2020 per cobrir les necessitats de circulant d’autònoms i empreses, també es destinarà a finançar projectes d’inversió\nS’amplia de 5 a 10 anys el termini dels préstecs per a circulant, i d’1 a 2 anys la possibilitat de carència\nEl Govern va acordat el passat 13 de juliol modificar i millorar les condicions de la línia de finançament “ICF Crèdit Covid19”, que va ser creada a l’abril del 2020 amb una dotació de 700 milions d’euros. L’objectiu era donar resposta a les necessitats de circulant derivades de la pandèmia d’autònoms, pimes i empreses.\nGràcies a aquest acord de Govern, en primer lloc, s’amplia la finalitat d’aquest instrument per finançar també projectes d’inversió que impulsin la reconversió de les empreses catalanes. Segons el text aprovat avui, els recursos es destinaran a impulsar aquelles iniciatives relacionades amb àmbits com el de la sostenibilitat i el medi ambient, la innovació i la digitalització de l’economia, entre d’altres. Amb caràcter general, els crèdits per a inversió oscil·laran entre els 500.000 i els 2,5 milions d’euros i comptaran amb un termini de retorn de fins a 15 anys, amb possibilitat de carència de capital de com a màxim 2 anys.\nEn segon lloc, es milloren les condicions actuals de la línia i s’allarga de 5 fins a 10 anys el termini dels préstecs per a necessitats de circulant. Fins ara, els crèdits s’havien de retornar, en un màxim de 5 anys en el cas de pimes i autònoms, i de 4 anys per a les grans empreses. Així mateix, s’amplia la carència en un any addicional, fins a un màxim de dos.\nProp de 400 milions d’euros formalitzats en un any\nDes de la posada en marxa de la línia “ICF Crèdit Covid19” i fins a l’abril de 2021, ja s’han formalitzat 415 operacions per un import de 382,3 milions d’euros, xifra que representa prop del 55% del total. Els 317,7 milions d’euros restants, dels 700 milions amb els quals estava dotada la línia, es podran formalitzar aquest any, tant per a projectes d’inversió com de circulant.\nEntrada anterior Espanya amplia a 72 hores la validesa de les PCR per a entrar des de l’estranger Entrada siguiente Ampliació els ajuts directes a la solvència empresarial a tots els sectors d’activitat


Micronycteris microtis - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEspècie Micronycteris microtis\nMicronycteris microtis és una espècie de ratpenat que viu a Centreamèrica i a Sud-amèrica.\nRecents investigacions han demostrat la sorprenent capacitat d'aquest ratpenat per trobar menjar enmig del soroll. El seu ecolocalitzador els permet discriminar entre el terra i la presa basant-se en els reflexos o l'efecte Doppler del ressò induït pel moviments de les ales de la presa, encara que pot detectar preses completament immòbils.\nComparteix amb la resta de fil·lostòmids tant la protuberància en forma de fulla sobre el nas com el sistema d'ecolocalització, encara que el seu comportament és únic, ja que és capaç de discriminar els estímuls ecològicament rellevants dins d'un entorn de so saturat extremadament complex.\nEls crits d'ecolocalització són una banda multiharmònica de freqüència modulada que concentra la major part de l'energia en el segon harmònic, el qual es troba entre 95 i 75 kHz, una freqüència molt similar a la del ratpenat camallarg, tot i que probablement de menor intensitat.\nMicronycteris microtis mexicana\nMicronycteris microtis microtis\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Micronycteris microtis\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Micronycteris_microtis&oldid=27292310»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 maig 2021 a les 19:45.


El Rastre del Cargol: I edició del Concurs de Talents!!\nI edició del Concurs de Talents!!\nRAUL RODRÍGUEZ I LORENA VILLARROYA\nEl passat 23 de desembre vam gaudir de la I edició del Concurs de Talents del nostre institut. Va haver-hi dos torns. En el primer van assistir des de 3r fins a 2n bat i en el segon els alumnes de 1r i 2n d'ESO.\nCom tot a concurs hi havia un jurat i un presentador, en el nostre ens presentava l'Albert Fort, i de jurat ens valorava membres del professorat: l'Anna Fuentes, en Jaume Mas, la Chus Valdés; i també per dos alumnes de batxillerat: l'Alba Shanchez-Fortuny i l'Aleix Achamlal. Cada membre del jurat donava 3 punts a la millor actuació, 2 punts a la segona i 1 a la tercera.\nHi havien 12 grups participants, el primer grup estava format per la Maria Matés (2n bat B), la Mariona Cots (2n bat A) i la Mia Sanmartí (2n bat A) que van cantar una cançó en el primer torn diferent a la del segon. En el segon grup participaven la Lorena Villarroya (3r C) i l'Ashley León (3r C) que van cantar “Radioctive”. En el tercer, en Raul Rodríguez (3r C), en David Perez (2n C), la Paula Hernández (4t C) i la Carla Masferrer (4t C) que ens van ballar Hip Hop. En el quart, en Sergi Ponsatí (3r C) i la Marina Oriol (3r C) que van fer un divertida actuació teatral. La cinquena concursant, la Rajae Souiton (1r C) ens va cantar “M'agrada el nadal”. En Marc Mercader (4t B) era el sisè concursant i ens va tocar la guitarra elèctrica. En el setè grup, l'Àlex Blaya (4t A) com a cantant i en David Fernández (1r bat B) tocant la guitarra només van actuar en el primer torn. El vuitè concursant l'Adrià Arbat (1r bat A) ens va ensenyar com completava un cub de RUBIK en, mes o menys, un minut. En el novè grup, la Zoe Busser (4t B) i la Marina Peniza (3r C) van ballar rítmica. En el desè, va actuar l'Edgar Gómez (1r B) tocant la guitarra, l'Alba Fajardo (1r C) com a cantant i la Georgiana Afetelor (1r C) tocant el teclat, ens van interpretar la cançó “All of me”. L'onzena concursant, l'Ashley León, (3r C) va cantar “When you were my man”. I per últim, en Juan de la Borbolla (3r A), que només va actuar en el segon torn, va explicar uns quants acudits.\nEls guanyadors els van decidir durant l'entrega de notes i ho vam saber a l'hora de sortir, van ser:\n- 1r : Grup Hip Hop\n- 2n: Grup Teatre,\n- 3r: va ser un premi compartir per la Rajae i l'Ashley León i la Lorena Villarroya.\nEls premis no s'ha donat fins passades les festes de nadal, i són: per els que ha quedat en primer lloc, un val per anar al cinema i la samarreta de l'institut, per el Grup Teatre una val per anar al cinema, i el premi compartir també era un val per anar al cinema per cadascuna.\nPer acabar, comentarem algunes anècdotes divertides que vam poder gaudir totes les persones presents; en el segon torn, van pujar al escenari alguns professors obligats pels alumnes i l'Albert, i van ballar “Menea tu chapa” seguint els passos de la Chus. Molts alumnes vam enregistrar aquell divertit espectacle, vam riure molt tots; altres professors van marxar sense que ningú se n'adonés. Quan es feien les pauses entre actuació i actuació, en Jaume Mas, el nostre Dj, i l'Albert, mentre preparaven les coses per la següent exhibició, ballaven i feien una mica el ximple.\nS'ha de dir tot: els alumnes van tenir bastant valor per fer les intervencions davant de tots nosaltres, i tenien molt nervis, tot i així ho van fer molt bé i fins i tot alguns ens van deixar bocabadats.\nAquest és el val per a una entrada pel cinema\nEls otakus estem de moda!\nHeu vist els cabells de colors?\nTreball pel futur\nRecollida de cartutxos a l'institut\nTatuatges a l'institut\nConvocatòria de l’assemblea general 2015\nLos pensamientos negativos te hacen quedar sola\nXocolatada a l'insti\nDos exercits lluiten per protegir el seu rei\nCarnet de llibertat


Ca l’Helena està al mig del poble de Castellet, la casa s’ha restaurat, convertint-la en confortable i acollidora, comptant amb tots els detalls per tenir una estada per recordar. Les parets de pedra son l’únic element arquitectònic que recorda el passat i s’integra harmoniosament amb el present, amb materials moderns a l’hora que respectuosos amb l’entorn i el medi. La fusta, el vidre i uns colors càlids fan que l’ambient sigui molt acollidor. Els diferents espais de que disposa: Sala d’estar, Sala de Lectura, Mirador, Porxo, Distribuïdor, permeten a l’hora que els hostes estiguin junts o que puguin gaudir del seu espai diferenciat, per llegir, escoltar musica, contemplar el paisatge o el pas dels nombrosos ocells que s’hi poden veure. Les quatre habitacions: dues dobles i dues de matrimoni, disposen de bany complert i els llits són grans i confortables. La cuina és gran, molt funcional, pensada i equipada per poder compartir l’elaboració de les menges que es vulguin fer amb la resta dels hostes. Li hem volgut donar una importància especial ja que considerem la cuina i tot el que l’envolta com una oportunitat per compartir, per això hi hem posat un receptari en el que oferim les nostres millors receptes i convidem a tots els que vulguin a deixar-hi la seva. El mobiliari és sobre tot comfortable i funcional, poc recarregat on hi destaquen peces amb història, recuperades de l’entorn familiar i restaurades. Un diàleg encertat entre el vell i el nou. Per respecte al medi ambient, la casa disposa d’energia solar per l’aigua calenta, les llums són de baix consum i els residus han de ser classificats, pel que es compta amb la col•laboració dels hostes. Allotjament rural independent. Registre Turisme: PB-000519 Capacitat: 8 persones Habitacions amb dutxa, lavabo i WC: - 2 habitacions dobles amb llits de 90 x 200 - 2 habitacions de matrimoni amb llits de 160 x 200 Equipaments - Cuina d’Inducció, Forn elèctric, Microones, Nevera amb Congelador, Rentavaixelles, Cafetera, Torradora. - Rentadora, Planxa, Estovalles, Tovalloles, Secador de cabell, Llençols, Funda Nòrdica. - TV, DVD, Llar de Foc, Calefacció. - Pati amb Piscina, Barbacoa, Menjador i Terrassa. - Internet WIFI.\n08734 Castellet i la Gornal


LA PANXA DEL BOU: Fires, mercats i mercadillos\nFires, mercats i mercadillos\nAhir vaig anar a una jornada inaugural del curs escolar. Com que no vull entrar en qüestions professionals massa profundes, només diré que el tema central eren els Plans Educatius d’Entorn que consisteixen, més o menys, en endegar coordinacions entre els centres educatius i la resta d’agents socials que incideixen en l’educació, família, lleure, barri... Em sobta la presentació de novetats que fa molts anys que ja estan inventades, si fa no fa, amb noms diferents, o, senzillament, sense cap mena de títol i sense la necessitat d’implicar tant d’assessor i coordinador com hi ha ara, la veritat. Aquests tipus d’actes es fan massa llargs, resulten poc participatius, i la gent, inevitablement, s’endormisca o xerra en veu molt baixa, o es passa notetes, o llegeix una altra cosa amagada a la carpeta, sobretot els qui portem, ja, uns quants cursos de rodatge, esperant el moment del pica-pica, que es va endarrerir fins a migdia.\nEl millor i el motiu pel qual cada curs m’hi apunto, és que et trobes vells amics i amigues d’altres escoles i pots fer la xerradeta. Constato que m'hi ensopego, però, molta gent desconeguda -per a mi-, més jove, és clar. Els companys i companyes més grans que jo s’han anat jubilant. Molts de mitjana edat, quan han tingut punts, han emigrat a escoles properes a casa seva, a Barcelona o a d’altres localitats. Fa temps, coneixia gairebé tothom, ara ja no, així és la vida. L’acte es feia al Centre Cultural La Bòbila, un espai magnífic que aplega biblioteca, centre cívic, associacions culturals diverses... La biblioteca és excel·lent, especialitzada en novel·la negra, i organitza uns animats grups de lectura temàtics, s’ha convertit en un indret de referència sobre el tema i hi pots trobar molts llibres d’aquest gènere difícils d’aconseguir en d’altres biblioteques. Com xalaria, allà, Francisco, el company blogaire de Novela Negra!!! Al centre s’hi fan cursos, exposicions, tot molt interessant i innovador. La millora, en tots els aspectes, de la ciutat, vista en perspectiva –que és com s’han de mirar les coses, per tal de ser objectius- ha estat esclatant, contundent. Fa molts anys, gairebé trenta, quan jo vaig arribar a l’Hospitalet, aquest espai I la plaça que l’envolta era un erm immens –ara és ple d’arbres- on queia el sol a plom. Baixava, aleshores, per anar a la meva escola, a la mateixa parada que vaig baixar ahir, Can Vidalet. Ja aleshores es reclamava que es fes una altra sortida de metro, però ahir em vaig ensopegar amb cartells veïnals demanant –encara- ‘l’altra’ sortida. Hi ha coses que milloren exponencialment i d’altres que, n’ignoro els motius, no s’arrangen mai. El territori és fronterer, pràcticament, entre l’Hospitalet i Esplugues. I encara que pertany al barri de Pubilla Cases és a prop també de Can Serra i d'altres barris.\nFeia molt de temps que no voltava per aquells carrers. Els blocs de pisos han anat millorant amb els anys, des dels mes antics, dels quaranta i cinquanta fins als del present. Vaig cercar, sense èxit, el lloc d’un bar on anàvem a dinar, força bé, per cert, I que responia al televisiu nom de La Ponderosa. No sé si ja no existeix o si no el vaig saber trobar. Al menjador d’aquest establiment hi havia penjats, recordo, uns quadres absolutament naïf amb entranyables escenes del Far West. Vaig retrobar, encara, això sí, antics establiments comercials, com ara un en el qual havia comprat roba als meus fills, quan eren petits i també pastisseries i forns amb noms persistents, incombustibles. I el mercat, molt millorat. Ahir era dimecres i hi havia mercadillo. Fa anys, el mercadillo setmanal es feia en aquest espai erm que he mencionat. Ara ocupa una part de la plaça, però s’enfila per l’avinguda Severo Ochoa i arriba força enllà, fins als carrers que ja pertanyen a Esplugues. El poble acostuma a anomenar aquests mercats amb el nom del dia de la setmana que toca, ‘vaig a comprar al miércoles’, per exemple. Una vegada, fa molts anys, recordo que un pare va anotar en la llibreta de la filla petita , sense pensar que les mestres arribarien a tafanejar la nota, un irònic missatge a la senyora, he venido y no estabas, ya te habrás ido al mierdácoles a gastarte los cuartos...\nLa supervivència màgica d’aquesta mena d’espais comercials em meravella. Avui, amb tanta botiga de cadena i supermercat ben assortit, i en zones urbanes d’aquest tipus, el fet és miraculós, la constatació d’una necessitat vital, la de vendre i comprar i remenar, la de creure en les ocasions i en les gangues. No hi fa res que, fins i tot, en ocasions, sigui més car el producte de la paradeta ambulant que el mateix, però comprat en una botiga convencional i seriosa, l’important és el passeig, el regateig, la distracció, la xerrada amb la veïna. En els pocs viatges que he fet per l’ample món he copsat que la celebració de mercats setmanals i ambulants és pràcticament universal. Molts immigrants s’han incorporat a aquest sector econòmic, on hi ha hagut sempre una gran majoria de gitanos i gitanes espavilats i bons venedors, amb l’ofici après durant generacions de dedicació a aquest tipus de comerç. Una noia jove i ben plantada pregona la seva mercaderia, amb un vocabulari absolutament desacomplexat, bragas de algodón, que no pican, para chochitos delicaos!!! Els basars xinesos, per ara, no han fet massa competència, doncs, a aquestes celebracions sòlides de fires setmanals de barri.\nLa societat està composta de moltes peces diferents, un gran nombre d’elles, pintoresques, i sovint hi ha un gran desconeixement d’aquesta societat real, tan diversa –en un sentit molt ampli del terme, no només en el de les politizades diversitats i multiculturalitats dels nostres temps-, per part de molts intel·lectuals i polítics, poc passejadors. Medito sobre el tema, penso que, al capdavall, a la Jornada també ens han volgut vendre, encara que amb menys grapa, moltes coses abstractes... Crec que en aquests mercats a l’aire lliure, efímers i intermitents, en aquestes fires coloristes i animades, s’hi haurien d’incloure, també setmanalment, i no tan sols en vigilies d’eleccions, paradetes dels partits, a veure si ens venen algun producte interessant, que no piqui. Per cert, alguns comentaris a la qüestió de la carta Sarkozyana aquí.\nPublicat per Júlia a 7:32\nEtiquetes de comentaris: Bòbila, educació, escola, mercats\nLa Bòbila em va servir de referència per fer un treball, està molt bé, és un lloc de referència a Catalunya\nLa veritat es que m'agrada molt anar pels mercadillos, en ser tafaner de mena, suposo es normal, i si al suq de Marràqueix allí ja m'hi quedaria per sempre.\nHola, Déric, ja he llegit que ets a punt de fer vacances, que vagin bé.\nDoncs sí, un centre emblemàtic que ha sabut copsar molt vida ciutadana.\nEm sembla que voltar pels mercadillos és una activitat que ens agrada a molta gent. No conec el Marroc, però he sentit parlar molt d'aquests mercats.\nBon dia, Francesc.\nQuan els fills respectius eren petits, vam compartir, durant uns anys, amb uns amics una segona residència a "Espinelves". El dissabte al matí era sagrat per a les dones de la casa: Mercat a la plaça de Vic. Era divertidíssim. Arribàvem carregades: roba, sabates, verdura, pseudoantiguitats... Què sé jo.\nAra, el del poble on visc, no me n'enrecordo mai que el fan; sempre se'm passa.\n...i és que "el" mercat, és al carrer, jo diria que per definició, com "el" mejar és el pa.\nI és que a mercat si anava (per molts verals encara s'hi va), també per a trobar-se i xerrar i tantes altres coses..\nQuè li devem al mercat? em sembla que molt més del que pot semblar a cop d'ull.\nHola, Lola, és que el Mercat de Vic és un clàssic!!!\nDoncs sí, xiruquero, mentre els mercats funcionen, la convivència funciona -o és a l'inrevés?-.\nM'encanta, quan torne al poble de quan en quan, passejar els llocs que m'eren familars de xicot. I vore cóm han canviat les coses. El mercat al carrer és el dissabte: olors de sempre...\nBon dia Yayo, retrobar paisatges i olors no sempre és fàcil, al llarg del temps se'n perden molts i se'n basteixen d'altres, per això, recuperar-ne una part sempre té aquest encís immens.


FONTS - Grup Fábregas\n> PARCS I JARDINS>FONTS\nHi ha 8 productes\nVeient 1 a 8 de 8 articles\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Blau RAL 5005, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Cobalt RAL 5004, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Corten RAL 8017, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Gris RAL 7021, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Taronja RAL 2004, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Vermell RAL 3020, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Verd Àcid RAL 1026, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.\nFont model Alvium fabricada en Polietilè de Mitja Densitat de color Verd RAL 6029, especial per a exteriors i amb tractament UV, disposa de 2 aixetes amb cargols en acer inoxidable, mesures generals ø450 x 1000 mm.


Almirante, a favor de relaxar les mesures als comerços | betevé\nEl cap del Servei de Malalties Infeccioses de l'Hospital Vall d'Hebron desaconsella permetre la mobilitat per Setmana Santa\nLaura Oliver | dimecres, 24 de febrer del 2021, a les 22.15\nEl cap del Servei de Malalties Infeccioses de l’Hospital Vall d’Hebron, Benito Almirante, obre la porta a permetre la reobertura dels comerços el cap de setmana. Ho ha dit en una entrevista al programa ‘bàsics’, de betevé, un dia abans que el Procicat es reuneixi per estudiar canvis en les restriccions a Catalunya a partir de dilluns, 1 de març. “Tot està a favor d’obrir una mica la possibilitat de fer algunes activitats”, ha dit Almirante, i ha afegit que “la més fàcil és l’obertura del teixit comercial durant els caps de setmana”.\nPel que fa a una possible reobertura dels centres comercials, Benito Almirante no té clar si és una bona idea, ja que són espais “més tancats i on hi ha més aglomeració de persones”, fets que afavoreixen els contagis de coronavirus.\nFlexibilitzar també la restauració a l’aire lliure\nL’epidemiòleg del Vall d’Hebron també veu amb bons ulls ser més permissius amb la restauració a l’aire lliure i permetre’n un relaxament de les mesures actuals. “La restauració a l’aire lliure té un risc molt baix, pràcticament nul”, ha afirmat Benito Almirante, una circumstància que se suma al fet que “avancem cap al bon temps” i serà més senzill estar-se a l’exterior. No obstant això, el doctor ha recordat que tot plegat “és una decisió política”.\nSetmana Santa sense mobilitat\nEn relació amb les vacances de Setmana Santa, el cap del Servei de Malalties Infeccioses de l’Hospital Vall d’Hebron desaconsella permetre la mobilitat i alerta que “si la situació epidemiològica no és molt bona, la limitació de moviments de persones serà difícil d’evitar”. De fet, Almirante ha recordat que “ja tenim l’experiència del que va passar per Nadal”, en referència a l’increment de contagis per la relaxació de mesures durant les festes nadalenques. En aquesta comparació, l’epidemiòleg ha afirmat que per Nadal les trobades eren familiars, mentre que per Setmana Santa hi hauria un “ambient d’oci”, un fet amb el qual cal “ser més cautelós”.\nUn 40 % de la població vacunada a l’estiu és “assumible”\nBenito Almirante veu “assolible” que el 40 % de la població estigui vacunada “durant l’estiu”, tenint en compte el volum de vacunes que arriben setmanalment a Catalunya. “Aquesta setmana hem tingut 160.000 vacunes, és un volum molt gran. Si continuen venint remeses com aquesta, el 40 % és assolible”, ha dit. Per Almirante, aconseguir aquesta xifra de població vacunada, sumada “al 10 o 15 % de persones que ho hagin passat”, farà que “el virus tingui molta dificultat de transmissió”.


Aquesta Setmana Santa els cels es presenten més buidats a l'anterior, encara que hi ha risc de precipitacions el dimarts i el diumenge\nAquesta Setmana Santa sembla que no complirà amb el tòpic del mal temps en les celebracions d’abril. Podrem veure una millora en el temps, ja que el risc de pluja per a la setmana del 6 al 12 d’abril ha disminuït en la Comunitat Valenciana. No obstant això, els cels coberts tornaran a ser els protagonistes en aquesta setmana, encara que hi haurà més sol que l’anterior.\nSegons la Agència Estatal de Meteorologia (AEMET), en l’inici de la setmana hi haurà cels coberts i la possibilitat de precipitacions és major el dimarts, amb una probabilitat del 65% de pluja durant el matí. Per això, el dimarts hi ha alerta groga per pluges.\nNo obstant això, el dimecres hi haurà cels assolellats, encara que a partir del dijous els núvols tornen a la Comunitat Valenciana. El cap de setmana es presenta també amb cels ennuvolats. De fet, les possibilitats de pluja augmenten i se situen entre un 40 i un 55% de possibles precipitacions entre el dissabte i el diumenge, però aquesta vegada sense cap alerta.\nQuant a les temperatures, oscil·len entre els 9 °C de mínima i els 20 °C de màxima durant tota la setmana. En el sud de la Comunitat s’esperen cels més buidats i unes temperatures una mica més agradables. Això sí, en tot el litoral les temperatures són primaverals.\nUn tàlveg de tempestes amenaça la Setmana Santa


La pandèmia segueix pujant a l'Ebre amb una velocitat de contagi d'1,38 i un risc de gairebé 500 punts - Imagina Ràdio\nLa pandèmia segueix pujant a l’Ebre amb una velocitat de contagi d’1,38 i un risc de gairebé 500 punts\nUna infermera extraient una mostra per fer una prova PCR a una turista el 18 de juny de 2021. ACN\nLa velocitat de propagació de la Covid-19 (Rt) baixa a les Terres de l’Ebre fins a l’1,38, dos centèsimes menys que ahir, però com aquest índex és superior a l’1 significa que la pandèmia creix, ja que una persona infectada, de mitjana, contagia a gairebé una i mitja. El risc de rebrot puja i ho fa 18 punts fins a 484 (molt alt). Tenen un risc molt alt les quatre comarques: la Terra Alta (444), la Ribera d’Ebre (264), el Baix Ebre (604) i el Montsià (489).\nLa incidència a 14 dies és de 349 a les Terres de l’Ebre i les últimes 24 hores s’han declarat 73 nous positius per PCR o test d’antigen, cosa que eleva la xifra total en 11.731, 12.090 si es tenen en compte la resta de proves. Entre el 4 i el 10 de juliol s’han detectat 371 positius, molts més que la setmana anterior quan se’n van detectar 256 i gairebé quatre vegades més que fa dues setmanes quan se’n van detectar 100. A hores d’ara el 12,24% de les proves que es fan a l’Ebre donen positiu i no s’ha detectat cap nova mort i el total és de 181.\nActualment hi ha 5 persones ingressades amb Covid-19 a l’hospital, 4 a planta i 1 a l’UCI. Els vacunats de la primera dosi arriben a les Terres de l’Ebre a 109.557 (60,5%) i a 86.408 (47,7%) els vacunats de la segona i hi ha 93.034 (51,4%) persones amb la pauta completa.\nArticle anteriorTensió i passió al ple de l’Ajuntament de Vilalba dels Arcs\nArticle següentDetinguts dos joves per robar de forma violenta en un domicili de Deltebre


Quim Bou: Esbós Ràpid : Dos Petits Trolls de Pedra Burletes\nEsbós Ràpid : Dos Petits Trolls de Pedra Burletes\nBé, de fet, és d'aquells esbossos que he acabat treballant més del compte... Unes 3 o 4 hores. Tot ha començat volent provar els jocs de colors dels camps, amb colors plans i vius, els menys possibles.\nFa uns dies vaig veure aquest bonic dibuix: https://www.instagram.com/p/Bz8o-GzAgmr/ (seguiu-lo!) I entre això i l'estada a Vall d'Incles ( https://www.instagram.com/p/BzpVX9gpuwR/) m'han fet venir ganes de fer un dibuix per l'estil.\nI m'he anat embolicant, embolicant...\nEn fi, que passeu un bon agost. Jo torno a penjar dibuixos al setembre. Si feu vacances, gaudiu-les. I vigileu amb els trolls bromistes.\nAquest dissabte, presentació/partida del manual de...\nEsbós Ràpid: Dinosaures del Desert\nPic de l'Infern - Freser - Bastiments\nEsbossos, projectes, idees... (Mad Max a la "Quim ...\nEsbossos, projectes, idees... (Personatges s.IX)\nSetmana a la Vall d'Incles (4 de 4): Estany de la ...\nAquest dissabte al matí, a Terrassa, a Landròmina....\nQuim&Arn, les tires al Cavall Fort nº1366


Maria Díaz de Vivar - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAbans de 1105\nDiego Rodríguez i Cristina Rodríguez\nMaría Rodriguez (1080 - 1105) fou comtessa consort de Barcelona (1098-1105) pel seu matrimoni amb Ramon Berenguer III. Era filla de Rodrigo Díaz de Vivar, anomenat El Cid Campeador, i de Ximena d'Oviedo.\nEs creia que va casar en primeres núpcies el 1098 amb l'infant Pere d'Aragó, fill del rei Pere I d'Aragó i Agnès d'Aquitània, però aquesta teoria està superada pels estudiosos medievalistes\nEl 1104 es casà amb el comte de Barcelona, Ramon Berenguer III, rebent en dot l'espasa Tisó, l'antiga espasa dels primers comtes d'Urgell que Berenguer Ramon II va perdre a la batalla de Tébar. D'aquest matrimoni en nasqueren dues filles:\nla infanta Maria de Barcelona, casada amb Bernat III de Besalú\nla infanta Ximena d'Osona (1105-?), comtessa d'Osona, casada el 1107 amb Bernat III de Besalú, i el 1117 amb Roger III de Foix.\n↑ Cingolani, Stefano Maria. Jaume I, història i mite d'un rei.\n↑ Cantar de Mio Cid (edició d'Alberto Montaner). Barcelona: Crítica, 1993 (castellà)\nSobre la data del seu casament: Ian Michael, La imagen del Cid en la historia, la literatura y la leyenda, conferència pronunciada a la Biblioteca Nacional de España, el 17 de maig de 2007. [Consulta: 29-11-2009] Disponible en DOC Arxivat 2012-12-09 at Archive.is.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Maria_Díaz_de_Vivar&oldid=27581730»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 juny 2021 a les 20:01.


Notícies - La Xina s'ha convertit en el major productor i exportador de peces de vestir del món\nDes de l’adhesió de la Xina a l’OMC, el tèxtil i la confecció s’han convertit en una part important de les exportacions de la Xina. En l'última dècada, amb l'abolició gradual del sistema de quotes d'exportació, les exportacions de roba, tèxtils i roba de la Xina tenen un entorn extern relativament fluix. Els factors ambientals favorables proporcionen les condicions més bàsiques per a la internacionalització de la indústria de la confecció de la Xina. Sobre aquesta base, la indústria tèxtil i de confecció de la Xina, amb costos laborals i avantatges de subministrament de matèries primeres, millora encara més la competitivitat internacional. Des que la Xina va ingressar a l’OMC el 2001, el volum d’exportació de productes tèxtils i de roba de la Xina ha augmentat més de quatre vegades. Actualment, la Xina s’ha convertit en el major productor i exportador de roba del món.\nSegons dades de la duana, el 2019, les exportacions totals de tèxtils i peces de vestir de la Xina van ascendir a 271.836 milions de dòlars EUA, amb una disminució interanual de l’1,89%. Entre elles, el volum total d’exportacions de tèxtils va ascendir a 120.269 milions de dòlars EUA, un 0,91% més interanual. Les exportacions de roba van ascendir a 151.367 milions de dòlars EUA, amb una caiguda del 4,00% interanual. Els principals països exportadors de tèxtils i confecció són el Japó i la Xina.\nDes de la perspectiva de l'estructura de productes bàsics d'exportació, l'exportació de roba el 2019 va acumular 151.367 milions de dòlars americans, dels quals la roba de teixir va ser de 60.600 milions de dòlars americans, amb una disminució interanual del 3,37%; la roba teixida va ascendir a 64.047 milions de dòlars americans, amb una disminució interanual del 6,69%.\nCao Jiachang, president de la Cambra de Comerç d’Importació i Exportació de Tèxtils de la Xina, va dir al “Vuitè Fòrum Internacional de Tèxtils de la Xina i Àsia 2020” celebrat recentment a Xangai que l’exportació de màscares i roba de protecció ha augmentat ràpidament, cosa que ha impulsat el creixement global de les exportacions de tèxtil i confecció. No obstant això, el mercat internacional és lent, la cancel·lació i l’ajornament de les comandes convencionals de productes tèxtils i de confecció són greus, la recuperació de comandes noves és lenta i les expectatives futures són incertes. que els materials de prevenció d’epidèmies encara s’enfrontaran a la situació adversa de la disminució de la demanda i la manca de comandes.\nDes del segon trimestre d’aquest any, les exportacions de tèxtils i roba de la Xina s’han recuperat progressivament de l’abeurador. Impulsada per l’exportació de materials antiepidèmics com ara màscares, de gener a agost, les exportacions de tèxtils i peces de vestir de la Xina van sumar 187.41 milions de dòlars americans, un 8,1% més, de les quals les exportacions tèxtils van ser de 104.800 milions de dòlars americans, un 33,4% més; i les exportacions de roba van ascendir a 82.61 milions de dòlars EUA, amb una disminució del 12,9%.\nL’exportació de materials de prevenció d’epidèmies com ara màscares i roba protectora va augmentar significativament. Segons Cao Jiachang, la Xina va exportar 151.500 milions de màscares i 1.400 milions de roba de protecció del 15 de març al 6 de setembre, amb una exportació diària mitjana d’uns 1.000 milions de màscares, cosa que va recolzar fermament la prevenció i el control de l’epidèmia mundial. Durant els primers set mesos d’aquest any, les exportacions totals de màscares i roba de protecció de la Xina van ser de prop de 40.000 milions de dòlars nord-americans i 7.000 milions de dòlars americans, respectivament, un increment de deu vegades respecte al mateix període de l’any passat. A més, les exportacions de teixits no teixits i teixits no teixits van augmentar un 118%, cosa que també va estar relacionada amb l’augment de les exportacions de teixits no teixits.


Ampliaran les voreres que envolten la plaça de Cipriano García per millorar-ne l'accessibilitat - Canal Terrassa\nUn estudiant de l’ESEIAAT, entre els creadors d’Akamu’, un joc en línia que ajuda a memoritzar\nAmpliaran les voreres que envolten la plaça de Cipriano García per millorar-ne l’accessibilitat\nCarme ContrerasData: 25/10/17\nEl programa Terrassa Barris en Marxa ha començat aquesta setmana un nou projecte de reforma de l’espai públic. Les obres se centren a les voreres del carrer de Manresa, entre plaça de l’Aigua i Consell de Cent, i les d’aquest darrer, entre rambla de Francesc Macià i carrer de Manresa. Els treballs han de servir per millorar les condicions als trams que envolten la plaça de Cipriano García.\nL’objectiu de la intervenció és fer aquests carrers més accessibles, guanyar espai per als vianants i reduir la presència dels vehicles. En aquest cas, l’espai que es guanya per fer les voreres més amples es treu de la calçada i, especialment, de l’espai reservat per aparcament. Les obres de millora afectaran la banda dels carrers que toca a la plaça.\nFa tres anys, ja es va intervenir en aquesta mateixa zona per millorar els accessos a la plaça i reforçar la seguretat dels vianants mitjançant el redisseny d’algunes cruïlles. Llavors es van reorganitzar voreres i passos de vianants per millorar les condicions de la ciutadania que es trasllada a peu. L’actuació d’ara posa l’accent a la circulació per aquestes voreres.\nLes obres tenen un termini d’execució d’un mes i mig i no està previst que afectin al trànsit. Els treballs han estat encarregats a l’empresa Actividades de la Construcción Terrassa SL amb un pressupost de poc més de 39.000 euros.\nTags: accessibilitatAjuntament de Terrassaplaça de Cipriano Garcíaterrassa\nVuit projectes s’enduen el 70 per cent dels suports al Pla d’Acció Municipal\nL’OCT48 porta “L’esperit dels Obama”, que recupera els cants espirituals negres


Tomic, millor jugador de l’Eurolliga del mes de febrer - FC Barcelona\nHomeMés esportsBàsquetPrimer EquipNotíciesTomic, millor jugador de l’Eurolliga del mes de febrer\nTomic, millor jugador de l’Eurolliga del mes de febrer\nEl pivot croat ha acumulat 17 punts i 5 rebots de mitjana en la competició continental El ‘44’ blaugrana va ser escollit també com el millor del mes a l’ACB i en el cinc ideal de la Copa\nTomic, contra el Khimki. FOTO: GERMÁN PARGA-FCB.\nAnte Tomic és el jugador del febrer. A la seva elecció com el millor del mes a la Lliga Endesa i al cinc ideal de la Copa del Rei, el pivot del Barça Regal hi afegeix l’elecció com a MVP del febrer a l’Eurolliga. S’ha apuntat 17 punts, 5 rebots, 1 tap i una valoració de 20,75 de mitjana en els quatre partits que ha disputat en aquest període.\nD’aquesta manera, Tomic va ser fonamental per a les victòries de l’equip sobre el Montepaschi de Siena, el Maccabi, el Fenerbahçe i el Khimki. En cap d’aquells quatre compromisos va baixar dels 14 punts, 4 rebots i 17 de valoració. La seva actuació més lluïda va ser davant del Montepaschi, a la jornada 6 del Top 16 al Palau, amb 20 punts, 5 rebots i 28 de valoració.\nUna trajectòria estel·lar\nL’estat de gràcia d’Ante Tomic no és un fet puntual. La seva dinàmica a l’Eurolliga 2012/13 està sent molt destacada com ho demostren els seus números: és el quart millor valorat (16,05), el cinquè amb més rebots per partit (5,74) i el tercer en l’apartat de taps (1,37).


LA PLATAFORMA STOP JJOO CONFIA QUE LA MANIFESTACIÓ DEL 15 DE MAIG ATURI LA CANDIDATURA - Pirineus TV\nMaig 5, 2022 - 07:20\nLa plataforma Stop JJOO s’ha concentrat aquesta tarda al Parc Olímpic del Segre, on s’ha fet la Taula estratègica de les estacions de muntanya, per demanar que s’aturi la candidatura als Jocs Olímpics d’Hivern 2030 i que es facin públics els informes i els pressupostos.\n¡El Govern ha fet pública una informació on assegura que ha constatat que el 74% dels habitants del Pirineu, incloent Berguedà, Ripollès i Solsonès, estan d’acord en la candidatura. Des de la plataforma expliquen que es tracta de la mateixa enquesta que ja es va donar a conèixer fa unes setmanes i creuen que pot ser la resposta del Govern a la publicació de la cançó ‘la terra per sembrar’.\nDes de la plataforma Stop JJOO creuen que l’oposició a la candidatura es consolida i augmenta cada dia. El manifest de l’entitat ja suma més de 10.000 signatures.


3 botons i START: Recomanació personal: Super Mario 3D Land\nRecomanació personal: Super Mario 3D Land\nAprofito que m'he acabat el primer títol de plataformes d'en Mario per a la Nintendo 3DS per parlar-ne i fer-ne una convençuda recomanació, tot en un. El Super Mario 3D Land és una meravella per la qual val la pena tenir la portàtil més recent de la Gran N, el millor títol de plataformes portàtil que s'ha fet mai protagonitzat pel lampista italoamericà.\nÉs un joc que Nintendo hauria d'haver acabat abans de llançar la Nintendo 3DS, magnífica consola que va sortir amb un catàleg curt i fluix i que a resultes d'això va vendre menys del que la companyia esperava i va acabar patint una espectacular rebaixa l'agost de 2011 que a molts ens ha beneficiat. Al novembre sortia el Super Mario 3D Land i jo el tinc des del meu 30è aniversari. Una autèntica delícia.\nEl vídeo fa venir salivera, tot i que no hi podem apreciar l'efecte de les 3 dimensions estereoscòpiques que són la característica principal de la portàtil més recent de la Gran N. S'hi pot jugar perfectament sense les 3D, però tenen importància i permeten no només gaudir més amb els seus espectaculars gràfics, sinó també calcular millor els salts entre plataformes.\nEl Super Mario 3D Land no té un punt de partida extremadament original: en Bowser ha segrestat la Princesa Peach i l'hem de rescatar. Punt. Però és una meravella de joc del gènere de les plataformes, aprofita al màxim les característiques de la Nintendo 3DS i a més és ple d'homenatges a les anteriors entregues de la saga, com el que vèiem al vídeo, amb l'ítem del boomerang.\nEn aquest sentit és un homenatge als Germans Boomerang, però és la primera vegada que apareix com a objecte per a en Mario, malgrat que a la revisió del Super Mario Bros. 3 de la Gameboy Advance ja es podien llançar boomerangs després de vèncer un enemic que en dugués.\nSens dubte, el joc clàssic més homenatjat al Super Mario 3D Land és el Super Mario Bros. 3, perquè hi veiem per primer cop el retorn de la disfressa d'ós rentador, aquest cop completa i no només amb la cua, que ens permet planejar i atacar els enemics amb la cua.\nDe fet, el retorn de la cua d'ós rentador es va publicitar molt, i en aquest títol la veiem fins i tot en alguns enemics com els goomba, les bales gegants o el mateix Bowser. I ja que tornava la veiem també al Mario Kart 7 i properament al New Super Mario Bros. 2, també de la Nintendo 3DS.\nEls homenatges els tenim també en format musical, com hem pogut veure en aquest vídeo en què la música ve directament del ja esmentat Super Mario Bros. 3 de la NES, i cal sumar-ho els del Super Mario Bros. (que també veiem als finals de les pantalles, que emulen els del joc de 1985) o del Super Mario World.\nFins i tot a jocs de fora de l'Univers Mario però de la mateixa Nintendo, com els The Legend of Zelda, que tenen en aquest joc un nivell d'homenatge que acaba de quedar clar amb aquest detall sonor que hem sentit al vídeo.\nGairebé tots els títols principals d'en Mario tenen el seu petit o gran homenatge a Super Mario 3D Land, a través d'elements de les pantalles, músiques, enemics que tornen a aparèixer, objectes... O al nom, que sens dubte és una referència als jocs de la Gameboy. En aquest sentit és tot un premi per als fans fidels del lampista del bigoti.\nSi mireu a la part superior esquerra de la imatge veureu una moneda amb un estel, tot i que en aquest joc l'han anomenat Star Medal. Bé, doncs des dels temps del Super Mario 64 tots els títols d'aquest aventurer amb gorra i colors del Barça ens han fet no només passar pantalles i vèncer enemics, sinó també reunir objectes, generalment estels o monedes/medalles amb estels.\nEl Super Mario 3D Land no vol ser menys i amaga 3 d'aquests apreciats objectes a cada pantalla, fins i tot les de final de món. I per a què serveixen? Doncs per una banda ens permetran obrir pantalles que d'una altra manera ens tindrien el pas vetat, i per l'altra afegeixen un al·licient de cara a repetir escenaris, perquè no sempre trobarem les monedes/medalles a la primera.\nNo és necessari trobar-les totes per tal d'obrir el 100% dels móns del joc, però sí que és un repte que val la pena superar. Si tot i així no ens en sortim i ens falten medalles sempre podem trobar-ne a les pantalles de bonus que ens regalen els usuaris del joc que es creuen amb nosaltres gràcies a la funció Street Pass, com vèiem al vídeo, que apareix quan s'apropen dues persones que duen la consola tancada però no apagada, és a dir en espera o standby.\nSuper Mario 3D Land està format per 8 mons, i la sensació inicial és que tenen pantalles més aviat curtes i força fàcils de superar. Això és cert, en part, i si tenim molts problemes per a superar-ne una ens sortirà una fulla daurada que ens permetrà passar-la fàcilment gràcies al gran poder de la disfressa d'ós rentador sumat a l'estel d'invencibilitat infinita, però no totes les pantalles són fàcils, i quan acabem el joc...\n...haurem rescatat la Princesa, i si tenim prou medalles podrem entrar als mons especials, que són versions alterades (en alguns casos més que en d'altres) dels mons normals. Superar el primer ens permetrà controlar en Luigi després de rescatar-lo també a ell, que havia estat segrestat per la versió esquelètica d'en Bowser.\nTambé tindrem un nou objecte, que és la fulla de pedra, que ens permetrà transformar-nos momentàniament en estàtues, una habilitat que ve del Super Mario Bros. 3, i així els enemics no ens podran fer mal. Dit això, tant si volem continuar controlant en Mario com si volem provar en Luigi, tindrem l'oportunitat de tornar a fer les pantalles que ja coneixem o d'acabar les noves, que de vegades només afegeixen enemics més complicats de vèncer o un límit de temps molt baix que podrem anar incrementant trobant rellotges, però que en alguns casos són prou diferents de les normals com per considerar que la durada del joc es multiplica. És aquí on em trobo jo, perquè el que he acabat són els mons normals del títol.\nEn resum, Super Mario 3D Land és una obra mestra. Divertit, llarg encara que al principi no ho sembli, ple de referències als anteriors jocs però amb elements nous que el fan destacar per si mateix, amb pantalles molt divertides i diferents, reptes de tota mena i uns gràfics que, combinats amb les 3D estereoscòpiques, es poden qualificar, sense exagerar, d'espectaculars. Un imprescindible i un bon motiu per fer-se amb una Nintendo 3DS.\nPublicat per Moroboshi a 17:45\nEtiquetes de comentaris: nintendo, nintendo 3DS, shigeru miyamoto, super mario 3d land\nParufito 25 de maig de 2012, a les 15:52\nTotalment d'acord! m'ha encantat el joc! :D\ntot i que trobo que al Mario Land de la GameBoy se'l margina des de fa molt temps... aquí "només" tenim el nom, però molts detalls d'aquell joc no crec que els tornem a veure\nMoroboshi 25 de maig de 2012, a les 18:24\nHome, uns acords musicals no haurien estat malament. :)\nJo em vaig comprar la 3DS sobretot pel Mario Kart 7, però el Super Mario 3D Land és una meravella, millor que no em pensava.\nParufito 25 de maig de 2012, a les 19:55\nAra mateix són amb els 2 únics jocs que he gaudit! (a banda del Ocarina) però és refregit ;)


Posted on 26 Novembre 2017 by Esport blanc i blau\nSANTFELIUENC FC 0 – CF POBLE MAFUMET 1 (POL BALLESTEROS, 62′)\nTARDA VESPRE AMB CEL COBERT AMB UNA FINA PLUJA AL FINAL\nEn caiguda lliure i sense paraules que reparin el mal. El Santfeliuenc va sumar l’onzè partit sense conèixer la victòria. Un gol del tarragoní Pol Ballesteros va condemnar injustament els blanc-i-blaus. El Santfeliuenc no va meréixer la derrota i durant alguns minuts va oferir un futbol intens i laboriós. El gol, però, va obrir un trau profund que ja no es va poder cicatritzar. Impotència, molta preocupació i cares llargues. Ningú no sap avui per avui com redreçar una situació que comença a ser incontrolable. Inimaginable fa tan sols unes setmanes. Què podem fer?\nEl Santfeliuenc sabia el pa que s’hi donava. Calia guanyar i el rival no era precisament còmode. Els blanc-i-blaus van començar bé però sense inquietar gaire la ben treballada rereguarda tarragonina. El visitant Pol Prats va ensenyar les urpes en algunes accions de perill per la banda dreta. Tanmateix la primera mitja hora no va desvetllar res. Les àrees vivien inèdites. La primera clara va ser blanc-i-blava (36′) en un servei en llarg de Toni Casamayor que va recollir Josele i David Romo des de la frontal de l’àrea i de rosca enginyosa va marxar fora. Els del camp de Tarragona van mirar de respondre i Rayco de cap al 38′ la va enviar alta. I la millor del primer acte al 45′ en una sensacional passada de Ion Vázquez que va permetre Josele desmarcar-se i arribar sol a l’àrea però no va ser capaç de controlar la pilota en la instància decisiva.\nEl segon acte encara va començar més bé. Un Santfeliuenc intens, laboriós i convençut va encercar els visitants a còpia de segones accions. Molts bons minuts per bé que l’única ocasió clara va néixer en una acció d’estratègia entre Romo i David López amb xut de l’últim i refús apurat de Perales. I el que és la vida. Quan més i millor jugava el Santfeliuenc, els visitants en una acció aïllada per banda esquerra amb el segell de Pol Ballesteros va servir per estrenar el marcador amb un gol dramàtic. El menut interior amb poc angle va enviar la pilota al costat contrari de Toni Casamayor. Més que una galleda freda tota una gota freda. El Santfeliuenc molt ferit va caure en la desesperació. Poques idees, molt cor i poc cap per redreçar una circumstància cada cop més crítica. El partit es va anar autodestruint enmig del dramatisme general, i només un cop de cap a les acaballes d’Eric Zárate (88′) podria haver canviat el destí. Però el destí comença a ser molt cruel amb el nostre Santfe. Som a temps per canviar el rumb, però avui s’albira complicat.\nSantfeliuenc FC: Toni Casamayor, Ion Vázquez, Jaime Duran, Rafa Murillo, Nacho Ruiz, Juanjo Prior, Adri Recort (Charly Ruiz, 67′), David López, Josele, Romo (Olmo, 85′) i Patxi (Eric Zárate, 67′).\nCF Pobla Mafumet: Perales, Gabri, Dani Hernández, Salva, Roger, Adri (Arturo, 89′), Pol Prats (Gestí, 81′), Éric, Pol Ballesteros (Brugui, 69′), Rayco i Riad.\n0 – 1, Pol Ballesteros, 62′.\nEl Santfeluenc es va sumar a la campanya “ni una menys contra la violència masclista” i al descans va llegir un comunicat.\n– Què ens està passant? Pena, preocupació, tristor… tot s’acumula en la vivència d’un equip superat per la seva circumstància.\n– Els mites cal respectar-los, però arriba un dia que també cal exigir-los.\n– Sortosament som a temps. Encara hi ha temps per redreçar una nau que avui, hem d’admetre-ho, navega a la deriva.\n– El Pobla Mafumet va exhibir ordre i treball per emportar-se tres punts que no va meréixer.\n« Més que tres punts a Les Grases El Santfeliuenc FC ensenya a la ciutat el secret més preuat. Aquest divendres a Les Grases (19 hores) »


Les Arts oferirà en 'streaming' l'òpera 'Il tutoritze burlato' de Martin i Soler amb la col·laboració de Turisme | Valencia Extra\nTurisme i Els Arts aposten per la generació de continguts digitals i la cerca de nous públics en el seu quart conveni de col·laboració [.]\nEl Palau de les Arts oferirà l’emissió en ‘streaming’ de l’òpera ‘Il tutoritze burlarto’, de Vicente Martín i Soler, el pròxim 20 de novembre a les 20.00 hores a través de la pàgina web de les Arts gràcies a la col·laboració de Turisme Comunitat Valenciana.\nAixí ho han anunciat el secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer, i el president del Patronat dels Arts, Pablo Font de Mora, després de la signatura del quart conveni de col·laboració entre totes dues entitats.A través d’aquest acord, Turisme Comunitat Valenciana contribuirà econòmicament en les actuacions de promoció i màrqueting de la cultura amb un import màxim de 220.000 euros.\nSegons ha explicat el secretari autonòmic de Turisme, “quatre anys de convenis han generat una aliança ferma per a la defensa del turisme cultural en la Comunitat Valenciana de la mà de l’òpera i d’un referent com és, el Palau de les Arts”. Al seu judici, “haver trobat aquesta línia de treball de la Generalitat amb el coliseu més emblemàtic que tenim, ens sembla un encert”; al mateix temps que ha destacat que “situar València com una ciutat referent, oberta i cosmopolita ens semblava fonamental i constitueix una peça clau de la proposta de valor del nostre territori”.\nColomer ha destacat que “al març va canviar el guió per a tots, que encara estem reescrivint, però no dubtem ni un instant a mantenir aquest conveni, en la necessitat de construir marca i no deixar de sostenir aquesta aliança”. El titular de Turisme ha volgut ressaltar “la necessitat actual de cultivar nous públics a través de les eines digitals”, i ha avançat que per al 2021 el seu departament mantindrà l’aliança amb el Palau de les Arts.\nPer part seua, el president del Patronat de les Arts ha recordat les principals línies de treball en els últims quatre anys, que es resumeixen en accions de visibilitat i promoció, tant en l’àmbit nacional com l’internacional, així com noves propostes de maridatge entre les arts escèniques i altres disciplines, com la gastronomia.\nEn aquest sentit, Pablo Font de Mora ha subratllat que el nou conveni recull un apartat dedicat a la generació de continguts digitals i a la cerca de nous públics, en el qual s’inclou l’emissió ‘online’ de ‘Il tutoritze burlato’, de Vicente Martín i Soler. Les Arts’ oferirà, en obert i de forma totalment gratuïta, l’únic títol que l’operista valencià més internacional va compondre a Espanya abans d’emprendre la seua carrera europea de la mà en una producció realitzada per consolidats professionals de la Comunitat”, ha apuntat.\nDos valencians de consolidada trajectòria, Cristóbal Soler en el fossat i Jaume Policarpo com a responsable de la posada en escena, són els artífexs de ‘Il tutoritze burlato’, la segona producció pròpia que Les Arts ofereix aquesta temporada després de la versió semiescenificada de ‘Così fan tutte’, de Mozart, que va inaugurar la temporada.\nEl repartiment està format pels artistes del Centre de Perfeccionament Palau de les Arts Aida Gimeno (Violante), Ezgi Alhuda (Dóna Menica), Oleh Lebedyev (Fabrizio) i Omar Lara (Pippo), juntament amb els cantants valencians David Ferri (Don Lelio) i Gonzalo Manglano (Anselmo).


Cami Santiago - CELEBRACIÔ SANT JAUME 2019\nCELEBRACIÔ SANT JAUME 2019\nEstimats, Estimades, Pelegrins i Pelegrines: Aquest any celebrarem la diada de Sant Jaume el diumenge 21 de Juliol a Vilaür, petit poble de l’Empordà ¡que tenint com tenen! l’Església dedicada a Sant Esteve, la festa major la celebren el 25 de juliol Sant Jaume. A la seva Església romànica del segle XI trobem una figura del nostre Apòstol Sant Jaume vestit de Peregrí, aquest es el motiu principal que ens mou per fer la festa en aquest poble, també perquè l’escriptor Enric Aguadé, en el seu llibre els camins mil·lenaris de Catalunya que seguien els pelegrins a Santiago, parla precisament d’aquesta ruta, situant Vilaür entre Bàscara i Cervià de Ter.\nEl dia 21 de Juliol fan una Missa a les 12 dedicada a Sant Jaume a la que assistírem i farem la invocació a l’Apòstol, com es la nostra tradició i després un vermut a la Pl. Major a la que ens afegirem, portant nosaltres com sempre les empanades de Teresinya, després anirem a dinar al centre cívic del mateix poble i si encara tenim forces (Opcional) a les 18:00 fan Sardanes.\nLa sortida com sempre al parc del migdia a les 11 del matí o si veniu de fora podeu anar directament, es fàcil de trobar, Si veniu de Girona agafeu la cruïlla de l’Escala i a després de Camallera el següent trencant a l’esquerra. Si veniu de Figueres desprès de Bàscara el mateix, la cruïlla de Vilademuls a l’Escala a la NII.\nSi soms suficients portarem un autobús i si no, anirem amb els nostre cotxes.\nMás en esta categoría: « CHARLA COLOQUIO CAMINO SANTIAGO EXPOSICIÓN FILATÉLICA CAMI SANT JAUME GIRONA »


La vida estressant de les ciutats afecta els gens dels ocells – Museu de Ciències Naturals\n31 maig 2021 2 juny 2021\nUn estudi realitzat amb mallerengues carboneres (Parus major) conclou que els exemplars que viuen a la ciutat són genèticament diferents dels que viuen al camp.\nLa recerca, que s’ha dut a terme a nou ciutats europees, inclosa Barcelona, acaba de publicar-se en la revista Nature Communications.\nL’estudi ha estat liderat per Caroline Isaksson, de la Universitat de Lund i Pablo Salmón, estudiant de doctorat, l’estudi ha comptat amb la col·laboració de set centres d’investigació europeus entre els quals hi ha el Museu de Ciències Naturals de Barcelona.\nMallarenga carbonera Parus major. Foto Xevi Colomé\nInvestigadors dels centres de recerca de Malmö, Götemburg, Glasgow, Madrid, Munic, París, Barcelona, Lisboa i Milà han comparat els gens de les mallerengues carboneres de la seva ciutat amb els gens dels seus parents de l’entorn rural proper. El resultat ha estat el mateix a totes les ciutats: les mallerengues carboneres urbanes difereixen genèticament de les seves parentes de camp.\nL’estudi mostra com en les aus de ciutat s’han afavorit els gens que regulen les capacitats cognitives i els comportaments que són importants per sobreviure en entorns amb contaminació acústica i atmosfèrica, llum nocturna i proximitat constant de persones. “La ciutat afavoreix individus més proactius, més valents, més exploradors o més agressius” comenta Joan Carles Senar, Cap de Recerca del Museu de Ciències Naturals de Barcelona i col·laborador de l’estudi, “per exemple, les mallerengues de ciutat tendeixen a perdre la por ja que no les ajuda a l’hora de trobar nous recursos mentre que per a les aus de camp aquesta emoció segueix essent molt útil per escapar-se dels predadors”.\nAquest estudi és el més important i ambiciós realitzat sobre com els entorns urbans afecten el genoma i, per tant, el material genètic dels animals que hi viuen. En total, s’han examinat 192 mallarengues carboneres entre les poblacions de les nou ciutats participants en la recerca. Per a cada població urbana, els investigadors tenien per a comparar una mostra de mallerengues d’un entorn rural o forestal proper. En el cas de Barcelona s’han estudiat poblacions del parc de la Ciutadella i els Jardins de Can Sentmenat i Can Catà del parc de Collserola com zona forestal propera a la ciutat.\nS’han extret mostres de sang dels ocells i s’han analitzat genèticament, “hem analitzat més de mig milió de gens repartits per tot el genoma” comenta Caroline Isaksson, directora de l’estudi, “i n’hem trobat un grapat que han canviat clarament en resposta al medi urbà”.\nEl doctor Pablo Salmón, codirector de la recerca, afegeix “és sorprenent que les ciutats, que són un fenomen recent des d’una perspectiva evolutiva, deixin la seva petjada en el genoma de les aus”.\nLes mallerengues carboneres són habituals a tota Europa i des de fa molt temps se sap que són bastant similars genèticament en tot el continent. “El fet de veure aquesta adaptació precisament en aquesta espècie és també força sorprenent” conclou Caroline Isaksson.\nSalmón, P., Jacobs, A., Ahrén, D., Biard, C., Dingemanse, N. J., Dominoni, D. M., Helm, B., Lundberg, M., Senar, J. C., Sprau, P., Visser, M. E., Isaksson, C., 2021. Continent-wide genomic signatures of adaptation to urbanisation in a songbird across Europe. Nature Communications, 12(1) 2983, DOI: 10.1038/s41467-021-23027-w. PMID: 34016968.\nBarcelonaCollserolaestació de camp Can CatàgensMallarenga carboneraocellsrecerca\nPrevious Post Com conservem les col·leccions del Museu (2): les col·leccions de geologia i paleontologia\nNext Post Com conservem les col·leccions del Museu (3): les col·leccions de zoologia


Acte sobre l'acollida de refugiats al local – Casal Català de Brussel·les\nEl passat dia 23 de maig el local va quedar petit per escoltar els testimonis i les presentacions de diferents refugiats actualment residents a Bèlgica. Moltes d’ells ja tenien el nostre país d’acollida com a primera opció i un cop arribats no s’han quedat amb els braços creuats. L’empenta de molts d’ells els ha portat a crear plataformes i associacions no només d’ajuda a d’altres refugiats, sinó per obrir-se a la societat belga i integrar-s’hi plenament.\nUn total de tres associacions van participar a l’acte: WE EXIST, TANDEM I BON. Les dues primeres creades directament per nouvinguts a Bèlgica i la tercera ens va aportar una visió més institucional per part de l’agencia d’acollida als nouvinguts de Flandes.\nL’acte va tenir la seva vessant més solidaria en forma de donació. En total van ser 120 EUR que han anat a parar íntegrament a una quarta organització, l’ONG Nurture Project Internacional que protegeix i ajuda a les mares refugiades que donen a llum.\nPer acabar, també volem donar les gràcies al restaurant C’Chicounou situat a la Rue de la Levure 29 (Ixelles), per la donació de les tapes síries i libaneses servides un cop va finalitzar l’acte. Entre les tapes de can C’Chicounou i els postes siris preparats pels companys de WE EXIST, no podíem haver acabat la tarda d’una millor manera.


Benirredrà acull les II Jornades Internacionals de Direcció Musical Cristóbal Soler – Les Bandes de Música\nLa localitat valenciana de Benirredrà, malgrat les circumstàncies, acollirà la segona edició de les II Jornades Internacionals de Direcció Musical que impartirà el mestre Cristóbal Soler entre el 13 i el 17 de juliol. A més, enguany la soprano Lorena Valero impartirà classes de cant.\nL’Ajuntament de Benirredrá va acollir la presentació de l’esdeveniment, que va comptar amb la presència de l’alcalde, Emili Falquet, el director Cristóbal Soler, el músic, director i compositor, Vicent Mengual, i el president de la Societat Musical de Benirredrà, Vicent Savall.\nDurant tota la setmana, l’Escola de Música de Benirredrà acollirà als 15 assistents actius que han sigut seleccionats per un equip pedagògic i que han arribat des de punts de tot el territori nacional com Sevilla, Madrid, Tudela o Múrcia.\nLes jornades finalitzaran amb un concert de la Societat Musical de Benirredrà que tindrà lloc el divendres 17 de juliol a les 20.30 hores en la Plaça de l’Església de Benirredrà. Els músics portaran màscares especials i mantindran la distància de seguretat.\nCristóbal Soler ha destacat que el fet que siga el segon any ja és tot un èxit. “Aquesta jornada és a Benirredrà per les persones, perquè podríem realitzar-les en molts llocs però el director de la banda, Vicent Mengual, el seu president, Vicent Savall i l’ajuntament han fet que tot siga idoni per a portar avant el projecte”.\nDurant tota la setmana hi haurà classes magistrals per part de Cristóbal Soler i ponències sobre temes diversos que tenen a veure amb la direcció musical, ja que segons l’organitzador de les jornades, Vicent Mengual, el plantejament és que es tracten tots els camps que tenen a veure amb la formació d’un director de banda i orquestra. Mengual també ha destacat la figura del director artístic de les jornades, Cristóbal Soler, a qui ha definit com “un dels directors més importants a Espanya de la seua generació”.\nVicent Mengual considera un “èxit absolut” l’assistència a aquestes jornades pel nombre d’alumnes que enguany són ni més ni menys que 15 persones que arriben de tota Espanya”. Mengual ha explicat que l’empresa Sanimusic ha col·laborat amb les jornades per a comptar amb tots els protocols, màscares i necessitats que marca sanitat per al control de la pandèmia.\nTambé l’alcalde de Benirredrà, Emili Falquet i el president de la Societat Musical de Benirredrà, Vicent Savall, han coincidit a destacar el que significa per a la banda i per al municipi “comptar amb un esdeveniment d’aquestes característiques i especialment amb Cristóbal Soler, ja que marca un abans i un després a la comarca, en el món de la cultura i de la música”.