DIGUES QUE LLEGEIXES : Despertant la ira del faraó, Arturo Padilla\nDespertant la ira del faraó, Arturo Padilla\nPublicat per jotaemapemarina a 12:24\nAna Llambí 6 de gener de 2019, a les 3:34\nHe posat passable perquè penso que el llibre és molt lent. Hi ha molts detalls i moltes coses que per a mi no tenen molta impotància per posar-ho en aquest tipues de llibre.\nAlba Royo 6 de gener de 2019, a les 3:36\nPer a mi el llibre ha sigut interessant i la idea de fer la història en dues vides, la de l'Albert i la Jasmine, i la del Blai, és molt curiós.\nCarolina M. 6 de gener de 2019, a les 3:37\nAquest llibre és interessant, el recomano a tothom, sobretot per a nens.\nClaudia Marruecos 6 de gener de 2019, a les 3:39\nEl llibre ha estat molt interessant. Jo el recomano a tothom, perquè és molt interessant i si a algú li agraden les aventures l'ha de llegir. El llibre és molt bonic.\nAinhoa Herrero 6 de gener de 2019, a les 3:41\nA mi el llibre m'ha agradat perquè és molt entretingut; és un llibre que no ho sé, té una cosa que t'enganxa. Té una mica de gràcia en algunes parts també, una mica de misteri i el final del llibre és molt bonic (...) i recomanaria el llibre perquè és molt interessant.\nIris Escoz 6 de gener de 2019, a les 3:43\nAquest llibre m'ha agradat molt perquè és molt interessant i quan comences a llegir-lo t'enganxa molt.\nIris Escoz Hervàs\nAleix Sánchez 6 de gener de 2019, a les 3:45\nM'ha agradat aquest llibre, l'he trobat interessant i amb molta intriga, potser milloraria la manera que té l'autor d'escriure la història, però en tots els aspectes... M'ha agradat el llibre. Jo recomano aquest llibre perquè és com de misteri i en cada capítol sempre passa alguna cosa diferent i per això sempre té intriga.\nAleix Sánchez Castro\nLaura Pulido 6 de gener de 2019, a les 3:50\nEl recomanaria a alguna gent perquè potser alguna gent no li agrada llegir, però a mi m'ha agradat aquest llibre perquè l'he vist bastant elaborat, per a nens que tenen més o menys 12 anys entendran aquest llibre. És molt original perquè hi ha un conjunt d'emocions, hi ha intriga..., però sobretot intriga. Penso que aquest llibre és d'aventures.\nTelma Rodríguez 6 de gener de 2019, a les 3:53\nAquest llibre m'ha agradat molt perquè és un llibre ple d'aventures i de coses inesperades. No tinc cap comentari crític, l'únic que no m'ha agradat és que és massa llarg. Per tota la resta m'ha encantat. És un llibre molt bonic! Ah, que m'oblidava: m'encanta que ens deixessis amb la intriga del que passarà al següent capítol. Segueix així que arribaràs molt lluny!\nTELMA RODRIGUEZ PALO\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 3:55\nEl llibre és fantàstic tot i que a vegades és una mica pesat; m'ha agradat molt. És una història què t'enganxa i fa que no puguis parar de llegir, sempre et quedes amb la intriga de què passarà al següent capítol. Llegint aquest llibre és una manera que el temps et passi volant. Continua així que ho fas de meravella!\nAdrià Gil 6 de gener de 2019, a les 3:58\nJo recomanaria el llibre perquè és bastant entretingut i no és molt llarg de llegir. Però no m´agrada que canviï del present al passat per recordar els records de l´Albert. M´agradaria veure il·lustracions en el llibre; igualment m'ha agradat molt.\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 4:00\nM'ha agradat molt, aquest llibre.\nRocio Lazarte 6 de gener de 2019, a les 4:03\nLa història està molt ben preparada. Té de tot: amor, misteri, intriga, aventura, drama... És un llibre que et pot fer passar de tot.\nRocio Lazarte Vásquez\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 4:08\nSí, que el recomanaria perquè algun noi/a que mai hagués llegit algun llibre d'història, si llegeix aquest llibre li agradarà. El meu comentari crític que no m'ha agradat del llibre és que em sembla molt dolent que no hi hagi cap il·lustració. Però ha estat interessant.\nSoulaiman Azelmat 6 de gener de 2019, a les 4:10\nEl recomanaria a altres lectors per aprendre la cultura d'Egipte, els llocs, etc. El meu comentari crític del llibre: És un bon llibre, divertit, amb aventures i intrigant. Té moltes aventures... És interessant. El recomano als nens de l'any vinent i al meu germà.\nMarta Poyato 6 de gener de 2019, a les 4:13\nEl llibre té molt de misteri i molta aventura i aquests tipus de llibres m'agrada bastant. El que podria millorar seria l'ordre dels capítols perquè són com dos ordres, però tot i així el llibre m'ha agrada tant que em fa igual com està la seva estructura. És un dels millors llibres que si llegeixes un capítol has de llegir un altre perquè et deixa amb la intriga.\nEloy Mendieta 6 de gener de 2019, a les 4:20\nM'ha agradat molt aquest llibre per les seves històries impressionants i interessants.\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 4:23\nAquest llibre el recomanaria perquè és molt entretingut. Molt agradable, a mi no m'agrada llegir però aquest llibre m'agrada moltíssim perquè és d'investigacions. Me'l tornaria a llegir 1.000 vegades més. És FANTÀSTIC, aquest llibre.\nSergi Bellot 6 de gener de 2019, a les 4:25\nJo recomanaria aquest llibre si t'agraden els llibres de misteri, si t'agraden un altre tipus doncs no. M'ha agradat el llibre perquè m'encanten els llibres de misteri, i en aquest llibre en cada capítol passava alguna cosa important i cada vegada es feia més interessant.\nMarta Gata 6 de gener de 2019, a les 4:28\nÉs clar, el llibre està escrit d'una forma original, la història és bona i l'escriptor és fantàstic. El llibre és molt bo, l'ortografia és fantàstica i narra les accions genial. La descripció dels llocs també és bona, t'ajuda a situar-te en la lectura, encara que com he dit abans, el final, podria millorar.\nMarta Gata Tovar. 2B\nOlalla Gómez 6 de gener de 2019, a les 5:17\nEl llibre realment m'ha agradat molt. Perquè sincerament soc una persona que no li agrada llegir i aquest llibre ha aconseguit que tingués moltes ganes de llegir i no parar per la intriga que crea. També pensar en la relació de les dues històries que m'estan contant. Ha sigut un llibre que m'ha agradat molt.\nEl recomanaria perquè la història és divertida.\nOlalla Gómez 2nB/Flex.\nIván Guerra 6 de gener de 2019, a les 5:20\nSí. Aquest llibre el recomanaria perquè el final és inesperat i sorprenent i el llibre està molt bé. A la gent que li agrada els finals inesperats el recomano. M'agrada aquest llibre però això dels capítols "desordenats" no m'agrada gens. Però el llibre està molt ben redactat i escrit. El final és inesperat i molt bonic i divertit. El recomano a totes les persones que li agradin llibres sorprenents i divertits. Aquest llibre és fantàstic.\nIVÁN GUERRA 2nB FLEX 2\nAleix Fernández 6 de gener de 2019, a les 5:23\nSí. Aquest llibre el recomanaria perquè és molt impressionant perquè es veu com dues persones s'ajuden entres elles i els amics són molt marxosos i fan una gran festa i ajuden a un company a no sempre estar sol a casa.\nAlison Arteaga 6 de gener de 2019, a les 15:25\nEl llibre és molt interessant i si alguns lectors els agrada els misteris i les aventures és molt recomanable que el llegeixin.\nALISON ARTEAGA JUSTINIANO GRUP: 2nB\nEstera Pasca 6 de gener de 2019, a les 15:26\nAquest llibre em sembla molt interessant i m'agrada molt el fet que cada capítol era una història diferent i al final tot s'ajuntava.\nTania López 6 de gener de 2019, a les 15:27\nAquest llibre sincerament m'ha agradat. A mi no és que m'agradi molt llegir però en aquest cas sí. Quan acabàvem de llegir un capítol, jo volia llegir més i més. Però m'agradaria que haguessin escrit una segona o tercera part del llibre. El recomano!\nTania López Pastor\nIvayla 6 de gener de 2019, a les 15:29\nÉs un llibre que m'ha agradat moltíssim, perquè és molt interessant i acaba d'una manera sorprenent. M'agrada molt com van els capítols, que un va sobre l'Albert i un altre sobre en Blai. Una cosa que m'agrada també és que pots aprendre moltes paraules noves.\nClara Priego 6 de gener de 2019, a les 15:30\nAquest llibre té una particularitat, i és que durant tot el llibre et pots imaginar què pot passar al final de la història. Però cap de les teves imaginacions és la que de veritat passa. Me n'alegro molt, d'haver llegit aquest llibre. El recomano, perquè és un llibre molt interessant.\nClara Priego 2nB/Flex.2\nSandra 6 de gener de 2019, a les 15:32\nCrec que és un llibre bastant interessant, però em resulta un llibre bastant difícil d'entendre. En el meu cas m'ha agradat molt i que pots passar l'estona llegint-lo.\nJudith Albújar 6 de gener de 2019, a les 15:34\nEl llibre és fantàstic tot i que a vegades és una mica pesat m'ha agradat molt. ÉS una història que t'enganxa i fa que no puguis parar de llegir sempre et quedes amb la intriga de què passarà al següent capítol. Llegint aquest llibre és una manera que el temps se't passi volant. Continua escrivint que ho fas de maravella!\nMarc Luengo 6 de gener de 2019, a les 15:35\nJo recomanaria aquest llibre perquè crec que a la gent li agradaria llegir una mateixa història en dues línies temporals diferents. Aquest llibre m'ha agradat molt per aquesta raó, i perquè les dues històries s'acaben lligant.\nMarc Luengo (Flex 2)\nSaúl 6 de gener de 2019, a les 15:37\nHi ha algun capítol que hauria de ser d'una altra manera,o sigui menys avorrit, però tota la resta està bé.\nDavid Aguilera 6 de gener de 2019, a les 15:40\nLa cosa podria seguir així: Veus que aquesta creu marca el parc del costat de la teva casa, vas veure el parc i et poses on al mapa posa la creu i comences a excavar, i de sobte et trobes una cosa, l'agafes i veus que és un altre papir i veus que està al pati de la teva escola. Al dia següent vas a aquell lloc i excaves i trobes un tresor amb monedes d'or.\nKaoutar Yahia 6 de gener de 2019, a les 15:45\nSí, perquè aprens molt i és molt interessant,també és romàntic i fins i tot que parla de persones de quasi de la nostra edat.\nOriol 6 de gener de 2019, a les 15:48\nAquest és el llibre per a tota la família perquè té una part per a adolescents i una per a adults.\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 15:50\nRecomanaria aquest llibre perquè és molt interessant i divertit, i aquest escriptor fa uns llibres molt interessants.\nCristofer 6 de gener de 2019, a les 15:52\nEl recomanaria perquè si t'agrada molt el tema d'Egipte, aquest és el teu llibre. A part també té un bon desenllaç.\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 15:54\nEl recomano perquè és molt interessant i entretingut. Fàcil de llegir i divertit.\nAlvaro 6 de gener de 2019, a les 15:57\nPodria haver anat així: aquesta creu pot ser que la creu fos un tresor. La vaig seguir amb el papir, i resulta que la creu era que hi havia un tresor de veritat, el vaig obrir, hi havia penjolls i polseres de diamant de l'edat mitjana. El llíbre està molt bé, és emocionant, d'aventures, de pensar, etc. Però hi ha alguns moments que no m'agraden perquè són molt macabres i molt cruels.\nErik 6 de gener de 2019, a les 15:58\nEl llibre m'ha agradat però no penso que sigui agradable de llegir per nens de 14 a 20 anys perquè em resulta més una lectura per nens més petits. A banda d'això era interessant però separa per capítols la història del Blai amb la de l'Albert fa més lenta la història.\nYaiza Fdez 6 de gener de 2019, a les 16:00\nA mi aquest llibre m'ha agradat, m'ha semblat molt interessant i entretingut, però el que m'ha semblat menys interessant ha sigut les parts en què sortien l'Albert i la Jasmine. El recomanaria perquè com ja he dit abans, és un llibre molt interessant, entretingut, emocional i, sobretot, amb una història molt bonica. Yaiza Fdez\nAlicia Pérez 6 de gener de 2019, a les 16:03\nM'ha semblat interessant ja que m'agraden els egipcis i els trobo curiosos. El que més m'agrada del llibre és la part d'amor. Per exemple, quan l'Albert i la Jasmine es fan un petó. Són parts que em posen els pèls de punta. En canvi, quan parlen de Tutmès II o coses així m'avorreixen ja que no m'interessa la vida en l'antiguitat. Alicia Pérez, 2nE\nIrene Pons 6 de gener de 2019, a les 16:05\nJo crec que el llibre ha estat molt interessant, encara que m'hagués agradat que fos una mica més llarg. El llibre és molt fàcil de llegir, no té paraules molt difícils. Jo el recomanaria.\nIrene Pons García 2nE\nPablo López 6 de gener de 2019, a les 16:07\nM'ha agradat el llibre perquè la història la trobo molt interessant i molt divertida.\nDulce Mª Sánchez 6 de gener de 2019, a les 16:08\nAquest llibre ha sigut un dels pocs llibres que m'han agradat. És un llibre molt interessant i en alguns capítols hi ha una mica de misteri i això a la majoria dels nens els agrada.\nDulce Mª Sánchez Mera 2n E\nJudith L. 6 de gener de 2019, a les 16:09\nAquest llibre per a mi ha estat molt interessant. Una de les coses que més m'han agradat ha sigut que al final de cada capítol et deixa amb molta intriga i amb ganes de seguir llegint-lo, per això aquest llibre t'enganxa, quan comences a llegir-lo costa molt deixar-lo, el final és molt inesperat... Senzillament un llibre de deu, fantàstic. Judith L.\nLucia Diaz 6 de gener de 2019, a les 16:12\nM´ha agradat molt aquest llibre perquè ha sigut molt interessant i depèn de quins capítols eren molt entretinguts a vegades hi havia trossos que se'm feien molt avorrits.\nLucia Diaz 2nE\nFàtima Addahlali 6 de gener de 2019, a les 16:14\nAquest libre ha sigut un dels llibres que més m'han agradat perquè t'explica tot el que et fa falta i mentre ho vas llegint et sembla que ho estàs vivint. És un llibre més que interessant, és fantàstic perquè jo crec que la majoria de la gent ens agrada que el llibre sigui aquest. Fàtima Addahlali, 2nE\nPau Molina 6 de gener de 2019, a les 16:16\nM'ha agradat el llibre perquè hi ha moments de molta intriga i ja des del principi t'enganxa.\nCarme Piriz 6 de gener de 2019, a les 16:20\nM'agrada el llibre, però de vegades els capítols es fan molt llargs, per a mi els que més llargs se'm fan són els de la Jasmine i l'Albert. Però per la resta tot molt bonic i molt interessant. Carmen Piriz 2nE\nManel Payés 6 de gener de 2019, a les 16:21\nRecomanaria el llibre a la gent que li agradin les aventures. També si no coneixes el format del llibre et resultarà estrany perquè hi ha dues històries diferents.\nDanna i Beverly 6 de gener de 2019, a les 16:24\nEns ha semblat molt interessant i ens ha agradat molt, ja que té aventures i el recomanem.\nDanna i Beverly\nGerard Cervera 6 de gener de 2019, a les 16:26\nPer a mi el teu llibre ha estat molt interessant, divertit i sempre hi ha algun problema per a resoldre, mai t'avorreixes llegint-lo. A mi no m'ha fallat res del llibre, perquè m'agraden els llibres d'aventures, encara que no llegeixi molt. Gerard Cervera Martínez\nIsmail i Kevin 6 de gener de 2019, a les 16:28\nAquest llibre el recomanem als nens que els agradin els llibres d'amor i aventures.\nIsmail i Kevin\nAdán Altisent 6 de gener de 2019, a les 16:30\nAquest llibre és bastant interessant, a mi m'agrada perquè és d'aventures. El recomanaria a les persones que li agrada aquest tipus de llibres.\nAdán Altisent Bermejo\nEudald i Marcos 6 de gener de 2019, a les 16:33\nM'ha agradat molt però hi ha hagut coses que no m'han agradat, com per exemple que el professor només ens deixava llegir un capítol per dia. Però la resta és un llibre que em llegiria una i una altra vegada. És un bon llibre, de vegades em sembla que es fa massa pesat quan explica la situació o em sembla que vol expressar una altra cosa o ho entenc malament. Però em sembla un bon llibre i el recomanaria per l'any que ve.\nEudald Herrero i Marcos Murillo\nNora 6 de gener de 2019, a les 16:35\nEl llibre Despertant la ira del faraó m'ha agradat molt. Ja que és molt interessant i molt intrigant. M'encantaria que fessin la pel·lícula.\nNadia 6 de gener de 2019, a les 16:37\nNo està pas malament. La història està bé i tot això, però, no és el meu tipus de llibre que em llegiria a casa però no està malament, la veritat. NADIA\nMaria Vera 6 de gener de 2019, a les 16:39\nM'ha agradat molt la part del jo mai mai...Però la resta era un rotllo.\nPol 6 de gener de 2019, a les 16:45\nM'ha agradat molt el llibre. Sobretot la part de l'Albert quan estaven buscant la tomba. És la part que més m'ha agradat perquè està molt interessant. L'altra part també m'ha agradat, però al principi es feia una mica pesat per a mi. Després va millorant.\nCarlos 6 de gener de 2019, a les 16:46\nM'ha agradat perquè és interessant i és de misteri i molt divertit però es una mica repetitiu.\nÁlvaro García i Lucia Sanchez 6 de gener de 2019, a les 16:49\nEls personatges són molt interessants i la història va prenent forma passats uns 3 o 4 capítols. El recomanem a qualsevol lector.\nÁlvaro García i Lucia Sanchez\nHugo Benítez 6 de gener de 2019, a les 16:52\nJo recomanaria aquest llibre perquè crec que a altres lectors que llegeixin bé i que els agradi el misteri els podria agradar. Aquest llibre m'ha agradat molt perquè he après molt vocabulari nou i moltes paraules noves. També perquè a mi m'agraden molt els llibres de misteri. Crec que ha sigut un llibre molt interessant.\nHugo Benítez Utrera\nFrancesc Moreno 6 de gener de 2019, a les 16:54\nEl llibre el que passa és que té una mica de vocabulari inapropiat, però per la resta tot bé.\nIris Gracia 6 de gener de 2019, a les 16:57\nDoncs que el llibre es xulíssim amb les aventures que passa l'Albert i amb el joc de jo mai mai, em vaig riure molt quan vam llegir aquell capítol. O quan el Blai li diu que ha besat a la Georgina. Doncs el que volia dir és que el llibre també és molt interesant; no sabia res dels egipcis i ara sé una miqueta més.\nAnònim 6 de gener de 2019, a les 16:59\nEl recomanaria per als que els agradi les aventures. A mi aquest llibre no m'ha agradat molt perquè no m'agrada l'aventura.\nPaula 28 de gener de 2019, a les 11:35\nEl llibre m'ha agradat bastant, és un llibre que pot ser real ja que la gent d'avui en dia fa coses com aquestes. El llibre és interessant, ha estat una bona experiència.\nQuè farem, què direm, Pep Coll


Xocolat Oro Vivo\nObrador ubicat a Solsona que va obrir portes el 2016 on es treballa directament amb la xocolata que porten els seus responsables des del Brasil. Ofereix una àmplia gamma de productes amb tretze tipus diferents de xocolata, que compra directament als productors.\nXocolat Oro Vivo és el nom del projecte que van engegar el 2016 el brasiler Renato Souza i la italiana Sofia Cricchio i que els ha portat a crear un obrador al bell mig de Solsona des del qual volen promocionar i portar al nostre país el cacau de la regió brasilera de Boca do Acre, en ple Amazones.\nAquest establiment ofereix fins a tretze varietats de xocolata: la negra, presentada en les varietats amb pebre negre, amb pistatxo, gingebre, llavors de cafè i de cacau torrades al moment o flor de sal. Però també hi ha una línia de xocolata amb llet d'ametlles i una en pols. Es tracta, doncs, d'una botiga on es pot trobar el bo i millor d'aquest producte i que va acompanyat d'un missatge reivindicatiu i de respecte a la natura, ja que tracten directament amb els agricultors brasilers sense passar per cap multinacional.\nHorari d'estiu: De dilluns a dissabte de 9.00 a 20.00 hores.\nHorari d'hivern: De dilluns a dissabte de 9.00 a 20.00 hores.\nAdreça:Carrer Sant Llorenç, 41\nTelèfon:636 685 654\nMóbil:636 685 654\nAdreça: Carrer Sant Llorenç, 41


La degradació i el malestar arriba al carrer Nou de Santa Clara - Regió7\nMirades intimidatòries i com a mínim cinc pisos ocupats per grups de joves són alguns dels símptomes del problema\n«Els problemes s'estan estenent pel barri, i al carrer Nou de Santa Clara ja tenim també els mateixos problemes», explica Miquel Perramon, un veí d'aquest punt del barri. De fet, l'entitat veïnal de les Escodines ha comptabilitzat cinc pisos ocupats a l'entorn d'aquest car-rer i sospiten que en un també s'hi comercialitza droga, i el malestar creix.\nEls símptomes que alguna cosa hi passa, segons explica, són clars. «Ocupacions de pisos per grups de joves i no de famílies, mirades intimidatòries que molts veïns intenten evitar i la nul·la relació d'aquests individus amb els ciutadans de l'entorn», explica Perramon. Aquesta realitat ja és palpable al carrer de Santa Clara. Tot i que al carrer dels Caputxins també hi ha pisos ocupats, a partir dels carrers de Sant Maurici i de la Barceloneta, els edificis més nous i les àrees verdes d'aquest altre sector dins del mateix barri de les Escodines transmeten la sensació que no hi ha els problemes amb els quals han de conviure els veïns que tan sols viuen a uns metres de distància.\nEls darrers dies no hi ha hagut aldarulls ni veïns que molestessin en cap dels carrers on hi ha els focus de conflictivitat habitual. Alguns veïns creuen que l'augment de la vigilància policial hi ha ajudat. Divendres a la tarda, hi havia agents dels Mossos d'Esquadra patrullant per la zona i durant el cap de setmana patrulles de la Policia Local també s'hi han vist, malgrat que el sindicat del cos ha alertat que no té personal suficient per aplicar el pla de xoc previst per l'Ajuntament.


Harrie Starreveld - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHarrie Starreveld (Amsterdam, 1950) és un flautista neerlandès.\nStarreveld va estudiar flauta amb Koos Verheul al Conservatori Sweelinck d'Amsterdam. Després de la graduació, de seguida es convertí en professor al mateix institut.\nStarreveld és un dels especialistes en música de flauta contemporània. Ha col·laborat amb compositors com Elliott Carter, Franco Donatoni, Brian Ferneyhough, Isang Yun, Pierre Boulez, George Crumb, Jonathan Harvey, Tan Dun, Theo Loevendie, Maurice Weddington i Ton de Leeuw. Va treballar a l'estudi de música electrònica de l' IRCAM a París amb el compositor Philip Manoury.\nÉs membre permanent del "Nieuw Ensemble". Junt amb René Eckhardt i el clarinetista baix Harry Sparnaay, forma el "Het Trio".\nCom a solista va tocar concerts de flauta de Donatoni (Puppenspiel), Joseph Schwantner, Pierre Boulez, Paul Schoenfield, Luciano Berio, André Jolivet, Carl Nielsen] i Jacques Ibert, amb orquestres com la "Residentie Orkest", la "Radio Kamerorkest", el ""Schönberg Ensemble", "Nieuw Sinfonietta Amsterdam", l'Orquestra Simfònica Nacional de la RAI, el "New Ensemble", l'Orquestra de Cambra de Chicago i el Grup de Percussió L'Haia, dirigits pels conductors Hans Vonk, Reinbert de Leeuw, Ernest Bour, Lukas Foss, Marc Foster, David Porcelijn, Ed Spanjaard, Enrique Encinar, Lev Markiz i Otto Ketting. Starreveld va tocar a la ràdio i la televisió als Països Baixos i va oferir recitals en solitari a tot el món.\nStarreveld s'inclou en (part) de 30 CDs, inclosos CD amb música d'Isang Yun, Ton de Leeuw, Barbara Kolb, Jonathan Harvey, Franco Donatoni i Brian Ferneyhough. A més de la flauta "regulars", Starreveld també interpreta un munt de flautí, flauta alta, flauta baixa, i la flauta quart de to Kingma-Brannen (un dels primers en el món).\nEl 1978 va ser el guanyador del Concurs Internacional d'Intèrprets Gaudeamus de Música Contemporània, junt amb el seu pianista permanent René Eckhardt. Starreveld va guanyar un Edison el 1993 pel seu CD CNM amb música de Ton de Leeuw.\nISNI: 0000 0000 5704 8428\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Harrie_Starreveld&oldid=23704611»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 maig 2020 a les 12:00.


Edgar Hernández, nou jugador del Nàstic - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nEl Gimnàstic de Tarragona incorpora a la disciplina del primer equip a Edgar Hernández Marcé (Barcelona, 2 de febrer de 1987) amb un contracte fins a juny de 2022.\nEl davanter català arriba a Tarragona després de finalitzar la seva vinculació amb el CE Sabadell, equip on ha jugat les últimes tres temporades i on el curs 2019-2020 va assolir l’ascens a LaLiga SmartBank. Precisament al conjunt arlequinat, ha anotat 12 dianes en els últims dos anys.\nEdgar Hernández té un gran bagatge a la categories de plata i bronze del futbol nacional, acumulant gairebé 350 partits a les disciplines del CE Sabadell, UE Sant Andreu, Celta B o CF Reus, on va sumar el seu primer ascens a la categoria de plata la temporada 2015-2016.\nLa sisena incorporació grana aportarà lluita i gols a l’esquema del Nàstic; entre les qualitats cal destacar el bon xut amb cama esquerra, l’habilitat per lluitar amb la defensa rival i el bon joc aeri, gràcies als 1.90 metres d’alçada.\nEl nou jugador grana es sumarà a la dinàmica del primer equip durant la sessió d’avui, dijous, per realitzar iniciar els entrenaments sota les ordres del tècnic Raül Agné. En els propers dies s’anunciarà la data de la presentació oficial.


EQUIPAMENT AUTOMÀTIC GF-04 | www.Minipress.ru | Equip farmacèutic per omplir líquids en vials amb taps de cargol i cargol\nCatàleg / Equipament farmacèutic / Màquines d'ompliment i tapatge d'ampolles / GF-04 Màquina de farciment i tapatge d'ampolles de plàstic\nEquip automàtic per omplir líquids en ampolles de plàstic i vidre, seguit de tapar i estrènyer les tapes. Subministrament automatitzat d’ampolles, taps dels contenidors d’emmagatzematge. Doses de líquid de 10 a 250 ml. Al mateix temps s’embotella en 4 ampolles. Productivitat 2100-3000 ampolles per hora. Pes 600 kg. Fabricat en acer inoxidable d'alta qualitat.\nProporcionem instruccions detallades per configurar equips d’embotellat i tap. Abans de l’enviament al client, les màquines es comproven i es proven en producció. Una taula rotativa per a l’alimentació automàtica d’ampolles forma part del disseny. Completat i rendiment garantit. Mantenim estoc de peces i consumibles al magatzem. El preu inclou el lliurament a la ciutat del comprador.\nModel: Màquina d'ompliment i tapat d'ampolles GF-04\nVídeo presentació d'equips automàtics per a l'ompliment de líquids amb tapatge posterior\nMàquina per omplir i tapar ampolles de penicil·lina "GF-04"\nNombre de bombes: 4 bombes\nProductivitat màxima: 2100 - 3000 ampolles per hora\nAmpolles de plàstic i vidre (a petició de 10 a 250 ml)\nExactitud de dosificació: 0-2%\nPotència: 0,6 kW\nDimensions totals: 2000mm x 780mm x 1450mm\nEl sistema alimenta ampolles buides de plàstic o vidre de manera individual sobre una cinta transportadora que trasllada les ampolles a la unitat de farciment. La màquina omple quatre ampolles alhora. Els sensors òptics monitoritzen la presència de vials. Si no hi ha ampolla, no hi ha embotellat. Des de les tremuges vibratòries acumulades, els taps s’alimenten fins a les unitats de tancament, on les ampolles estan segellades amb taps i els taps es cargolen mecànicament mitjançant capçals giratoris. Es retiren les ampolles preparades amb una cinta transportadora addicional. MLa màquina és un dispositiu d’ompliment en una línia transportadora de solució oral, que s’utilitza per omplir i segellar ampolles de plàstic amb un volum de 10-250 ml. L'operació d'ompliment i segellat es combina en aquesta màquina amb el seu disseny avançat i l'estructura compacta. Es dóna molta importància a l'estabilitat dels vials. Per prendre una decisió sobre la compra d’aquest equipament, recomanem enviar fotografies i mides d’ampolles i taps a un representant del fabricant d’equips.\nUtilitzem la màquina d’embotellat per a ampolles de plàstic per a productes alimentaris. Aboqueu 10 tipus de tintures medicinals en 5 tipus d’ampolles. Tot és fàcil de reconfigurar i d’utilitzar.\nConsells útils per als compradors d’aquest equip: tria les fundes que utilitzeu i envieu-les prèviament al fabricant de l’equip. Algunes cobertes estan mal ferides.\nIrina Goryachevskaya, Murmansk\nL'antiga màquina de farciment i tapatge d'ampolles de plàstic està fora de servei. El model gf-04-compleix els requisits requerits. La nostra inversió es va fer realitat. Estem satisfets!\nPavel Rolikovski, Enginyer, Kursk\nEs van canviar les màquines d’omplir i tapar ampolles de plàstic. Una màquina per omplir i tapar ampolles de plàstic és una opció digna per a les nostres necessitats. La qualitat és bona, us recomano!\nUlyana Viktorovna, Gerent de compres, Podolsk\nmàquina d'ompliment i tapatge d'ampolles de plàstic gf-04.\nDrets reservats. GF-04 Màquina de farciment i tapatge d'ampolles de plàstic


Els més petits gaudeixen d’allò més amb el Carnaval de les Escoles - Ajuntament de Cardona\nEls més petits gaudeixen d’allò més amb el Carnaval de les Escoles\nEls més petits de Cardona han gaudit d’allò més aquest divendres al matí amb la celebració del Carnaval de les Escoles. Malgrat el fred, els alumnes dels centres Mare de Déu del Patrocini, Vedruna Carme Cardona, Joan de Palà, Sant Esteve de Valls de Torroella, llar d’infants municipal Aliret i institut Sant Ramon han sortit al carrer disposats a celebrar com cal el Carnaval.\nLa rua ha recorregut els principals carrers del poble amb l’acompanyament de la Banda de Cardona i del grup de batucada XQT’S Percussió. Un cop a la plaça de la Fira, els alumnes han esmorzat i s’ha fet també la lectura del Sermó de Carnaval. Tot seguit, el grup d’animació infantil Ai Carai! Ha posat encara més ritme a la matinal.\nDissabte: andròmines, sopar i concert amb Pirat's Sound Sistema\nEls més joves agafaran el relleu del Carnaval dissabte a les set de la tarda, quan arrencarà la baixada d’andròmines (organitzada per Cardona Jove) a la plaça dels “100 pisos”. Estarà animada amb els ritmes de XQT’S Percussió i que recorrerà els bars El Racó, Servipizza, Tuti Bar Musical, el Firabar, el Centru, la Bauma, el Frankfurt, el Forn, el Bar Turista i el Bar l’Avenida.\nA dos quarts de deu s’iniciarà el sopar popular al pavelló d’esports i tot seguit hi haurà concert amb Pirat’s Sound Sistema, Zariguella i els discjòqueis Blanca Ross, Rial, Sebas, Pexu i Pollu.\nEl dia de diumenge s’ha reservat als menuts de la casa. A dos quarts de sis de la tarda, al pavelló municipal, es farà un taller de circ i malabars que anirà a càrrec de Moi Jordana i un taller de maquillatge, a càrrec de Mandragues. També hi haurà inflables i berenar amb coca i xocolata (gratuït).


Veu: Iván López\nBateria: Adrián Moa\nAtreides, el projecte més power de Dany Soengas, torna amb un segon treball, Neopangea. Sense allunyar-se de la senda power metall iniciada amb el seu primer treball, Cosmos en 2015, per a aquest nou plàstic no s'han limitat a compondre una altra sèrie de temes i punt, han volgut donar un pas més enllà i endinsar-se en terrenys més crus i foscos.\nA la portada ens trobem amb una imatge del que podria ser el Neopangea, pedra roent fosa en el que seria el centre d'aquest megacontinente. El Neopangea és el resultat d'una teoria que preveu que d'aquí a 250 milions d'anys els continents de fusionin "en un sol gran continent el centre serà un desert semiàrid amb elevades temperatures.\nDesprés d'aquest primer contacte devastador s'amaga un disc d'essència power molt intens i ple d'aquesta ràbia de la qual no tenia el seu predecessor. Li velocitat i melodia ha desembocat en composicions més crues, mantenint aquesta velocitat i intensitat, però afegint molta contundència i foscor. Una bona barreja. Sempre he pensat que si hi ha alguna cosa millor que una bona banda de power, que sigui una power-thrash. I en aquest terreny juga Neopangea.\nDe nou estem ens una banda que no ha descobert res de nou, però ho fa amb molt bones composicions i unes millors línies vocals. El resultat són temes addictius i que se't fiquen al cap. D'això es tracta, no? Que acabis cabotejant i cantant els temes.\nEl disc arrenca amb "Caminant", mig temps contundent amb una bona base rítmica amb unes guitarres que es desdoblen per donar una mica de llum a les potents bases sobre les que les línies vocals se't claven i acabes taral·lejant en tot just un parell d'escoltes adornades amb uns aguts que s'aniran repetint al llarg del disc. De nou les guitarres del Sr. Soengas són la marca de Atreides. Detalls com els seus riffs que no es limiten a trobar-ne un molón i a repetir insaciable cop i un altre fins al final.\n"Penitència" arrenca més power-thrash veloç, crua i fosca, recordant per moments als inicis de Azrael, brutalitat en vena, del millor del disc, sense dubtes. "Laberints" barreja el power metall amb aires que freguen el progressiu, però amb unes veus, a càrrec d'Iván López, que realment m'han eganchado pel seu timbre i registre. Una bona lletra que t'enganxa personalment em garanteix un tema a devorar. Els grups que tenen una gran tècnica instrumental per sobre de la vocal estan molt bé, però els trobo coixos. Prefereixo un bon conjunt que un desequilibri en les veus i aquest és un dels punts fort d'aquest treball de Atreides.\n"La Boira" torna a recuperar aquest aire més fosc per portar-nos al single d'aquest plàstic del qual han gravat el videoclip promocional, "Fràgils", un dels temes més accessibles, fresc i intens, però amb un toc comercial. Un tema que entra molt bé per atreure la mirada dels que no coneixen a la banda. Power amb el suficient ganxo.\nNormalment no llegireu de la meva res de bo d'una balada. Però en aquest cas, i sense que serveixi de precedents, m'ha encantat. No molt bé per què, potser per aquest títol tan absurd com idoni. Una balada? La número sis, com si donés igual que fos, només un pastís més, que per sorpresa m'ha enganxat. És un d'aquells temes que sembla que hagis escoltat mil vegades abans. De nou, l'èxit ve de les veus. Ha de ser més de la composició el timbre que té aquesta cosa que m'agrada per sobre d'altres, potser millors vocalistes o més reconeguts almenys.\nCanvi de terç radical, si hi ha un tema fosc aquest és "Plaga Capital", veloç i cru, un tema que no hagués tingut cabuda en Cosmos, però en aquest nou enfocament s'alça com un dels temes més rabiosos del disc. "A On Anar?" incorpora uns teclats més ambientals i torna a prendre influències alguna cosa progressives, amb tocs més metalcores. Un tema molt contundent.\nLa recta final del disc ve de la mà de "Solaris" i "Nova Pangea", els dos temes més complexos del disc. Plens de canvis de ritme i d'ambient. Dos temes llargs i molt treballats. Però emanant l'essència del disc, velocitat i potència. Especialment, el tall final és el més complex, un tema molt més experimental que la resta del disc.\nDany Soengas torna a fer un gran treball amb aquest retorn de Atreides, un músic al que vinc seguint des Skydancer i que no em defrauda amb cada nou treball. Un disc que no deixa indiferent i tant és teus gustos concrets, té la força que tot amant del heavy - power - thrash pot desitjar.


Recollida de signatures de l'ASM , el Canet FC ja coneix el seu rival, moció del consell federal de EELV a favor de Catalunya, i el vídeo del concert de dissabte passat sencer.\n* Ha engegat una campanya de recollida de signatures per exigir a Vueling ‘respecte i atenció en català‘ L’ASM ( assemblea sobiranista de Mallorca) per recollir signatures, a la plataforma Change. org i que podeu signar aquí. L’ASM Recorda que Vueling ‘va expulsar dues passatgeres menorquines d’un vol Barcelona Maó per parlar en català a una hostessa que exigia que li parlessin en espanyol, i es nega a tornar-les l’import dels bitllets‘. Per això: ‘Exigim que les tripulacions de Vueling amb origen o destí a terres de parla catalana sàpiguen català i tractin amb respecte els passatgers, i que la companyia es disculpi amb les passatgeres maltractades i perjudicades’.\n* L’equip del club Canet FC s’enfronatrà a l’equip Sud Nivernais Imphy Decize. És la primera vegada que el club català disputarà la 32a fase de la Copa de frança i, malgrat que esperavan un club de més categoria, estan esperançats a eliminar aquest rival. Aquest juga en categoria regional 1, mentre que Canet ho fa en Nacionale 3. El partit es jugarà el cap de setmana del 6 de gener a l’Stade Saint-Michel de Canet de Rosselló.\n* El Consell Federal d’EELV, celebrat dissabte passat a Paris, va aprovar una moció sobre Catalunya. En aquesta demana ‘respecte pel el principi d’autodeterminació i el dret dels pobles a l’autodeterminació amb el degut respecte a les seves pròpies minories, inclòs el dret a decidir; el respecte del vot de 2.300.000 catalans que van votar l’1 d’octubre i aplaudeix la no-violència exemplar mostrada pel poble català, tot denunciant les provocacions de Madrid amb les indicacions del franquisme‘ També demana ‘El final de la repressió en totes les seves formes, la llibertat incondicional dels militants empresonats i la retirada de les forces policials i militars del territori català, aturar el procés contra el president i els ministres de la Generalitat de Catalunya, contra la presidenta del Parlament de Catalunya, contra els líders de les dues principals associacions, contra el cap dels Mossos d’Esquadra‘. Podeu llegir tota la moció clicant al mot ‘moció’.\n* Avui us presentem el vídeo sencer, del concert de dissabte passat (més de 4 h) del Concert per la llibertat dels presos polítics que l’ANC va organitzar per recollir fons per la caixa de resistència. El concert va ser un éxit.\nRecordeu que, l’ANC ara, organitza una manifestació a Brussel·les, amb el lema ‘Omplim Brussel·les’. Ahir diumenge, la Crida per la Democràcia va fer públic el recorregut: La manifestació sortirà del Parc du Cinquantenaire, al costat de la parada de metro de Merode. La marxa anirà, com a mínim, fins a la plaça Jean Rey, a prop del Parlament Europeu.


Estudi de Grau Superior\nVols treballar com a tècnic en sala de fitness, com a tècnic en activitats dirigides amb suport musical, com a tècnic en activitats aquàtiques, com a tècnic en estiraments, com a tècnic en energy cicling, com a tècnic en MAT Pilates i com a socorrista aquàtic (formació específica complementària)?\nEscola Pia Sarrià (FP Dual) Immaculada, 25-35 - Barcelona\nCondicionament físic a la sala de fitness, condicionament físic amb suport musical, tecnificació en activitats aquàtiques i energy cycling, tecnificació gimnàstiques suaus, iniciació a l’escalada, iniciació esportiva esports individuals i d’equip, activitats físiques i esportives amb implements, fonaments biològics i bases del condicionament físic, organització i gestió d’una petita empresa, primers auxilis i salvament aquàtic, animació i dinàmica de grups, metodologia didàctica de les activitats físiques i esportives, activitats físiques per a persones amb discapacitats, formació i orientació laboral, informàtica (creació de suport musical), crèdit síntesi i formació pràctica en centres de treball de reconegut prestigi.\nEscola de formació ORTHOS\n· Títol de batxillerat i equivalent acadèmic.\n· Curs d'accés o prova d'accés als CFGS aprovada.\n· Tenir el títol de tècnic especialista, tècnic superior o equivalent\nPots treballar com a tècnic superior d'esport.\nPots treballar com a tècnic en sala i d'activitats dirigides i com a socorrista aquàtic (formació específica complementària).\nPots fer qualsevol altre GS o qualsevol estudi universitari.\n2000 hores repartides en dos anys (1590 hores lectives i 410 hores de formació a l'empresa real).


Saben què és un matemàtic? | Històries de la ciència\n← Una m… de colom o la creació de l’Univers\nReaccions nuclears →\nSaben què és un matemàtic?\nPublicat el 20 Octubre 2005 per omalaled\nSaben què és un matemàtic? Doncs qualsevol llicenciat en exactes!, em respondreu sense pensar-ho dues vegades. Be, probablement tingueu raó. M’agradaria donar-vos un altre punt de vista. Abans de dir quin és, necessito explicar un detall sobre les solucions a equacions polinòmiques.\nTots ens hem enfrontat alguna vegada amb polinomis per buscar la incògnita. Per exemple, considerem l’equació Ax+B=0 on A i B són enters. Si busquem la solució d’aquesta equació (la x) serà un número fraccionari. Serà -B/A. Posant diferents valors enters en A i B podem fer que x valgui qualsevol número fraccionari. D’aquesta manera som capaços de generar qualsevol número d’aquest tipus.\nD’altra banda, un número com arrel quadrada de 2 mai caldrà per solucionar cap equació com l’anterior. El número arrel de 2 no pot escriure’s en forma de fracció de nombres enters (la demostració d’això és prou coneguda). Aquest número no serà mai solució d’una equació de primer grau. Mirem ara l’equació x2-2=0. Aquí les solucions sí necessiten de números tipus arrel quadrada de 2. Els números d’aquest tipus passen a formar part de ser possible solució d’una equació polinómica. A mesura que augmentem el grau del polinomi les solucions inclouran més i més números.\nA qualsevol número que pugui ser solució d’una equació polinómica com les anteriors se l’anomena número algebraic.\nAra ve una d’aquelles preguntes que només un matemàtic es faria. Imaginem un polinomi de grau tan gran com vulguem: existeix algun número que mai pugui ser solució del mateix?. Si fos així tindríem un "número transcendent" perquè transcendeixen (van més enllà) de l’algebraic. Doncs existeixen. La demostració d’existència d’aquests números la deixo en mans l’article del Tio Petros, encara que us adverteixo que cal tenir certa soltura matemàtica per entendre-la.\nQui va ser la ment privilegiada que va pensar això? Doncs un matemàtic que es deia Joseph Liouville. No va ser un simple matemàtic sinó que va ser el matemàtic més destacat de França de mitjans del segle XIX. El que és curiós és que va poder demostrar l’existència dels números transcendents però no va poder trobar-ne cap. Es va acostar molt en 1844 i va poder veure que ni e ni e2 podien ser solució d’un polinomi de segon grau. Però no n’hi havia prou amb segon grau ja que s’havia de veure que no ho eren d’un polinomi de qualsevol grau. Va ser Charles Hermite una generació després qui va demostrar que e és un número transcendent. Més tard Lindeman va demostrar que també PI és transcendent.\nCanviem totalment d’escenari. Lord Kelvin a més de físic era un matemàtic de primera. I ho sabia. A Cambridge tenien un quadre d’honor on posaven als millors estudiants de matemàtiques que havien finalitzat el tercer any amb honors. El primer de promoció era el "Senior Wrangler", el segon el "Second Wrangler", el tercer el "Third Wrangler" i així successivament. Entre els Seniors hi ha noms de la talla de John Herschel, George Stokes i Lord Rayleigh però no menys potents són els Second entre els quals estan James Clerk Maxwell i J.J. Thomson. Com podreu sospitar la lluita era ferotge per aconseguir el Senior Wrangler.\nLord Kelvin tenia tan assumit que ho havia obtingut al seu moment que es diu que el dia que van sortir les qualificacions va enviar al seu criat a fer la següent pregunta:\n– Qui és el Segon Wrangler?\nI es va quedar de pedra quan va tornar el criat i li va dir:\n– Vostè, senyor.\nAixí que podem afegir a Lord Kelvin a la llista dels Seconds. No és un deshonor, per descomptat.\nDoncs bé, aquí conectem amb la primera part de la història perquè un dels herois matemàtics de Kelvin era Liouville. Un dia Kelvin estava donant una classe a Glasgow i va preguntar a la seva classe:\n– Saben què és un matemàtic?\nLlavors va escriure en la pissarra la següent equació:\n– Un matemàtic – va dir assenyalant la pissarra – és algú per al que això és tan obvi com que dos i dos són quatre per a vostès. ¡Liouville era un matemàtic!.\nDeu n’hi do!. No seré jo qui ho posi en dubte, per descomptat. Si alguna vegada heu d’explicar què és un matemàtic a algú, ja teniu una història.


La CUP demana garanties perque tot l’alumnat de Tarragona pugui finalitzar adequadament el curs escolar | Diari de Tarragona\nLa CUP demana garanties perque tot l’alumnat de Tarragona pugui finalitzar adequadament el curs escolar\nEl partit anticapitalista de la ciudad exigeix coordinació entre l'Institut Municipal d'Educació de Tarragona (IMET) y le Generalitat per evitar que cap alumni es quedi sense material didàctic i sense poder ser avaluat per falta de recursos\n31 de Marzo de 2020 - 18:23 hs\nDos alumnes de Cinquè de Primària treballant des de casa. FOTO: EFE\nEl Departament d’Educació de la Generalitat ha anunciat que, donat que tot apunta que la tercera avaluació del curs escolar es farà durant el confinament, la docència s’haurà de fer, a partir del 13 d’abril, de forma virtual i l’avaluació també serà qualificadora.\nPer la CUP, es fa evident que aquesta situació perjudica a l’alumnat que no disposa de les condicions materials adequades per dur a terme a distància les tasques que proposaran els diferents tutors i tutores. És per aquest motiu que demanem a l’Institut Municipal d’Educació de Tarragona (IMET) que es coordini tant amb les escoles de la ciutat com amb el Departament d’Educació de la Generalitat per tal que cap infant es quedi sense poder tenir accés al material didàctic i sense poder ser avaluat per falta de recursos.\nLes anticapitalistes apunten que, primer de tot, l’IMET, a través de la informació que ja estan recavant des dels diferents centres educatius, faci un cens per saber quins infants no tenen les eines necessàries per encarar el tercer trimestre del curs de manera telemàtica, ja sigui per falta de dispositius, internet o material escolar.\nEn segon lloc, un cop es conegui el nombre d’alumnes sense dispositius ni material, caldrà valorar quines són les mesures més adients per tal que l’alumnat disposi dels recursos necessaris per poder acabar el curs amb garanties. En aquest sentit, la CUP considera que el Departament d’Educació hauria de garantir que els infants sense recursos accedeixin a dispositius electrònics i connexió a les seves llars, començant per fer ús del material informàtic amb el que compten la totalitat de centres educatius.\nNomés com a darrera opció, la CUP planteja la possibilitat de planificar un mecanisme per realitzar les tasques proposades pel professorat en paper, bé enviant per correu postal el material o bé facilitant que un adult el vagi a buscar al centre, imitant el mètode emprat per al repartiment de les targetes menjador.


Històries de Palamós i Comarca: 10/01/2018 - 11/01/2018\nLa torre de sa Punta en un dibuix del segle XVII.\nAl segle XVI es va alçar una torre de guaita proveïda d’un cos de guàrdia i d’artilleria al punt més enlairat del cap de Palamós, al paratge de Sa Punta, un terreny que hi havia al damunt del far i que avui ja no existeix a causa de la construcció del moll comercial a principis del segle XX. Per entendre les motivacions que van portar als palamosins a construir aquest element defensiu cal recular fins al segle XVI, quan el Mediterrani va ser l’escenari del xoc de dues potències que estaven en procés d’expansió territorial, econòmica, religiosa, comercial i política. Per un costat hi havia l’imperi otomà, que ja havia aconseguit el control del Mediterrani oriental i, per l’altra banda, l’imperi de Carles V, que tenia l’hegemonia a Europa i pretenia expandir el seu control també a l’àmbit marítim. Article: Gabriel Martín Roig. La torre de guaita de sa Punta a Palamós. Revista del Baix Empordà, num. 61, juny-setembre del 2018, p. 58-64. Llegir article en PDF\nEtiquetes de comentaris: 1543, arsenal, artiller, artilleria, atac turc, barba-roja, barbarossa, bombarder, Carles V, corn, corsarisme, la talaia, pirateria, polvora, segle XVI, talaiers, Torres de guaita\nRestes megalítiques prop de la necròpolis altmedieval de Bevià, al terme de Madremanya\nA principis del 2017 es va tenir notícies d’unes restes megalítiques associades a una necròpolis altmedieval. Estan situades al damunt d’un petit pujol que s’alça just al davant del veïnat de Bevià, al municipi de Madremanya (Gironès). La necròpolis altmedieval ja havia estat esmentada el 1966 per Jaume Marquès, que va ser arxiver de la catedral de Girona i director del museu diocesà de la mateixa ciutat. Segurament, també, els vestigis megalítics ja eren localment coneguts, però fins al dia d’avui mai s’havien documentat ni havien estat objecte de cap estudi. Article: Enric Carreras, Gabriel Martín i Josep Tarrús. Restes megalítiques prop de la necròloplis altmedieval de Bevià, al terme de Madremanya, Revista del Baix Empordà, núm. 59, setembre del 2017, p. 83-88. Llegir article en PDF\nEtiquetes de comentaris: Bevià, Cista, dolmen, Madremanya, menhir, necròpolis, neolític, prehistòria, tombes\nEl castellet de la Meda Gran i el segrest de les illes per part dels genovesos\nDurant els segles XII i XIII el riu Ter desembocava poc més avall de les illes Medes. El seu cabal, molt superior a l’actual, el feia navegable en el seu darrer tram fins poc més amunt d’Ullà. Les contínues incursions de la pirateria morisca i genovesa i el control definitiu del comtat d’Empúries va propiciar que el rei Martí l’Humà valorés que la millor manera de protegir les poblacions costaneres i el territori del Baix Ter era fortificant les illes Medes, establint-hi un punt de guaita permanent sota la vigilància de cavallers hospitalaris. Gabriel Martín Roig. El castellet de la Meda Gran i el segrest de les illes per part dels genovesos. Llibre de la Festa de santa Llúcia, 2017, p- 24-27. Llegir article en PDF\nEtiquetes de comentaris: Castellet, Corsaris, Estartit, Genovesos, Illes Medes, Meda Gran, pirates, Torroella de Montgrí\nRestes megalítiques prop de la necròpolis altmedie...\nEl castellet de la Meda Gran i el segrest de les ...


Kilian Jornet: “Els esportistes estem sobrevalorats” | Fosbury\nFosbury » Fosbudiary » Kilian Jornet: “Els esportistes estem sobrevalorats”\nEl 2014 de Kilian Jornet i Burgada és per emmarcar.\nTriple campió del món (curses de muntanya, quilòmetre vertical, skyrunning) i subcampió del món d’esquí de muntanya, també ha batut el rècord d’ascens i descens al Mont McKinley, la muntanya més alta de l’Amèrica del Nord. Atén la trucada de la Fosbury a casa seva, als Alps, on ha entrenat durant el mes de novembre abans de viatjar cap a l’Amèrica del Sud per afrontar un nou repte del projecte Summits of my life: l’Aconcagua.\n// Una entrevista de Roger Castillo // Fotos: Kilian Jornet //\nDesprés d’aquest any intens, com proven els entrenaments d’aquests dies a la neu dels Alps, agafant ritme per al 2015?\nBé, molt bé. La meva temporada es va acabar a l’octubre, que és el mes de repòs, i a partir de novembre ja hem començat amb la preparació d’esquí. De fet, novembre i desembre són dos mesos sense competició on agafem volum físic per a tota la temporada, són setmanes en què ens toca anar sumant metres i metres. Aquest any trenco la dinàmica al desembre per marxar cap a l’Aconcagua a córrer, però l’entrenament que estem fent va encarat cap a les proves d’esquí del primer trimestre de 2015.\nLes rutines d’entrenament de les curses a peu i d’esquí són diferents?\nNo, tot i que els esforços són diferents, l’entrenament és molt similar. Això sí, a l’estiu corrent i a l’hivern esquiant. Cada matí acumulo entre 3 i 5 hores i a la tarda 1 hora o 1 hora i mitja. Sí que canvia el ritme de competició: a l’estiu són curses més espaiades, una per setmana, i són curses força llargues. Durant la temporada d’esquí costa molt més entrenar, perquè tenim dues curses per setmana, encara que són molt més ràpides.\nDescanses entre temporada i temporada? Et permets el luxe de no entrenar, de no seguir les rutines habituals?\nNormalment agafo dues setmanes de vacances, a finals d’octubre, però reconec que no estic habituat a aturar-me. L’any passat vam fer la darrera cursa a l’Illa de la Reunió i amb la meva parella vam decidir anar a Maurici per descansar, perquè estava a prop i no hi havia muntanyes. El clàssic sol, platja i relax. Però al segon dia vam començar a rebre fotografies de gent esquiant i vam decidir tornar ràpidament cap a Alps. Aquest any hem après la lliçó i hem anat de vacances al Nepal, que allà de muntanyes no en falten. Però bé, anècdotes a banda, són dies que van bé per deixar l’ordinador de banda i desconnectar de tot.\nDes de molt jove has posat a prova el teu cos arreu del món. Fa 10 anys vas començar a guanyar proves, però el teu cos era força diferent del d’ara. Quins canvis has notat, en què t’has enfortit?\nEl cos va canviant, vas madurant. No perceps un creixement muscular molt gran, perquè són esports de resistència, però notes que ets capaç d’assimilar moltes més hores d’entrenament: abans fer setmanes de 30 hores era complicat, ara és molt senzill. Un altre factor és que la recuperació és molt més ràpida. No és un canvi de cop, no t’adones que et trobis molt millor una temporada que l’altra, però sí que a llarg termini el canvi és notable.\nEn els esports de resistència les millors marques acostumen a arribar passada la trentena. Sents que el cos encara t’ha de donar més de si?\nEls dos últims anys, a l’estiu, he fet molta més muntanya que entrenament específic de córrer, i a les curses he notat que podia córrer molt més ràpid en terrenys que no havia entrenat. Si continuo assimilant l’experiència corporal, encara puc evolucionar com a esportista. Però més enllà del físic, també hi ha el cap: la motivació, les ganes de competir, de fer les mateixes coses. I això em costa. Fa 15 anys que competeixo, fent més o menys les mateixes curses i n’hi ha algunes que m’encanten, però no em veig 30 anys fent el mateix o intentant seguir guanyant als mateixos indrets. Canviar pot ser interessant.\nDe fet, aquest any has estat campió de pràcticament tot allò que t’has proposat. La motivació continua intacta?\nQuan comences en l’esport d’alt nivell tothom té uns somnis, uns objectius. Quan els has assolit, pots intentar tornar-los a aconseguir o pots buscar-ne de nous. Quan estàs a dalt de tot és més fàcil perdre la motivació i has de posar-te nous reptes. Hi ha grans esportistes que han decidit fer les mateixes coses al llarg de la seva carrera i se n’han sortit. Per exemple, Bjorndalen en biatló, que ha guanyat un or olímpic amb 40 anys i que ha guanyat més de 100 proves de la copa del món de biatló, o el Manfred Reichegger en esquí de muntanya, una persona que fa molts anys que competeix. A mi això no em motiva. Prefereixo no repetir, fer coses a la muntanya, que és el món que m’estimo i que m’aporta, però intentar que siguin diferents.\nPer exemple, el “Summits of my life”…\nSí, exacte! Ara marxem cap a l’Aconcagua a intentar-ho i a la primavera anirem a l’Everest, que serà un projecte a llarg termini. Com més gran és la muntanya més paciència necessites, més temps has d’estar al peu esperant les condicions idònies. Depens més d’elles que de tu mateix i has d’aprendre a tenir paciència. Amb l’Everest comencem aquest 2015, però crec que el repte s’allargarà uns anys més.\nQuan fa hores que estàs en plena ascensió o participant en una cursa, ha de ser molt complicat no defallir, no decaure i continuar endavant. Quin paper hi juga l’autoengany o la imaginació?\nEn curses llargues la preparació mental és molt important. Físicament has d’anar bé, però arriba un moment, quan portes 15 o 20 hores, en què les cames et fan mal, en què menjar és difícil, et notes estrany l’estómac… i t’has d’acostumar a aquestes sensacions, això és essencial! Li has de dir al teu cos: “estem jugant a això i els dos hem acceptat que hi haurà dolor”, perquè saps que serà temporal. Cal acceptar el dolor sempre i quan el controlis. Si el dolor et comença a dominar, malament: és el pas previ a patir una lesió.\nEn aquests moments et deuen anar venint imatges al cap de les teves aficions, del teu dia a dia…\nSí, sens dubte. De la mateixa manera que ho fa una persona que està a l’oficina, penso què faré la setmana vinent, què aniré a comprar al supermercat, en l’últim llibre que he llegit, en la darrera pel·lícula que he vist, en una conversa amb amics… tot plegat et permet distreure’t de l’esforç.\nAra que ho posaves com a exemple… tu acostumes a llegir força, més enllà d’haver escrit un parell de llibres que són dos èxits de vendes. Quan escriguis una novel·la de ficció, quins referents hi trobarem?\nBuf, no ho sé… hi ha molts escriptors que m’agraden. Quan escrius, tens dubtes, perquè sempre que llegeixes alguna cosa, dius: “que cabró, que bé que escriu aquest”. M’agrada literatura força variada. Per exemple: Borges, Vargas Llosa, Mishima… m’encanten, però jo mai voldria escriure una cosa així, no és el meu món. Cadascú acaba escrivint en funció de les referències personals que ha viscut.\nHas esquivat la pregunta implícita…\nEn els dos llibres que he escrit hi ha hagut una mica de ficció, però no m’ho he plantejat, no. Ara mateix tinc moltíssimes coses a fer i el temps és limitat. En el futur, ja ho veurem.\nDarrerament t’ha picat el cuquet de la fotografia. El Jordi Saragossa es deu posar les mans al cap…\nNo, home… pensa que he tingut la sort de treballar amb molts fotògrafs: durant l’estiu amb el Jordi Saragossa, a França amb el Damien Rosso o amb el Seb Montaz que és amb qui treballo més sovint, i vaig aprenent de cadascú d’ells. Encara que no ho vulgui, al llarg de l’any acabo fent 50-60 dies de shooting i em fixo en alguns detalls, miro d’aprendre el què puc. Sempre m’ha agradat la imatge, el dibuix, i ara, la fotografia, una disciplina on tinc l’avantatge d’haver treballat amb molta gent molt bona.\nProbablement, el fet d’entrenar amb una càmera a la mà generarà polèmica. De fet, arran de l’incident de 2013, quan vas demanar el rescat al Montblanc, t’han titllat d’imprudent… hi ha un excés de sobreprotecció?\nAmb la seguretat hi tenim un idil·li, la volem per sobre de tot. Però la seguretat completa no existeix. Hi ha accidents de muntanya i n’hi continuaran havent. És senzill d’entendre: si vols tenir moments bons, cometràs alguns errors. Fer accions genera conseqüències, positives i negatives. En la societat d’avui en dia sembla que no puguem viure la vida, ho hem de comprar tot fet per tenir la màxima seguretat, les màximes garanties, el mínim perill. Però la vida també són aquests petits perills! No cal jugar-se la vida cada dia, però sí que ens hem d’arriscar en moments concrets. Prendre decisions és imprescindible per poder viure.\nEstàs superant els registres dels millors corredors de la història… entre ells, el rècord d’ascensió al Cerví que des del 1995 tenia un dels teus referents, Bruno Brunod, que va decidir acompanyar-te en el tram final del repte…\nI tant, va ser molt emocionant! Al Bruno el seguia des que vaig començar, perquè llavors ell estava aconseguint moltes victòries i ja fa uns 3 anys que el conec d’una manera més propera. I és una persona molt gran, no només pel que ha fet esportivament, sinó perquè continua portant una vida senzilla, amb els seus fills, la seva dona i treballant de picapedrer. Continua gaudint de les mateixes coses de sempre i transmet molta passió. Quan li vaig dir que venia cap al Cerví per provar de batre el seu rècord, va venir i em va explicar com ho havia fet, com s’havia entrenat, amb quins guies… es va implicar un munt des del principi! Compartir aquests moments amb ell va ser molt especial.\nEl dia que et toqui a tu retirar-te serà terrible…\nSóc conscient que aquest dia arribarà, però no serà terrible. Ara corro, i corro ràpid. Un dia no correré tan ràpid, però podré continuar corrent. Un dia no podré córrer i continuaré caminant. I el dia que no pugui caminar, sempre podré continuar vivint la muntanya. Suposo que hi ha un moment en què li has de dir al teu ego: “ep, això ja s’ha acabat”, però pots continuar gaudint de l’activitat física, del contacte directe amb la natura, d’aquesta manera de viure.\nDes del Marc Pinsach a l’Oriol Cardona, des de la Núria Picas a la Marta Garcia. A casa nostra tenim gent molt preparada amb molta qualitat. A què es deu…\nLa clau és la tradició muntanyenca de Catalunya. Des de la generació del Jordi Pons, del Josep Manuel Anglada i companyia, hi ha hagut molta afició per la muntanya, amb activitats de nivell mundial. Des dels Alps sempre hem estat mal vistos. Tenen cert xovinisme de massís, perquè aquí va néixer l’alpinisme, i és cert que sempre miren els alpinistes de fora per sobre l’espatlla… els costa d’entendre que a Catalunya també s’hagi fet tanta activitat. Nosaltres hem tingut la sort de tenir gent com el Jordi Canals o l’Alfons Valls de referents al Centre de Tecnificació. Que gent tan preparada estigui oferint el seu coneixement als nanos que hi entren genera que d’allà surtin més motivats, preparats i amb uns valors de respecte a la muntanya molt forts.\nAra mateix, ets la gran referència dels esports de muntanya del país, i cada cop hi ha més gent que s’emmiralla en tu. ¿T’atabala pensar en la fama, en el fet de ser un referent?\nNo, no em preocupa, no. Vivim en una societat on passen tantes coses i tot va tan ràpid que quan un deixa de ser al davant de “l’escena” en deu minuts ja l’han oblidat. Això té coses dolentes, però també et permet, per exemple, desaparèixer del mapa amb facilitat si tens ganes de fer-ho. És important tenir models, referents, però també no voler imitar-los. En general, la gent s’assimila massa al seu esportista de capçalera. Per exemple, si Leo Messi fa alguna acció mal feta o que no és coherent amb els teus valors, t’enfades molt perquè has dipositat en ell les teves il·lusions, els teus somnis, la teva forma de ser en aquell esportista. I en conseqüència, sembla que t’estiguis traint a tu mateix. La gent no es posa en la pell dels esportistes, sinó que confia els seus valors o la seva forma de ser en els grans esportistes. Això provoca grans frustracions.\nAixí doncs, el seguiment de l’esport ens aliena com a persones?, ens distreu d’allò que és essencial?\nSí, sens dubte. I passa el mateix amb totes les fixacions, amb qualsevol cosa que t’allunyi de tu mateix i que et porti a despreocupar-te d’allò que t’és proper de debò… has de trobar un equilibri amb tu mateix i amb tot allò que t’envolta.\nEls esportistes d’elit acostumen a contradir la lògica gramsciana que viure vol dir prendre partit. No estem habituats a conèixer la seva visió del món. En canvi tu deixes enrere l’esquema de l’esportista unidimensional i dius el que penses…\nBé, un esportista, per viure de l’esport, necessita uns patrocinadors, una federació al darrere o el que sigui. Necessita que hi hagi gent que el segueixi i que s’identifiqui amb ell. Clar, si vols tenir 2 fans és molt fàcil, però si en vols tenir milions, has de preveure que hi hagi moltes idees diferents entre aquesta munió de gent. Seguint aquesta lògica, com més idees pròpies tinguis, a menys gent agradaràs. És l’esquema clàssic de les esquerres. Per exemple, un anarquista és possible que també sigui ecologista, feminista i que participi en un munt de lluites més. I és difícil que una majoria coincideixi amb ell amb tots els seus eixos de lluita. Quan les dretes se centren en una sola idea, d’entrada, deixen un ventall obert que pot desagradar o xocar a menys gent. I no precisament perquè sigui una idea més bona.\nPerò tu, més aviat, desobeeixes aquesta teoria..\nÉs clar! Perquè al final, cal fer una reflexió: jo, per qui visc? De debò m’he de plantejar deixar de dir tal cosa perquè no agradarà a 100 fans o per por a perdre un espònsor? Jo crec que no, i per això sempre he dit el que he pensat. I reconec que potser tinc sort que els patrocinadors m’hagin seguit, però tinc molt clar que la meva vida i la meva forma de pensar són intocables, encara que no agradin a tothom.\nL’atenció mediàtica en l’esport distingeix el futbol del calaix de sastre que és el clàssic “poliesportiu”. Ens manca cultura esportiva?\nJo he llegit entrevistes a periodistes esportius de fora que venien a l’estat espanyol i que al·lucinaven. Deien, aquí, quan el Barça o el Madrid no estan a la final de champions, o quan el Rafa Nadal no accedeix a la final d’un torneig, ja no es venen diaris, els drets televisius ja no els vol ningú! En canvi, hi ha països que segueixen molts més esports i sempre tenen actualitat esportiva a explicar que interessa als lectors, perquè sempre passen coses que val la pena conèixer. I deixa’m dir-te que l’esport està molt bé, però està sobrevalorat. Que les pàgines esportives d’un diari siguin més importants que altres seccions és una burrada. Que esportistes com jo mateix vivim del què fem i estiguem ben valorats, i que després tinguem professors, mestres, doctors, bombers o fins i tot autònoms que no es puguin guanyar bé la vida és una barbaritat.\nAcabo. Quin és el teu moment Fosbury?\nSens dubte, l’arribada de la Hardrock 100, una cursa de 160 quilòmetres, als Estats Units, molt tècnica, amb 140 participants. Aquest any sortíem a les 6 del matí i vaig arribar cap a les quatre de la matinada. L’endemà, ja has dormit, ja t’has dutxat, ja has menjat, surts allà i veus arribar a la meta gent que fa 40 hores que corre. Gent gran, gent de 70 anys, que li ha costat molt preparar-se i ser allà i els veus arribar plorant d’alegria per haver-ho aconseguit, abraçar-se amb la seva parella, que han estat allà assistint-los durant totes aquelles hores, i… és fortíssim! Crec que no he vist mai una imatge que pugui descriure tan bé l’essència de l’esport com l’arribada d’aquestes persones a la línia de meta, ni tan sols una final olímpica.


Joc El gran CD One Cold Rush en línia. Juga gratis\nJoc El gran CD One Cold Rush en línia\nSalt Esquí 2020\nKenny La Vaca\nGermanes Day Out\nJocs Jocs d'habilitat Jocs de cotxes Zona lúdica infantil Esquí Carrera pels nois Hivern Arcada Pantalla tàctil html5 androide\nEl gran CD One Cold Rush\nAmb l'arribada de l'hivern tornen els esports adequats, inclòs l'esquí. L'heroi del joc The Great CD One Cold Rush és un esquiador i s'ha d'apressar a la competició. Però la neu es va amuntegar tant que el transport a la ciutat va deixar de caminar. Però l'atleta no es va sorprendre, es va posar amb els esquís i es va precipitar directament pels carrers. Però aquesta no és una pista especial i pot haver-hi diversos obstacles en una carretera normal. L'heroi ha de recollir el seu uniforme de gimnàs a la bugaderia pel camí, així que no us salteu la roba. Alguns articles donaran un impuls a l'esquiador perquè pugui córrer més ràpid a The Great CD One Cold Rush.


Aquest document és un/a llibre imprés, creat/da en: ca. 1731\nOtros títulos: Cèdula, 1731, 04, 29\nCèdula, 1692, 08, 12\nCèdula, 1697, 09, 10\nMateria: San Martín de Acoba (Monestir i priorat: Galícia) Judicis, litigis, etc. Obres anteriors al 1800\nJustícia Administració Espanya S.XVIII Obres anteriors al 1800\nBH Var. 097(03)\nDescripció general: Inclou també la Cèdula reial de 29 d'Abril de 1731 amb el nomenament de Don Manuel de Riovello Franco com a "Juez Conservador y Privativo" i dues cèdules anteriors, de 12 d'Agost de 1692 i de 10 de Setembre de 1697\nL'autor de la representació a Felip V, segons consta al final, datada el 18 de Març de 1729, és Don Francisco Amador y Azcutia\nSense port. ni colofó, com a tít. el començament del text i part del final


Segona sessió amb experts dins el pla de treball 2017 de la Xarxa Gironina per a la Reforma Horària - Ajuntament de Girona\nPer avançar en l’impuls de la Xarxa Gironina per a la Reforma Horària i segons el pla de treball previst, l’Ajuntament ha convidat avui la Dra. Trinitat Cambras, especialista en fisiologia del sistema circadiari.\nL’objectiu de la sessió ha estat conèixer com l’alteració dels ritmes pot influir en la salut i en la productivitat.\nLa regidora de l’Àrea de Promoció Econòmica, Desenvolupament Local i Turisme de l’Ajuntament de Girona, Glòria Plana, ha inaugurat la trobada, i el consultor i psicòleg organitzacional Xavier Peralta ha mencionat les noves incorporacions a la xarxa.\nLa part central de la sessió ha estat l’exposició de la Dra. Trinitat Cambras, que ha introduït mesures per respectar els horaris del nostre cos i ha explicat per què l’horari en què fem exercici, mengem i dormim condiciona la nostra salut.\nLa jornada ha servit per contribuir a intercanviar coneixements en l'àmbit dels horaris i la gestió del temps; la consultoria i assessoria Ribas Àlvarez, que recentment s’ha adherit a la Xarxa, ha exposat la seva experiència.


Càritas Diocesana del Grup Incorpora Girona facilita la inserció de professionals en primera línia de la pandèmia - Incorpora "la Caixa"\nCàritas Diocesana del Grup Incorpora Girona facilita la inserció de professionals en primera línia de la pandèmia\nEzequiel Mir, tècnic Incorpora de Càritas Diocesana de Girona\nNo podem deixar de reconèixer la tasca indispensable dels professionals de la salut durant aquests mesos de pandèmia. Metges, infermeres i auxiliars són persones que han estat, i encara estan, a primera línia atenent heroicament els pacients per lluitar contra la COVID-19. Si tenim un dels millors sistemes sanitaris del món, és, principalment, per la seva extraordinària entrega i preparació.\nTampoc podem deixar de reconèixer, però, l’esforç que estan fent professionals d’altres oficis perquè un hospital o centre sanitari pugui funcionar amb normalitat. Parlem de treballadors com els zeladors, els empleats de cuina, seguretat, bugaderia, personal de manteniment… molts d’ells derivats des del programa Incorpora com a impuls per a l’ocupabilitat de col·lectius vulnerables durant la pandèmia, però també com a solució per respondre a l’alta demanda de personal al sector.\nEn aquest punt, des de Càritas Diocesana de Girona, com a part del programa Incorpora, volem exalçar la tasca, tan imprescindible, que realitzen les persones treballadores de la neteja, que, en la seva gran majoria, són dones. Encara que la seva funció sempre ha estat essencial en un centre sanitari, aquests mesos ho és encara més, ja que la neteja i la desinfecció és una de les mesures clau per evitar nous casos de contagi de la COVID-19.\nAquests treballadors i treballadores essencials són persones que dediquen moltes hores amb la màxima entrega en zones crítiques, i també en les no crítiques, perquè la sanitat funcioni. Continuaran al peu del canó amb el seu treball, ara més fonamental que mai, com el de la resta del personal del sector sanitari que aconsegueix que els centres sanitaris segueixin plantant cara al virus. I nosaltres, des del programa Incorpora, els volem acompanyar perquè puguin aconseguir els seus objectius professionals i enforteixin encara més aquesta xarxa de treballadors essencials davant la pandèmia.\nCol·lectius més vulnerables en la pandèmia\nCada cop més, la creixent demanda d’especialització i digitalització en el mercat laboral ordinari, deixa una bretxa laboral que afecta els col·lectius vulnerables. Aquesta situació, barrejada amb baix nivell formatiu, poca experiència laboral, tendència a la promoció de nínxols laborals o, fins i tot, diferències socioculturals, deixa en un greu desavantatge a certs col·lectius que ja de per si tenen més dificultats per trobar una feina.\nD’altra banda, s’ha de tenir en compte que les oportunitats laborals en determinats sectors, que a més coincideixen amb els treballs poc qualificats, sovint deriven en una precarietat laboral de contractes temporals, d’inseguretat i de poca garantia.\nTot això, combinat amb la situació de crisi econòmica i l’augment de la taxa d’atur que estem patint, ha fet que moltes famílies, especialment aquelles que ja partien d’una situació vulnerable, s’hagin vist abocades a un risc d’exclusió més gran encara. Tanmateix, Càritas Diocesana de Girona, en el marc del programa Incorpora, ha posat tots els seus esforços per mantenir-se al seu costat i bona prova d’això són les insercions laborals que hem aconseguit malgrat la situació tan complicada que estem vivint.\nItineraris sociolaborals a mida\nDes dels itineraris integrals d’inserció sociolaboral, acompanyem a persones en els seus propis processos de promoció, vetllant perquè recuperin la confiança en elles mateixes i les seves possibilitats, descobreixin les seves potencialitats i treballin per una millora en la seva qualitat de vida en general. Aquest acompanyament se sol fer de forma individualitzada, però sovint també de forma grupal, i sempre partint dels condicionants i particularitats de cadascú, és a dir, adaptant-nos a les necessitats de cada persona, una característica clau de la iniciativa laboral de ”la Caixa”. A més, la nostra forma de treballar és integral, i sempre intentem implicar tots els agents possibles per donar resposta de forma més transversal.\nLa prospecció “a mida” entra en joc quan la persona està preparada per incorporar-se a un lloc de treball i ha assolit els continguts del pla de treball de forma satisfactòria. Volem recordar també que no vetllem només per la persona, sinó també per tot el seu entorn, la seva llar i l’impacte o efecte que podrà tenir la seva millora personal en el seu sistema i entorn immediat.\nLes històries d’èxit enmig de la crisi\nPerò dins d’aquests temps convulsos i plens d’incertesa que estem vivint no tot són despropòsits i males notícies. També hi ha històries d’èxit, històries de superació, on l’actitud, la perseverança i la motivació són clau per trobar una feina estable. Bon exemple d’això són els relats d’èxit que citem a continuació, tots ells impulsats des del programa Incorpora.\nComencem coneixent el cas de la Suany, metgessa de professió, que va arribar a Espanya procedent d’Hondures per viure amb la seva mare i els seus dos germans. El febrer del 2019 acudeix a nosaltres, ja que, malgrat que està llicenciada en medicina, el seu títol no està homologat al nostre país i, mentre ho gestiona, vol treballar per ajudar a l’economia familiar. Després de diverses feines temporals i la realització de moltes formacions i tràmits (formació de català, curs de reposadora i atenció al client, inscriure’s a Garantia Juvenil…) vam facilitar la seva inserció laboral com a metgessa a un centre Sanitas de Girona a l’abril, inserció impulsada per l’alta demanda de personal sanitari enmig de la crisi.\nAltres exemples de dones que han trobat feina durant la crisi amb el suport de Càritas han estat J.A., dona, major de 55 anys i aturada de llarga durada, que, gràcies a la seva actitud i perseverança, va trobar feina al sector serveis, o la Mercy i el seu fill Anderson, família monoparental que va arribar a Espanya en situació irregular i en unes circumstàncies de vulnerabilitat, i que ha pogut reorientar la seva vida gràcies al contracte com a personal de neteja que ha aconseguit la Mercy a l’Hospital Universitari de Girona Doctor Josep Trueta.\nPer últim, tampoc volem deixar de destacar la història plena de reptes superats de l’Aisetou, la gran de 7 germans d’una família que va emigrar de Gàmbia cap a Girona als anys 90. Després de formar-se, assessorar-se i fer una intensiva cerca de feina al costat de Càritas Diocesana de Girona, es trobava treballant com a auxiliar de cambrera a Ecosol, feina que compaginava amb les seves pràctiques del Cicle de Grau Formatiu de Grau Mitjà d’Atenció a persones en situació de dependència a l’Hospital Josep Trueta, quan tot es va veure estroncat per l’estat d’alarma. L’Aisetou va perdre la feina i va haver de detenir les pràctiques no laborals. Malgrat això, i gràcies a la seva actitud de superació i el suport de Càritas, ha tornat a trobar feina com a gericultora a la Residència Geriàtrica Sanitas.\nEzequiel Mir Casas, prospector d'empreses de Càritas Diocesana de Girona i tècnic d’inserció laboral del programa Incorpora\nLa història de l’Enric i el Hamza a la 2a edició del projecte de mentoria social del Punt Incorpora Jove de Girona\nDjihad Talia ha guanyat confiança, autonomia i una feina després d’haver passat per Incorpora Jove\nDecathlon Blanes fomenta el compromís social col·laborant amb els Punts de Formació Incorpora\nAgnès Alegrí, propietària de Mirades: “Gràcies a Autoocupació Incorpora he pogut fer créixer i reforçar el meu negoci”\nLa història de la inserció laboral d’Omar Cheik amb el suport del programa Incorpora i la seva tècnica, Yohana Canive


Yerma - Teatre Barcelona\nSí, llàstima que aquesta Yerma no hagi tingut més empenta, perquè l'obra s'ho val, però alguna cosa ha fet que no acabés de petar rodó. Quan Narros la va muntar ja estava gran o s'ha notat que el gran director ja no hi és? El fet és que sense poder dir que tal o qual actuació ha grinyolat, li ha faltat trempera, i no de la matinera, sinó de la verdadera, ja m'enteneu. A l'escenografia li ha passat una mica el mateix, ha funcionat quan l'acció passava en els espais oberts, però ha resultat massa gran per les parts a l'interior. En fi...\nSense cap mena de dubte, Yerma és una de les obres més angoixoses del teatre de Lorca. La història d’aquesta dona que no pot tenir fills farà, a finals del 2014, justament 80 anys que es va estrenar per primera vegada. Protagonitzada llavors per la mítica Margarida Xirgu, es tracta d’un viatge emocional des de l’opressió a la bogeria que requereix una gran valentia interpretativa. El muntatge dirigit pel desaparegut Miguel Narros (va ser la seva penúltima obra abans de morir l’any passat) està visualment a l’alçada de la grandiositat del seu text. Des de la vessant més clàssica, resulta estèticament molt satisfactòria amb belles imatges de conjunt, escenogràfiques i efectes (la pluja) que són l’embolcall perfecte per aquesta tragèdia. Malauradament, per molt suggerent que ens sembli el seu revestiment, no es pot obviar que la responsabilitat més gran cau sobre l’actriu protagonista, en aquest cas, una Silvia Marsó, que, de forma evident, no està a l’alçada de les circumstàncies. Cal deixar-se la pell, cridar les frases des de l’interior de les entranyes, patir amb passió el seu drama. No serveix quedar-se en un pla superficial i esteticista on no se li trenca la veu quan plora; perquè si ella no s’ho acaba de creure, l’espectador tampoc. Per sort, la resta del repartiment, sense enlluernar, fa la seva feina, alguns, fins i tot, gairebé sense diàleg (les cunyades). Però sense l’empatia necessària, l’espectacle s’acaba fent, per la seva fredor, massa llarg. Ni tan sols l’emotiva música del també tristament desaparegut Enrique Morente aconsegueix compensar les seva manca d’entrega. Una llàstima.\nSilvia Marsó protagonitzará Yerma, dirigida per Miquel Narros, al Teatre Tívoli de Barcelona La coproducció del Centro Dramático Nacional i Prod. Faraute compta amb música de Enrique Morente L’opressió de […]


El Básket de l’escola a la mostra d’entitats | www.ampavalldaura.com\n← Mostra d’activitats extraescolars!…Graella\nPortes Obertes a Can dragó →\nEl 27 de Novembre nens i grans del bàsquet del Valldaura, van participar a la mostra d’entitats del Barri de la Prosperitat. Vam jugar amb nens d’altres escoles al Mercè Rodoreda.\nTambé vam veure les exposicions d’extraescolars d’altres escoles del barri, va haver Taekwondo, batuka, patinatge, tenis, atletisme … i moltes més.\nAquesta entrada s'ha publicat en Sortides i etiquetada amb ajuntament, basquet, escola, ExtraEscolars, prosperitat. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Acció Feminista s’estrena amb un manifest a la plataforma Change.org | BonDia Diari digital d'Andorra.\nUna imatge del manifest que el moviment proposa signar a la plataforma Change.org.\nDv., 02/03/2018 - 03:15\nAcció Feminista s’estrena amb un manifest a la plataforma Change.org\nEl moviment feminista al Principat s’ha organitzat a través d’Acció Feminista Andorra i ha començat fort amb la proposta de la signatura d’un manifest a la plataforma Change.org. El manifest es va publicar ahir a les xarxes socials i a aquesta plataforma, però no es llegirà fins al dia 8 en commemoració del Dia internacional de la dona, en què es vol presentar de manera pública aquest moviment recentment constituït.\nIntegrat per més de cinquanta dones, vol aplegar tota persona que es consideri feminista, de qualsevol sensibilitat política i social, per tirar endavant de manera transversal una igualtat que ara s’han decidit a reclamar en veu alta. El manifest reivindica una gran varietat de mesures i millores en tots els àmbits, des de la qualitat democràtica, l’economia, educació, salut i benestar fins als drets laborals.\nLa nova plataforma considera “inacceptable” les desigualtats que encara pateixen les dones al Principat, “únicament pel fet de ser dones”. Segons el text, “no n’hi ha prou de dir que hi ha igualtat, no n’hi ha prou de redactar i aprovar lleis i reglaments. Són un primer pas, però tot plegat no serveix per a res si no es fan respectar i s’apliquen en el dia a dia”.\nEn matèria de qualitat democràtica, Acció Feminista Andorra reclama mesures concretes com ara crear l’Institut Andorrà de les Dones o implementar l’Observatori per a la igualtat com a òrgan de seguiment i control de la igualtat. Però també d’altres, com fixar un equilibri entre dones i homes en els òrgans de poder públic i privats i també a les llistes electorals, i oferir una formació específica en igualtat als agents sensibles, com la policia, càrrecs electes, personal de l’Administració i personal sanitari, així com també al personal de l’educació.\nEn matèria d’economia, el moviment feminista reclama incentivar les empreses en la contractació per productivitat i no per hores, i facilitar el treball des de casa; també demanen instaurar beneficis fiscals per a les empreses que contractin dones en situació de violència masclista o de vulnerabilitat. A més, proposen fer els pressupostos de l’Estat participatius i amb perspectiva de gènere, i impulsar la formació professional adaptada per a dones en situació de vulnerabilitat.\nPel que fa a l’educació, la millora per a la igualtat passa per “dotar-la de recursos econòmics humans i materials, i millorar els programes que ja hi ha per evitar la violència a les escoles”, diu el manifest, així com formar en igualtat i dona l’alumnat de segona ensenyança i aprofundir el concepte de coeducació, i implementar-ho des de la primera ensenyança.\nQuant a salut i benestar, Acció Feminista proposa despenalitzar l’avortament en els tres supòsits mínims, millorar el protocol davant dels casos de violació i abús sexual, i donar cobertura de la CASS a les víctimes de violència de gènere que se separen del seu maltractador i n’eren beneficiàries. Però també reclamen programes d’atenció i ajuda a l’impacte en la salut física i psíquica de les dones que tenen cura de persones dependents i persones malaltes. També es dirigeixen a l’àrea d’Obstetrícia mèdica per demanar que es respecti la iniciativa de la dona en els parts que no presentin risc en el marc del dret a un part digne i a la intimitat.\nEn l’àmbit laboral reclamen accions immediates encaminades a eliminar l’esquerda salarial entre dones i homes i a millorar el coneixement dels drets, així com aprovar una llei d’igualtat salarial amb graelles i categories salarials, i inspeccions i sancions en cas d’incompliment. Proposen garantir que les dones que treballen mitja jornada tinguin cobertura sanitària, i volen buscar solucions efectives per al repte de la conciliació de la vida laboral i privada com, per exemple, que la baixa maternal i paternal sigui igual i intransferible.\nFinalment, fan una crida per instaurar mesures efectives per combatre l’assetjament i la violència a la feina i incloure plans de formació específics en igualtat, obligatoris dins de l’empresa, de la mateixa manera que ho són els riscos laborals.\nFinalment, el manifest acaba amb una crida clara al feminisme: “Si defenses els drets humans, si també vols eliminar les desigualtats dins i fora d’Andorra, aleshores tu també ets feminista”.


Imatge Lliure | Tractament de fotografies i imatges amb programari lliure\nTractament de fotografies i imatges amb programari lliure\nConfiguració Ajustaments de Color al Photoshop\n•2009/04/24 • Feu un comentari\nPer sort o per desgràcia, la meva feina m’obliga a coneixer el Photoshop, i una de les parts que considero més importants abans de començar a treballar, és la configuració dels ajustaments de color.\nD’això en dependrà directament la transformació i tractament del color.\nAquest vídeo l’he fet per motius professionals però, ja que el tenia fet, he decidit compartir-lo aquí al blog.\nRetoc fotogràfic bàsic\n•2009/03/08 • Feu un comentari\nAmb aquests senzills passos podeu millorar moltíssim qualsevol fotografia. Amb una mica d’experiència veureu comn totes les vostes fotografies llueixen més.\nNivells de colors. En l’exemple no es veu prou bé, però cal ajustar l’histograma per a que ni a la dreta ni a l’esquerra tingui zones planes.\n(Opcional) Ajustar brillantor i contrast.\nAfegir una màscara d’enfocament.\nArxivat a videotutorial\nEtiquetes: videotutorial basic\n•2009/02/24 • Feu un comentari\nAfegeixo aquest enllaç que acabo de trobar, d’algú que parla del mateix que jo però en anglès. Aquest blog va molt més avançat i parla de fotografia en general, més que d’edició d’imatges. De totes maneres m’ha semblat interessant, i l’he afegit al blogroll.\nArxivat a coses d'interés\n•2009/02/23 • Feu un comentari\nAquí deixo una adreça d’una eina Web 2.0 per a edició gràfica digital on-line. Seguint l’estil de l’editor de text i full de càlcul de Google.\nEtiquetes: aplicacions, on-line\nIntroducció a Gimp\n•2009/02/22 • Feu un comentari\nAquí teniu el primer videotutorial.\nTan sols explica com obrir, escalar una imatge, i desar-la.\nEtiquetes: gimp, videotutorial basic\nQuè és el Gimp\n•2009/02/21 • Feu un comentari\nAquí teniu una presentació en Slideshare sobre el Gimp. Per fer-se’n una idea.\nArxivat a presentació\n•2009/02/20 • Feu un comentari\nAquesta és una de les qüestions més controvertides respecte el retoc d’imatge digital.\nMassa sovint, sento comentaris que afirmen que el Photoshop és molt millor que el Gimp, i d’altres (poques) que el Gimp és millor que el Photoshop.\nM’agradaria aportar el meu granet de sorra a aquesta discussió, sense entrar a valorar els detalls tècnics de les pròpies eines de les dues aplicacions.\nEl primer que cal valorar són les necessitats de l’usuari. M’explico. Si el que volem és retocar les fotografies de les vacances, aniversaris, …, en resum, per tenir-lo a casa, no hi ha cap dubte de què és millor: el Gimp. Perquè? És molt fàcil. Si només hem de fer això, els nostres requeriments són molt bàsics, i per tant, amb una eina senzilla n’hi ha prou. Molts cops no seria necessari ni tant sols el Gimp. La majoria de les càmeres fotogràfiques, ja porten un software adjunt que et permet fer aquestes petites coses (tallar, enfocar, ulls vermells, nivells de color, …). Aquesta opció n’estic segur que cobreix el 90% dels usuaris d’ordinadors.\nL’altre 10% restant, és més complicat. El Photoshop sembla que vagi un pas per davant del Gimp. Té eines més evolucionades i més potents que les del Gimp. Ara bé, aquestes eines superpotents només s’utilitzen en grans retocs fotogràfics de marques comercials, revistes de moda, …\nEn la meva feina, on retoquem (a baix nivell) centenars de fotografies cada dia, en tindriem prou amb una eina com el Gimp, ja que sempre utilitzem 4 o 5 eines senzilles.\nPer tant, abans de decidir-vos per un programa o un altre, us recomano que valoreu si val la pena gastar-se els diners pagant una llicència, o bé, amb una eina gratuïta i lliure com el Gimp ja en tindrem suficient.\nArxivat a opinions\nEtiquetes: gimp, photoshop\naplicacions benvinguda gimp Offtopic on-line photoshop presentació videotutorial basic\nSubscribe to Imatge Lliure by Email


L’OMS estima que el 25% de la població mundial està infectada de tuberculosi - À Punt\nL’OMS estima que el 25% de la població mundial està infectada de tuberculosi\nS’estima que 10 milions de persones van desenvolupar aquesta malaltia l’any passat.\nL’OMS reclama una “mobilització sense precedents” a tot el món per a frenar l’avanç de la malaltia / Europa Press\n19 de setembre 2018 - 14:45\nUna quarta part de la població mundial està infectada per tuberculosi, segons es constata a l’Informe Mundial 2018 sobre la tuberculosi de l’Organització Mundial de la Salut. Tot i que el nombre de nous casos ha disminuït un dos per cent anual, s’estima que 10 milions de persones van desenvolupar aquesta malaltia l’any passat.\nA través de l’informe, l’OMS reclama una “mobilització sense precedents” a tot el món per a frenar l’avançament de la malaltia, ja que, al seu parer, “els països encara no estan fent prou perquè desaparega la tuberculosi l’any 2030”, objectiu fixat per l’organització.\nPer a aconseguir aquesta meta, exigeixen que els països acceleren “urgentment” la seua resposta, la qual cosa inclou augmentar el finançament nacional i internacional.\nEl nombre de nous casos ha disminuït un dos per cent anual, amb reduccions més notables a Europa, un 5% i Àfrica, un 4%, entre 2013 i 2017. Alguns països estan avançant més ràpid que altres, com s’evidencia a l’Àfrica meridional, amb descensos anuals en casos nous del 4 al 8% en països com Lesotho, Namíbia, Sud-àfrica i Zàmbia.\nD’aquesta manera, l’OMS insta els líders polítics del planeta que acudisquen la pròxima setmana a la primera reunió d’alt nivell de les Nacions Unides sobre la tuberculosi. S’espera que quasi 50 caps d’estat i de govern assistisquen a la reunió.\nDes de l’Organització Mundial de la Salut avancen que “un dels desafiaments més urgents” és augmentar el finançament en la lluita contra la tuberculosi. El 2018, les inversions en prevenció i atenció d’aquesta malaltia en països d’ingressos baixos i mitjans han disminuït en 3.000 milions d’euros.\nL’informe assenyala que, sense un augment en el finançament, la bretxa anual s’ampliarà a 4.600 milions en 2020 i almenys 5.200 milions en 2022. Segons l’OMS, són necessaris 1.100 milions d’euros més per any per a accelerar el desenvolupament de noves vacunes, diagnòstics i medicaments.


La UE va sancionar el nou ambaixador rus als EUA per la política amb Ucraïna - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa UE va sancionar el nou ambaixador rus als EUA per la política amb Ucraïna\nefe 21.08.2017 | 23:46\nEl president rus, Vladímir Putin, ha nomenat Anatoli Antonov ambaixador de Rússia als EUA, en substitució de Serguei Kislyak. Antonov, fins ara viceministre d'Afers Exteriors, també substitueix Kislyak com a representant de Rússia davant l'Organització d'Estats Americans (OEA). Arribarà a Washington enmig de controvèrsia, ja que el 2015 va ser inclòs per la UE a la llista de sancionats per la política de Moscou cap a Ucraïna. Era llavors viceministre de Defensa, fet pel qual, segons Brussel·les, va estar implicat en el desplegament de tropes russes a Ucraïna i l'annexió de Crimea. En aquest ministeri va romandre fins al desembre del 2016, quan va tornar a Exteriors com a viceministre, el que alguns experts consideren un pas necessari per poder-lo nomenar després ambaixador.\nSegons experts politòlegs, Antonov té gran experiència diplomàtica amb responsables dels EUA, especialment en el camp del control armamentístic i activitats militars. Va ser el cap negociador en les converses per al nou tractat Start el 2010 juntament amb la diplomàtica nord-americana Rose Gottemoeller, actual vicesecretària general de l'OTAN.


4 desembre, 2013 - The Money Glory\nArchive - 4 desembre, 2013\nL’octubre és arriscat per a les finances; el crac de 1929 o l’explosió de la bombolla del 87, quan el Dow Jones va caure un 22,6% en una sessió, van succeir aquest mateix mes. Nadal és complicat i els anglesos no els agrada les vacances d’estiu i per això avisen: “Sell in may and go away”. L’efecte calendari és com es denominen aquest conjunt de supersticions i relaciona els moviments de les variables econòmiques, les cotitzacions de borsa per exemple, amb el dia del calendari. Després d’anàlisis minuciosos, s’ha descobert que aquesta teoria és mentida.