QUÈ ÉS UN CULTIU DE CÀRREGA? ORÍGENS DEL TERME - RELIGIONS ALTERNATIVES - 2022\nEl terme " culte a la càrrega" originat al segle XIX com a expressió despectiva que caracteritza les pràctiques indígenes a la subregió de Melanesia del sud-oest del Pacífic. béns de comerç colonial europeu com a forma d’acumular riquesa.\nPer exemple, un poble remot d’una illa podria construir una pista d’avió per tal que els colons europeus arribin amb càrrega o regals de la civilització occidental. Una petita comunitat sense electricitat ni aigua corrent podria construir un avió simulat a partir de palla i pals, en forma de màgia simpàtica, com a intent de portar més avions a la seva zona, portant càrrega.\nIn Què va passar als cultes de càrrega? Les religions materials a Melanesia i Occident, Ton Otto va escriure que els cultes de càrrega sorgeixen en zones marginades i oprimides. Tenint en compte la història global de la colonització europea, no és d'estranyar que la majoria dels anomenats cultes de càrrega apareguessin al Pacífic Sud i les regions africanes subsaharianes. Otto continua defensant que el desenvolupament de cultes de càrrega es produeix en resposta a la "lluita contradictòria" dels grups indígenes entre la tradició antiga i el capitalisme modern.\nEl primer ús del terme cultiu de càrrega\nUna de les primeres ocasions del terme cultes de càrrega es va produir a Fiji el 1885. Aleshores, les pràctiques de plantació colonial britànica estaven al seu auge, que van causar el naixement del Moviment Tuka. Un sacerdot de Fijia anomenat Ndugomoi, preocupat per la influència aclaparadora dels missioners blancs sobre el seu poble, es va declarar com a jutge suprem sobre coses com la vida i la mort, i totes les altres qüestions importants per a la gent de la seva comunitat.\nNdugomoi va defensar que havia rebut un missatge diví, instant a un renaixement de les pràctiques religioses tradicionals. Si el seu poble tornés als antics camins i honra els seus avantpassats adequadament, va dir, això comportaria una reversió del paper en què els europeus blancs servissin a la població indígena. La gent de Fiji tornaria a ser els amos.\nEl naixement del Moviment Tuka no va quedar bé amb les autoritats colonials britàniques. Van arrestar Ndugomoi, i posteriorment va ser condemnat a sis mesos de treball dur, a més d'exili.\nCultius de càrrega a la Segona Guerra Mundial\nEls soldats nord-americans durant la Segona Guerra Mundial van compartir càrrega amb els illencs del Pacífic. FPG / Getty Images\nDurant la Segona Guerra Mundial, el Pacífic sud-oest va experimentar una afluència encara més gran d'europeus blancs, aquesta vegada units pels nord-americans. A causa dels esforços aliats al Pacífic, les illes petites es van convertir en els llocs de nombrosos aerodropes de subministrament. De sobte, les poblacions es van trobar per primera vegada amb soldats occidentals, aliments enllaunats, roba produïda en massa, armes, medicina i electrònica. Molts soldats aliats compartien aquests béns amb els seus nous veïns de les illes. Això va provocar el que els nord-americans van anomenar el culte de la càrrega John Frum a l'illa de Vanuatu.\nJohn Frum va ser el nom que es va donar a una figura mítica que la gent de l’illa Vanuatu associava amb la càrrega. Sovint va ser retratat com un home negre, molt probablement a causa de la presència de soldats afroamericans a la regió durant la guerra, i es creu que el seu nom és una versió reduïda de "John d'Amèrica". En altres variacions de la història, és anomenat "Tom Navy", com a homenatge als mariners nord-americans que van aparèixer a la regió durant la guerra al Pacífic.\nEn algunes llegendes, John Frum apareix vestit amb roba occidental, prometent a la gent de Vanuatu que tornaria a ells amb telèfons, conserves, medicina i habitatges moderns. Els seguidors de John Frum van renunciar a les seves possessions i diners i es van traslladar a l'interior de Vanuatu, on van celebrar elaborats rituals per retre homenatge a John Frum. Un cop acabada la guerra i deixades les tropes nord-americanes, els seguidors van construir tires d’aterratge elaborades i es van fer avions, de manera que John Frum tindria un lloc per aterrar quan tornés amb càrrega per beneir els illencs.\nCultures de càrrega avui\nEls cultes de càrrega encara existeixen al segle XXI. A l'illa de Nova Guinea, els grups Paliau, Peli i Pomio segueixen una estructura religiosa similar a la dels primers cultes de càrrega.\nA més de John Frum i Tom Navy, Vanuatu és la llar del moviment Turaga, que és una barreja de creences tradicionals melanesianes amb estructures econòmiques arrelades al comerç i a les pràctiques occidentals. A Tània, una altra illa de la cadena Vanuatu, els membres de la tribu Kastom segueixen una religió basada en l'adoració del príncep Felip, marit de la reina Isabel II.\nCultius de càrrega fets ràpids\nEl concepte de cultes de càrrega va sorgir com a resposta al colonialisme europeu a la regió melanesiana del Pacífic Sud.\nLa idea de "cultes de càrrega" fa referència a pràctiques espirituals indígenes integrades amb l'economia occidental i el comerç de béns.\nCultes cultes de càrrega van sorgir durant la Primera i la Segona Guerra Mundial.\nPunts De Vista Religiosos : Què és un cultiu de càrrega? Orígens del terme © 2019. All Rights Reserved.


La guerra que federarà Europa, article de Joaquim Coll\nArticle de Joaquim Coll Opinió Basada en interpretacions i judicis de l’autor sobre fets, dades i esdeveniments.\nS’ha produït una presa de consciència que hem d’avançar ràpid en el procés d’integració que té un camí i un final amb un nom: federalisme\n04 de de maig del 2022. 15:49\nAmb l’emissió de deute conjunt per finançar els 750.000 euros del fons de recuperació de la pandèmia, es va parlar de «moment hamiltonià europeu». La UE va fer un pas importantíssim per, com va fer Alexander Hamilton durant la fundació dels Estats Units, avançar en la unió fiscal. Si la crisi sanitària del coronavirus va servir per fer visible davant la ciutadania la utilitat del projecte europeu amb la compra de les vacunes, la catastròfica i impredictible guerra de Putin s’ha convertit en el despertador que ens feia falta. S’ha produït una presa de consciència que hem d’avançar ràpid en el procés d’integració que té un camí i un final amb un nom: federalisme. El primer ministre italià, Mario Draghi, va abordar aquest dimarts a l’Eurocambra un tema tabú: la necessitat de reformar els Tractats per situar-nos definitivament en el camí del «federalisme». Amb la pandèmia i la guerra les institucions europees estan havent de prendre decisions ràpides en un context geopolític molt complicat. Malgrat que la unitat de la UE ha sorprès tothom, començant per Putin, si volem avançar de veritat cal suprimir el principi d’unanimitat dels Vint-i-set i adaptar les institucions.\nParal·lelament, el Parlament Europeu ha aprovat la reforma de la llei electoral per crear una sola circumscripció en tota la Unió. El propòsit és que hi hagi una segona llista transnacional, integrada per 28 candidats, en la qual cada família política (liberals, conservadors, socialistes, etc.) presentaria la seva pròpia, que seria la mateixa a tots els països, amb un cap de llista que s’erigiria en el candidat a presidir la UE. També s’imposaria l’obligatorietat de llistes cremallera (paritàries) i la votació en tota la Unió el 9 de maig, dia d’Europa. Falta el vistiplau del Consell Europeu, és a dir, dels Governs, però si es portés a terme seria una baldada perquè el 2024 neixi el poble europeu, políticament federal. La guerra de Putin ha creat les condicions de necessitat per fer aquest salt en fiscalitat, defensa, etc. Fem-lo, i ràpid.\nGuerra Rússia - Ucraïna Unió Europea


Crisi | Sostenible\nL'ancien régime financer i acadèmic ens demana diners i temps per a sortir de la crisi i per a innovar, havent-nos-els pres prèviament en imposar-nos la iteració del seu anacrònic model econòmic i cognitiu\nLes ciències històriques no projecten, compilen i interpreten el passat. Són tan imprescindibles com insuficients, perquè el futur del passat ja és el present i el present només és el passat del futur. Solament el projecte propicia futur. Futur és més que somni, és el present del demà. El somni obvia la realitat, el projecte la transforma cap endavant.\nTrobo que les ciències econòmiques haurien de ser menys historicistes i més projectatives. Així, a aigua passada, expliquen la crisi actual, però ara com ara no han presentat cap projecte amb cara i ulls per a superar-la. Proposen explicacions i propugnen pal·liatius, però no projecten nous escenaris. Al contrari, ens demanen que confiem en els mateixos instruments financers, en les mateixes institucions i en les mateixes persones que ens han dut al desastre, algunes de les quals, per cert, també són les que ens ho expliquen. Com a projecte és ben fluix. Temerari, fins i tot.\nHo pensava dimarts passat mentre escoltava Bengt Holmstrom en la seva classe inaugural del curs 2009-2010 de la Universitat Politècnica de Catalunya. Holmstrom, que és professor del Department of Economics del MIT (Massachussets Institut of Technology), exposava la frívola irresponsabilitat financera dels bancs a l'ombra, de les hipoteques subprime i dels paquets d'inversió opacs que han actuat d'embornal deleteri dels recursos reals generats per l'economia productiva, que és l'economia pròpiament dita, de fet. Fins aquí la història. Honesta i rigorosa en aquest cas, però història. O sigui, passat.\nPerò Holmstrom és també membre del consell d'administració de Nokia Corporation, a la seva Finlàndia natal. Nokia té passat historiable. Fundada l'any 1865, fabricà cables fins que entrà en la telefonia el 1979. L'any 1992, en plena recessió escandinava per mor d'una crisi financera local semblant a la que avui afecta tots els països industrialitzats, es plantejà de tancar portes. Però apostà per la innovació, concertà esforços universitaris, empresarials i governamentals en una idea emergent i acabà liderant la revolució de la telefonia mòbil. Per això, a més de passat, Nokia tingué present i, sobretot, futur.\nQuan sobren el temps i els diners no s'inventa mai res, recordava Holmstrom. Reconforta sentir-ho d'un economista universitari. És clar que també parlava el directiu de Nokia. Els administradors de l'ancien régime financer i acadèmic ens demanen diners i temps per a sortir de la crisi i innovar. És justament el que no tenim, ens els han pres precisament ells mateixos imposant-nos la iteració del seu anacrònic model econòmic i cognitiu. Ja han demostrat que ens saben arruïnar, no cal que s'esforcin preparant-nos una nova calamitat.\nAlguns pensem que el futur és la transformació sostenibilista del present. El creixement quantitatiu ens retornaria als malsons del passat. Hem de fer més coses duradores per a tothom i amb menys recursos, optar per l'economia circular (cradle to cradle). Ja sé que l'ortodòxia economicista recomana el contrari. També sé, tots ho hem vist, on ens porta. Concretament, on no volem anar. Hi ha moments en què innovar és fer com Nokia. No es tracta de canviar de combustible, sinó de motorització. La crisi és una gran oportunitat, sobretot perquè només té una sortida: per la força els pengen.


Nau Bostik | BostikFilmFest\nEl Bostik Film Fest -Festival Internacional de curtmetratges de la Nau Bostik- neix l’any 2016, a un multiespai molt singular a Barcelona; LA NAU BOSTIK, un complex de naus industrials i antiga seu de la fàbrica d’adhesius Bostik. Avui en dia, és llòc de referència d’esdeveniments culturals i artístics a la ciutat i en constant creixement.\nEstudiants d’art i de cinema, amants i entesos en la matèria, festivaleros, públic Bostik i públic en general, grans i petits, volem apropar-vos al fascinant món del 7è art i\ndel curtmetratge. Ens encanta el cinema i tot el que l’envolta!\n…Aneu prenent nota desde ja!\nCap de setmana amb les projeccions de la Secció Oficial dels treballs dels candidats al millor\ncurtmetratge, presentació i decisió del jurat, taules rodones, debats, expos i altres activitats.\nPresentació del Bostikon d’aquest any + expo. Creació d’una obra mural en directe i moltes\n_Programa? Jurat? altres preguntes? + info pròximament\nfacebook Bostik Film Fest\nÈxit als dijous a la fresca de setembre\nAquest passat mes de setembre vam omplir de cinema la Nau Bostik, amb els Dijous a la Fresca. Bostik Film Fest i quatre festivals convidats han fet que l’estiu no s’acabi a l’agost, han portat la platja als nostres espais i ens han projectat tasts......\nDIJOUS A LA FRESCA / BostikFilmFest\nEl Bostik Film Fest no vol que acabi l’estiu!!! Seguirem gaudint del bon cinema el mes de la tornada al cole. La Nau Bostik acull aquest mes de setembre la primera edició de Dijous a la fresca, festival on projectarem els curts de la......


Educació crea 31 aules gratuïtes per a alumnes de dos anys en 28 municipis - À Punt\nEducació crea 31 aules gratuïtes per a alumnes de dos anys en 28 municipis\nLes comarques d’Alacant sumen 15 de les noves aules, 9 les de València i 7 les de Castelló.\nXiquetes i xiquets a l'escola / Generalitat Valenciana\n05 de maig 2020 - 12:48\nLa Conselleria d'Educació ha creat 31 noves aules gratuïtes d'infantil de 2 anys en escoles públiques de 28 municipis per al pròxim curs 2020-2021. Aquesta decisió amplia el nombre de places en 558 i situa l'oferta global vora les 16.300 places entre CEIP, escoles infantils de la Generalitat i escoles infantils municipals.\nDe les 31 noves aules de 2 anys en els CEIP, 15 corresponen a les comarques d'Alacant, amb 270 places gratuïtes; 7 a les de Castelló, amb 126 places; i 9 a les de València, amb 162 places. Més d’un terç de les noves aules, 12 de 31, s'obrin en entorns rurals per a contribuir a l'arrelament de la població més jove, segons ha informat la Generalitat en un comunicat.\nHuit noves aules en municipis de menys de 1.000 habitants\nHuit d’aquestes aules estan situades en pobles de menys de mil habitants: Aigües, Agres, Alfafara, l'Alqueria d’Asnar, Benilloba, Benicolet, la Llosa i Planes) i altres quatre arrancaran en municipis que per poc supere eixa xifra: Ademús, Algímia d'Alfara, Ribesalbes i Serra d’en Galceran.\nAmb aquestes noves aules gratuïtes per a dos anys, a les comarques d’Alacant en sumen ja 273, a les de Castelló n’hi haurà 111 i a les comarques de València 450.\nL'activitat sísmica no para a La Palma, amb una cadena de terratrémols Trenzano, davant el jutge per a explicar les ajudes per a promocionar el valencià concedides al germà de Puig Els 133 vacunòdroms tanquen amb tres quartes parts de la població valenciana vacunada Rescaten 81 migrants de tres pasteres albirades a Santa Pola i Benidorm durant la nit La gestió autonòmica de Rodalies continua sent una qüestió pendent Las Kellys es mobilitzen en contra de la externalització i per una llei de prevenció de riscos laborals S'ha acabat l'erupció del volcà de La Palma o estem en un moment de pausa? Canvis en l’educació secundària: el batxillerat tindrà cinc modalitats i l’ESO incorpora noves assignatures La Comunitat Valenciana registra 457 nous contagis i 4 defuncions des de divendres


Cases i apartaments grans de luxe en venda al golf PGA\nConfort, elegància i disseny de prestigi envoltat de natura\nLa Canopy House Villa és una reinterpretació del refugi original, un concepte que ha tornat a l'arquitectura clàssica amb la forma del pavelló: una estructura independent, en general de mida petita, sovint amb obertures als costats, però sempre proporcionant un sostre.\nCanopy House Villa, es troba en la zona residencial del Resort anomenada La Balca. La parcel.la, de 1645 m², esta ubicada vora el forat 15 del Tour Course, i gaudeix d’unes magnífiques vistes al llac i a un dens bosc de pins.\nLa funcionalitat d'una casa estàndard es porta a terme en dues plantes i soterrani, amb quatre dormitoris en suite i un pla de disseny obert, incloent una cuina, menjador i sala d'estar, espais tots ells connectats a l’exterior.\nLa façana de vidre de la casa garanteix una total transparència entre l’interior i l’exterior, transportant la natura dels llacs del voltant, i la verdor dels camps de golf, dins la casa.\nEspai multifuncional en la planta soterrani per la instal·lació d’Spa, gimnàs, sala de jocs, celler... Pàrquing per a dos vehicles.\nArxiu PGA Canopy Arxiu 2 PGA Canopy\nPlanta primera Superfície interior 123.24 m²\nPlanta baixa Superfície interior 136.57 m²\nPlanta soterrani Superfície interior 258.64 m²\nTotal 518.45 m²\nPlanta primera Superfície exterior 36.73 m²\nPlanta baixa Superfície exterior 351.43 m²\nTotal 388.16 m²


La regidora de Responsabilitat Social, Carol Gómez, recull el segell Infoparticipa 2020 / Cedida\nL’Ajuntament de Castellar obté el segell de la UAB que reconeix la qualitat de la comunicació pública local\nL’Ajuntament de Castellar ha rebut el segell infoparticipa 2020 a la qualitat i la transparència de la comunicació pública local, una certificació de la Universitat Autònoma de Barcelona. Els reconeixements es van lliurar dilluns a la tarda a la mateixa universitat, en un acte presencial, però amb aforament reduït. “Castellar del Vallès és un dels 39 municipis que han assolit el 100% dels indicadors establerts en aquest segell Infoparticipa, que és una certificació de la UAB i aquest és el 8è any consecutiu que l’ajuntament assoleix el segell, i a més, en els darrers 4 anys, amb el 100% dels indicadors establerts per ells”, explica la regidora de Responsabilitat Social, Carol Gómez, que va ser present a l’acte.\nEl web de l’Ajuntament compleix els 52 d’indicadors de transparència avaluats pel Laboratori de Periodisme i Comunicació per a la Ciutadania Plural (LPCCP) de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), partint de la Llei de Transparència.\nJa són molts anys que l’Ajuntament de Castellar rep aquesta distinció per tenir una pàgina web municipal transparent i amigable. Gómez detalla què aquesta menció destaca la feina que hi ha en el dia a dia “per intentar que la pàgina web municipal sigui el màxim d’entenedora des del punt de vista del ciutadà. De la part que interessa a un ciutadà del municipi, de la informació que vol buscar, constatar que sigui fàcil de trobar, màxim a tres clics, que sigui entenedora, comprensible. Fàcil, tant d’entendre com d’accés”.\nTot i que la web de l’Ajuntament acompleix tots els paràmetres sol·licitats, sempre hi ha un marge de millora. “Tot i que tinguem el 100% dels indicadors, sempre hi ha marge de millora. De fet, ells han fet el retorn i t’adones que hi ha coses que es poden treballar perquè siguin encara més fàcil d’accedir o més entenedor”. Castellar és un dels sis municipis del Vallès Occidental que ha aconseguit el compliment de tots els indicadors, juntament amb Sabadell, Terrassa, Rubí, Sant Quirze del Vallès i Viladecavalls.\nEl portal web de l’Ajuntament rep anualment més de 403.000 visites. Segons dades facilitades per Google Analytics, el número de visitants únics absoluts del portal supera els 15.000 mensuals.\nEls indicadors del Mapa Infoparticip@ es poden consultar a l’apartat de Transparència de www.castellarvalles.cat i al portal de transparència transparencia.castellarvalles.cat, mentre que el percentatge de compliment d’aquests es pot comprovar al Mapa Infoparticipa desenvolupat pel LPCCCP: http://mapainfoparticipa.com/index/mapa/.\nD’altra banda, l’Ajuntament de Castellar del Vallès és un dels 76 ens locals catalans que l’any passat van destacar per la seva tasca en transformació digital. Així ho ha indicat el Consorci Administració Oberta de Catalunya (AOC) en la concessió de la 6a edició dels Reconeixements Administració Oberta.


Dansa nupcial del colom mascle per atreure la femella / Jaume Marlès\nEl colom domèstic (columba livia) habita a les ciutats d’arreu del món i en algunes s’ha convertit en una plaga. És el que passa a Barcelona, la ciutat que té una de les densitats més elevades d’Europa quant a població d’aquesta espècie. Actualment s’estima que hi ha uns 85.000 coloms a la ciutat, una superpoblació que fa necessari controlar-la. Els districtes amb més densitat de coloms són Ciutat Vella, l’Esquerra de l’Eixample i Gràcia.\nEl colom domèstic o de ciutat descendeix del colom roquer salvatge. Com que es tracta de la mateixa espècie, s’hibriden entre ells, i de vegades es fa difícil distingir-los. Aquestes espècies les domesticaven per utilitzar com a coloms missatgers. Simbòlicament, un colom blanc amb una branca d’olivera al bec representa una icona de la pau arreu del món: va ajudar a aquest reconeixement el Colom de la Pau de Pablo Picasso.\nIl·lustració. Judit Piella\nEl colom històricament ha estat un recurs tròfic important per a les classes populars, tant en el món rural com en l’urbà. En els terrats dels edificis populars, era freqüent disposar d’un colomar i fins i tot en forma d’arquitectura, una pràctica actualment quasi extinta. Un apreciat plat popular i festiu ha estat l’arròs amb colomí.\nÉs una espècie nativa d’Euràsia i el nord d’Àfrica i es distribueix majoritàriament per la conca mediterrània, Anglaterra, sud d’Àsia, i el nord d’Àfrica. És un animal gregari, que tendeix a formar grups d’individus, i sedentari, que acostuma a residir en un lloc fix. En estat salvatge viu preferentment en espais oberts rocallosos, com ara penya-segats, coves o cingles, però a la ciutat ho substitueix per edificis i altres construccions humanes on troba forats per fer el niu.\nAl matí acostuma a moure’s pels carrers i places per alimentar-se. En canvi, a la tarda, la majoria descansen damunt de parets velles o altres estructures, sempre als punts més alts, al límit, com fan a les cingleres. El seu vol és característic, és sorollós amb les batudes de les ales, i és ràpid, els permet arribar a uns 56 km/h.\nÉs un ocell de mida mitjana, té una longitud d’entre 29 i 35 centímetres, una envergadura –amb les ales esteses– d’entre 60 i 68 centímetres i un pes de mitjana de 276 grams. De forma, és idèntic al colom roquer, però el plomatge té algunes variants. La coloració dominant és el gris fosc. El carpó o uropigi acostuma a ser grisós, en canvi el del roquer és blanc i té dues bandes alars negres. El cap és petit, compacte i arrodonit, el bec és fosc amb una franja blanca i les potes, vermelloses.\nUna única parella\nEs tracta d’una espècie monògama, és a dir que els mascles s’aparellen amb una sola femella de la mateixa espècie. El mascle atreu la femella fent una dansa nupcial traient el pap, abaixant les ales i produint un parrup característic. Nidifica en forats, indrets com les teulades, canals pluvials, campanars, edificis antics, i el niu està construït per restes vegetals, de branques i fulles, poc consistent. El període de cria és durant tot l’any, encara que s’intensifica a la primavera i a l’estiu (març-juliol). El nombre de postes anuals va de 1-2 (excepcionalment poden ser més), i cada posta és de dos ous blancs. Els coven els dos progenitors durant uns 17,5 dies. Als 36 dies aproximadament ja podran alçar el vol del niu. La mitjana de vida és d’entre 5 i 6 anys.\nEl colom és dels únics ocells que produeix una mena de “llet de pap” (ambdós sexes) secretada per cèl·lules especials, substància molt nutritiva per alimentar els seu polls. L’adult, tot i ser una espècie granívora especialment de cereals, s’alimenta de llavors, fruits i insectes.\nL’error de donar-los menjar\nActualment el factor que influeix més en l’abundància dels coloms a les ciutats és la quantitat d’aliment proporcionat per alguns ciutadans que –malgrat que actuen amb bona fe– són els que causen la superpoblació. Les deixalles urbanes, la disposició d’aigua, l’absència de depredadors i l’estructura urbana que els permet trobar llocs idonis per a la nidificació, també són factors claus per augmentar la població. Així que la millor manera de regular la població és conscienciar els ciutadans que no proporcionin aliment als coloms.\nEls problemes de brutícia, els danys a l’arquitectura urbana per acumulació d’excrements àcids que erosionen la pedra d’alguns edificis i la transmissió de malalties per l’aportació d’àcars són algunes de les causes que han fet necessaris programes de control. L’Ajuntament de Barcelona duu a terme captures anuals des del 1983. Actualment, el control de poblacions que s’ha iniciat és a través de pinso amb nicarbazina, que inhibeix la formació de l’ou. Posteriorment, en el cas de deixar subministrar pinso, tornen a ser fèrtils.\nA Barcelona, com d’altres ciutats, modernament s’ha observat la presencia creixent del tudó (columba palumbus), una au boscana, que la seva arribada a la ciutat, indicaria un certa naturalització del sistema urbà. El tudó és elegant, d’una mida més que el colom, i es distingeix per les franges clares i blanques transversals a les ales i per la taca blanca ambdós costat del coll.


Holiday home Engdraget Jerup XII Jerup Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nHoliday home Engdraget Jerup XII-, Bratten Strand, Jerup, Dinamarca, 9981 - Veure al mapaHoliday home Engdraget Jerup XIIVeure més fotosVeure més fotosBanyVeure més fotosVista exteriorVeure més fotosjardíVeure més fotosVeure el mapaVeure totes les 11 fotosParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nVeure les fotosCasa de Vacances (Holiday Home)84 m23 habitacionsFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Holiday home Engdraget Jerup XII està situat idealment a Jerup; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Holiday home Engdraget Jerup XII ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes. L'ambient de Holiday home Engdraget Jerup XII es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Holiday home Engdraget Jerup XII és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Jerup.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.\nHoliday home Engdraget Jerup XII


El CAC, al servei del procés - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 30 de Novembre de 2018. 12:53h.\nEl CAC, al servei del procés\nEl president de l'organisme ha utilitzat 21 cops el vot de qualitat des de 2012\nCiutadans, PSC i PP han denunciat la politització del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC) degut als vots de qualitat del seu president Roger Loppacher, que ha comparegut aquest divendres a la comissió de control de la CCMA al Parlament.\nEL diputat de Ciutadans, Nacho Martín Blanco, l'ha acusat d'"afavorir els interessos" dels partits sobiranistes amb l'ús del vot de qualitat i ha denunciat que Loppacher fa de "corretja de transmissió del discurs separatista".\nEl diputat del PSC, David Pérez, li ha recordat que va fer servir el vot de qualitat per avalar que Empar Moliners cremés una Constitució a Els Matins de TV3. "Vostè pensa que la millor manera de respectar els principis de la Constitució espanyola és cremar-la en un programa?", li ha demanat. En aquest sentit, li ha retret que "vostè tot això no ho ha parat i no ho ha parat amb els seus vots particulars".\nEl diputat del PPC, Santi Rodríguez, ha exposat que "fins a l'any 2012 no hi va haver cap acord que es prengués per vot de qualitat". "És a partir de l'any 2012 que es prenen vint-i-un acords amb el seu vot de qualitat perquè precisament es comencen a aplicar d'ençà que vostè és president i, casualment, és quan comença el famós procés", ha reblat.\nRodríguez ha retret a Loppacher que citi 200 acords que s'han aprovat per unanimitat. "No em compti els tràmits administratius, els convenis amb el Centre d'Estudis d'Opinió, amb l'Oficina Antifrau... tot això no m'ho compti" i li ha reclamat que "compti només aquells informes que tenen contingut polític". "Són aquests els que són aprovats amb el seu vot de qualitat", ha reblat.\nParlament, PPC, Ciutadans, PSC, Sobiranisme, CCMA, CAC\nDard de RAC1\nUna presentadora de TV3 diu que els metges han "d'anar de la mà de la República"\n#5 opinador, Barcelona, 30/11/2018 - 18:15\npues me da que su voto no tiene mucha calidad\n#4 La Bacallanera de Aglion, Badalona, 30/11/2018 - 15:45\nVoto de calidad....siempre para favorecer el golpismo\n#3 botifler1914, Sinitaca, 30/11/2018 - 14:46\nEl CAC a , es una estructura de estado... son los modernos censores de todo lo que no sea estelado.\n#3.1 Rufian & Talegon -Jokes-, La Mina al Pruses, 30/11/2018 - 15:46\nSon los comisarios mediaticos del golpismo\n#2 Carlos Gomez, bestia amb forma humana, 30/11/2018 - 14:24\n"C's, PSC y el PPC denuncian que Lopaccher "favorece los intereses" del soberanismo con los votos de calidad"\n"Una presentadora de TV3 dice que los médicos deben "ir de la mano de la República". Helena García Melero: "Sin ellos no hay país"\n#1 Rasca, castelldefels , 30/11/2018 - 14:06\nVeo al lameculos del Lopaccher y Joseph Goebbels es un principiante


#634 El New Space català amb Dani Marco – BARCELONADOT\nDani Marco, director general d’Innovació i Economia Digital de la Generalitat de Catalunya ens explica la estratègia en l’àmbit de la denominada nova economia de l’espai (New Space) per impulsar un nou sector econòmic d’alt valor afegit mitjançant l’ús de satèl·lits més petits i de menor cost, que orbiten a baixa altura, també coneguts com a nanosatèl·lits.\nEs calcula que el desenvolupament d’aquesta economia generarà 1.200 nous llocs de feina i una facturació de 280 milions d’euros fins al 2025.\nEl New Space proporciona oportunitats per a aplicacions molt diverses, incloent-hi la recerca científica, el desenvolupament i qualificació de tecnologia espacial, l’observació de la Terra i les telecomunicacions.\nL’Agència Espacial de Catalunya serà l’estructura administrativa per gestionar les actuacions en aquest àmbit. La primera és la posada en marxa d’una infraestructura experimental en col·laboració amb l’Institut d’Estudis Espacials de Catalunya (IEEC).\nEl projecte compta amb un pressupost de 2,5 milions d’euros i inclou el llançament de dos nanosatèl·lits per desplegar serveis experimentals d’Internet de les Coses. El llançament està previst per al primer semestre del 2021.


7 Days Inn Yantai Zhifu District Hongqi West Street Zhichuyuan Branch Yantai Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGongjiadao Community, Hongqi West Street, Zhifu, Yantai, Xina, 264002 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Yantai, no busqui més enllà de 7 Days Inn Yantai Zhifu District Hongqi West Stree. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEls serveis i instal.lacions de primera categoria que defineixen l'experiència de Plateno us esperen a 7 Days Inn Yantai Zhifu District Hongqi West Stree. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nEntri en una de les 100 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de 7 Days Inn Yantai Zhifu District Hongqi West Stree la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Yantai.\nDistància des del centre de la ciutat: 8.8 miles


Tècniques i recursos musicals\nL'activitat física de l'intèrpret\nControl muscular i prevenció de lesions\nAquí tenim uns fulletons amb uns "Consells bàsics per a evitar lesions en els músics", seguits d'uns exercicis d'estiraments i de columna cervical, per abans i per després de tocar, publicats pel "Institut de Fisiologia i Medicina de l'Art", de Terrassa, que és un lloc especialitzat en problemes funcionals del músic executant.\nTothom coneix algun company que hi està anant o ha anat a la "Medicina de l'Art", per a solucionar aquella tendinitis, o aquell dolor, o aquella mà que s'adorm ....\nNo és sempre la panacea, però com a mínim no et diuen: Això rai, deixi de tocar i faci una altra cosa!\nMés prevenció de lesions\nAquest article, elaborat pel Conservatori Municipal de Música de Barcelona, el vaig trobar el Setembre de 2006 en un fòrum de discussió musical d’Argentina!\nHe copiat la pàgina i clicant a la mà de l'esquerra el trobareu com a arxiu .pdf, perquè moltes vegades la informació d’un fòrum canvia o desapareix al cap de poc temps, però si voleu visitar aquest fòrum cliqueu aquí per anar a Club de Músicos, segurament hi trobareu altres coses interessants.\nLa majoria de lesions es produeixen per moviments repetitius\nRisc auditiu en els músics\nÉs el títol d'un article aparegut al número de Febrer de 2009 a la Revista Musical Catalana, escrit per la Dra. Montserrat Bonet, metgessa especialista i professora de l'ESMUC, amb la col·laboració d'altres especialistes, que parla del risc professional de lesions i trastorns auditius en el músic.\n"L'oïda és el sentit més apreciat pel músic perquè és l'òrgan que recull la sensació sonora", comença dient aquest escrit.\nCom de costum, prevenir és millor que curar\nPàgina Web de la professora de Tècnica Alexander, Mireia Mora. A la pàgina hi trobem el següent comentari: ... "quan un músic toca un instrument està fent servir les mans i els braços, però també la respiració, l'atenció cap al seu entorn (altres membres de la formació, el públic), l'esquena, les cames, els peus, el coll...: totes les parts del cos estan interactuant entre elles. Malgrat això, molt sovint els músics estan tan pendents de les parts del cos que estan directament involucrades en l'execució musical (mans i braços en el cas dels violinistes, llavis en el dels instrumentistes de vent) que s'obliden d'escoltar la resta del cos".\nQuè pot passar si tenim un problema físic greu?\nUn article que m'ha vingut de la "Fundación Música Abierta" ... "creada específicamente para fomentar la participación musical en personas con limitaciones físicas, cognitivas o sensoriales. Algunas de estas personas, debido a sus limitaciones, han visto mermadas sus posibilidades de tocar un instrumento musical, disfrutar de la danza o de la creación musical. La música es un bien cultural y social innegable que ha de hacerse accesible a todos los individuos para que se beneficien de sus cualidades educativas, terapéuticas, de regulación emocional y de mejora de las relaciones sociales".\nLa historia d'aquest violinista ... ens deixa sense paraules. Llegiu.\nL'activitat de compondre\nLa por de compondre\nAquí hi ha el text original i la traducció al català d'un fragment del llibre EFFORTLESS MASTERY, de Kenny Werner, dedicat sobretot al millorament d’un mateix com a intèrpret, però on hi trobem també aquest curt i no obstant, molt interessant capítol dedicat a la composició. De fet, tot el llibre està molt bé.\n[es pot trobar a http://www.jazzbooks.com/]\nel desllorigador de la composició\nEscriure música, semblant a fer volar un avió ...\nUn article de Francesc Taverna-Bech, aparegut a la Revista Musical Catalana del setembre del 2009. Com que l'article tracta de la composició musical, que era el seu ofici, i el va escriure poc abans de deixar-nos (morí l'Abril de 2010), m'agrada pensar que és com una espècie de testament musical seu, condensat.\nTreball de recerca sobre la inspiració musical que vaig fer el 2003, és una panoràmica de la manera com els estudiosos i els propis compositors han vist el fenòmen de la inspiració a les diferents èpoques històriques. Arxivat primerament amb els meus treballs de recerca, ja que té relació amb l'activitat de compondre l'enllaço també des d'aquí\nEntrenem-la i millorem-la amb aquests exercicis\nClica per a accedir a una pàgina de teoria musical amb diversos "Exercicis". Els més interessants per mí, son els de reconeixement d’intervals i d’acords. I si els trobes molt senzills, es poden fer més difícils a voluntat, on posa "Would you like to customize your exercise?"


Mapa de la innovació pedagògica de Catalunya | Servei Educatiu de la Noguera\nAquest dissabte 18 de maig ha tinguit lloc la IIa Jornada d’Innovació Pedagògica en la qual s’ha presentat el MAPA DE LA INNOVACIÓ PEDAGÒGICA fruït de la col·laboració dels equips de professionals de l’Àrea de Cultura Digital i del Servei d’Innovació, Xarxes i Serveis Educatius.\nÉs voluntat del Departament d’Educació acompanyar els centres educatius del país en el procés de transformació educativa per donar resposta a les necessitats del segle XXI i reconèixer els esforços que s’estan fent en termes d’innovació pedagògica.\nEl mapa de la innovació pedagògica de Catalunya és un instrument que situa en el territori i visibilitza totes les iniciatives vinculades a la innovació i a la recerca educativa que es desenvolupa en els centres educatius i que han estat reconegudes pel Departament d’Educació des del 2015, d’acord amb el Marc de la Innovació Pedagògica de Catalunya.\nAmb el mapa de la innovació es pretén impulsar el treball en xarxa entre els centres que comparteixen objectius al llarg del territori i posar en valor la informació que faciliti la presa de decisions a tota la comunitat educativa, a l’administració i a altres agents. Aquesta presa de decisions ha de permetre promoure la inclusió, la cohesió i l’equitat, i facilitar la participació de tots els centres en l’èxit educatiu i la innovació per a la millora.\nAquest mapa anirà creixent a mesura que es vagin incorporant centres participants en programes d’innovació, centres reconeguts en noves convocatòries de reconeixement de projectes o properament el reconeixement de pràctiques educatives de referència.\nBones pràctiques, Portada innovació pedagògica 0


El Bitllet amb Connexió perdrà validesa si no s'utilitzen completament tots els segments reservats indicats en el Bitllet amb Connexió.\nEn cas que el Passatger compri dos o més Vols punt a punt successius, és responsabilitat seva deixar prou temps per poder recollir l'equipatge del primer vol i, si escau, tornar a facturar-lo, passar pel control de seguretat i passaports i arribar fins a la porta d'embarcament del vol següent. Cada Vol punt a punt constitueix un contracte de transport independent, per la qual cosa Vueling no assumeix cap responsabilitat pel transport d'enllaç perdut. Quan el Passatger reservi un Bitllet de Connexió haurà d'informar-se del temps necessari per realitzar la connexió i prendre totes les mesures adients que li permetin desembarcar de l'avió i dirigir-se a la porta d'embarcament del següent vol en el temps suficient per realitzar el nou embarcament. A les connexions d'una durada inferior als 50 minuts, es recomana que el Passatger reservi un seient a les files davanteres de l'avió que li permeti ser dels primers passatgers en desembarcar. Vueling no assumirà cap responsabilitat per la pèrdua del vol en connexió per una causa imputable al Passatger.\nL'embarcament començarà 30 minuts abans de la sortida del vol. La porta d'embarcament es tancarà 10 minuts abans de la sortida. El Transportista es reserva el dret de cancel•lar l'assignació de seients i la reserva als passatgers que no embarquin com a mínim 10 minuts abans de l'hora de sortida prevista. Els passatgers que arribin tard al taulell de facturació no seran admesos a bord ni tindran dret a cap indemnització per embarcament denegat i respondran pels perjudicis que VUELING pateixi pel fet que hagin de localitzar i retirar l'equipatge de l'aeronau perquè l'hagi facturat el Passatger però que no s'hagi presentat a la porta d'embarcament en el termini adequat.


Arrenca el rodatge de "Jean-François i el sentit de la vida", el primer film de Sergi Portabella\nL'òpera prima de Sergi Portabella, que es va començar a rodar el dilluns 6 de març, és una producció associada de TV3 que reflexiona sobre l'existència humana i la recerca del sentit de la vida, a partir d'un cas d'assetjament escolar.\n16/03/2017 - 15.15\nEl repartiment de "Jean-François i el sentit de la vida" té com a protagonistes Max Megías i Clàudia Vega ("Eva" o "Barcelona nit d'estiu"), que interpreten els personatges de Francesc i Lluna. Els acompanyen Àgata Roca ("Truman"), Pau Durà ("Merlí") i Theo Cholbi ("Marguerite" o "The Smell of Us"), amb els papers de Bàrbara, la mare del Francesc; del doctor Martí, psicòleg, i de Philippe.\nSegons Sergi Portabella, la seva primera pel·lícula "neix a partir d'experiències de la meva pròpia infància i adolescència. Volia retratar el sentiment d'aquella època, quan buscava el meu camí i intentava trobar sentit al món". El cineasta té experiència en el món del cinema escrivint i dirigint els curts "Te quiero", "The Astronaut on the Roof" i "El fin del mundo será en Brasil", guanyadors de nombrosos premis nacionals i internacionals.\nEl rodatge, que s'allargarà durant tot el mes de març, passarà per diferents localitzacions de les províncies de Barcelona i Girona, i també a París. La pel·lícula s'estrenarà l'any 2018 i la distribució anirà a càrrec de Filmin, que ja va encarregar-se de la difusió del llargmetratge amb participació de TV3 "Barcelona, nit d'hivern", la pel·lícula en català més taquillera del 2015.\nEl Francesc és un nen solitari de 13 anys que pateix assetjament per part dels seus companys de classe. Un dia, quan ja fa temps que pensa en el suïcidi, cau a les seves mans "El mite de Sísif", un llibre d'Albert Camus que aborda el sentit de l'existència humana. Impactat pel llibre i per l'autor, el Francesc comença a fer-se dir Jean-François, s'escapa de casa i comença un viatge fins a París amb la intenció de trobar Camus, sense saber que és mort.\nEn el seu viatge l'acompanyarà la Lluna, una noia de disset anys de la qual s'enamorarà. Ben aviat, però, el Francesc descobrirà que les intencions de la Lluna passen per trobar un noi francès amb qui va tenir una aventura l'estiu passat. Els desenganys transformen el Francesc, que quan torni a casa no serà el mateix.\nDirector i guionista: Sergi Portabella\nIntèrprets: Max Megías, Clàudia Vega, Àgata Roca, Pau Durà i Theo Cholbi\nDirectora de fotografia: Bet Rourich\nDirectora d'art : Anna Pujol\nDirectora de càsting: Mireia Juárez\nMuntadora: Aina Calleja\nProductor executiu i director de producció: Alberto Aranda\nCoproductors: Alice Ormières, Juan Carlos Tous i Jaume Ripoll\nProductors associats: Esther Friedrich i Alex Weimer\nDirectora de producció: Laia Gómez\n"Jean-François i el sentit de la vida" és una producció d'A Contraluz Films i El sentit de la vida AIE, en coproducció amb Surprise Alley (França), amb producció associada de Televisió de Catalunya. Amb la participació de Televisió Espanyola, amb el suport del Departament de Cultura, ICAA i el programa Creative Europe - MEDIA de la Unió Europea, distribuïda per VerCine i FILMIN.


El Consorci de Turisme publica durant l’agost una sèrie d’entrevistes als restaurants del Maresme compromesos amb la sostenibilitat turística Biosphere | Costa de Barcelona Maresme\nEl Consorci de Turisme publica durant l’agost una sèrie d’entrevistes als restaurants del Maresme compromesos amb la sostenibilitat turística Biosphere\nEl Maresme compta actualment amb set restaurants vinculats al Compromís per la sostenibilitat turística Biosphere. En una sèrie d’entrevistes en exclusiva, els seus propietaris i impulsors ens expliquen com han viscut els difícils moments de la pandèmia, la seva visió de compromís amb el turisme sostenible a la comarca i l’experiència gastronòmica que caracteritza la seva trajectòria.\nDurant el mes d’agost, el Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme publicarà la sèrie d'entrevistes realitzades exclusivament amb els set restaurants de la comarca que estan vinculats al Compromís per la sostenibilitat turística Biosphere, ja sigui distingits o en tràmit. En concret, per ordre de publicació, es tracta de L’Escora (Pineda de Mar) i Lasal del Varador (Mataró), ja amb el distintiu i treballant per la renovació; i El Nou-Cents (Mataró), Saborós (Premià de Mar), El Peix Grillat (Calella), Banys Tarridas (Sant Pol de Mar) i Tresmacarrons (El Masnou), en tràmit d’aconseguir la distinció enguany per primera vegada.\nEn les entrevistes, els propietaris i impulsors d’aquests negocis desvetllen com han viscut aquests mesos d’aturada forçada de les seves activitats, a causa de la crisi del coronavirus i el greu impacte en el sector; quins canvis han hagut de fer en el seu dia a dia per la situació d’emergència i el seu compromís amb la sostenibilitat turística. D’altra banda, més en clau culinària, també expliquen quina és la proposta gastronòmica del seu establiment, aprofundeixen en els productes de la terra del Maresme i desvetllen cadascun un secret aplicable a la cuina a partir de la seva experiència en els fogons.\nLa tipologia dels set restaurants de les entrevistes és una bona mostra de la diversitat actual de la restauració al Maresme: establiments amb plantejaments i especialitzacions ben diferents, amb projectes personalitzats, cadascun amb els seus propis reptes i trajectòria; restaurants que defensen des del litoral la gastronomia del territori i un establiment guardonat amb el màxim reconeixement culinari, com és l’estrella Michelin.\nLes sis entrevistes als propietaris de set restaurants s’aniran difonent a través de les xarxes del Consorci durant el mes d’agost. També tothom qui vulgui accedir-hi les pot trobar penjades al web del Consorci, en l’apartat ‘Gastronomia sostenible’. https://bit.ly/3fgQlj9\nCompromís per la sostenibilitat turística Biosphere\nEl Compromís per la sostenibilitat turística Biosphere és un segell del Sistema de Turisme Responsable de l’Instituto de Turismo Responsable (ITR). Aquest distintiu, a la província de Barcelona es posa en pràctica a l’any 2017, moment en el qual la Diputació de Barcelona es distingeix a través de les marques turístiques.\nAl Maresme, l’ens gestor del projecte és el Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme. Empreses, serveis i destinacions es poden adherir al projecte per aconseguir un reconeixement pel seu compromís amb la sostenibilitat. Pot adherir-s’hi qualsevol empresa i entitat de la comarca.


Mandonguilles de peix – XarcuteriaSilvia.cat\nLa veritat és que aquestes mandonguilles, són la fusió de varies propostes surgides al centre social. Sí sí, el centre de reunió que creem pràcticament cada dia davant de la tenda.\nSom-hi! El vostre voltant està esperant el vostre somriure.\n– 1 cua gran o 2 petites de rap\n– 5 palets de cranc o surimi\n– 400 gr De gambeta petita pelada\n– 400 gr de farina, jo he escollit una especial per peix\n– uns brins de safra\n– 200ml d’oli per fregir les mandonguilles\nPer l’elaboració de la salsa d’acompanyament\n– 1 picada ( 4 nous pelades i 6-8 anacards torrats)\nUn lloc en el que et penses que vens a comprar una mica de pernil dolç i acabes amb la Carme proposant-me la recepta que que va sentir del Arguiñano, la Tere oferint la seva cuina nova per poder elaborar la recepta, la Míriam mostrant interès en ajudar a fer mandonguilles i jo, que la veritat que tot això m’encanta, modificant la recepta i fer-la perquè tots vosaltres podeu gaudir, d’això, d’unes senzilles i suculentes mandonguilles de peix…. voleu saber com va acabar això?\nEl rap li traiem l’espina del mig, o si volem la mateixa peixatera ens la traurà no la tireu, que aquí, tot s’aprofita.\nPosem el fumet de peix a escalfar, que jo ja el tenia fet de quan en faig i en congelo, si no és el cas podem comprar un que ja estigui preparat, però jo personalment prefereixo el que fem nosaltres. Li afegim les espines i ho deixem a foc lent, mentre preparem les mandonguilles.\nUs aviso, que jo quan vaig fer aquesta recepta, era la primera vegada, i al principi la massa va quedar d’una manera que no semblava molt consistent, però si que ho és, de seguida que toca l’oli es queda perfecta degut a la duresa de la carn del rap.\nPosem l’oli a escalfar i amb l’ajuda de les meves ‘pinxes’ vam fer les mandonguilles. Les arrebossem amb la farina. I apa, a fregir-les, amb molta cura, i ràpid, perquè en un tres i no res es fan. Les girem amb l’ajuda d’una espàtula i les anem col·locant en un plat amb paper absorbent perquè s’elimini l’oli sobrant.\nHo deixem tot junt que es mescli uns 5 minuts a foc lent, i seguidament li anem afegint el fumet que com que encara és calent, de seguida farà bullir la nostra salsa. Seguim a foc lent uns 5-8 minuts més i li anem afegim mica en mica les mandonguilles, una vegada totes juntes amb la salsa, deixem que es vagi aromatitzant tot junt com a molt 6 minuts, que nosaltres anirem donant-li voltes perquè totes les mandonguilles quedin prou mullades i envoltades de la salsa…..i llestos!!!!\nAra es el moment de degustar, que de veritat, que m’agradaria que aquesta recepta us atreviu a provar-la, degut a que no és difícil d’el·laborar i els vostres comensals quedaran bocabadats. Inclús a la canalla de casa podreu conquistar-los i donar-los un gran aport de vitamines extres.\nSuggerència: Aquestes mandonguilles, sense la salsa i simplement posades en una barnilla com si fossin brotxetes, les podeu servir en plats i les podeu acompanyar amb una salsa de soja, maionesa lleugera o inclús allioli….. una forma de transformar en una recepta diferent i molt festiva.\nEl vostre cor s’obre com les vostres papil·les gustatives al vostre somriure, aportant una gran felicitat a la vostra ànima, que no creu en allò material, simplement en el vostre impuls de superació…


PER MOLTS ANYS!. MIQUEL MARTÍ I POL. 9788448915667 Librería Gençana\nAquest llibrre és un recull de poemes de Miquel Martí i Pol, dividit en dues parts. D'una banda, Per molts anys! presenta un poema per a cada un dels mesos de l'any, tot aportant un munt d'informacions sobres les festes pròpies de cada mes. De l'altra, Bon profit! és un conjunt de poemes al voltant de diferents plats, dolços o salats, que acostumen a ser del gust dels infants. Cada poema va acompanyat d'un dibuix de Carme Solé i Vendrell, que el complementa amb enginy i bon humor. El llibre inclou un CD amb tots els poemes, amb música, guitarra i veu de Toti Solr i veu de Cinta Massip.\nAquesta edició vol ser un homenatge a Miquel Martí i Pol, un poeta que, com diu Ramón Besora en el pròleg, "s'ha sentit sempre molt a prop dels infants".


"La música amanseix les feres": Yaiza ens presenta "Sin olvidarme de ti"\nYaiza ens presenta "Sin olvidarme de ti"\nLa cantautora Yaiza ens presenta "Sin olvidarme de ti", el seu primer àlbum. Emocions, reflexions i sentiments que viatgen de l'intimisme a la quotidianitat amb un denominador comú: l'enyorança de la seva terra i dels seus éssers estimats.\n“Sin Olvidarme De Ti” és l'àlbum debut de la cantautora alacantina Yaiza Riquelme. Onze cançons en què la jove de Pilar de la Horadada bolca totes les seves vivències i inquietuds a cop de guitarra.\nL'àlbum, editat pel segell discogràfic Rocket Music, és el testimoni de tot allò que ha estat important per a Yaiza durant els últims anys i reflecteix la mirada cap a la música d'una compositora sensible i lluitadora.\n“Sin Olvidarme De Ti” és un disc que va dirigit al cor de la gent, amb un so modern i composicions molt cuidades, elegants i poderoses. Tot sota un prisma de matisos que ens mostren un paisatge musical profund, amb una instrumentació valent, subtil i plena de bellesa. I de fons, les lletres, que reflecteixen els dilemes amb els que cadascú hem d'aprendre a conviure.\nI és que, a més de temes carregats d'optimisme i romantisisme, el disc inclou cançons de gran contingut emocional, com “Distancia” la seva actual single, que parla dels vaivens de la vida i com hem d'aprendre a superar-los per seguir avançant.\nLa presentació del disc serà demà. 4 d'octubre a Yaroa (San Pedro del Pinatar - Murcia).


Inaugurada l’exposició “El batec del pessebrisme” a TGN | Diari de Tarragona\nS’hi exhibeixen figures de l’artista sevillà José Ángel García\n6 de Diciembre de 2018 - 17:13 hs\nAquesta primera setmana de desembre es va inaugurar l’exposició “El batec del pessebrisme” al Pati Jaume I de l’Ajuntament de Tarragona.\nL’acte va estar presidit per la consellera de l’Ajuntament Elvira Ferrando, pel president de l’Associació Pessebrista de Tarragona, Josep Maria Borrut i pel president de la Federación Española de Belenistas, Carles Tarragó.\nEn el seu parlament de benvinguda i presentació, Borrut va fer un elogi de l’obra del joveníssim escultor andalús, caracteritzada per la seva enorme sensibilitat i espiritualitat.\nPer la seva banda, Ferrando va destacar l’impacte que li va causar una conversa improvisada amb l’artista el dia anterior, i que allò que va sentir ho estava veient reflectit en les obres exposades. Alhora, va agrair el compromís de l’Associació Pessebrista de Tarragona amb oferir a la ciutadania activitats tan rellevants pel seu nivell artístic, com el propi acte que es presentava al Pati Jaume I, l’exposició anual de diorames a la Cripta de l’Església de Sant Antoni de Pàdua, o la col·locació del pessebre principal de la Basílica del Monestir de Montserrat, entre d’altres.\nJosé Ángel García, l'autor d'aquesta exposició, neix fa 27 anys en un petit poble situat entre Sevilla i Cadis anomenat Maribáñez. Allà, entre casetes blanques i plenes de llum, desenvolupa la seva trajectòria pessebrista i artística.\nCursa els seus estudis a l'Escola d'Arts i a la facultat de Belles Arts de Sevilla, fent, a més, un període universitari de cinc mesos a la Universitat de Barcelona. Amb motiu del LIV Congrés Nacional Pessebrista celebrat a Sevilla realitza una exposició per a aquest congrés en què la seva forma nova i plena d'emoció arriba a tots els cors dels assistents.\nEn aquesta ocasió ens mostra una part d'aquella exposició en la qual es poden descobrir tots els detalls i contemplar de forma més exhaustiva part de les peces que la componien.


Millie i Christine McKoy - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMillie i Christine McKoy (Comtat de Columbus, Carolina del Nord, 11 de juliol de 1851 - Comtat de Columbus, 8 d'octubre de 1912) eren dues germanes siameses estatunidenques que es feren famoses produint-se en diversos espectacles sota el nom de "Rossinyol de dos caps" (en anglès: The Two-Headed Nightingale) o "La vuitena meravella del món" (The Eighth Wonder of the World).\nCartell d'una representació de Millie-Christine a París\nMillie i Christine van nàixer el 1851, filles de Monemia i Jacob, uns esclaus que pertanyien a Jabez McKay, un ferrer del país. Abans la naixença de totes dues bessones, la seva mare havia tingut set altres fills sense cap problema físic. Es considerà generalment que es tractava només d'una persona i fins i tot les mateixes bessones preferien el nom Millie-Christine i no cada nom separadament. Uns deu mesos després de nàixer les siameses, el ferrer les vengué a un firaire per 1.000 dòlars. Després de diverses vendes acabaren a les mans d'un altre firaire que es deia Joseph Pearson Smith.\nDurant un espectacle les bessones foren segrestades per un rival de Smith que se les endugué a Gran Bretanya. Amb tot el seu pla va fracassar, ja que Joseph Smith va viatjar aleshores a Anglaterra per a recuperar Millie i Christine, i portà amb ell la mare dels infants. Després de guanyar el pleit contra el segrestador, Smith es féu càrrec de la mare i les filles i tornaren tots junts a Wadesboro, a la Carolina del Nord.\nAmb la seva dona s'ocupà de l'educació de les noies i així a més d'aprendre cinc llengües, els van ensenyar a ballar, a tocar música, i sobretot a cantar per a millorar els espectacles. A partir d'aquell moment Millie i Christine conegueren una carrera reeixida sota el nom de "rossinyol de dos caps" i tornaren el 1871 a Anglaterra on feren una prestació davant la reina Victòria. Durant la dècada dels 1880, treballaren uns quants anys amb el Circ Barnum abans de retirar-se a la granja que havia comprat son pare al comtat de Columbus.\nEl 1869, una biografia de les bessones, que es deia History and Medical Description of the Two-Headed Girl, es venia durant els seus espectacles públics.\nMillie, que patia de tuberculosi d'ençà el 1911, va morir el 8 d'octubre de 1912 i Christine va sucumbir unes quantes hores després.\n↑ 1,0 1,1 From 'Monsters' to Modern Medical Miracles, 21 de juny de 2008.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Millie i Christine McKoy\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Millie_i_Christine_McKoy&oldid=21848888»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 ago 2019 a les 18:13.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Duilhac-sous-Peyrepertuse Entrada:\nHostellerie du Vieux Moulin...Habitacions per nit per només151 EUR La Claouzo...Habitacions per nit per només Etape Cathare...Habitacions per nit per només Més zones a Duilhac-sous-Peyrepertuse\nEssent una localització molt desitjada, Duilhac-sous-Peyrepertuse és el lloc on anar quan es va a Duilhac-sous-Peyrepertuse. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Duilhac-sous-Peyrepertuse és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Trobi les més bones ofertes en hotels a Duilhac-sous-Peyrepertuse emplenant les dates d'estada a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Duilhac-sous-Peyrepertuse, Duilhac-sous-Peyrepertuse\nL'Hostellerie du Vieux Moulin està situat en ple país dels càtars, a la regió del...\nTots els hotels de Duilhac-sous-Peyrepertuse\nHotels a Duilhac-sous-Peyrepertuse: Etape Cathare


La lectora corrent: Curiositats romanes\nSuelo ir a Roma con frecuencia. Es mí cuidad preferida. Salut, las fotos me gustan un montón...\n2 de desembre de 2011 a les 11:06\nGràcies, Miquel. A mi també m'agrada molt Roma, però ara feia molt de temps que no hi anava.\n2 de desembre de 2011 a les 13:33\nMolt interessants, són coses que no veus ni saps si algú no t'ho explica o t'ho fa veure, la realitat de la diversitat humana en el seu costat més amable i pintoresc.\n3 de desembre de 2011 a les 6:42\nJúlia, de la mateixa manera que hi ha qui no es fixa en els detalls de les coses, a mi em passa al contrari i de vegades em fixo més en els detalls que en conjunt.\n3 de desembre de 2011 a les 22:31\nM'agrada molt el teu post. Puc entendre tot sense traduïr - les fotos ajuden. He vist paraules noves i oblidat-les.. però ets una escriptora meravellosa. La llengua és perfecta sense dubte i com ets potser habituada a fer coses difícils simplificats el teu estil és bo per una finlandesa:) Mille grazie!\n4 de desembre de 2011 a les 22:59


Tiurana estrena un festival astronòmic – La Manyana\nÉs Destinació Turística Starlight i un lloc ideal per observar el cel nocturn\nNeix un nou Festival a Tiurana: el Festival Astronòmic Starlight Tiurana. Tindrà lloc els dies 5, 6, 7 i 8 d’agost i es crea per aprofitar un recurs turístic existent: el seu excel·lent cel nocturn.\nDes de l’any 2013 el municipi disposa de la certificació de Destinació Turística Starlight dins l’àmbit territorial de la certificació Starlight Montsec, renovada l’any 2017. Aquest fet converteix Tiurana en un lloc visitable on gaudir del seu cel fosc i desenvolupar-hi activitats turístiques relacionades amb aquest recurs natural, millorant la qualitat de les experiències turístiques dels seus visitants. L’objectiu és garantir el poder gaudir de l’observació del cel i descobrir els valors naturals, paisatgístics i culturals del territori. D’aquesta manera s’uneix per primer cop una certificació que valora ciència i turisme de forma conjunta.\nA més a més, des del 2020 Tiurana forma part de l’àrea d’influència del punt de referència de l’Observatori Astronòmic del Montsec, establerta mitjançant Resolució del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya.\nD’aquesta manera, Tiurana amplia la seva oferta turística amb la creació del Festival Astronòmic Starlight Tiurana on durant diversos dies es podran realitzar activitats relacionades amb l’astronomia on obtenir experiències i emocions com observacions astronòmiques, visites guiades, tallers, senderisme nocturn, cinema, ioga… finalitzant el Festival amb el concert d’Aquafonia.\nTotes les activitats tenen una assistència limitada i requereixen inscripció prèvia a turisme@tiurana.cat o 682 30 20 33 per garantir-ne la participació i les mesures pertinents. Podeu obtenir la informació completa de les activitats que s’hi realitzaran visitant la pàgina web www.tiurana.cat


ENS DIVERTIM I APRENEM: de març 2012\nConvidem als papes a menjar un troç de Mona i a un cafetó\nAhir vam guarnir unes mones molt dolcetes amb plomes de colors, lacasitos,.....i vam convidar als papes, avis....a provar un troç, acompanyat d'un cafetó!!!\nMireu quina tarda més familiar!!!\nEls cangurs i les girafes, com ja sabeu, cada dimarts anem a la piscina. Aquí teniu una mostra dels nostres avanços.\nDes de el dimarts passat, estan venint un grup d'alumnes de 4rt. de l'E.S.O. a jugar amb nosaltres, explicar-nos contes, ensenyar-nos a fer figures amb plastilina.... ens ho passem molt bé.\nUs presentem a l'Ivan, a en Fabri, l'Alex i a en David.\nI a la Sònia, la Carla, la Daniela i la Nicol.\nAvui, dijous 22, Dia Mundial de l'Aigua, els nens i nenes d'Educació Infantil participarem en un munt d'activitats relacionades amb aquest tema tant IMPORTANT!!!!!\nDonat que aquesta jornada l'organitza la Comissió de la Salut, nosaltres hem volgut començar el dia d'una manera ben saludable: fent-nos una macedònia de fruites i iogurt per esmorzar.\nAquest dimarts passat l'Andrés de la classe de les carbasses i els seus pares ens van fer una conferència molt interessant sobre els dinosaures. Vam aprendre coses sobre la seva evolució, quins eren carnívors o hervíbors, com es deien, com vivien... Ens ha agradat molt!!!!\nAquest divendres passat, les Maduixes i les Carbasses vam collir un rave del nostre petit hort!!! Els altres raves no van sortir....la feina de pagès té aquestes coses!!!!\nTambé vam aprofitar per plantar romaní, farigola i menta xocolata que vam portar del Parc de les olors.\nUna feinada!!! Mentrestant, les nostres pesoleres van fent flors i estem molt contents!\nAhir a la tarda van baixar la meitat dels ajudants (els Súper 27) a explicar-nos un conte. Petits i grans vam gaudir durant una estona.\nGràcies ajudants!! ens encanta que baixeu a visitar-nos.\nLLETRES I SANT JORDI\nEl passat dimecres, la Martina i la seva mare, l'Eva, ens van venir ha explicar, als conills, dos contes molt i molt divertits i engrescadors.\nAmb unes banderoles de lletres i molta il·lusió vam conèixer a un Gat que no trobava caseta ni coixí còmode, i a un Drac que tenia moltíssima gana.\nMOLTES GRÀCIES, EVA!!!\nAvui, la Érika de les girafes fa 4 anys, i ens ha convidat a esmorzar. Moltes felicitats bonica!!!!


El descobriment del calendari | Bitassa a lloure | Benjamí Villoslada\nPrepareu-vos per a llegir-ho a un caramull de llocs: Google ha presentat un calendari. ÿs molt possible que, de cop, moltes persones comencin a trobar fantàstic això de tenir un calendari en línia i que ho expliquin als respectius blogs. Que una bona part de la blogocosa comenci a usar calendaris en línia, alguns explicant-ne les virtuts i d’altres gaudint-les en un discret silenci.\nPerdó, havia dit calendaris en línia. El Google Calendar, volia dir.\nA l’hora d’allò que se’n diu influir en la societat, avui els blogs no fan ni pessigolles. Però si es tracta de suggestionar a d’altres blogaires, bué! aleshores la blogocosa és un festival. Per això cal recordar que Google Calendar no és lliure.\nNo el pots usar per allò que vulguis on et vengui de gust; no et deixen saber com funciona ni adaptar-lo a les teves necessitats ; és impossible compartir les millores (clar, si no les pots ni fer); no pots copiar-lo.\nPotser és còmode, però ja vaig parlar-ne aquí mateix, del preu de les comoditats de les aplicacions web que no són lliures.\nTot seguit recordar que hi ha molts calendaris que són programari lliure i, per tant, no tenen cap de les privacions esmentades. En podria citar un fum, però em limitaré al primer que vaig usar: el Webcalendar. Té prou virtuts tècniques, però són irrellevants davant aquests avantatges socials: el pots usar per allò que vulguis on et vengui de gust; pots mirar com funciona i adaptar-lo a les teves necessitats ; pots compartir les millores  i fer-ne còpies.\nTambé vaig veure aquests principis en acció: n’Albert va provar el Webcalendar, li va agradar i ara l’usen a la feina. Perquè tenen una empresa de traducció van fer la seva aportació al projecte traduint-lo al català. Per tot plegat, avui pots usar el Webcalendar en català. De passada també saber com fan feina a ca n’Albert, una empresa local. Google també ho vol semblar, local i propera. N’hi ha que en comptes de semblar-ho també ho són.\n Si no ets tafaner ni bricolaire pensa que n’hi ha que sí. Que la majoria d’invents que et rodegen van començar d’un atac de tafaneria i experimentant. Ara prova de mirar un poc més enllà del teu nas i demana’t –sense que això sigui un imperatiu– si els que limiten aquestes llibertats no arraconen una important activitat humana. I quin és el teu paper acceptant-ho.\n I calaix amb elles, si ets prou hàbil.\n← Reddit català\nLa pluralitat d’El Plural →\nCubellsAbril 13, 2006 en 10:05 pm · Respondre\nDarrerament noto que estàs repetint als teus apunts la idea que el programari privatiu ens furta llibertats (ja quasi) bàsiques.\nI és que fa ràbia!!\nCada vegada penso que la gent està aborregada (així es diu al P.V:), però tant a la vida real com a la blogocosa. Es guien per les aparences i això no és bo.\nBenjamíAbril 14, 2006 en 1:28 am · Respondre\nGràcies, Cubells, per veure-hi l’important: la llibertat. Mentre hi hagi només un grup petit de persones que ho tinguin clar, cap dret no està perdut.\nLes qüestions tècniques i la comoditat, això és el manco important i barat, perquè encara que no ho ens ho sembli a simple vista *sempre* té un preu. I car a llarg termini.\nLa llibertat també, és cara: nedar contra corrent i ser diferent, que no és gens còmode. Però el preu és només per avui. Demà no, però és una economia que només depèn de nosaltres. Perdre la llibertat és deixar el preu en les seves mans. Quan important és el pagament d’avui dins un procés sotmés a un espai continu a llarg termini i que determina allò que ens farà persones lliures? Ben poca cosa, i usant ordinadors també.\nBenjamíAbril 14, 2006 en 4:56 pm · Respondre\nUn poc més de debat a Tecnorantes.\nDelfiAbril 14, 2006 en 9:08 pm · Respondre\nGoogle calendar: “no et deixen saber com funciona ni adaptar-lo a les teves necessitats ; és impossible compartir les millores (clar, si no les pots ni fer); no pots copiar-lo.”\nAfegiria més: No permeten usuaris amb navegadors distints de:\n– Microsoft IE 6.0+ (Windows)\n– Mozilla Firefox 1.07+ (Windows Mac Linux).\nManelAbril 18, 2006 en 12:56 pm · Respondre\nDoncs… no em tireu els trastos al cap, però a m’hi m’ha passat exactament el mateix que descriu en Benjamí:\nPorto ja temps trastejant amb Kontact, però clar, el tinc a un sol lloc. L’altre dia veig la notícia del Google Calendar, i cap allà que me n’hi vaig.. uau! fantàstic! i després començo a pensar en això que dius, i, mira tu per on, ja estic fent proves amb el WebCalendar precisament…\nTemes privats a banda, el fet és que Google té una massa social i un impacte als mitjans de comunicació que altres projectes no tenen, i això fa que qualsevol cosa que facin tingui un ressò espectacular, i sembla, a més, que cada vegada reinventin la roda… De fet, és allò que ja fan els de Skype o Movistar: truca als meus usuaris, que et sortirà més econòmic… és el mateix gos, amb una altre morrió.\nJordi FunolletAbril 18, 2006 en 2:49 pm · Respondre\nEm sembla que no podem comparar el WebCalendar amb el Google Calendar: el primer és un programa i l’altre és un servei. Els usuaris “avançats” acostumem a preferir un programa perque ens dona més control i (sovint) per qüestions ètiques. Però l’usuari mig sempre preferirà un servei per davant d’un programa, sigui o no sigui lliure.\nBenjamíAbril 18, 2006 en 3:49 pm · Respondre\nJordi: tot són programes i tots ofereixen un servei, tu parles de l’instal·lació. Però posar-s’hi –fer-ho o encarregar-la– també té aventatges.\nEn dir que cal ser «avançat» per a instal·lar un WebCalendar és posar barreres psicològiques d’entrada. Hi ha molts desenfocaments de la realitat al voltant d’aquesta qüestió. Per exemple, no es freqüent la percepció que cal ser usuari avançat per a instal·lar i mantenir un Windows, car moltes persones troben que cal tenir un ordinador –i els han contat, sembla, que això comporta mantenir un Windows. Per una regla de tres, si troben important ser els amos de la seva informació i eines informàtiques (això és, lliures) també se’n sortiran, perquè no? Però pressuposes una altre cosa: que no estan interessades en la seva llibertat.\nPer a tenir una aplicació PHP i MySQL en marxa a un sistema operatiu lliure, sovint basta amb descomprimir un arxiu dins la «carpeta» on s’hi posen webs (possiblement la public_html), crear una base de dades i teclejar al navegador l’adreça d’una plana PHP que l’omple. Objectivament és tant complicat com crear una carpeta compartida en Windows, posar-li contrasenya i fer-la visible a una xarxa local, una cosa que no és presenta gairebé mai com quelcom per «usuaris avançats».\nTambé és més fàcil posar moltes distribucions de sistemes lliures (en maquinari bo) que no pas un Windows, però moltes persones s’entesten en intentar dir que no i pretenen que aquesta percepció negativa (possiblement la seva, per ves-te’n a saber què) sigui inevitable per la resta de la humanitat. Fet i fet, és una broma que faig a tots els cursos, després de la instal·lació: «a pesar del que heu vist i fet, no al·lucineu, recordau: “posar un GNU/Linux és una cosa molt complicada només per usuaris avançats”».\nPer altre banda, no és gaire freqüent saber el que «sempre» voldrà un determinat grup de persones, almanco amb la seguretat que transmets. Corporacions pagarien milions per saber-ho ;). Aquí ja vaig parlar sobre això que en solen dir «allò que vol la gent».\nJordi FunolletAbril 19, 2006 en 9:56 pm · Respondre\n> Per altre banda, no és gaire freqüent saber el\n> que «sempre» voldrà un determinat grup de persones,\n> almanco amb la seguretat que transmets.\nDoncs ara que rellegeixo el que vaig escriure… si que sona prepotent, si. 🙁 No era la intenció.\nLa qualificació de “usuari avançat” potser no és la més adequada. ÿs més clar separar usuaris i administradors de sistemes. Per mi, qualsevol que s’arremanga, busca un allotjament i munta un WebCalendar cau al sac dels administradors (un sac molt gros, si vols). Aquest paio ha de tenir la inquietud de saber què és un servidor web, PHP, Mysql, transferència de fitxers… Coses que pot prescindir de conèixer si duu el seu calendari amb el Korganizer, tot i que també sigui programari lliure.\nEn David és el mecànic de la meva bicicleta. Jo puc posar-li oli a la cadena i, amb sort, apretar-li els frens. Però a partir d’aquí m’estimo més que la cuidi el David: ho farà millor que jo. Li explico el que no funciona i per a què la faig servir. Si li pregunto quines peces li muntarà, m’ho explica. Si no, em buscaria un altre mecànic.\nCan Google és un taller de bicicletes, però es neguen a explicar-me quines peces munten; si vull un calendari en línia puc muntar-me’l jo mateix. Però també hi haurà qui preferirà recórrer a un taller.\nI per aquests no n’hi ha prou amb que els mostrem el WebCalendar. Cal que els mostrem empreses (o entitats) que facin la funció del taller, on muntin les peces que ells escolleixin. ÿs a dir: que els ofereixin un servei, a més d’un producte.\nBenjamíAbril 20, 2006 en 4:40 am · Respondre\nTranquil Jordi, el medi escrit té moltes virtuts, però no la de transmetre l’entonació de la persona que ho diu. Tampoc vaig veure-ho com a prepotència. Que sovint es parli en nom de tots els usuaris, presentant algunes percepcions com inevitables per a tota la humanitat, sovint per a rebutjar passes en favor de la llibertat de programari, tot plegat m’ha fet esmolar el que sia per captar aquests detalls :).\nAra entenc millor el que vols dir, però hi capto la percepció que és complicat posar i mantenir aplicacions web. Més que les locals. No és així, miraré d’explicar-me.\nPer a usar el Korganizer també cal conèixer algunes coses, només que diferents a les que tenen a veure amb una aplicació web. Les aplicacions web estan sorgint arreu, cada cop més potents, i és molt possible que cada cop faci més falta saber-les. Sobretot si volem ser lliures usant ordinadors.\nMitjançant l’apunt relacionat al blog del Toni Hermoso me n’adono d’una plana del projecte Webcalendar que llista llocs on l’ofereixen instal·lat.\nMe n’acabo d’adonar que el lloc on tenc aquest blog, LiveHost, té al tauler d’usuari una utilitat que nom Fantastico que instal·la el Webcalendar amb quatre clics. El Fantastico té utilitats per a posar moltes més aplicacions web. ÿs possible fer aquestes utilitats perquè és realment fàcil posar una aplicació web.\nHaig de dir que feia molt que no mirava la plana del Fantastico al meu hostingaire: encara que posa programes lliures ell no no és. Amb un poc d⿿interès i un parell de lectures sovint és fàcil posar qualsevol programa LAMP . Aleshores se’n so aprendre i deixar la instal·lació millor que no pas amb abstraccions com el Fantastico. Prenen decisions per tu i després, si hi ha problemes, cal descobrir què han decidit. Vull il·lustrar que en realitat és fàcil posar una aplicació web. Tant que hi ha gent que ha fet utilitats per a instal·lar moltes aplicacions web lliures. Potser hi ha un substitut lliure del Fantastico, no ho se.\nPer a tenir una aplicació a un servidor no importa muntar servidors, aquí potser sí el sac d’administrador és gran –ho comentes. Qualsevol GNU/Linux posat per escriptori, com ara es posa un Windows XP, és capaç de servir aquests arxius amb poca feina. Si és a una ADSL, no hi ha més enrenou addicional que obrir els ports de l’eMule. La resta, posar el programa, és allò el que comparo amb fer una carpeta compartida del Windows –al meu comentari anterior.\nAquest, el servei d’instal·lació i manteniment, serà una novetat equiparable al que dius de les bicicletes. No era fàcil trobar amb les aplicacions no web com el Korganizer que esmentes. Encara hi ha més motius per no usar el «fast food» privatiu –això és, amb colesterol– que ofereixen a Google :).\nPotser sí que en aquest moment, tal com estan les coses, cal que els que fem feina amb programes lliures diguem que ho fem. ÿs com si a un món de la restauració aclaparat pel «fast food» calgués dir «cuina pròpia» per aclarir l’excepció.\nAmb el natural que és que un restaurant tengui cuina pròpia, veritat? El ram del bit està fotut :).\n(ui que llarg, el tema dóna per un altre apunt)\nPingback: Bitassa a lloure - Blog de Benjamí Villoslada » Aconseguir el Webcalendar


El Gremi d’Editors de Catalunya organitza el curs de formació bonificada, “Com vendre a Instagram”, de tres hores de durada, i que tindrà a través de l’aula virtual ZOOM.\nDates: Dimarts 4 de maig\nInstagram s’ha convertit en una gran plataforma social de vendes. Els hàbits estan canviant i cada vegada són més les persones que es connecten a la xarxa per comprar. En aquesta formació t’explicarem com crear un catàleg de productes enllaçat a la teva botiga online.\nAprendràs com activar la funció “shopabble” que et permet etiquetar publicacions amb preus i vendre els teus productes,\nCom crear la compta de Commerce Manager a Instagram\nCom omplir la fitxa de producte i consells per fer-la atractiva\nCom vincular el catàleg de FB amb Instagram\nCom etiquetar les publicacions amb preu a Instagram\nCom enllaçar les Stories a la teva botiga online\nConsells per una estratègia de comunicació de la teva botiga a Instagram\nVendre sense semblar que vols vendre\n*Actualment aquesta funció només està disponible per a perfils que tenen botiga online.\nImport associat: 48€ (Bonificable a càrrec dels crèdits de formació de l’empresa)\nImport no associat: 60€ (Bonificable a càrrec dels crèdits de formació de l’empresa)\nFeu clic sobre el següent botó d’enllaç per formalitzar la vostra inscripció al “Com vendre a Instagram”: FORMULARI


L'Uni afronta el segon partit en tot just 48 hores - Empordà\njordi roura. girona 16.02.2021 | 06:30\nL'Uni afronta el segon partit en tot just 48 hores L'Empordá\nS'acosta l'hora de la veritat, per a l'Uni, perquè a dues setmanes de la Copa de la Reina (dijous en coneixerà el rival a quarts), té per davant quatre partits de Lliga. Avui, contra el Gran Canària, i diumenge, de nou a Fontajau, davant del Campus Promete. I la setmana que ve, visita a València, en un duel clau si es vol seguir aspirar al primer lloc, i a Càceres. La Copa serà la següent estació, a les portes d'un altre dels grans reptes de la temporada, els quarts de final de l'Eurolliga contra el Perfumerías Avenida.


Alcaldes del PDECat registren la marca Junts cara les pròximes municipals - El triangle\nIntenten evitar que es presentin candidatures de JxCat als seus municipis i trenquin el vot postconvergent\nAlcaldes i alcaldables del PDECat han registrat la marca Junts per evitar que a les pròximes eleccions municipals a Catalunya, previstes per al 2023, es presentin llistes electorals amb aquestes sigles des de JxCat. Els alcaldes del partit demòcrata argumenten que pretenen evitar el trencament de vot dels votants postconvergents, segons avança l’Ara. Això passa després que a les passades eleccions al Parlament del 14 de febrer, JxCat i el PDECat, dues formacions sorgides de la desapareguda Convergència Democràtica, no concretessin una candidatura conjunta. Això va provocar que el PDECat és quedés sense representació a la cambra catalana.\nAlcaldes com el de Martorell, Xavier Fonollosa; el de Vilafranca del Penedès, Pere Regull; Jaume Dulsat, que lidera Lloret de Mar i va encapçalar la candidatura del PDECat a Girona; Marc Castells, d’Igualada; Josep Llopart, de Piera, així com el líder del grup municipal de Figueres, Jordi Masquef, entre d’altres, han registrat tots la marca local de Junts. Amb aquesta acció s’asseguren que podran repetir a les pròximes eleccions municipals amb el nom de Junts per i el nom del municipi en qüestió, al mateix temps que posen més difícil a JxCat que presenti una llista alternativa.\nAlguns dels electes consultats afirmen que és una decisió pròpia i que l’únic que han volgut fer ha sigut assegurar-se que el seu projecte local té continuïtat, i que encara hi ha temps per negociar amb les direccions nacionals del PDECat i de Junts. Un dels escenaris, apunten a l’Ara, seria que es presentessin en l’àmbit local com un partit propi i que després firmessin un conveni amb Junts per poder sumar als consells comarcals o a les diputacions. O que fessin el mateix amb el PDECat. O amb les dues formacions en funció de la correlació de forces dins de cada grup local.\nPrevCaída estable de los datos covid


Sanitat estableix 40 nous conjunts homogenis de medicaments i els seus preus de referència | Consumer\nSanitat estableix 40 nous conjunts homogenis de medicaments i els seus preus de referència\nEls preus anteriors de les especialitats afectades es mantindran fins al 30 de novembre\nEl Ministeri de Sanitat i Consum ha elaborat un projecte d’ordre ministerial pel qual es fixen un total de 40 nous conjunts homogenis de presentacions d’especialitats farmacèutiques i s’aproven els seus corresponents preus de referència. De totes maneres, els preus anteriors de les especialitats afectades es mantindran fins al 30 de novembre.\nEs tracta de la tercera vegada que Sanitat amplia el nombre de conjunts homogenis en el marc del sistema de preus de referència. L’impacte d’aquesta mesura en la despesa pública serà d’aproximadament 13,6 milions d’euros, segons fonts del sector.\nAquesta ordre ministerial donarà compliment al Reial decret 1035/1999 que regula el sistema de preus de referència, que es defineix com la quantia màxima que es finançarà, amb càrrec a fons de la Seguretat Social o a fons estatals afectes a la sanitat, de les presentacions d’especialitats farmacèutiques incloses en cadascun dels conjunts homogenis que es determinin conformement al que es preveu en l’esmentat apartat.\nEn aquest sentit, quan una presentació de l’especialitat farmacèutica bioequivalente (iguals efectes farmacològics que l’especialitat de referència) prescrita superi la quantia establerta com a preu de referència, el farmacèutic haurà de substituir-la per una especialitat farmacèutica genèrica del mateix conjunt homogeni el preu del qual no superi el de referència, tret que el pacient estigui disposat a pagar la diferència.\nEls conjunts homogenis de fàrmacs estan formats per especialitats que tenen la mateixa composició en substàncies medicinals, forma farmacèutica, dosi, via d’administració i presentació, a més de per, almenys, una especialitat farmacèutica genèrica.\nAixí mateix, l’ordre estableix un termini de tres mesos, des de la seva entrada en vigor, perquè els laboratoris compleixin l’exigència d’incorporar la sigla “EQ” (bioequivalente) en el precinte de les especialitats afectades, usant nous cartonatges o noves etiquetes.


▷No hi haurà carril bici al Carrer Aribau — BarcelonaenBici.cat\n11 de juliol de 2021 11 de juny de 2021 per oriori\nCarril bici del Carrer València com el que volen els Comuns al Carrer Aribau\nEl PSC descarta que es faci un carril bici al Carrer Aribau entre la Diagonal i la Gran Via. La idea va sorgir d’un veí que la va proposar al projecte de pressupostos participatius de l’Ajuntament.\nDes de l’àrea de Mobilitat, que controla el PSC, es va rebutjar el projecte per inviable i no es va portar a votació per parts dels veïns de l’Esquerra de l’Eixample. Aquest fet va causar una forta discussió entre regidor del districte, Jordi Martí, i la regidora de Mobilitat, Rosa Alarcón.\nUn carril bici a Aribau com el del Carrer València\nLa proposta del veí era que es fes un carril bici al Carrer Aribau com el que s’ha fet al Carrer València, Aragó o Pau Claris: un carril bici ample, ràpid i d’una direcció. L’argument del veí és que a la zona hi falta un carril bici amb aquestes característiques.\nAl barri hi ha tres carrils bici en carrers verticals (Urgell, Calabria i Enrique Granados) però són de doble direcció. A la Dreta de l’Eixample hi ha més opcions per baixar i aquest veí volia equilibrar el barri i fer que el Carrer Aribau deixi de ser una autopista urbana.\nEnfrontament entre PSC i Comuns pel carril bici\nEl fet que el departament de Mobilitat descartés debatre la proposta i proposar-la per votar als veïns va provocar una discussió entre Jordi Martí i Rosa Alarcón. Fons municipals que han parlat amb Metropoli Abierta parlen d’un enfrontament important entre els dos socis de govern.\nEl resultat és que el carril bici d’Aribau de moment no es farà.\nQualsevol ciclista urbà haurà trobat cotxes aparcats al carril bici. Aquesta acció perillosa i irresponsables dels conductors sovint no rep Llegeix-ne més\nCategories Notícies, Notícies de Barcelona Etiquetes carril bici Navegació per les entrades


Howard cosell patrimoni net. - periodista masculí | Juny 2021\nHoward Cosell Digne. - Juny 2021\nEl periodisme esportiu és una part força important de la indústria mediàtica. Molts grans noms estan relacionats amb aquesta indústria. Avui també parlem de la persona que es va convertir en aquesta indústria. Es redueix això per saber Howard Cosell Net Worth.\nNo és altre que Howard Cosell. A més, el periodista ha aconseguit una considerable quantitat de patrimoni net de la seva carrera professional. També va militar en l'exèrcit i és veterà.\nA més d’això, també era un home casat i va viure una vida feliç i pròspera. A l’article següent es descriu més informació sobre el valor net, la biografia i la trajectòria de Howard Cosell.\npatrimoni net del creador de Minecraft\nQui és Howard Cosell?\nHoward Cosell va arribar a aquest món el 25 de març de 1918. És natural de Carolina del Nord que es troba als Estats Units. Els seus pares són Isidore Cohen i Nellie Cohen. Tanmateix, no tenim informació sobre germans amb els quals va créixer Howard.\nEn parlar de la seva formació educativa, va completar la seva secundària a l'escola pública de Brooklyn. Després d’acabar la secundària, es va matricular a la Universitat de Nova York i es va graduar amb un títol en anglès. A més, es va incorporar de nou a la New York University School of Law, on es va llicenciar en dret.\nDesprés d'això, es va unir a l'exèrcit dels Estats Units. Al cap d'un temps, va ser descarregat de l'exèrcit amb el rang de major. Més endavant va començar a treballar d'advocat.\nHoward Cosell va entrar a la indústria dels mitjans de comunicació. Inicialment va ser gerent a ABC i després va treballar per a WABC. De nou després de treballar durant un cert temps, va ser contractat per WABC-TV.\nDesprés d'això, va començar a pujar per les escales d'èxit i va obtenir una considerable quantitat de fama i fortuna. Durant els seus dies àlgids de carrera, solia informar sobre la NFL, els Jocs Olímpics i altres esdeveniments esportius importants.\nA més, ha aparegut en diverses pel·lícules. Algunes de les pel·lícules són Bananes, L'atleta més gran del món, Danny Rose de Broadway i moltes més.\nEra un home casat. El nom de la seva dona és Mary Edith Abrams. El duet va lligar el seu nus el 1944. La parella va compartir dos fills. Els fills de Howard Cosell són Jill i Hilary Cosell. La parella va viure una vida feliç i pròspera junts.\nTot i això, aquesta personalitat mediàtica única ja ha passat a un altre costat. Howard va morir el 23 d'abril de 1995. Tanmateix, no disposem de la informació exacta sobre com va morir la personalitat dels mitjans.\nLa celebritat havia adquirit una quantitat considerable de valor net de la seva carrera. La major part dels seus ingressos es va obtenir amb la seva alta i fora de la carrera de gràfics.\nA més d’això, les nombroses pel·lícules en què va aparèixer també van proporcionar suport per augmentar el seu patrimoni net.\nHoward Cosell Digne\nParlant del seu sou, no tenim cap informació al respecte. Sabem que el seu salari era bastant elevat i el va ajudar a viure una vida luxosa i alegre.\nTanmateix, no disposem de la informació precisa sobre la quantitat exacta de sous que va guanyar. En el moment de la seva mort, el valor net estimat de Howard Cosell era de 5 milions de dòlars.\npatrimoni net escarpat\nHoward Cosell Informació ràpida\nNom Howard Cosell\nData de la mort 23/04/1995


Periodistes i advocades organitzen la primera #ÀgoraDeDrets | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / Periodistes i advocades organitzen la primera #ÀgoraDeDrets\nUn grup de periodistes s’ha reunit aquesta setmana al Col·legi de Periodistes de Catalunya per debatre i millorar les mesures que configuraran el Pla de Drets Humans de Catalunya i en concret el dret a la llibertat d’expressió, informació i comunicació.\nA partir de la diagnosi del dret que va fer l’advocada Mar Aguilera per encàrrec de l’Estructura de Drets Humans de Catalunya s’ha identificat la falta de cultura en l’exercici d’aquest dret, i l’existència de límits excessius com ara els que deriven de la Llei de patrimoni històric i de la Llei de secrets oficials. Si bé aquesta darrera està en procés de modificació a les Corts, no es corregirà la situació deficitària actual, atès que es preveu una moratòria en la desclassificació que impedeix un accés clar i real als documents.\nDe l’informe d’Aguilera es desprèn que la Llei orgànica de seguretat ciutadana també comporta mancances. Permet sancionar la presa d’imatges dels cossos de seguretat i comporta que molts periodistes s’autocensurin. A més, els mitjans de comunicació públics han de ser neutrals i plurals, i alhora garantir la inclusivitat de totes les persones, grups i col·lectius.\nDurant 2 hores els i les assistents, periodistes, advocats i advocades i especialistes en dret van fer observacions relatives a aquestes mesures identificant també quins àmbits de l’Administració creuen que haurien d’estar més implicats en l’execució de les mesures.\nA partir d’aquest informe s’han treballat les aportacions que recolliran també properes Àgores de drets entre periodistes a Lleida i a Girona.\nEl 21 de gener l’Estructura de Drets humans de Catalunya (EDHC) va iniciar la participació pública per la construcció del Pla de Drets Humans amb una presentació al Museu Marítim de Les Drassanes, a Barcelona on es va insistir en la necessitat d’enriquir el Pla amb aportacions de les persones i organitzacions que treballen temes de drets humans i moviments socials de base.\nDes del mes de gener s’estan impulsant processos de debat i consulta en forma d’àgores de discussió temàtiques (#ÀgoraDeDrets) per tot el territori. A la pàgina web de l’Estructura de Drets Humans de Catalunya es detalla com organitzar-les. https://estructuradh.cat


Com fotografiar animals salvatges: 6 consells per a principiants | I'M 8 HOURS AHEAD\nby anna | setembre 2018 | Fotografia\nAnar de safari és una d’aquelles experiències que molts de nosaltres tenim a la llista de desitjos. Personalment, anar de safari és una de les meves memòries preferides. Conduir per la sabana veient animals salvatges mentre passen el seu dia. Poder mirar i gaudir del moment. Integrar-te en la vida natural.\nTot i que la meva prioritat u sempre és passar una bona estona mentre hi sóc, també he descobert que m’agrada fotografiar la vida salvatge. Com a fotògrafa amateur, intentar fer fotos a animals en moviment, o utilitzar la càmera en hores de poca llum amb els animals movent-se ha estat tot un repte per aconseguir que les fotos sortissin nítides.\nSense més dilació aquí tens una llista de 6 consells per aprendre a fotografiar animals salvatges, escrit per una altra principiant.\nBusques idees d’allotjament per Àfrica? Mira’t la secció de Dolços Somnis!\n1. Utilitza el mode prioritat d’obturador\n2. Estigues a la mateixa alçada que els animals\n3. Escolta al teu guia\n4. Presta atenció a la composició i a l’enquadrament\n5. Mira la direcció de la llum\n6. Respecta el teu subjecte\nQuan fas fotos a animals que es mouen en situacions amb poca llum (com la sortida del sol i la posta del sol) hauràs d’incrementar la velocitat en que es capturen les fotografies. El mode prioritat d’obturador (normalment es diu Tv) et permetrà fer que la captura sigui prou ràpida per a capturar de manera nítida un objecte en moviment. La idea darrere de la velocitat d’obturador és que aquesta ha de ser més ràpida que la velocitat de l’objecte que fotografies. Com més ràpid sigui el moviment de l’animal (per exemple un animal corrent), més alta haurà de ser la xifra de l’obturador (per exemple 1/2000 o superior).\nUna manera per mirar si la vostra fotografia ha quedat bé és fer zoom als bigotis de l’animal. Si estan borrosos, necessiteu una velocitat d’obturació encara més ràpida. Si a l’incrementar l’obturació la foto queda massa fosca haureu de pujar l’ISO per compensar.\nIntenta posicionar-te al mateix nivell dels ulls de l’animal: crearàs fotos amb més significat que evoquin sentiments més profunds. Mirant a l’animal a la seva alçada i fent les fotos des d’aquí fa que hi hagi un sentiment de coneixença transmès a la fotografia, fent-te sentir com si hi fossis.\nQuan feu fotos des d’un vehicle obert de safari o des de un vehicle normal, les fotos sortiran com aquesta:\nPerò la idea és intentar que semblin més com aquesta:\nLi dona a la imatge més realisme i la persona que veu la foto tendirà a sentir-se més connectada. És complicat posar-se al nivell dels ulls d’alguns animals com els depredadors. Només tenint en compte aquest truc podeu guanyar uns quants centímetres després de canviar la posició.\nEn un món perfecte tindríem temps i setmanes per passar a la sabana, aprenent el comportament dels animals nosaltres mateixos. Però donat el cas que tu (com jo i molts altres) només vagis de safari mentre estas de vacances: escolta el que diu el guia.\nElls han estat a la sabana durant molt temps i us poden dir abans de que passi, quan certs moviments dels animals estiguin a punt de donar-se. Els guies ho saben tot sobre el comportament dels animals.\nAixò vol dir que si hi ha lleons movent les orelles de certa manera, per exemple, és molt possible que estigui a punt de badallar. Si escolteu la informació del teu guia podeu estar preparats per fer la foto durant els breus instants mentre passa l’acció.\nVOLS ANAR-HI?: Dormint a una casa a l’arbre al parc nacional Kruger, a Sud-Àfrica\nTots hem vist aquesta graella odiosa a les nostres càmeres i smartphones. Al principi sembla innecessària, quan no sabem què fa. De totes maneres és millor mantenir-la activada per veure com quedarà la foto. Hi ha diverses regles per una bona composició i cadascuna té una cosa diferent per oferir, però la que està més generalitzadament acceptada és la regla dels terços.\nLa regla diu que tot allò que vulguis que l’ull es fixi hauria d’estar en una de les interseccions de les línies.\nEstar al lloc adequat per fer la foto marca tota la diferència. Enquadreu l’animal en l’àrea correcta de la teva foto i canviarà la història dràsticament.\nUna foto pot canviar molt si ens movem una passa a l’esquerra o ens ajupim. Exploreu els diferents elements dins del marc per enquadrar el subjecte principal amb els elements que l’envolten (arbres, altres animals, flors..).\nSempre he sentit que has de fer fotos amb el sol a l’esquena perquè s’il·lumini el que vols fotografiar. Però això també vol dir que et perds tons i figures perquè l’objecte està perfectament il·luminat.\nPodríem dir que li dona un estil de propaganda d’agència immobiliària. Si tens l’oportunitat de posicionar-te perquè la llum vingui d’un dels costats de l’animal, fes-ho.\nUna altra bona opció és moure’t a mig camí entre l’animal, la llum i tu. Imagina que el sol està a les 12. El teu animal a les 6. Fes la foto des de les 10:30 o les 13:30. D’aquesta manera tens llum agradable pel fons de la imatge, però el focus està en el subjecte.\nUna altra opció, molt difícil d’aconseguir, és utilitzar la primera o última llum per crear una silueta. Això es faria utilitzant el subjecte per tapar la llum del sol, creant la silueta.\nÉs molt important que mentre fotografies no ocasionis cap estrès o mal a l’animal salvatge. Sigues curosos quan vulguis fer coses per obtenir fotos increïbles. Mai poseu la vostra vida o la de l’animal en risc per una bona foto.\nHeu pres nota d’aquests trucs per fotografiar animals salvatges? Quins altres trucs t’han ajudat per fer millors fotos a la vida salvatge?\nTERESA BASURTE\ton octubre 1, 2018 at 8:28 am\nGracies pels consells i felicitats pel nou certificat. Ja ens enviaràs fotos submarines!!!\nEspero tenir un post amb fotos submarines en breus! Gràcies!


La Generalitat confirma que el bus de Manresa a Barcelona mantindrà la parada al centre de la capital catalana - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesGeneralLa Generalitat confirma que el bus de Manresa a Barcelona mantindrà la parada al centre de la capital catalana\nSatisfacció al Bages després de comprovar que, a partir de dilluns que ve, el bus de Manresa a Barcelona pararà a Gran Via, a l’alçada de Balmes, a uns dos minuts a peu de la parada actual de Ronda Universitat. L’Ajuntament de Manresa i el Consell Comarcal del Bages fan una valoració positiva dels canvis, després d’haver negociat el manteniment de la parada al centre de Barcelona amb la Generalitat.\nSegons ha informat la Generalitat, el canvi d’ubicació de la parada no farà variar ni els horaris ni els itineraris. A Manresa, la línia surt de l’estació de busos i de plaça Valldaura. Les expedicions directes van a Barcelona passant per la C-16 (autopista i túnels de Vallvidrera) i les expedicions semidirectes tenen parades a Monistrol de Montserrat, Olesa de Montserrat i Abrera.\nUn cop a Barcelona, la línia té parades a Zona Universitària, Palau Reial, Maria Cristina, plaça Francesc Macià/Urgell, carrer Muntaner i, encara actualment, a Ronda Universitat. Aquesta darrera parada és final i inici de trajecte i és la que a partir de dilluns 8 de febrer es traslladarà a Gran Via.\nA la tornada cap a Manresa, el bus sortirà de Gran Via parant a Còrsega, Maria Cristina, Palau Reial i Zona Universitària per dirigir-se cap a Abrera, Olesa de Mon tserrat, Monistrol de Montserrat i, finalment, Manresa.\nEls canvis de parades són deguts a la reordenació que l’Ajuntament de Barcelona està fent dels espais públics a l’entorn de Ronda Universitat, un fet que afecta directament a les parades de bus que es troben situades en aquest carrer, com la del bus Manresa – Barcelona.\nAccident laboral mortal a la mina de Vilafruns, a Balsareny