1. Servei d´Informació Territorial de les Illes Balears(SITIBSA) en compliment de la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, informa que:\nLa seva denominació social és Servei d´Informació Territorial de les Illes Balears\nEl seu CIF és Q0700675B.\nEl seu domicili social està ubicat a Avda. Alexandre Rosselló nº 13-b 1er, 07002 Palma de Mallorca.\nLa seva adreça de correu electrònic per aquesta pàgina d'Internet és: sitibsa@sitibsa.com\nEstà inscrita en el Registre Mercantil de Palma de Mallorca.\n2. SITIBSA informa que el web www.sitibsa.com té per objectiu facilitar al públic en general el coneixement de les activitats que l'empresa realitza i els productes i serveis que comercialitza.\n3. Els drets de propietat intel.lectual del web sitibsa.com y dels distints elements en ell continguts són titularitat de Servei d´Informació Territorial de les Illes Balears i/o del Govern de les Illes Balears. Correspon a aquestes entitats l'exercici exclusiu dels seus drets d'explotació, en qualsevol forma.\n4. SITIBSA, en conformitat amb allò establert a la Llei Orgànica 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD) i en la normativa que la desenvolupa, garantitza la confidencialitat de les dadess facilitades pels seus clients.\n5. Política de Privacitat i Protecció de Dades. SITIBSA garanteix la seguretat i confidencialitat de totes les dades de caràcter personal facilitades pels seus clients, i així, en conformitat amb allò establert a la Llei Orgànica 15/1999, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (LOPD) i en la normativa que la desenvolupa, el client és informat i dona el seu consentiment per a la incorporació de les seves dades en els arxius automatitzats existents a SITIBSA i per al seu tractament automatitzat. Aquests arxius únicament seran utilitzats amb caràcter intern per al registre contable i fiscal, sense finalitats comercials. SITIBSA garanteix l'adopció de les mesures necessàries per a garantir el tractament confidencial de les dades i informa sobre la possibilitat d'exercir, d'acord amb la normativa, els drets d'accés, rectificació, cancel.lació i oposició.\n6. SITIBSA es reserva la facultat d'efectuar, en qualsevol moment i sense necessitat de avís previ, modificacions i actualitzacions de la informació continguda al seu web o en la seva configuració i presentació.\n7. SITIBSA no garanteix la inexistència d'errors en el accés al seu web, ni en els seus continguts, ni que el web estigui actualitzat, tot i que dedicarà els seus millors esforços per, en el seu cas, evitar-los, subsanar-los o actualitzar-los.\n8. Tant l'accés a aquest web com l'ús que se pugui fer de la informació en ell continguda és de l'exclusiva responsabilitat de qui el realitza. SITIBSA no respondrà de cap conseqüència, dany o perjudici que es pogués derivar de l'accés o ús de la informació.\n9. SITIBSA no assumeix cap responsabilitat derivada de la conexió o continguts dels enllaços a tercers als que es pugui fer referència a la nostra web.\n10. SITIBSA és titular dels drets de propietat intel.lectual i industrial dels productes i serveis que comercialitza, quedant prohibida tota reproducció total o parcial si no ha estat autoritzada per l'entitat Servei d'Informació Territorial de les Illes Balears o per el Govern de les Illes Balears.\n11. La utilització no autoritzada de la informació continguda en aquesta web, i la possible lesió dels drets de propietat industrial o intel.lectual de SITIBSA donarà lloc a les responsabilitats legalment establertes.\n12. SITIBSA no es fa responsable dels possibles errors de seguretat que es puguin produir, ni dels possibles danys que es puguin causar al sistema informàtic de l'usuari (hardware i software), als arxius o als documents emmagetzamemats en ell, com a conseqüència de la presència de virus a l'ordinador de l'usuari utilitzat per a la conexió als serveis i continguts de la web sitibsa.com, d'un mal funcionament del navegador o de l'ús de versions no actualitzades del mateix.\n13. POLÍTICA DE PRIVACITAT WEB\nLes dades que tractem són les que s'obtenen dels formularis que vostè emplena tals com el de cita prèvia, sol·licitud d'infromació geogràfca o de contacte.\nDades relacionades amb la seva navegació, per exemple, l'adreça IP des de la qual es connecta a la Web, weblogs, pàgines visitades o accions realitzades a la Web. Per a això utilitzem cookies i tecnologies similars que poden implicar el rastreig de la seva navegació. Més informació en la nostra política de cookies disponible en www.sitibsa.com\nDades generades pel seu ús a xarxes socials, que hagi decidit compartir amb nosaltres (per exemple likes i comentaris).\nLes dades dels nostres usuaris seran tractats per a la gestió de la relació amb elles, l'atenció a les seves sol·licituds i consultes, l'administració i la gestió de la seguretat de la web i el compliment de les nostres obligacions legals. Aquestes dades seran igualment tractats per a finalitats de millora de la qualitat dels nostres serveis.\nLa base per al tractament de les seves dades és la gestió de la relació jurídica que s'estableix amb Vostè com a usuari de la web, la gestió de les seves sol·licituds i consultes i el compliment d'obligacions legals.\nLa realització de controls de qualitat es basa en el nostre interès legitimo a avaluar els nostres serveis.\nEls documents de qualsevol època i tipologia, reunits o no en arxius, produïts, rebuts o conservats per SITIBSA en l'exercici de la seva funció, formen part del patrimoni documental de les Illes Balears.\nQuan hagin deixat de ser necessàries o pertinents per a les finalitats per a les que van ser recaptades, les seves dades passaran a un estat històric i seran conservades, i si escau destruïdes, conforme a la normativa d'avaluació i els criteris previstos per les lleis 12/1998, de Patrimoni Històric de les Illes Balears i 15/2006 del 17 d'octubre, d'arxius i patrimoni documental de les Illes Balears.\nPodrà obtenir més informació sobre els seus drets i com exercir-los a la pàgina de l'Agència Espanyola de Protecció de Dades en www.aepd.es.


Obren el concurs per adjudicar els serveis dels Centres Cívics de Reus | NacióReus\nObren el concurs per adjudicar els serveis dels Centres Cívics de Reus\nHan obert a la contractació els serveis d'activitats, cursos i tallers de formació i lleure de la xarxa per al pròxim curs\nper ES/Redacció , Reus, 26 d'agost de 2015 a les 14:00 |\nl gruix del concurs està format per 12 lots. Foto: ReusDiari.cat.\nEl consistori reusenc ha tret a concurs públic la contractació dels serveis d'activitats, cursos i tallers de formació i lleure que la xarxa dels Centres Cívics de Reus ofereix el pròxim curs. Els diversos professionals, a títol individual o bé amb empreses que disposin de personal qualificat i preparat tècnicament, per impartir les diverses activitats que es programen des de l'Ajuntament a través de la xarxa de Centres Cívics municipals poden presentar les seves ofertes a partir del dijous 27 d’agost i fins al 10 de setembre.\nPel que fa al pressupost de licitació global ascendeix a 295.992 euros, subjectes a les activitats que finalment es realitzin. La durada del contracte serà des de l'1 d'octubre de 2015 fins al 31 de desembre de 2015, i de l'1 de gener de 2016 a finals del mes de juny de 2016. Es contempla el curs en dos trams, un de tres mesos i un altre de sis mesos, d’acord a la programació de la xarxa de Centres Cívics i es podrà prorrogar el contracte per un altre curs, sent el període màxim fins a finals de juny de 2017. D’acord amb aquesta pròrroga, el valor estimat del contracte seria de 591.984 euros.\nEl gruix del concurs està format per 12 lots segons la temàtica de les activitats que ofereixen els Centres Cívics: activitats infantils i juvenils, arts escèniques i musicals, arts plàstiques i manuals, arts tèxtils, balls i danses, cura de la ment, cura del cos, enologia, fotografia i creativitat digital, gastronomia, idiomes i informàtica i noves tecnologies.\nLa xarxa de Centres Cívics municipal oferirà la pròxima tardor un total de 278 cursos i tallers. Les inscripcions es podran realitzar entre el 14 i el 25 de setembre.\nSocietat, contractació, concurs públic, Centres Cívics


Les dades internes de CaixaBank ens permeten avaluar amb detall si algun d’aquests col·lectius pateix de manera especial la crisi que ha generat la COVID-19 i fins a quin punt les transferències del sector públic són efectives per protegir-los.\nLa crisi econòmica no afecta tots els col·lectius per igual. Com hem vist a l’article anterior, les persones que, abans de la crisi, tenien ingressos més baixos s’han vist, en general, més perjudicades. A més a més, l’impacte de la crisi també pot ser diferent en funció d’altres característiques socioeconòmiques, com l’edat, el gènere, l’origen o el lloc de residència. Les dades internes de CaixaBank ens permeten avaluar amb detall si algun d’aquests col·lectius pateix de manera especial la crisi que ha generat la COVID-19 i fins a quin punt les transferències del sector públic són efectives per protegir-los.\nDistribució dels ingressos en funció l'edat\nL’edat és, sense cap mena de dubte, una de les dimensions en què més s’intensifiquen les diferències entre els diferents grups de població. Com es pot apreciar als diagrames de Sankey adjunts, els joves entre els 16 i els 29 anys tenien, de partida, un nivell d’ingressos clarament inferior al de les persones més grans i són els que experimenten un major deteriorament: entre el febrer i l’abril, i abans de tenir en compte les transferències del sector públic, el pes del grup de joves sense ingressos va augmentar en 24 p. p., en relació amb l’increment de 15 p. p. que observem al conjunt de la població. A més a més, els joves que, abans de la pandèmia, tenien uns ingressos més baixos són un dels col·lectius que més pateix la crisi. En concret, el 42% dels joves que tenien ingressos mitjans abans de la pandèmia van passar a tenir un nivell d’ingressos baix o es van quedar sense ingressos, i, entre els que tenien uns ingressos baixos, el 44% es va quedar sense ingressos. Quan analitzem aquestes dinàmiques per al conjunt de la població, amb un impacte també considerable, és 10 p. p. inferior al dels joves.1\nEntre les persones més grans, entre els 50 i els 64 anys, l’impacte va ser menor, tot i que no menyspreable. Així, l’augment del nombre de persones més grans sense ingressos va ser de 9 p. p., i el percentatge de més grans que, abans de la pandèmia, tenien uns ingressos baixos i que, a l’abril, es trobaven sense ingressos (abans de tenir en compte les transferències públiques) va ser del 23%, 10 p. p. inferior al conjunt de la població i 22 p. p. inferior al dels joves. En canvi, a l’altre extrem de la distribució dels ingressos, les persones amb ingressos alts es van mantenir més estables al llarg del temps, tant entre les persones més grans com entre els joves.\nAls diagrames també s’aprecia com les transferències del sector públic van esmorteir l’impacte de la crisi sobre els dos col·lectius. El nivell de cobertura que ofereixen als joves i als més grans és similar, al voltant del 50% en els dos casos. Així, l’augment de les persones que es van quedar sense ingressos es redueix a la meitat (11,8 p. p. en el cas dels joves i 4,8 p. p. en el dels més grans) quan ens fixem en els ingressos que inclouen les transferències del sector públic. Finalment, també s’aprecia que la reactivació econòmica que es va produir a partir del maig va ajudar a desfer una part de l’impacte inicial, en especial entre el col·lectiu dels joves, tot i que encara es manté en nivells clarament superiors als previs a la crisi.2\nL’evolució de l’índex de Gini per edats també reflecteix que l’impacte de la crisi és diferent en funció dels grups. Per als joves, l’índex de Gini abans de les transferències del sector públic va augmentar en 19 punts entre el febrer i l’abril i, a l’agost, encara es mantenia 8 punts per damunt del nivell previ a la crisi. En canvi, entre les persones més grans, l’augment va ser clarament inferior i, a l’agost, es trobava «només» 3 punts per damunt del nivell del febrer. Tot i que en menor mesura, aquestes diferències entre joves i més grans persisteixen quan ens fixem en l’índex de Gini després de les transferències del sector públic: entre els joves, es mantenia 6 punts per damunt del nivell previ a la crisi a l’agost, mentre que, per a les persones més grans, augmentava 1 punt.\n1. L’impacte diferencial de la crisi per edats també s’observa en l’atur. La taxa d’atur juvenil (16-29 anys) va augmentar fins al 30,0% en el 2T 2020 (+6,2 p. p. en relació amb el 4T 2019), mentre que, per al conjunt de la població, es va situar en el 15,3% (+1,5 p. p. en relació amb el 4T 2019).\n2. Per exemple, ha disminuït la proporció de persones sense ingressos (abans de tenir en compte les transferències públiques). Cal tenir en compte que els diagrames de Sankey no estan corregits per la variació estacional i que, a l’agost, es produeix un augment estacional del nombre de persones sense ingressos, que és més intens en el cas dels joves.\nDistribució dels ingressos en funció de la procedència\nL’impacte de la crisi també és molt diferent en funció de l’origen de les persones i és més intens entre els nascuts fora d’Espanya. Com en el cas dels joves, els immigrants presenten una distribució d’ingressos esbiaixada cap a rendes més baixes, que són les que pateixen més durant la crisi. Sense tenir en compte les transferències del sector públic, entre el febrer i l’abril, el 46% de les persones nascudes fora d’Espanya i que, abans de la pandèmia, tenien uns ingressos mitjans van passar a tenir uns ingressos baixos o es van quedar sense ingressos. I, entre les persones que tenien uns ingressos baixos, el 36% es va quedar sense ingressos. Així, el nombre de persones sense ingressos nascudes fora d’Espanya va augmentar en 21 p. p. entre el febrer i l’abril. A l’agost, encara persistia un augment de 14 p. p. en relació amb els nivells previs a la pandèmia. Cal destacar que, si tenim en compte el paper del sector públic, l’increment del nombre de persones que, finalment, es queda sense ingressos és sensiblement inferior, tot i que continua sent molt elevat (de 10,2 p. p. entre el febrer i l’abril), de manera que el nivell de cobertura implícit és molt similar al del conjunt de la població. Tal com succeïa amb els joves, l’índex de Gini també mostra un impacte de la crisi més pronunciat sobre aquest col·lectiu, amb un augment de 8 punts a l’agost en relació amb els nivells previs a la crisi abans de tenir en compte les transferències públiques i de 4 punts quan es tenen en compte.\nDistribució dels ingressos en funció del gènere i el lloc de residència\nQuan analitzem l’impacte de la crisi en funció del gènere, observem algunes diferències entre dones i homes, tot i que molt inferiors a les comentades més amunt en relació amb l’edat o amb el país de naixement. Per exemple, abans de les transferències del sector públic, la proporció de dones sense ingressos va augmentar en 15,7 p. p. entre el febrer i l’abril, mentre que, entre els homes, l’increment va ser de 14,2 p. p. (7,4 p. p. i 6,5 p. p. quan es tenen en compte les transferències públiques, respectivament). L’augment de l’índex de Gini també és semblant en els dos col·lectius. Entre el febrer i l’abril, i abans de tenir en compte les transferències del sector públic, l’índex va augmentar 12 punts en el cas de les dones i 11 en el cas dels homes, mentre que, a l’agost, l’increment en relació amb els nivells previs a la pandèmia era de 5 punts en els dos casos (2 punts les dones i 3 els homes quan es tenen en compte les transferències públiques).\nL’anàlisi de l’impacte de la crisi en funció del lloc de residència també revela algunes diferències. Si dividim el territori tenint en compte la densitat de població, observem que l’impacte de la crisi és una mica més intensa a les zones urbanes que a les rurals.3 Per exemple, a les zones urbanes, la proporció de persones que es van quedar sense ingressos va ser de 16 p. p. entre el febrer i l’abril, mentre que, a les rurals, va ser de 12 p. p. L’augment de l’índex de Gini també va ser diferent en funció de la zona. Com es pot observar al gràfic, l’augment de la desigualtat entre el febrer i l’abril va ser clarament superior a les províncies amb una major proporció de població urbana. No obstant això, cal assenyalar que les diferències entre regions gairebé desapareixen quan tenim en compte les transferèn-cies del sector públic: ja no s’observa una relació entre el percentatge de població en zones urbanes o rurals i la variació final de l’índex de Gini.\n3. Prenem com a referència la Llei 45/2007 per al desenvolupament sostenible del medi rural i definim un municipi com a rural si la població és inferior a 30.000 habitants i la densitat de població és inferior a 100 habitants per km². La resta dels municipis els definim com a urbans.\nL’anàlisi de l’impacte regional de la pandèmia revela un patró similar, amb algunes comunitats autònomes molt més afectades abans de tenir en compte les transferències del sector públic, entre les quals destaquen les Illes Balears i les Canàries. No obstant això, quan es tenen en compte les transferències públiques, les diferències es redueixen de manera significativa.


Paüls és una de les portes d’entrada al Parc Natural dels Ports. Això fa que el terme sigui especialment muntanyenc i accidentat per contraforts, cingles i barrancs, amb abundants fonts i brolladors.\nEls arbres centenaris, les formes del riu erosionant les roques i la fageda més meridional d’Europa, reminiscència d’un passat més plujós, fan que les excursions pel municipi siguin tot un espectacle.\nEl poble està situat dalt d'un turó, al peu del castell. Els carrers són esglaonats, estrets i costeruts a causa del desnivell del terreny. Fins fa uns anys, l'agricultura era la principal font d'ingressos dels habitants, però avui són molt poques les famílies que viuen només del camp.\nEl visitant hi pot trobar el folklore popular que ha passat de pares a fills i una gastronomia que combina la pròpia de la Mediterrània amb la d’alta muntanya.\n- Passejar per l’entorn de Sant Roc i la seva ermita i gaudir d’un dia de lleure en un paratge encisador.\n- Beure aigua d’alguna de les seves fonts: la de Sant Roc, la del Montsagre, la dels Ullals, la medicinal font del Remei o la mineral de la Vall de Serafí.\n- Gaudir del folklore tradicional per la festa major, on destaca el cant i ball de la jota.\nPaüls és un municipi de muntanya que es troba als límits nord-occidentals de la comarca de Baix Ebre, al sud-oest de Barcelona i Tarragona. És accidentat pels vessants septentrionals dels Ports de Beseit, amb altituds que superen els 1.000 metres, com passa al pic l'Espina (1.182 metres) o la Tossa (1.152 metres). Està drenat per diferents torrents de la conca hidrogràfica de l’Ebre.\nEl clima és de muntanya i humit. Les temperatures més fredes s’incrementen en funció de l’altitud. Les tempestes i boires són freqüents i pot nevar a l’hivern. La part baixa i les valls tenen la influència moderadora del Mediterrani, que aporta suavitat a les temperatures.\nEls estius són calorosos amb calmes atmosfèriques, sequera i aires humits del sud/sud-est que poden donar lloc a petites tempestes. Les pluges són escasses i cauen de manera irregular; tendeixen a concentrar-se en les estacions de transició. Els vents de llevant són humits i temperats i acostumen a portar pluja. De juny a setembre, les temperatures són totalment estivals.\nL'economia del municipi està molt repartida en diversos sectors. Les activitats agrícoles principals són les oliveres, els ametllers, la vinya i els garrofers. El regadiu està distribuït entre les hortalisses i els cereals (ordi i blat), així com arbres fruiters. Hi ha granges avícoles i de porcs i ramats de cabres.\nLa proximitat dels Ports de Beseit i Tortosa dinamitzen el sector serveis i la segona residència.\nEl topònim prové de la forma llatina paludes, ‘llacunes’. La població existia abans del repoblament català, ja que quan Ramon Berenguer IV conquerí Tortosa el 1148 va lliurar Paüls al cavaller Roger Despuig. Així, la primera notícia documental data de 1168, quan el rei Alfons I va fer donació del castell de Paüls (Peduls) a Guerau de Riu, Pere de Santmartí i Ramon Queralt.\nDes del 1920, el poble viu un greu declivi econòmic i demogràfic. Durant la Guerra Civil, en què la localitat es va quedar a la línia de front a la batalla de l'Ebre, foren cremats els altars de l'església parroquial, que encara era la del castell.\nMoltes de les cases de Paüls tenen dues portes, una a la part de dalt i l’altra a la de sota, a causa dels desnivells del terreny. En el passat la inferior s’utilitzava per fer passar el bestiar a les quadres i la superior era l’entrada de l’habitatge familiar.\nUn dels indrets més apreciats pels paülsencs és l’ermita de Sant Roc (a uns tres quilòmetres del poble), tant per la bellesa de l’entorn com pels 222 corros (una gran pedra que fa de taula i altres de més petites al voltant que fan de cadires). Cada un pertany a una família del municipi, que només la pot utilitzar en exclusivitat per les festes de Sant Roc, Sant Antoni i el Dilluns de Pasqua. Una font amb setze brolladors completa l’àrea de lleure. Altres fonts destacables són la de Montsagre, la dels Ullals i la del Remei, amb aigües medicinals.\nCom a edificis de més interès cal esmentar l'església parroquial, dedicada a la Nativitat de Santa Maria. És una construcció d'una sola nau, amb elements d'estil gòtic. Es troba a la part més alta de la població, adossada al castell.\nEnmig d’un clima mediterrani, però també continental al vessant interior, el Parc Natural dels Ports ens convida a compartir el paratge amb la llúdria, el gat fer, el ratpenat, el voltor, l’àliga, el falcó i la cabra hispànica, que té en els Ports la reserva natural més important de l’Estat.\nAixí mateix, val la pena perdre’s pels camins de les coves Roges i Morella, la Refoia, els barrancs de la Tossa i el salt de la Coscollosa. Per als amants del senderisme, la ruta Estels del Sud proposa una travessa circular de cinc etapes per tot el territori del parc.\nLa carn de caça, el recapte (coca amb productes de l’hort) i dolços com els panolis, els rosegons i els mantecats, configuren part de la variada i rica gastronomia del municipi.\nPrecisament la gastronomia té molt a veure amb una de les celebracions més populars de la població: la Festa de la Cirera. A finals de maig o principis de juny, els carrers s’omplen de paradetes on es poden degustar i comprar diferents varietats d’aquesta fruita. També hi ha una zona de demostració d’oficis artesanals i un espai lúdic i didàctic per als més petits que vulguin jugar aprenent aspectes referents a la cirera.\nA la festa major es pot gaudir de la jota de Paüls, que no té partitura escrita, cosa que fa que els fills la vagin aprenent d’oïda dels pares. La indumentària dels balladors és la que portaven els homes i dones de la població a principis del segle XX.\n- L’assut de Xerta.\n- La via verda al seu pas per Xerta i Benifallet.\n- El barri antic de Tortosa i el castell de la Suda.\n- El barri vell d’Horta de Sant Joan i el Centre Picasso.


Depilació definitiva làser | Estètica Carme Montserrat\nAl Centre d’Estètica Carme Montserrat us oferim, de forma regular, un servei de depilació definitiva. Comptem amb professionals sanitaris àmpliament qualificats, diplomats en Infermeria i/o en Fisioteràpia, per a la correcta realització i aplicació dels tractaments realitzats.\nLa depilació làser permet la destrucció d’un gran nombre de fol·licles pilosos, altres no s’eliminen per estar en repòs durant el tractament, pel que s’aconsellen entre 5 i 7 sessions per oferir un major resultat.\nSi estàs interessat/da en aquest servei heu de tenir en compte que dues setmanes abans d’iniciar les sessions de Làser, no s’han depilar amb cera ni pinces les zones a tractar per tal d’augmentar l’eficàcia del tractament. De la mateixa manera es recomana no prendre el sol ni raigs UVA quatre setmanes abans ni quatre setmanes després de cada sessió.\nPassa pel nostre centre i et donarem més detalls i resoldrem els teus dubtes sense cap compromís. També posem a la teva disposició aquest fullet informatiu.


Mostrant articles per etiqueta: Govern espanyol\nDivendres, 14 Gener 2022 12:34\nEl govern anuncia que no hi haurà canvi de finançament al 2023, i no inclou un canvi al servei de rodalia valencià\nDimarts, 07 Desembre 2021 11:57\nLa proposta no aborda el deute il·legítim, l'espoli fiscal o la manca d’inversions des de 1900. La plataforma considera que la situació del finançament requereix una solució política i no tècnica.\nDiumenge, 22 Març 2020 10:37\nTots podem errar, està en la condició humana, actuem i sovint ho fem amb poques dades, en escenaris complexos per als quals encara no hi ha protocols ni algoritmes, en aquest escenari errar és freqüent. Però una cosa és errar i altra és negligir. Negligir es defineix com la falta de la deguda cura o diligència, i com a resultat una conducta negligent sol conduir a un dany al proïsme o a un tercer. A més a més la conducta negligent comporta sempre una sentència condemnatòria en l'ordre jurídic. L'actitud del Govern espanyol ha sigut tot menys un error, i no ha sigut un error perquè les dades hi eren, estaven a l'abast de tothom, no les repetiré perquè tots ja les coneixem, amb les mateixes dades, setmanes abans en altres llocs es van posar diverses mesures amb més o menys encert, sempre els pioners ho poden errar més, però tots vam veure com a Corea del Sud o la Xina, mesures que semblaven estrafolàries van finalment donant fruit, i veiem espantats com a la culta i moderna Itàlia se'ls disparaven els casos, fins a fer insuportable mirar les notícies que venien del bonic país llatí, però també feren el que devien fer, tard però ho feren. Finalment arribà el problema a Espanya, i amb les dades ja conegudes del que havia passat i del que s'havia de fer, per a sorpresa de tothom, no ho feren, amb les dades que tots teníem ningú podia entendre, encara avui no s'entén perquè no es va tancar Madrid, Gasteiz-Vitòria i La Rioja.\nDimecres, 18 Març 2020 17:14\nEls més desfavorits es queden desprotegits amb les mesures del Govern central\nEl Govern d’Espanya no ha acceptat les propostes de la Generalitat Valenciana i els síndics de les Corts Valencianes per protegir als col·lectius que pateixen més precarietat, denúncia Decidim.\nDijous, 14 Novembre 2019 15:59\nDecidim valora l’acord de govern entre el PSOE i Unidas Podemos\nDecidim demana a totes i tots els diputats valencians la seua estricta obediència valenciana en els problemes que ja han reconegut com ara l'infrafinançament del nostre país i la condonació del deute il·legítim.\nDivendres, 30 Agost 2019 14:08\nQuan Pedro Sánchez va conformar el seu govern algunes veus van celebrar que es tractava d’un govern feminista atès que gran part de l’executiu es troba format per dones. Tot i que la fita és realment per a celebrar, em vaig preguntar si el fet que un govern estiga conformat per dones ministres suposa que és feminista tal i com entenem els Feminismes.\nDijous, 12 Juliol 2018 08:16\n"El ministre Ábalos contra el pacte del Botànic?", per Antoni Infante\nDivendres, 29 Juny 2018 12:46\nEls esdeveniments i declaracions dels últims dies sobre el model de finançament autonòmic semblaven una mena de muntanya russa arran del canvi de govern a Espanya. Pareixia que tot d’una desapareixerien els mals profunds que ens tenallem com a poble valencià, tindríem finançament just i, a més, es derogarien les lleis més injustes aprovades els darrers anys. De sobte, però, i amb unes simples declaracions, tot tornava a restar igual com si res no haguera passat: en l’actual legislatura no hi haurà canvi del sistema de finançament autonòmic. I al País Valencià eixe és, sense cap dubte, el fidel de la balança. Abans de la moció de censura a Espanya, els partits valencians i algunes entitats ja donaven per conclòs el tema, i cadascú des de la seua òptica reservava el tema i els arguments com a munició electoral per a la contesa del 2019. Va vindre, però, quan menys s’esperava, un canvi que ha obligat tothom a reposicionar-se. I ha fet mal, molt de mal, perquè no han guardat ni les formes. A Catalunya, per exemple, llancen el missatge (creïble o no) del diàleg. Al País Valencià ni això, ens han dit que no i, a més, que restem muts i a la gàbia.\nDilluns, 11 Juny 2018 18:36\nEntusiasme limitat davant el nou govern del PSOE\nCada volta tenim més evidències que el règim del 78 està esgotat. El 15-M, el procés sobiranista català, la fi del bipartidisme i l'aparició o enfortiment de mapes polítics propis en les diverses societats de la perifèria de l'estat espanyol, incloent-hi el País Valencià indiquen que estem en una conjuntura de canvi. L'èxit de la moció de censura de Pedro Sánchez n'és només que l'últim exemple. S'albira una reordenació i renovació de l'ordre social del 78 en la que els valencians i les valencianes no podem deixar de ser un actor social i polític. Ens hi juguem molt.\nDilluns, 04 Juny 2018 17:57\n"Fer fora a Rajoy i el PP no és suficient", per Antoni Infante


– Teatre (163) – SEMPRE TEU, ÒSCAR (🐌🐌🐌🐌) – La Seca – 25.01.2017 |\n– Teatre (163) – SEMPRE TEU, ÒSCAR (🐌🐌🐌🐌) – La Seca – 25.01.2017\nSEMPRE TEU, ÒSCAR –\nSergi Mateu ha recuperat un llarg monòleg, estrenat per ell fa vint anys, que ens mostra el pensament i la vida d’aquest peculiar personatge en el període compres entre els seus últims anys de glòria, la caiguda en desgràcia amb l’empresonament i l’estigmatització a què va estar sotmès, fins a la seva mort a París.\n“Es podria afirmar que la seva vida queda clarament definida per dos períodes ben contraposats: quan ell era el qui es menjava el món, i quan aquell món… se’l va menjar a ell.”\nRealment colpidor quan ha llegit una part de la seva epístola “De Profundis”, dirigida des de la presó al seu amic i amant “Bosie”, que com la resta de coneguts l’ha deixat de banda i en certa manera l’ha traït pel seu únic pecat, estimar-lo.\nTambé magnífic quan recita el dolorós poema de “La balada de la presó de Reading”, un contundent al·legat en contra de la pena de mort, escrit durant el seu exili voluntari al poble de Berneval, a la Normandia i que parla de l’execució d’un presoner que havia estat soldat de la Guàrdia Real però que havia matat la seva dona per una infidelitat. Tan sols tenia 30 anys quan va ser executat i va ser enterrat en una tomba sense nom a la mateixa presó. Aquest fet va marcar d’una manera especial Òscar Wilde i ho explica en aquest poema realment esfereïdor ….\nQue tots maten el que estimen.\nEls uns maten amb el seu odi,\nels altres amb dolces paraules:\nEl que és covard, amb un petó.\nI el valent, amb una espasa!\n“De jove Òscar Wilde va defensar amb entusiasme el concepte esteticista de l’art per l’art; al final de la seva vida l’art va ser la justificació de la seva existència, i la seva existència va ser la seva obra mestre”\nDorian Gray, resum\nLa importància de ser Frank, escena Mr. Franc Worthing i Lady Bracknell\nQuerella, procés i sentència\nDe profundis, extracte de la carta a Lord Alfred Douglas\nMrs. Ada Leverson, relat de la sortida de la presó\nAndrè Gide, trobada a Normandía\nLa balada de la presó de Reading, extracte poema\nParís, darrers dies i mort d’Òscar Wilde\nMuntatge, interpretació, selecció textos i traducció: Sergi Mateu\nAjudant de direcció: Joan Muntal \_ Disseny de so: Dani Gener \_ Disseny de llums: David Muñiz \_ Música: Albert Guinovart \_ Vestuari: Ramon Ramis\nAquesta entrada s'ha publicat en Teatre i s'ha etiquetat amb ÒSCAR, LA SECA, SEMPRE TEU, Sergi Mateu el 26 de gener de 2017 per Miquel Gascon.\n← – Roda de premsa PARADÍS PINTAT – Hotel Internacional (Sala Muntaner) (rp56) – 24.01.2017 – Roda de premsa JÚLIA – Sala Atrium (rp57) – 24.01.2017 →


El Suprem ratifica la sentència de tres mesos de presó als encausats pel cas Bershka\nEls condemnats pel cas Bershka presentaran recurs davant el Suprem\nRoda de premsa amb la regidora de la CUP a Tarragona, Laia Estrada, davant els micròfons, al costat del portaveu de l'EI, Jordi Romeu.\nLa regidora de la CUP, Laia Estrada, és un dels condemnats i segons els serveis jurídics municipals, hauria de deixar la seva acta al plenari\nActualitzada 12/12/2017 a les 14:53\nLa Sala II del Tribunal Suprem ha ratificat la sentència dictada per l'Audiència Provincial de Tarragona contra els tres activistes encausats pel denominat cas Bershka. Es tracta de Laia Estrada, Santiago Fortuny i Diego Corredor, acusats d'un delicte d'atemptat contra agents de l'autoritat durant un acte de protesta, el 2009, davant l'establiment comercial de roba femenina de la rambla Nova de Tarragona.\nLa protesta, que es va realitzar durant el període de rebaixes, denunciava com a violència de gènere la pressió estètica exercida pels establiments comercials de dona femenina. La protesta va fer-se davant de diversos comerços i en el cas del Bershka es van fer pintades a l'aparador. Durant la intervenció de la Guàrdia Urbana es van registrar moments de molta tensió que va acabar també amb denúncies per lesions presentades per part dels manifestants (i que no van prosperar).\nLa sentència que ara ratifica el Suprem condemna els tres activistes a la pena de presó de 3 mesos (que no hauran de complir), i a indemnitzar, de manera conjunta, amb 2.500 euros a quatre agents «per les lesions sofertes». La sentència també obligava a abonar 150 euros a un dels agents per unes ulleres, que van quedar malmeses. El tribunal també obliga als recurrents a fer-se càrrec de les costes judicials corresponents.\nSegons la ratificació dictada pel Suprem, la sentència de l'Audiència Provincial, de desembre del 2016, va complir correctament amb l'anàlisi dels testimonis i les proves, «fins a la sacietat, val a dir», indica el Suprem. Assenyala també que les imatges aportades pels recurrents corresponen a vídeos que van ser editats i que les proves afegides (enregistraments i testimonis de dos periodistes de TV3), no corroboren la versió dels tres encausats.\nUn dels aspectes conflictius relacionats amb aquest cas és la situació política en la qual queda la regidora de la CUP, Laia Estrada. Quan es va produir la sentència de l'Audiència Provincial, que estableix la inhabilitació especial pel sufragi passiu durant le període de condemna, Estrada va argumentar que no es tractava d'una sentència ferma i que la inhabilitació es referia a la presentació com a candidata (i per tres mesos).\nPerò els serveis jurídics municipals van elaborar un informe en què assenyalaven que la condemna a tres mesos de presó per un delicte (encara que no hagués de complir-la per la manca d'antecedents i el període inferior a dos anys), era incompatible amb ostentar l'acta com a regidora al plenari municipal.\nPer la seva part, Estrada també va indicar que només renunciaria com a regidora si en la condemna ferma també hi havia una ordre del jutge perquè això passes.\nLa ratificació de la sentència s'ha conegut aquest dimarts al migdia i ara caldrà esperar al fet que, una vegada estudiada, tant la regidora com l'equip de govern valorin de quina manera afectarà això a l'estructura política municipal.\nResolució del Suprem al recurs pel cas Bershka.\nBallesteros porta al ple una proposta per apartar Estrada de l'Ajuntament pel Cas Bershka\nUna sentència ferma pel cas Bershka obligarà Laia Estrada a deixar de ser regidora\nEstrada: «Em van retòrcer el braç, vaig rebre cops i em van insultar»\nComenta el contingut : El Suprem ratifica la sentència de tres mesos de presó als encausats pel cas Bershka


Sant Feliu de Barruera - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAls afores de Barruera\nL'església de Sant Feliu de Barruera és l'església parroquial romànica del poble de Barruera, pertanyent al terme municipal de la Vall de Boí. És contemporània de les altres esglésies de l'entorn . Pertany al grup d'esglésies romàniques de la Vall de Boí declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l' any 2000..Està situada a llevant del nucli del poble de Barruera, fora del sector històric del poble, a la partida de les Gavarreres. La carretera actual els separa.\nL'església, des de l'oest\nLes escriptures dels s.XI-XII on s'esmenten les poblacions de la vall de Boí no fan mai referència a l'organització per parròquies sinó que ho fa per viles, fet que no és gens habitual durant aquest període a la Catalunya Vella. Això,juntament amb el fet que les esglésies en la majoria dels casos estiguin segregades a sectors extrems dels pobles, indica que la implantació de temples no va tenir una incidència massa destacada. I que possiblement les esglesies serien posteriors a la formació dels nuclis de poblament, l'origen dels quals es desconeix. L'estructuració parròquial doncs, no era encara prou sòlida en els s.XI-XII. Malgrat això l'església de Sant Feliu és esmentada des del segle xi, en documents del monestir de Lavaix.\nDocuments dels anys 1072 i 1103, per exemple, documenten de diverses maneres (dotacions, sobretot) l'església de Sant Feliu, però sempre de forma indirecta. No és fins al segle xiv que se'n tenen notícies directes segures. L'última part de l'edat mitjana i tot al llarg de l'Edat Moderna, Sant Feliu de Barruera apareix de forma regular en tota mena de documents. En aquesta documentació es troben constants referències al sistema de co-rectors que regia a la vall de Boí. Es tractava d'uns capellans que havien de ser fills de la vall, i que obtenien el càrrec del bisbe a través de la presentació feta pels regidors i homes destacats dels pobles de la vall. Hi podia haver tants co-rectors com fills de la vall sacerdots pretenguessin i obtinguessin el càrrec, i si no n'hi havia, quedaven sense cobrir per ningú. Les rendes dels beneficis es repartien equitativament entre els co-rectors que hi hagués, i, si no n'hi havia, els regidors dotaven un o diversos vicaris amb aquells diners; els vicaris, ja no havien de ser fills de la vall. Només un dels co-rectors exercia de rector, és a dir, s'encarregava de la cura de les ànimes dels habitants de la vall; era un càrrec anual, que anaven exercint un rere l'altre.\nL'església va ser construïda durant els segles XI i xii, i constantment afectada per obres successives en els segles posteriors. A la dècada dels setanta del segle xx es féu una intervenció en l'edifici que consistí a enderrocar la sagristia del costat nord, alliberar el folre exterior que amagava la capçalera, modificar les teulades, enderrocar una capella del costat sud, reconstruir la coberta de l'absidiola sud, repicar tot l'exterior i consolidar el campanar.\nLa història constructiva del temple de Sant Feliu és molt complexa i difícil de desgranar, atesa la variació del programa originari i la seva continuació amb un projecte completament diferent que alhora ha sofert considerables modificacions. A més, cap a la dècada de 1970 l'edifici va ser objecte d'una restauració per part de la Dirección General de Bellas Artes, que va produir nombroses alteracions a la fàbrica, sense deixar-ne cap registre. Raó per la qual a hores d'ara resulta força complicada l'anàlisi completa de la seva evolució.\nEl 2007 es va dur a terme la restauració arquitectònica i l' accessibilitat interior del campanar.\nLes darreres intervencions es van dur a terme dins del programa "Romànic Obert": excavació arqueòlogica el 2011 i el 2013 es van realitzar obres d' estintolament d' elements estructurals i eliminació d' humitats i infiltracions d' aigua de les cobertes i dels encontorns.\nL'església, des del sud-est\nEls béns mobles integrants de la declaració de BCIN són dues imatges del Sant Crist de talla policromada; tres frontals d'altar del 1818, realitzats en pintura sobre taula; un frontal d'altar del segle xix, de fusta policromada; una predel·la de fusta tallada i policromada; un forrellat de ferro forjat; un escut de pany de ferro forjat, una clau de pany de ferro forjat, del segle XIX; dos lampadaris de ferro forjat; i quatre campanes de bronze, una de 1641, una de 1767, una de 1784 i l'altra de 1836.\nL'església de Sant Feliu és un edifici molt transformat. Té una sola nau, està capçat per un absis central semicircular amb decoració exterior d'arcuacions i lesenes. A la banda de migdia sobresurt un braç en forma de transepte carrat, a llevant del qual s'obre una absidiola semicircular, obra del s.XII, de carreus molt regulars i una franja decorativa llisa a manera ràfec. El transepte està cobert amb volta de canó i la nau amb volta peraltada amb arcs torals sostinguts per mènsules. La coberta està sobreaixecada respecte del seu nivell original formant un sostre mort. Al costat nord de la capçalera hi havia un cos de planta quadrada que feia les funcions de sagristia i que va ser enderrocat durant la restauració de la decada de 1970, com també ho fou una capella lateral entre el transepte i campanar.\nAfegides al mur nord hi ha dues capelles de planta quadrada que comuniquen amb la nau per sengles arcs de mig punt. Ambdós recintes estan coberts amb volta de canó perpendicular a la nau. El campanar situat a l'angle sud-oest de l'edifici és una torre de planta quadrada. Té finestrals de mig punt a les dues plantes superiors. La teulada a quatre vessants descansa sobre una estructura piramidal de fusta. A la façana de ponent hi ha el portal amb arc adovellat de mig punt, resseguit per motllures i guardapols (segle XIII-XIV).\nUn porxo amb coberta de dues vessants protegeix aquest portal. Els paraments interiors estan repicats a la part de la capçalera, a la part de la nau, però estan arrebossats des d'on arrenca la volta fins baix. El paviment és de còdols formant figures geomètriques a l'absis i capella lateral nord, la resta de l' església manté empostissat de fusta. El cor és un entressolat de fusta situat al tram inferior de la nau.\nLa porta oberta a la façana de ponent, té davant seu un porxo que l'aixopluga. El porxo s'obre al sud i a l'oest mitjançant arcs de mig punt, i queda tancat al nord, on donava accés a un petit mausoleu, una làpida recorda que era de Casa Pubill. La porta,amb arc de mig punt, està ressaltada per dos nervis extradossats amb una motllura que fa de guardapols. Aquesta mena de portes es donen sobretot en època gòtica, i podria ser fruit d'una remodelació del s.XVI.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sant Feliu de Barruera\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 2,5 «Sant Feliu de Barruera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 gener 2014].\nADELL I GISBERT, Joan-Albert i BOIX I POCIELLO, Jordi. "Sant Feliu de Barruera", a Catalunya romànica. XVI. La Ribagorça. Barcelona: 1996, Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2511-7\nSant Feliu de Barruera [ http://www.centreromanic.com/ca/esglesia/sant-feliu-de-barruera]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sant_Feliu_de_Barruera&oldid=26115784»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 23 gen 2021 a les 15:58.


"Vull felicitar a la Guàrdia Urbana de L'Hospitalet per la seva celeritat i la seva actuació"\nL'Hospitalet de Llobregat - Dijous, 27/02/2020 - 06:45\nHabitualment deixem constància de la nostra queixa, però en canvi, ens costa molt felicitar. L'estadística ens diu que es reben habitualment set queixes per una felicitació. Doncs el motiu d'aquesta carta és que quedi constància com a mínim d'aquesta felicitació.\nFa un parell de dies, la nit de carnaval, vaig despertar-me al voltant de les cinc de la matinada a causa del xivarri que estaven fent un grupet de joves al meu carrer. A part de molestar els veïns, estaven provocant petites destrosses al mobiliari urbà.\nVaig creure oportú contactar de forma anònima amb la Guàrdia Urbana de L'Hospitalet, que al moment va atendre la meva trucada i em va dir que prenia nota. En menys de 10 minuts van aparèixer a la zona i van solucionar el problema. Agraeixo la celeritat i l'actuació.\nTanmateix, la gestió no acaba aquí. Ahir a la tarda van contactar amb mi des de l'Àrea de Civisme i Convivència del consistori per interessar-se sobre el tema i saber si era una cosa puntual o habitual i així prendre les mesures adequades.\nVull agrair novament aquesta gestió. Aquesta forma d'actuar confirma les ganes de donar un servei molt pensat en el ciutadà i no sols cobrir l'expedient. Gràcies.


L'AJUNTAMENT D'IGUALADA ADOPTA MESURES TRIBUTÀRIES ESPECÍFIQUES PER FER FRONT A LA CRISI DEL COVID-19\nL’alcalde d’Igualada, Marc Castells, ha explicat en la compareixença diària d’avui que la situació generada per l’evolució del coronavirus COVID-19 ha portat al consistori a adoptar mesures excepcionals en matèria tributària i econòmica. Aquestes mesures tenen com a objectiu pal·liar el patiment econòmic de les empreses, negocis i comerços de la ciutat.\nA més a més, amb la voluntat d’ajudar les empreses a superar la dificultat de la seva situació, l’Ajuntament d’Igualada reduirà els terminis de previsió de pagament de les factures dels seus proveïdors a 30 dies. L’alcalde d’Igualada ha volgut remarcar que “s’adoptaran, prèvies les corresponents resolucions, totes aquelles mesures en matèria tributària, que siguin necessàries per a pal·liar els efectes de la situació d’alarma que estem vivint a conseqüència del COVID-19, dins del marc de la legislació vigent”.\nPer altra banda, Castells també ha informat que ahir van arribar les 4.000 mascaretes que esperava l’Hospital d’Igualada fet, que s’havia anunciat dies enrere. L’alcalde ha volgut insistir, però, que aquestes mascaretes duraran una setmana i per això ha demanat responsabilitat de les administracions davant d’aquesta situació d’emergència i l’agilització d’aquests procediments per abastir del material necessari tant a l’Hospital d’Igualada com a les residències de gent gran.\nPel que fa a la resolució de la Generalitat que garanteix els drets laborals dels treballadors confinats a la Conca d’Òdena amb llocs de treball fora de la zona confinada i que, per tant, no poden accedir-hi amb normalitat, Castells ha explicat que l’autorització d’aquesta resolució per part del Govern Central arribarà durant les properes hores, segons li ha confirmat Teresa Cunillera, delegada del Gobierno a Catalunya.\nFinalment, l’alcalde ha fet novament una crida a la ciutadania perquè tothom es guiï per la informació donada pels canals oficials, sense difondre rumors o notícies falses. A més a més, ha enviat un condol als familiars de totes les víctimes del coronavirus i ha traslladat un agraïment a tota la societat civil activa de la Conca d’Òdena que està col·laborant i ajudant mitjançant eines virtuals i sempre respectant les mesures de confinament decretades.


Escaldes-Engordany celebra el Dia internacional dels museus amb diverses activitats - FÒRUM.ad\nEscaldes-Engordany celebra el Dia internacional dels museus amb diverses activitats\nEl 10/05/12 14:49\nEl 18 de maig és el Dia internacional dels museus una jornada festiva organitzada des de l’ICOM (Consell internacional de museus http://icom.museum/) per donar a conéixer aquestes institucions a tots els ciutadans mitjançant diverses activitats. A Andorra també se celebra el Dia internacional de museus amb diversos actes a diferents museus i amb l’organització del Comitè Nacional de l’ICOM (http://www.icomandorra.ad/)\nEl Centre d’interpretació de l’aigua i la vall del Madriu (CIAM) i el Centre d’Art d’Escaldes-Engordany (CAEE) s’afegeixen a la celebració DIM, enguany sota el lema “Museus en un món canviant. Nous reptes, noves inspiracions” i proposen diverses activitats gratuïtes i adreçades a tots tipus de públic.\nLa celebració d’aquesta jornada s’iniciarà el dijous 17 de maig amb un tast de còctels de Vichy Catalan al CIAM. L’activitat, gratuïta, anirà a càrrec de Jordi Reig, campió d’Espanya de cocteleria. Després de l’èxit de participació del tast d’aigües del passat del 22 de març, el CIAM torna a acollir una iniciativa d’aquestes característiques. Sens dubte, una experiència diferent per descobrir les particularitats, els sabors i les característiques de l’aigua mesclada amb altres begudes i ingredients. Les persones interessades en prendre part del tast poden inscriure’s mitjançant el correu electrònic ciam@e-e.ad o el telèfon 890879. Les places són limitades I l’activitat començarà a les 6 de la tarda.\nEl divendres 18 de maig de les 9.30 a les 13.30 h i de les 15 a les 19 h ofereix visites guiades a l’exposició La Gran Guerra en imatges, 1914-1918. Exposició fotogràfica dedicada a la 1a Guerra Mundial (1914 – 1918) amb diverses imatges que mostren el conflicte des de totes les vessants; la cruesa del combat, la logística de la guerra, les penúries de la població civil i la desesperació dels presoners. Un recorregut per un centenar de fotografies que ens traslladen a la Gran Guerra.\nLa darrera de les activitats per celebrar el Dia internacional dels museus tindrà lloc el 19 de maig. Per primer cop el CIAM acull taller adreçat a infants de 6 a 12 anys. Es tracta del taller gratuït “Monstres d’aigua” on els infants treballaran mitjançant l’expressió plàstica diversos monstres d’aigua; pintaran, retallaran i dibuixaran sirenes, el monstre del Llac Ness, entre d’altres\nTast de còctels de Vichy Catalán, al CIAM\nDijous 17 de maig, a les 18 h\nCentre d’interpretació de l’aigua i la vall del Madriu,\nPlaces limitades. Més informació i reserves: (+376) 890 879 i ciam@e-e.ad\nVisites guiades a l’exposició La Gran Guerra en imatges, 1914-1918, al CAEE\nDivendres 19 de maig, de les 9.30 h a les 13.30 h i de les 15 h a les 19 h\nMés informació: (+376) 802 255 i centreart@e-e.ad\nMonstres d’aigua, taller per infants al CIAM\nDissabte, 19 de maig, de les 10.30 h a les 12 h\nActivitat per infants de 6 a 12\nCentre d’interpretació de l’aigua i la vall del Madriu\nNotícia Anterior: L’Espai Actiu de la Seu, model dels serveis d’informació juveil\nSegüent Notícia: El Comú de la capital crea un servei d’assessorament per sol·licitar les ajudes socials


Apartment Zivogosce - Mala Duba 6887b Zivogosce Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Zivogosce - Mala Duba 6887bApartamentMala Duba, Zivogosce, Croàcia - Veure al mapaApartment Zivogosce - Mala Duba 6887bVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 25 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Zivogosce, Apartment Zivogosce - Mala Duba 6887b és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Zivogosce - Mala Duba 6887b també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Zivogosce. Habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Apartment Zivogosce - Mala Duba 6887b sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Zivogosce - Mala Duba 6887b és una elecció inteligents per a viatgers a Zivogosce, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


GESPA ARTIFICIAL MODEL VITA A L´ESTARTIT - MultiVerd\nGESPA ARTIFICIAL MODEL VITA A L´ESTARTIT\nFem realitat els teus somnis, i en aquests matieixos instants, estem possant el teu exterior a les mans dels nostres operaris per fer realitat el que tens a la teva ment. A uns professionals , sabem el que fem ,solament ens has de trucar per portar-te la gespa que tu vols!\nVita, la nostra gespa de 30mm amb millor relació qualitat / preu i ideal per a zones verdes públiques amb poc trànsit com rotondes i mitjanes. Compta amb la tecnologia bodyshape en forma C que fa que el producte tingui una recuperació òptima. A més el model compta amb fibres texturitzades bicolor efecte arrel, verd / beix, que li confereix major naturalitat i realisme\nGESPA ARTIFICIAL MÀXIMO A TORROELLA DE MONTGRÍ


BLOG DE L'ASSUMPTA: "Extraños en un tren", de Patricia Highsmith\nSi algú ha vist la fantàstica pel•lícula que en Hitchcock va fer amb aquest títol i es pensa que sap de què va el llibre, em plau comunicar-li que no, que tan sols té una petita idea de com comença la història i de la idea de fons.\nDos homes joves, que no s’havien vist mai amb anterioritat, coincideixen en un tren durant un viatge bastant llarg. Un d’ells -Charles Bruno- convenç a l’altre -Guy Haines- que vagi a sopar al seu compartiment i, un cop allí, després de beure molt, li comença a explicar que té una magnífica idea per poder cometre un crim perfecte: és tractaria d’un “intercanvi d’assassinats”, o sigui que dues persones matarien cadascuna a l’enemic de l’altre. La falta total de mòbil faria que fos impossible relacionar a cada assassí amb el seu crim.\nEn Guy Haines (que a la pel•lícula és tenista i al llibre és arquitecte) no s’ho pren seriosament i pensa que el seu company de viatge parla tan sols d’hipòtesis i, a més, sota els efectes de l’alcohol...\nPerò potser en Charles Bruno parlava seriosament...\nLlibre i film són tan diferents que no em puc ni enfadar (com vaig fer en el cas de Frankenstein) perquè en realitat està clar que en Hitchcock tan sols es va inspirar -en part- en "el missatge" del llibre i en cap moment va pretendre fer-nos creure que estava reproduint la mateixa història.\nPer cert, la foto de la portada del meu llibre és justament de la pel·lícula :-)\nMireia 5 d’agost de 2010 a les 22:00\nhe vist la pel·lícula però diria que el llibre nol'he llegit. Això que de la Patricia Highsmiths n'he llegit una quants.\nrits 5 d’agost de 2010 a les 22:23\njejejeje, crec que vaig veure la peli d'adolescent, quan em vaig tornar forofa de'n Hitchcock, però la recordo vagament. El llibre no l'he llegit.\nDe la Patricia Highsmith conec "El talent de Mr. Ripley", i no la conec per haver-la llegit sinó per les seves versions cinematogràfiques. La primera "A pleno sol" amb l'Alain Delon. I la segona, més moderneta i amb el nom de la novel·la, amb en Matt Damon i en Jude Law. Boníssimes les dues!!!!!\nM'encanta que la peli s'allunyi del llibre sense que es perdi l'escència. Trobo que és tot un art molt difícil d'aconseguir.\nPer altra banda, i ja sé que no té a veure molt amb la peli xò m'ho has fet recordar, fa uns dies (potser setmanes) amb els compis de la feina parlàvem de si seríem capaços de matar. Si matar algú, per molt que es mereixi estar mort pels seus actes, si seríem capaços de fer. Ells em déien que si, i em posàven com a exemple de reacció per haver matat un fill, un marit, una dona, per maltractar algú que t'estimes, per violar,..... que igual si és la única solució de fer justícia, serien capaços.\nEm vaig sentir aturada. Recordo el dia que em van atracar i com vaig reaccionar, que em vaig encongir. Però crec que mai podria fer-ho. No sé si xq m'agrada pensar que la justícia es pot arribar a executar, xò sé que seria incapaç de fer-ho. O això penso. Mai saps com pots reaccionar. En aquests casos, em ve a la ment la imatge final de "West side history", que sempre em fa plorar. Em sento feble.\nI per cert, i me'n torno a anar de tema, m'encanta aquesta col·lecció dels compactos anagrama. Les fotos sempre són boníssimes. Llàstima que sols editin en castellà!!!\nsorry, m'he enrotllat a base de bé!!\nrits 5 d’agost de 2010 a les 22:25\nveus, jo admiro moltíssim el pou de coneixement de molts blogaires lectors!\nAlbert B. i R. 5 d’agost de 2010 a les 22:52\nNo he vist la pel·lícula ni tampoc he llegit el llibre. Aquest tipus d'històries m'encanten! recordo que de més petit llegia molt sovint els llibre sde l'Agatha Christie. Segur que m'agrada!\nAssumpta 6 d’agost de 2010 a les 0:11\nHavia escrit un comentari mega-llarg i m'he equivocat quan l'anava a publicar i s'ha perdut tot... ho torno a provar\nMIREIA.- Jo no havia llegit el llibre però la pel·li l'he vist, com a mínim dues vegades i m'agrada moltíssim :-)\nAra estic llegint un llibre totalment diferent, "En nombre del viento", de Patrick Rothfuss, i quan l'acabi en tinc un altre de la Patricia Highsmith, de relats :-)\nRITS.- Jo és el primer que llegeixo d'aquesta autora i, com li he dit a la MIREIA, en tinc un altre de relats a punt per llegir ;-)\nEl llibre és molt diferent, al principi tan sols en petits detalls i després en coses importants, però la part psicològica del personatge de Charles Bruno -que a la pel·lícula es diu Bruno Anthony, o sigui canvia nom per cognom, que curiós- està genialment adaptada i magníficament interpretada per l'actor Robert Walker (el qual a la seva vida real també tenia problemes psicològics i que va morir el mateix any de rodatge del film)\nEn quant a si seriem capaços de matar, jo ja et dic que, de forma voluntària i a sang freda segur, seguríssim que no. Fins i tot en cas que m'hagués de defensar (a mi o a alguna persona estimada) crec que em quedaria bloquejada...\nHi ha blogs de llibres que són una meravella, sí :-))\nALBERT B. i R..- Jo també sóc una autèntica fan d'Agatha Christie, he llegit tots, tots els seus llibres ;-)\nEn aquest cas, quasi et diria que la pel·lícula és millor que el llibre, però és que Hitchcock és molt Hitchcock :-)\nMcAbeu 6 d’agost de 2010 a les 8:42\nNo he llegit el llibre i encara que la pel·lícula em sona ha de fer molt de temps que la vaig veure perquè sóc incapaç de recordar-ne cap part. :-P\nEl tema sembla molt interessant, sobre tot per la idea del crim perfecte que en les novel·les no ho pot ser mai. ;-))\nRepassant el "catàleg" de la meva biblioteca m'han sortit un parell de llibres de Patricia Highsmith, un és "El Cuchillo" i l'altra "El tremolor de l'engany". Que també fa mooolt de temps que no he llegit. :-)\nNúr 6 d’agost de 2010 a les 10:44\nUn cop, en una sèrie, van fer una cosa semblant, tot i que en comptes de dos hi havia tres implicats. Entre els tres van fer una mena de cadena i van matar tres persones. El consol és que al final els van agafar igualment, així que... ;)\nÉs estrany, m'agraden les sèries de policies i assassinats, però no m'agraden ni els llibres ni les pel·lícules negres. hum!\nJesús Párraga 6 d’agost de 2010 a les 10:54\nMcAbeu, "El cuchillo" segur que l'has llegit a la col.lecció "El club del misterio" que va traure l'editorial Bruguera als anys huitanta. Amb aquesta col.lecció em vaig iniciar amb la novel.la policiaca i des d'aleshores no he deixat de llegir-ne.\nAssumpsta, de la Highsmith s'ha dit que a les seues històries va teixint una tela d'aranya on hi queden atrapats persones normals que es veuen abocades a cometre un crim i que són analitzades psicològicament amb la fredor d'un científic que estudia insectes... Més o menys. El cas és que "Extraños en un tren" (si no m'enganye) va ser la seua primera novel.la i que Raymond Chandler (genial novel.lista també de gènere negre i guionista de la pel.lícula) la considerava inversemblant i mediocre... Però Chandler era millor escriptor que crític. Em permet recomanar-te, Assumpta, "La celda de Cristal"; si et va agradar la pel.li "Cadena perpetua" segur que també t'agradarà aquesta novel.la. :-)\n(Estic convençut que n'hi ha una persona perversa que fica les paraules de comprovació. Veges si no que la que n'hi ha ara és "uncul")\nmontserratqp 6 d’agost de 2010 a les 11:22\nEm vénen unes ganes de llegir-lo! Aquest tipus de literatura em distreu molt. La pel.lícula lavaig veurefa molt temps, tant que no la recordo gaire. Ara estic llegint un llibre que va escriure un col.lega de facultat, "L´aprenentatge de la soledat",que m´està impacatant. Hi ha un temps per tot com diu l Eclesiastès, oi?\nLa Meva Perdició 6 d’agost de 2010 a les 12:19\nEl film és fantàstic, com la majoria del gran mestre, però reconec què no he llegit el llibre. M'has picat la curiositat. El posaré a la llista de pendents. ^_^\nPer cert pensant en Hitchcock, m'has fet recordar les ganes que tinc de tornar a veure de nou “Rebeca”. Tindré que baixar al videoclub. :D\nPD: “En nombre del Viento”, va ser una de les meves lectures preferides de l'estiu passat. (Penso que em va durar una setmana, a més estirar”. Kvothe és molt gran. Des de llavors espero amb ansietat la publicació de la segona part de la saga.\nMcAbeu 6 d’agost de 2010 a les 12:51\nJESÚS PARRAGA: Exactament. Si no ho recordo malament era una col·lecció en fascicles, com dius de l'editorial Bruguera, i cada setmana sortia una novel·la de sèrie negra que després podies enquadernar formant uns llibres molt macos. Jo vaig comprar tots els del primer volum amb l'intenció de fer el llibre però al final no ho vaig fer i encara volten per casa els fascicles "sueltos". :-)\nElvira FR 6 d’agost de 2010 a les 12:52\nA Hitchock li podem perdonar...era un geni! reconec que no no he llegit mai aquest llibre...de la Highsmith n'he llegit un parell o tres a tot estirar...en general defujo les novel.les negres...però de tant en tant puc fer excepcions i aquesta seria una!\nsànset i utnoa 6 d’agost de 2010 a les 13:29\nAra m'has donat una idea...\njomateixa 6 d’agost de 2010 a les 13:32\nel Hitchcock m'agrada molt i els llibres de la Patricia Highsmith sempre m'han provocat angoixa.\nDiuen que ella sempre s'ha basat en que qualsevol persona, la més corrent del mon, pot convertir-se en un moment determinat en assassí.\nQuan torni del "descans" en comentaré algun.\nAlbert 6 d’agost de 2010 a les 18:41\nNo he vist la pel·lícula ni he llegit el llibre, però tindré en compte la teva advertència si algun dia ho faig.\nAssumpta 6 d’agost de 2010 a les 20:22\nMcABEU.- En un comentari d'ahir vaig posar que l'havia vist, com a mínim, dues vegades i ara m'adono que em vaig quedar molt curta... crec que ben bé l’he vist quatre vegades (la tinc gravada en vídeo... dels vídeos antics, d'un dia que la van fer per la tele) i és boníssima.\nPerò si no la recordes, no la miris, llegeix primer el llibre (si vols, clar) i després tornes a mirar la pel•lícula i veuràs quins canvis més grans!! :-))\nTu tens una biblioteca de l'estil de la meva germana, eh? Hi ha de tot!! :-))\nNÚR.- A mi m'agraden llibres, pel•lícules i sèries... això de jugar a "descobrir l'assassí" m'encanta... Suposo pel que representa d'exercici de lògica i tal :-))\nAh! Evidentment, al final han d'atrapar al culpable, clar... si no ja no m'agrada! :-)\nJESÚS PÁRRAGA.- Entre en MAC i tu em feu venir ganes de llegir "El cuchillo"... segur que a alguna biblioteca el trobaré :-)\nEn relació al teu comentari sobre la gent normal, justament tinc un altre llibre seu de relats a punt per llegir i a la contraportada diu: "Cuidado con las personas normales" parece decirnos Patricia Highsmith en esta selección de relatos... / ... Como demuestra Patricia Highsmith... la vida cotidiana puede volverse más sorprendente y peligrosa de lo que podemos imaginar\nAixí doncs, és ben bé el que tu dius :-))\nA veure, "La celda de cristal", també va a la llista :-) no sé si podré amb tants, eh?\nSiiiii, i tant que sí, hi ha algun gnom dolent que busca paraules lletges :-DD\nMONTSERRATQP.- L'Eclesiastès és un llibre sapiencial i, per tant, té raó :-)) altre cosa és que jo el sàpiga aplicar a la meva vida... em falta temps per fer tot el que voldria!! Sóc un desastre ;-))\nDoncs si no recordes massa la pel•lícula, llegeix el llibre directament, així t'agradarà més :-))\nPetonets a en Marçal! ;-)\nLA MEVA PERDICIÓ.- Ei, si tu recordes la pel•lícula et passarà com a mi quan llegeixis el llibre, que aniràs al•lucinant en veure com van les coses... i això també té la seva part de gràcia ;-))\nFa poc van fer per la tele (crec que a 8TV) El crímen perfecto ;-)\nEn quant a Kvothe, només dir-te que el vaig començar ahir i que llegeixo poc a poc... jo crec que m’hi puc estar unes tres setmanes ;-) (començaré a practicar en fer coses diferents amb diferents parts del cervell, a veure si me’n surto jeje)\nMcABEU.- La quantitat de coses que havia fet jo per fascicles, mare meva!! (entre elles el Costumari Català, sí, sí) què és això de no enquadernar-ho, Mac? No m’ho puc creure, tan organitzat com ets tu!! :-)\nELVIRA FR.- Sí, molta gent defuig la novel•la negra com si fos un sub-gènere, però jo trobo que, quan està ben escrita, té una part psicològica –tant en el culpable com en el que investiga- que m’encanta ;-)\nAra que és estiu, dona, què més té llegir cinc o sis llibres a la vegada? ;-)) Va, que tu pots!!\nSÀNSET.- Home, dóna’m una pista, no? :-P\nJOMATEIXA.- Certament, tens tota la raó... és angoixant, tota la part psicològica és interessantíssima... tot i que fa patir... però ja tinc ganes de llegir l’altre que espera ;-)\nAi, doncs estaré atenta al teu blog a partir del setembre ;-))\nALBERT.- També, per situacions angoixants o que provoquen ganes de cometre algun crim, només cal pensar en la convocatòria de la “selección” per un amistós a Mèxic feta amb tota la mala baba per fer la punyeta la Barça... Oooooooooommmmmm oooooooooommm ;-))\nJesús Párraga 6 d’agost de 2010 a les 22:07\nN'hi ha també una Patrícia Highmith que no escriu sobre crims. En català n'hi ha un llibre seu de contes que es diu "Petits contes misògins" que són d'allò més divertit i políticament incorrectes. (He escrit fa un moment un resum brevíssim de "el cuchillo" i no sé que he fet que se n'ha anat a fer punyetes :-)))\nAssumpta 7 d’agost de 2010 a les 14:17\nJESÚS PÁRRAGA.- Xiquet, ets un pou de ciència :-))\nJo pensava que ella sempre feia novel·la negra.. ara ja sé més coses :-)\nOh!! empipa molt quan es perd el que has escrit! A mi també em passa a vegades... sempre procuro copiar-ho abans de donar-li al "publicar" per si un cas, però si alguna vegada no hi penso, segur que passa alguna cosa rara...


LlegeixB@rcelona » Arxiu del bloc » Autor del mes: Gabriel Ferrater (2a part)\n17 novembre 2011 618 views Sense Comentaris\nÉs com a crític pictòric per a la revista Laye que, durant la dècada dels 50, Ferrater comença a veure molt sovint alguns membres dels cercles literaris barcelonins, i fa amistat tant amb Carles Riba com amb nous joves poetes com Carlos Barral, Jaime Gil de Biedma i d’altres del seu entorn; això suposa un nou impuls al seu interès per la poesia.\nEl descobriment d’alguns escriptors anglesos (de Hardy a Auden i sobretot Shakespeare), alemanys (Brecht), francesos, italians i dels medievals (bàsicament Ausiàs Marc) el porta a escriure, en 1958-65, quasi tota la seva poesia publicada. Vuit anys que donen com a fruït una obra breu, però imprescindible: Da nuces pueris (1960), Menja’t una cama (1962), Teoria dels cossos (1966) i un volum on aplega els tres llibres, introduint-hi alguns canvis, Les dones i els dies (1968) que va suposa el punt i final d’una aventura poètica insòlita en el marc de les lletres catalanes. L’erotisme franc i el pas del temps són una constant en la seva obra. Els poemes “In memoriam” i “Poema inacabat”, són uns dels testimonis més valuosos de la guerra civil espanyola i de les seves conseqüències.


Calsina: de febrer 2007\nELS MÒBILS CONTROLATS.\nAquells que utilitzem habitualment el telèfon mòbil ...\nO sigui, pràcticament tota la població, grans i petits, estem passant per uns moments d’ incertesa.\nI aquells que parlem habitualment amb periodistes pel nostre mòbil, tenim la sensació d’estar vigilats.\nI aquells que darrerament hem tingut algun contacte amb temes jurídics, amb temes polítics, o amb temes que surten reflectits a la premsa, sentim fins i tot recel a l’ hora de parlar pel telèfon.\nPersonalment, no havia sentit gairebé mai el comentari :\n“... Per telèfon, no, ja ho parlarem després ...”, o, “ ... això no t’ho puc explicar per telèfon ... ”.\nSi havia sentit en canvi, moltes vegades el següent comentari :\n“ ...¿ Pots parlar ?...” .\n“... En aquests moments no puc parlar ... ”.\nPerò, aquests comentaris sempre eren deguts a un altre tipus de control .\nControl ..., principalment de feina.\nQue les trucades a la feina estiguin controlades, es pràctica habitual i totalment legal. I moltes vegades fins i tot han servit per posar a algú a l’atur.\nBé, a l’ atur no ... , que no en tenim ..., diguem, al carrer.\nPerò que es controli un telèfon mòbil particular, de gent que no es sospitosa de res, i que parla habitualment amb gent que tampoc es sospitosa de res.\nDóna molt a pensar ...\nLa culpa però,\nAl final, serà dels periodistes, per posar en els seus articles, la frase tant habitual :\n“ ...De fonts properes a ... ”.\nEs que ..., ! periodistes ... !, esteu donant la pista ...!.\nLa policia buscarà doncs les fonts properes ...\n¿ No us sembla lògic ?.\nI no tot queda en el control telefònic.\nTots aquells que no es troben en cap de les situacions abans esmentades, tampoc estant tranquils.\nAra, estant obligats fins al proper mes de Març (o més...), a memoritzar de nou els números de telèfon dels seus amics, familiars, coneguts, companys ..., ja que, degut als canvis que s’estan realitzant a l’ STA, no apareix l’indicatiu internacional i el nostre mòbil no reconeix la trucada.\nNo ens pot dir per tant, qui es troba a l’altra banda del telèfon, i hem d’agafar totes les trucades.\nEns havien acostumat a gravar els nostres contactes amb l’indicatiu internacional, que tant be ens anava quant ens trobàvem a l’estranger.\nEns havien acostumat malament ...\nPerò, es clar, com es tracta d’un servei gratuït, no ens podem queixar.\nSi volem saber qui ens truca, hauríem de treure el prefix, per després torna’l a posar. O aprendre de nou, tots els números.\nLa tecnologia ens ha fet una mala passada ...\nBé, a tots no, el meu mòbil, misteriosament ???.\nSí ...., identifica la trucada. Encara que els tinc tots gravats amb el prefix internacional.\nSerà que tinc un “supermòbil” ?.\nO pensant mes enllà, no serà que, per alguna d’aquestes casualitats :\n¿ TINC EL MÒBIL INTERVINGUT ?.\nEvidentment, és pensar massa (broma fàcil ...), però no deixa de ser curiós, tant curiós que fins i tot a l’ STA, s’estranyen.\nSi existeix mes gent, a qui li passa el mateix que a mi, em quedaré mes tranquil.\nSigui el que sigui, continuaré sense aprendre de memòria els números de telèfon, i sabent en tot moment, si la persona que hem truca està a l’agenda o no, i si, tinc interès, o no, en despenjar o refusar la trucada.\nSóc un privilegiat ..., per uns dies ...\nPublicat per Miquel Calsina Gordi a 2/27/2007 08:45:00 a. m. 1 comentari:\nLA PELL FINA.\nEl nostre Govern es va equivocar de nou cursant la demanda a la Fiscalia General per l’article del butlletí “PaperS” del partit Socialdemòcrata.\n¿ O potser va ser un intent de desviar l’atenció. ?\nEn l’article en qüestió mes que criticar el Govern, es critica una família per utilitzar al mateix Govern en benefici propi.\n¿ No hauria de ser doncs la família la que tenia d’interposar la demanda, si el comentari l’afectava ?.\nEs clar que aleshores les minutes dels advocats les hauria de pagar la família, i ara les pagarà el Govern, les pagarem tots nosaltres.\n¿ No es aquest un clar exemple que certifica el comentari de l’article referit en el butlletí ?.\n¿ Perquè el nostre Govern te la pell tan fina ?.\nFins al punt que aquests comentaris l’afectin tant, arribant a l’extrem d’interposar demandes.\n¿ No serà que amb això s’intenta desviar l’atenció ?.\nEls escàndols en el nostre país caduquen massa ràpid i només queda la darrera “notícia”.\nQue se n’ha fet de l’escàndol de l’edifici Albatros, de l’aberració mediambiental al Pont de la Margineda, dels nyaps del carril bus, dels nomenaments d’assessors i directors a dit, dels prestanoms “legalitzats” amb contractes privats, de les despeses innecessàries amb informes innecessaris, de les concessions a dit, del sobrecost del túnel, de la depuradora que no ha depurat mai, etc.\nI no vull entrar encara a debatre el darrer escàndol dels controls telefònics, que segurament caducarà també ben aviat.\nTot ha quedat en res, i ara només importa una crítica que ha ferit la sensibilitat dels nostres Governants.\nTota la resta, ja no té importància, i l’abandó o expulsió dels Consellers Socialdemòcrates de la Sala de Consell, també quedarà en no res.\nEls “opinadors”, que no som periodistes, correm perill si critiquem ?.\nJa d’entrada, m’ atreviria a contestar que si. Però entraria a parlar d’un altre tema, del que encara no en vull dir res.\nAl final tindrem que fer tots com la televisió Andorrana : Lloar a l’amo i senyor.\nO dedicar-nos a explicar acudits, per distreure. O dedicar-nos a explicar lo be que ho fan els Ministres, per informar. O publicar “sudokus”, per entretenir. O enganxar manuals dels impostos per educar.\nO senzillament, no escriure mes, no fos cas que s’arrugués la pell d’algun governant i ens posés una demanda per “criticons” i pesats.\nDesgraciadament per alguns, deixar d’escriure, crec que molts no ho farem, mentre tinguem lectors.\nPublicat per Miquel Calsina Gordi a 2/20/2007 09:15:00 a. m. 1 comentari:\nPublicat per Miquel Calsina Gordi a 2/13/2007 11:23:00 a. m. 2 comentaris:\nPublicat per Miquel Calsina Gordi a 2/06/2007 09:00:00 a. m. 2 comentaris:


El Contrafort: Aristocràcia i democràcia\nEl treball es titulava d'alguna manera semblant a Estudi comparatiu entre la democràcia i l'aristocràcia. Sempre m'havia semblat graciosa la manera com l'aristocràcia havia canviat de sentit per arribar a semblar quelcom fins i tot pejoratiu. En origen, però, l'aristocràcia no només no era un concepte obscur sinó que era admirat per persones com Plató -grec- o Ciceró -romà-. Quan va néixer, l'aristocràcia era el sistema de govern "dels millors" (aristoi en grec). Aquesta forma de govern topava amb l'altre gran sistema de govern d'aleshores: la democràcia, el govern "del poble" (demos, govern "de la multitud" per Plató i "dels més", per Aristòtil). Durant l'edat mitjana, aquest concepte d'aristocràcia es va anar deformant per, curiosament, acabar referit a la vanitosa noblesa. L'ànim de, si m'ho permeteu, cremar les naus de la Revolució Francesa va fer que el terme acabés vilipendiat per l'emergent burgesia, que veia clarament com una mofa que la noblesa s'anomenés a si mateixa com els millors. Avui, qui se'n recorda de l'aristocràcia?\nEl novembre de 2011 serà per a la història el "mes dels tecnòcrates". Papademos a Grècia i Monti a Itàlia (irònic, no?) s'erigeixen com els tècnics millor capacitats per conduir (governar) Grècia i Itàlia a la sortida de la crisi al marge de les urnes. "És l'hora dels tècnics". Una onada de "democracistes" hi ha reaccionat amb contundència, però el poble i la política que el representa s'ha tornat lenta i ineficient en un món d'immediateses en 140 caràcters.\nNo per això, i recordo que així vaig concloure aquella monografia, l'aristocràcia i la democràcia han de ser sistemes renyits. És evident que massa sovint no tenim elements per decidir de manera eficient qui està millor preparat per governar i fins i tot hi renunciem per criteris estètics o de simple empatia. Crec, però, que l'actualització de l'aristocràcia és imparable. El poble ha d'escollir lideratges i aquests tenen la responsabilitat de comptar amb els millors gestors. Les urnes seguiran parlant, però la responsabilitat serà més eficient.\nArticle publicat al Diari de Girona el 19 de desembre de 2011\nAlbert 20 de desembre de 2011, a les 21:27\nLa foto del Museu Pergamon de Berlín. Estiu de 2009.\nUnknown 21 de desembre de 2011, a les 0:20


Esdeveniments Archivos - Unió Colomenca d'Atletisme\nEsdeveniments d’atletisme que organitza la UCA.\nEl Campionat de Catalunya de Clubs va finalitzar ahir amb la Final B, realitzada al Camp d’Atletisme Antonio Amorós de Santa Coloma de Gramenet. Vam viure una extraordinària tarda d’atletisme amb molt d’ambient durant les 40 proves que es van dur a terme, des de les quatre…\nAquest diumenge 24 d’abril a partir de les 16:00, es durà a terme la Final B del Campionat de Catalunya de Clubs al Camp d’Atletisme Antonio Amorós. La UCA es va classificar per primera vegada per aquesta final fent una de les seves millors actuacions. El grup…\nLa fase classificatòria del Campionat de Catalunya de Clubs ha finalitzat a l’Hospitalet amb la segona jornada, on en el grup de la UCA s’han donat els següents resultats: VEURE RESULTATS (Vídeos de Miguelito Bubo i Marc Tresens) La UCA ha aconseguit 21.663 punts…\nAquest diumenge 17 d’abril tindrà lloc la segona jornada del Campionat de Catalunya de Clubs. La UCA participa al grup B, i en aquest cas la competició es farà a Hospitalet. La primera jornada del grup la vam realitzar al Camp d’Atletisme Antonio Amorós,…\nUn cop realitzada la primera jornada del grup B del Campionat de Catalunya de Clubs, us facilitem els resultats: Tots els resultats Hem recopilat els resultats de la UCA al següent document (ResultatsUCA). Vam aconseguir 4819 punts més que l’any passat en una assolellada tarda plena…\nEl Camp d’Atletisme Antonio Amorós de Santa Coloma de Gramenet, amb la UCA com a organitzador, rebrá una de les jornades classificatòries del Campionat de Catalunya de Clubs 2016, juntament amb el Critèrium Català. Concretament es durà a terme la primera jornada del Grup B, on participen…


En una setmana ja s'han inscrit una vintena d'expositors per participar en la que serà la 149a edició de la cita agroalimentària\nFira de Mollerussa ha obert aquest mes de novembre les inscripcions per participar en la 149a Fira de Sant Josep, el qual se celebrarà del 18 al 20 de març de l’any vinent. Després que el 2020 el certamen no es pogués celebrar per la pandèmia i l’edició del 2021 s’ajornés al mes de juny per tal de poder garantir la seva organització, l’ens firal afronta l’any 2022 amb un calendari normalitzat, recuperant aquesta cita agroalimentari la seva data habitual al mes de març.\nDes del departament comercial de Fira de Mollerussa s’han enviat aquesta primera setmana de novembre més de 1.200 dossiers informatius del que serà la 149a Fira de Sant Josep i el 41è Saló de l’Automòbil a expositors d’anys anteriors i potencials firmes participants de tota Catalunya, la resta de l’Estat espanyol i també a l’estranger, principalment a França i Itàlia.\nDestacar el fet que l’ens firal ha rebut ja en aquests primers dies més d’una vintena d’inscripcions amb la reserva d’espai per participar-hi. En aquest sentit, el director de Fira de Mollerussa, Xavier Roure, s’ha mostrat optimista davant la recuperació de la normalitat del calendari i de l’activitat per l’any 2022 així com per la resposta quasi immediata per part d’algunes firmes.\nL’ens firal congela els preus per a tots els certàmens del 2022\nD’altra banda, el Ple municipal de l’Ajuntament de la capital del Pla d’Urgell i el Consell Directiu de Fira de Mollerussa han aprovat en les darreres dues setmanes la congelació dels preus per a tots els certàmens firals respecte al 2021. Així, i segons va assenyalar el director, s’ha optat per no fixar cap increment per no ser, l’actual, un moment econòmic oportú per fer una pujada. Sobre aquest mateix tema, Roure va recordar que als expositors que es van mantenir fidels a la Fira de Sant Josep aquest 2021 se’ls va mantenir el preu de l’any anterior sense aplicar-los la pujada de 2021, un increment que de cara l’any vinent sí que hauran d’assumir.


Mòbils apagats i telèfons d’emergències a punt - FÒRUM.ad\nOn: 03/08/14 7:00\n“Apagueu els mòbils durant els dies de vacances…”, ens recomanen, perquè el ritme de vida pugui canviar, deixem a part les servituds pesades i s’oxigeni la nostra existència, aprenent a viure menys pendents dels nous mitjans electrònics de comunicació. I afegeixo: gaudiu de la conversa distesa, del temps per a ronsejar, per fer silenci, per viure senzillament… Agost ens ho recorda. I m’ha agradat rebre un email amb uns “telèfons d’emergències”, com els anomenen els amics de l’Hospitalitat de Lourdes. Ens poden útils aquest estiu i sempre… Aquí en teniu uns quants:\nQuan estiguis trist, marca el número Joan 14,1.3.6 i escoltaràs: “Que els vostres cors s’asserenin. Confieu en Déu, confieu també en mi… Us prendré amb mi perquè també vosaltres estigueu allà on jo estic… Jo sóc el Camí, la Veritat i la Vida. Ningú no arriba al Pare si no hi va per mi”.\nQuan malparlin de tu marca el salm 27,1.3 i se’t dirà: “El Senyor m’i·lumina i em salva, qui em pot fer por?… Ni que acampi contra mi tot un exèrcit, el meu cor no temeria”.\nQuan estiguis nerviós marca el Salm 51,11-13 “Déu meu, creeu en mi un cor ben pur, feu renéixer en mi un esperit ferm. No em llanceu de la vostra presència, ni em prengueu el vostre Esperit Sant. Torneu-me el goig de la vostra salvació”.\nQuan estiguis preocupat marca Mateu 6,19-34: “Mireu els ocells.. Mireu els lliris del camp… ¿Qui de vosaltres, per més que s’hi esforci, pot allargar d’un sol instant la seva vida?… Cerqueu primer el Regne de Déu”.\nSi la teva fe necessita ser enfortida marca Hebreus 11,1.6 i se’t dirà: “La fe és posseir anticipadament allò que esperem, és conèixer realitats que no veiem… El qui s’acosta a Déu ha de creure que existeix i que recompensa els qui el cerquen”.\nQuan estiguis sol i sentis la por marca el salm 23,4 i et diran: “Ni quan passo per barrancs tenebrosos, no tinc por de res, perquè Vós sou amb mi. La vostra va de pastor m’asserena i em conforta”.\nQuan estiguis en perill marca el salm 91,1.10-14 que t’ajudarà: “Tu que vius a recer de l’Altíssim… No et passarà res de mal, ni s’acostarà a casa teva cap desgràcia, perquè ha donat ordre als seus àngels que et guardin en els camins; et duran a les palmes de les mans, perquè els teus peus no ensopeguin amb cap pedra… Sempre que m’invoqui, l’escoltaré, estaré vora d’ell en els perills, el salvaré, i tothom l’estimarà; saciaré el seu desig de llarga vida, i fruirà de la meva salvació”.\nQuan Déu sembli que està lluny, tumarca el salm 63,1.7.8.9 i podràs dir amb confiança: “Vós Senyor sou el meu Déu jo us cerco, tot jo tinc set de Vós. Per Vós es desviu el meu cor, com terra eixuta sense una gota d’aigua… Quan des el llit us recordo, passo les nits pensant en Vós, perquè Vós m’heu ajudat i sóc feliç sota les vostres ales. La meva ànima s’ha enamorat de Vós, em sosté la vostra mà”\nI ocupa sempre la línia directa…, que és l’oració!\nPrevious Post: La pluja no impedeix la cercavila de gegants a Andorra la Vella\nNext Post: Programació d’avui diumenge de la Festa Major d’Andorra la Vella


Alaior tornarà a tenir estand propi a FITUR 2021, augmentant el seu espai a 48 m2\nDesprés dels grans resultats obtinguts aquest any, el proper gener Alaior tornarà a tenir estand propi a la segona fira de turisme més important del món, FITUR, augmentant el seu espai a 48 m2.\nAquesta edició, en un any especialment marcat per les nefastes conseqüències de la pandèmia de la Covid-19, i en un context de necessitat de recuperació de la indústria turística, FITUR es perfila com una trobada clau per tots els professionals d’aquest sector, amb l’objectiu de generar un entorn de confiança per empreses i destinacions.\nJosé Luis Benejam, batle d’Alaior, ha destacat que «la presència d’Alaior a FITUR és un projecte de continuïtat. De la constància i la perseverança surten els fruits i les oportunitats. És important que seguim en aquesta línia de promoció, apostant per consolidar la marca Alaior».\nEn aquest sentit, Benejam també ha remarcat que «Alaior, emmarcat indubtablement dins tot el que té a veure amb Menorca, necessita presentar-se al món com un destí segur i necessita tornar a situar tota la seva àmplia oferta turística en el fons d’atenció mundial. Malauradament, aquest estiu hem vist com constantment Menorca, tot i tenir una bona situació pel que fa a la pandèmia, era posada dins el mateix sac que Mallorca i Eivissa, que tenien unes dades molt pitjors que les nostres. Això no hauria de ser així. En l’àmbit turístic, Menorca, i per tant Alaior, tenen un producte molt diferenciat al de la resta de les Balears que s’hauria de particularitzar amb relació a les altres illes».\nDurant l'assistència a FITUR, tal com es va fer durant l'última edició, es singularitzarà Alaior a través de l'excel·lència turística sostenible i la cultura com a pol d'atracció per a turistes amb sensibilitat ecològica i artística, per complementar el ja tradicional producte “sol i platja”.\nEls dies en què es desenvoluparà la fira, del 20 al 24 de gener de 2021, es realitzaran contactes directes amb agents especialitzats als quals se’ls donarà a conèixer l’oferta turística del municipi. A més, també s'exposaran al públic general tots els atractius artístics, naturals, culturals i comercials amb què compta Alaior: jaciments arqueològics, patrimoni artístic, propostes culturals de primer nivell i les diverses opcions en hoteleria, hostaleria, comerç i indústria.\nAixí mateix, es tornarà a desenvolupar una completa programació d’activitats i presentacions per presentar tant als mitjans de comunicació com a les persones assistents els productes de les empreses co-expositores, i el municipi en general.\nFinalment, Benejam ha comentat que «les empreses d’Alaior dedicades a qualsevol sector relacionat directament o indirectament amb el turisme tenen la necessitat, ara més que mai, de dirigir-se a tot el món per donar-se a conèixer, des d’una plataforma des de la qual mostrar les seves especificitats, aquelles que les converteixen en autèntiques i originals davant dels seus competidors».\nFins al moment, són 14 les empreses que participaran juntament amb l’Ajuntament i finançaran la iniciativa. El consistori vol remarcar que el termini per participar juntament amb l’Ajuntament roman encara obert, i que qualsevol empresa del municipi que ho desitgi es pot unir al projecte.


rba salut i gestió: de setembre 2017\nPublicat per Ricard Bosch a 06:46 Cap comentari:\nPas enrere en la presentació de la candidatura de Barcelona per acollir l’EMA\nL’Estat espanyol ajorna la presentació de la candidatura barcelonina que s’havia de fer a Brussel·les.\nBarcelona competirà amb les altres ciutats candidates sense haver presentat a la Comissió la seva candidatura, cosa que si han fet altres ciutats candidates.\nLa Comissió Europea segueix endavant amb el seu calendari per decidir quina ciutat acollirà la seu de l’Agència Europea del Medicament (EMA) quan a causa del Brexit, aquesta hagi de sortir de la Gran Bretanya, i el proper dia 30 de setembre farà públic un informe en el que s’haurà fet una avaluació objectiva de les diferents candidatures en relació als criteris que en el seu moment es varen acordar. Aquests criteris eren: l'accessibilitat de la ubicació, l'existència d'instal·lacions educatives adequades per als fills dels treballadors, accés adequat al mercat laboral, seguretat social i assistència mèdica per als seus fills i cònjuges. També, es valorarà la garantia que l'agència podrà estar operativa i en funcionament el mateix dia de la sortida de Regne Unit, així com que es doni continuïtat al negoci i a l’expansió geogràfica de la pròpia agència.\nEn total són 19 les ciutats candidates, i totes elles a excepció de Barcelona, hauran tingut l’ocasió de presentar la seva candidatura als experts de la Comissió Europea. Barcelona ho havia d’haver fet dilluns 25 de setembre, però segons la versió del Ministerio de Sanidad, aquesta presentació s’ha ajornat al mes d’octubre, sense especificar cap data concreta. No cal dir que a l’octubre les avaluacions de les diferents candidatures ja estaran fetes, i per tant no queda clar de què pot servir la presentació de la de Barcelona. El cert és que no han transcendit les autèntiques raons d’aquest ajornament. El ministerio s’ha limitat a dir que l’ajornament s’ha produït per problemes d’agenda de la ministra Dolors Montserrat.\nPerò no ens enganyem, això dels problemes d’agenda sona a excusa de mal pagador, perquè en tot cas, aquest tema hauria d’haver estat prioritari en l’agenda de la ministra. Tanmateix el seguiment de la seva agenda pública d’activitat demostra que dilluns 25, la Sra. Ministra no tenia cap acte oficial a la seva agenda i el dia 26 de setembre, la Sra. Ministra de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, només hi tenia un sol acte previst: una entrevista a RAC1 a les 10 del matí. Aquesta constatació mostra clarament que els problemes d’agenda eren purament una excusa. Quines són les autèntiques raons de l’ajornament?\nEn l’entrevista que li han fet a RAC1, Dolors Montserrat contradient la informació facilitada pel ministerio ha posat com excusa de l’ajornament que el ministre d’exteriors era als USA acompanyant al president Rajoy, quan de fet, cap dels dos polítics eren imprescindibles en la presentació de la candidatura barcelonina. Per tant les raons són unes altres, i de ben segur que no són alienes al referèndum convocat per al proper dia 1 d’octubre per més que la Sra. Ministra ho hagi volgut dissimular. Estem per tant davant de la utilització política d’una qüestió cabdal de gran interès per Catalunya. La Sra. Dolors Montserrat també va afegir que la presentació de la candidatura de Barcelona es volia fer allunyada de la de Milà; si fos així segur que haurien anunciat la nova data, però és evident que les motivacions són unes altres. Imaginar que el PP pogués afavorir amb alguna decisió política a Catalunya era somniar truites. Una vegada més, se’ls ha vist les verdaderes intencions respecte a Catalunya. El govern espanyol ha preferit perjudicar els interessos de la candidatura de Barcelona abans que, en vigílies del 1-O, aparèixer en una fotografia juntament amb el govern català. Heus aquí la raó de tot plegat.\nCom és sabut, la candidatura de Barcelona havia estat defensada fins ara d’una manera unitària pel govern espanyol, pel govern de la Generalitat, (en particular per el departament de Salut) i per l’Ajuntament de Barcelona. Des del departament de Salut no s’ha fet cap comentari al respecte i el secretari general del departament que és la persona que coordina aquest assumpte tampoc no ha fet cap comunicat sobre el tema.\nSigui com sigui, el calendari de la UE per decidir on s’ubicarà l’EMA segueix el seu curs, independentment dels vaivens que està seguint la candidatura de Barcelona. Sens dubte, entre la fortalesa d’altres ciutats rivals també candidates, el no haver presentat a la UE les característiques de la nostra candidatura quan calia, i que Espanya compta ja amb altres tres agències europees, tot plegat incrementa les dificultats per aconseguir que l’EMA vingui a Barcelona. A partir de la setmana vinent s’inicia la fase 3 del procediment d’elecció. Caldrà veure quina és la valoració que la Comissió de la UE haurà fet de la candidatura de Barcelona\nPublicat per Ricard Bosch a 11:01 2 comentaris:\nSi l’1-O hi ha un referèndum a Catalunya, que cal fer amb els permisos per anar a votar?\nÉs important que els òrgans de govern de les institucions sanitàries de titularitat pública i privada avaluïn els riscos derivats de les decisions que puguin prendre, segons es desprèn d’una circular informativa elaborada pel Gabinet Jurídic Francesc José Maria.\nL’Advocat Alfredo Bayón reforça l’Àrea d’assessorament de Dret laboral del Gabinet, que es troba en una fase d’expansió.\nCom es sabut la convocatòria de Referèndum a Catalunya ha estat suspesa pel Tribunal Constitucional (TC). Tanmateix el govern català insisteix en que el referèndum es celebrarà tant sí com no. A partir d’aquí, i en el supòsit que el Referèndum s’acabi celebrant, sorgeix el dilema sobre què fer quan els treballadors que els toqui treballar aquell dia en els centres sanitaris catalans, reclamin els permisos per poder exercir el vot.\nLa situació és ben complicada i per això he consultat al Gabinet Jurídic de Francesc José Maria (GJFJM), on amablement m’han fet arribar una circular informativa en la que s’explica que si tot i estar suspès pel TC el referèndum es fa efectiu, els treballadors tant d’empreses privades com de l’administració com dels seus sector públic que tinguin la qualitat d’electores, tenen dret a gaudir d’un permís.\nPels treballadors amb la condició d’electors que no descansin el diumenge 1 d’octubre, s’estableix un permís retribuït i no recuperable de com a màxim 4 hores dins de la seva jornada laboral. No caldrà concedir aquet permís si la jornada laboral dels treballadors afectats coincideix parcialment amb l’horari d’obertura dels col·legis electorals sempre que aquesta coincidència no superi les dues hores. Si la coincidència és entre 2 i menys de 4 hores, es concedirà un permís de 2 hores, i si la coincidència és de 4 hores o més el permís haurà de ser de 4 hores. Si la jornada laboral del treballador és inferior a l’habitual, la durada del permís a concedir haurà de ser proporcional a la seva jornada. L’empresa té la potestat de decidir el moment per gaudir del permís (sempre dins dels horaris dels col·legis electorals) i d’exigir un comprovant d’haver exercit el dret a vot.\nAquells treballadors que siguin membres de les meses electorals o interventors, i no tinguin descans aquell dia, tenen dret a un permís retribuït de tota la jornada, més les 5 primeres hores del dilluns dia 2 d’octubre. Si el dia de les votacions tenen descans, el permís només afectarà a les 5 primeres hores dels dilluns dia 2. Pel que fa als apoderats que no tinguin descans aquell dia, el permís retribuït i no recuperable serà només de tota la seva jornada laboral.\nÉs important tenir present que el Referèndum ha estat suspès pel TC i que la Fiscalia de l’Estatactua per impedir la seva celebració. Per tant, els òrgans de govern i els equips directius de cada centre públic o privat, han d’avaluar les conseqüències que es poden derivar de la concessió dels esmentats permisos, i en el cas de les empreses públiques del sector públic cal parar compte amb la retribució econòmica d’aquests permisos.\nAixò és el que es deriva de la nota informativa elaborada pel Gabinet Jurídic Francesc José Maria. Per tant, ateses les circumstàncies, seria lògic que les empreses del sector sanitari arribin a alguna mena d’acord tàcit amb els seus treballadors per tal que tothom faci el que en consciència cregui que ha de fer, i es corrin els mínims riscos possibles.\nEn un altre ordre de coses i parlant del Gabinet Jurídic Francesc José Maria, voldria ressaltar el fitxatge important que el Gabinet ha fet, que els permet reforçar d’una manera important l’àrea d’assessorament laboral. Es tracta de la incorporació de l’advocat Alfredo Bayón, llicenciat en Dret per la UPF, màster en Dret del Treball i de la Seguretat Social i Executive MBA per la Barcelona School of Mangement, entre altres titulacions. El Sr. Bayón és un bon coneixedor del sector sanitari atès que en anteriors etapes professionals als despatxos Garrigues o Bufet Ballvé entra d’altres ja havia realitzat assessoraments jurídics a diferents empreses públiques i privades del sector. El Sr. Bayón combina la seva activitat professional amb l’exercici de la docència en diferents entitats docents, i entre elles a ESADE Bisuness&Law Sachool. Amb aquesta incorporació, el Gabinet Jurídic de Francesc José Maria reforça la seva àrea d’assessorament de Dret laboral, que es troba en una fase de fort creixement.


L'informe de l'Ajuntament de Girona considera Domeny com un "lloc idoni" per construir el nou hospital Trueta | Llagostera Ràdio\nLa regidora de salut, Eva Palau, l'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, i el director de l'informe, Eduard Portella. / Foto: Gerard Vilà (ACN)\nPer valorar les característiques de la proposta, els responsables de l'estudi han tingut en compte tres factors: La dimensió i les característiques de l'espai, la localització, i el cost d'oportunitat si no es fa al costat de l'hospital Santa Caterina de Salt, l'altra opció que es contempla.\nDes d'Antares, la consultora encarregada de l'estudi, han destacat que Domeny reuneix uns requisits d'accessibilitat i estructuració de territori "molt bons". En aquest sentit, el director de l'estudi, Eduard Portella, assenyala que la ubicació és "excel·lent", ja que estaria a escassos 300 metres de la sortida de Girona Oest, de l'autopista AP-7. "Això indubtablement afavoreix a aquells pacients de fora de la ciutat o de la comarca", ha explicat Portella, que ha recordat que ara mateix suposen la meitat de tots els que ingressen al centre.\nEl nou emplaçament també permetria uns millors accessos per a proveïdors, ja que s'allunya de l'àrea urbana. Portella, però, ha posat en valor que Domeny encara està "relativament a prop" de la ciutat, fet que provoca un "impacte limitat" sobre la mobilitat de les prop de 4.000 persones que diàriament passen per l'hospital, entre malalts, familiars i professionals.\nL'informe també veu com un punt "favorable" el fet que, si s'ubica a Domeny, mantindrà el desenvolupament urbà entre el sud i el nord de la ciutat. El director de l'informe explica que la nova Clínica Girona i els nous espais comercials es troben al sud. "Si el Trueta es fa a Domeny s'equilibra el creixement urbà i de serveis entre els dos pols de la ciutat", ha reblat.\nAixò sí, l'Ajuntament ha reconegut que si el projecte acaba tirant endavant caldrà que la Generalitat compri una parcel·la d'uns 13.000 metres quadrats, que és propietat privada. Des del consistori asseguren que "no els preocupa" que l'amo prefereixi vendre l'espai abans que s'hi faci l'hospital. "Tenim eines per aturar-ho si cal; ara el més important és fer passes endavant pel nou Trueta", ha destacat l'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas.\nUn dels aspectes que ha analitzat l'informe és el cost que suposaria no fer el nou centre al costat de l'hospital Santa Caterina de Salt, tal i com han reclamat des d'alguns sectors, entre els quals el president del Col·legi de Metges de Girona, Josep Vilaplana. L'estudi reconeix que aquesta opció provocaria un increment de les atencions, però deixa clar que no serien de "major complexitat". "Simplement creixeria l'activitat general", ha explicat Portella.\nEn aquest sentit, el director de l'estudi ha explicat que no pel fet de tenir un hospital més gran hi ha més especialitzacions. Portella ha recordat que hi ha hospitals com els de Sabadell o la fundació Puigvert que tenen menys llits que el Trueta, però en canvi són Centres de Serveis i Unitats de Referència (CESUR).\nL'informe deixa clar que el fet de disposar o no d'un CESUR no depèn de l'envergadura del centre sinó de l'expertesa que pugui demostrar.\nUn aspecte que també desmenteix l'estudi és el fet que un hospital més gran comporti més finançament. El text revela que el Trueta és ara mateix el 17è centre català en nombre de persones ateses, però el sisè en relació als diners que es destina per a cada pacient. En concret, rep 5.575,48 euros per cada alta hospitalària. Una xifra que només superen la Vall d'Hebron de Barcelona, el Clínic, l'hospital de Bellvitge, l'hospital del Mar i el Santa Pau.\nLa presentació de l'estudi també ha servit perquè Madrenas reivindiqués que el Trueta és un "hospital de tots", no només dels ciutadans de Girona. "No volem que això representi una confrontació amb Salt, perquè nosaltres només treballem perquè el nou hospital sigui el més beneficiós per a tots els gironins", ha reblat.\nLa proposta de dur el nou Trueta a Domeny compta amb el suport de PSC, PP, ERC i CiU. Madrenas ha explicat que ara volen fer arribar als actors socials l'informe per tal que el coneguin de primera mà.\nMés en aquesta categoria: « Extreuen una espècie de cloïssa invasora a l'Estany de Banyoles amb l'ajuda de bussejadors\tIntents del detingut pel crim de Susqueda per desviar sospites: situar gent amb "mala fila" al pantà o incriminar el fill »