Estudis | Institut El Castell\nDISTRIBUCIÓ DE MATÈRIES PER ÀREES A L’ESO\ncurs 15-16 curs 16-17 curs 15-16 curs 16-17\nMatèries comunes (hores setmanals) 1r 2n 2n 3r 4t 4t\nLlengua catalana i literatura 3 3 3 3 3 3\nLlengua castellana i literatura 3 3 3 3 3 3\nLlengua estrangera 3 3 4 3 3 3\nCiències socials: geografía i historia 3 3 3 3 3 3\nCiències de la naturalesa: biología i geologia 3 3 – 2 – –\nCiències de la naturalesa: física i química – – 3 2 – –\nMatemàtiques 3 4 4 4 4 4\nEducació física 2 2 2 2 2 2\nMúsica 2 – 2 – – –\nEducació visual i plàstica 2 3 – 2 – –\nTecnologia 2 2 2 2 – –\nReligió o cultura i valors ètics 1 1 1 1 1 1\nTutoria 1 1 1 1 1 1\nTreball de síntesi / Projecte de recerca (1) (1) (1) (1) 1 (1)\nServei comunitari – – – – – (1)\n(1) Sense càrrega lectiva\nMatèries especifiques (hores setmanals) 2 2 2 2 9 10\nL’ESO suposa una etapa d’estudis obligatoris per a l’alumnat en el marc del sistema educatiu d’una durada de quatre cursos escolars (12-16). Aplicant la Normativa del Departament d’Ensenyament, la distribució horària per als quatre curs de l’ESO queda de la següent manera:\n1.- Què diu la Normativa?\nEl currículum comú és obligatori i comú per a tot l’alumnat.\nFormen part del currículum comú les matèries comunes, la tutoria i el treball de síntesi.\nEl treball de síntesi està format per un conjunt d’activitats d’ensenyament-aprenentatge concebudes per comprovar si s’han aconseguit, i fins a quin punt, els objectius establerts en les diverses àrees curriculars. Durant el treball de síntesi, l’alumne/a haurà de mostrar prou capacitat d’autonomia en l’organització del seu treball individual, com també cooperació i col·laboració en el treball d’equip.\nL’equip de professorat programarà un seguit d’activitats interdisciplinàries relacionades amb diferents àrees del currículum comú de l’alumne/a. Amb aquestes activitats es pretén provocar un sèrie de situacions en què l’alumne/a aplicarà de manera pràctica, coneixements, habilitats i competències adquirides durant un llarg període d’aprenentatge, per tal de trobar solucions als problemes plantejats.\nEn l’organització d’aquest treball, s’ha de tenir en compte l’assignació d’un professor o d’una professora que tutoritzi cada dos o tres equips de quatre o cinc persones, que s’encarregarà de fer-ne el seguiment i l’orientació.\nL’ alumnat ha de fer un treball de síntesi a 1r, 2n i 3r d’ESO.\nEs farà una avaluació integrada de l’assoliment dels objectius de les diferents activitats desenvolupades en el treball de síntesi, tant les de treball individual com les de treball en equip.\nUn dels objectius bàsics del treball de síntesi és aprendre a relacionar, interpretar, aplicar i sintetitzar els continguts treballats al llarg del curs, cicle o etapa.\n2.- Qui el prepara?\nLa Comissió Pedagògica, integrada per representants de les diferents àrees i les coordinadores de cicle, elaborarà les diferents propostes del tema. Aquestes es presentaran als equips docents per tal de discutir-les i finalment la Comissió Pedagògica decidirà.\nL’elaboració de les activitats del treball de síntesi serà competència del professorat de les àrees, que treballaran de forma coordinada amb els diferents components de la Comissió.\nLa Comissió anirà concretant els continguts i seleccionant les activitats en funció del tema escollit i haurà de garantir en tot moment que el treball sigui globalitzador. Vetllarà per aconseguir:\n– Treball guiat amb activitats organitzatives.\n– Activitats conjuntes, individuals, de grup.\n– Ordre i sistematització del treball.\n– Capacitat d’autonomia de l’alumnat en el treball.\nCol·laboració en treball d’equip.\nL’avaluació del treball de síntesi ha de ser integral, evitant una valoració parcel·lada de la matèria i tenint en compte l’assoliment dels diferents objectius per part de l’alumne/a tant a nivell de treball individual com a nivell de treball de grup. En conseqüència, la Comissió haurà de determinar els criteris d’avaluació.\nLes propostes del treball de síntesi seran, en principi, les mateixes del curs passat, si no se’n proposen unes altres per part de la Comissió Pedagògica i dels equips docents.\nCurs Títol del treball\nSegon La Mediterrània:espais i cultures\nTercer El riu Llobregat\nProjecte constituït per activitats de descoberta i recerca realitzades per l’alumnat entorn d’un tema que han escollit, en part, amb el guiatge del professorat.\nEl projecte de recerca consta d’una sèrie de tasques que es poden construir a partir de situacions, problemes o preguntes inicials, sobre les quals l’alumnat, en grups reduïts, ha de plantejar una hipòtesi o objectiu, planificar el mètode de resolució, integrar informació procedent de diverses fonts i, finalment, arribar a unes conclusions argumentades per mitjà d’un informe escrit i una breu exposició oral.\nL’objectiu del projecte de recerca és contribuir al desenvolupament de les CB de l’ESO i, especialment, de la competència d’aprendre a aprendre, i la competència d’autonomia i iniciativa personal. També es posen en acció les competències comunicativa lingüística, audiovisual, competència digital i la competència social i ciutadana.\nEl projecte de recerca l’integrem dins una franja de l’hora de l’alternativa a la religió. Les 35 h del projecte es faran de forma progressiva al llarg del curs. El professorat assignat decidirà la programació final de les dues matèries, tot seguint unes pautes comuns:\nEls grups estaran formats per 3 o 4 alumnes.\nEl professorat pot suggerir temes relacionats amb la seva matèria, temes de caràcter transversal (Salut, Coeducació, Mediambient, Convivència, ..), o temes sorgits a partir de la lectura d’algun llibre.\nEs valorarà principalment el procés global del treball realitzat i la perseverança en la consecució de les fites proposades, i no únicament els resultats obtinguts. La qualificació final, que és individual, caldrà que contempli la capacitat d’autonomia per gestionar la pròpia feina, així com l’actitud de cooperació i responsabilitat en el treball en grup. L’avaluació final es farà en acabar el crèdit, amb exposició oral pública i un tribunal format pel tutor o tutora i un altre membre del professorat.\nORGANITZACIÓ DEL BATXILLERAT\nEl projecte de Batxillerat, aprovat pel nostre Claustre, contempla les seguents modalitats amb els següents itineraris:\nModalitat d’Arts escèniques, música i dansa\nPROMOCIÓ 2015-2017 (1r Batxillerat)\n1r curs 2n curs total\nLlengua i literatura catalana 2 + 1 3 5,5\nLlengua i literatura castellana 2 3 5,5\nAnglès 3 3 6\nFilosofia 3 – 3\nHistòria – 4 4\nTreball de recerca – (2) (2)\nTOTAL 14 h 14 h 28 h\n1r 2n Tot\nMatemàtiques* 4 4 8\nFísica /C. Terra (1r) – Geologia (2n) 4 4 8\nTOTAL 16 h 16 h 32 h\nMODALITAT DE TECNOLOGIA\nD. Tècnic / Química 4 4 8\nLlatí* 4 4 8\nGrec / Literatura (Cat. o Cast.) 4 4 8\nHistòria del món contemporani 4 4\nHistòria de la Filosofia / Geografia 4 4\nLiteratura Universal / Francès 4 4\nHa. de l’Art / Literatura (Cat. o Cast.) 4 4\nTotal 16h 16h 32h\nMODALITAT DE CIÈNCIES SOCIALS\nMatemàtiques CCSS* 4 4 8\nGeografia / Història de la Filosofia 4 4\nEconomia / Francès / Lit.Universal 4 4\nHa. de l’Art / Literatura (Cat. I Cast.) 4 4\nHistòria de l’Art /Fonaments de l’Art* 4 4 8\nCultura audiovisual 4 4 8\nAnàlisi musical I 4 4\nAnàlisi musical II + Ha. Música i Dansa 4 4\nArts escèniques 4 4\n(*) Matèries comunes d’opció\nPROMOCIÓ 2014-2016 (2n Batxillerat)\nLlengua i literatura catalana 2 2 4\nLlengua i literatura castellana 2 2 4\nFilosofia i ciutadania 2 – 2\nHistòria d’Espanya – 3 3\nTreball de recerca – 2 2\nTOTAL 14 h 16 h 30 h\n(M) Matemàtiques 4 4 8\n(M) Física / (M) CC.Terra 4 4 8\n(M) Dibuix Tècnic/ (M) Química/ (O2Batx) Electrotècnia 4 4 8\n(M) Tecnologia Industrial / (M) Biologia 4 4 8\nItinerari 1 1r 2n Tot\nMates CCSS 4 4 8\nHistòria del món 4 4\nEconomia/Lit. Universal/ Francès 4 4\nGeografia / Literatura Catalana 4 4\nHª del Art / Literatura castellana 4 4\nItinerari 2 1r 2n Tot\nEconomia i organització d’empreses 4 4 8\nGeografia 4 4\nItinerari 3 1r 2n Tot\nLiteratura catalana 4 4\nAnàlisi musical 4 4 8\nLlenguatge i pràctica musical 4 4\nEconomia / Lit. Universal / Francès 4 4\nAnatomia aplicada 4 4\nHistòria de l’Art / Literatura castellana 4 4\nGuia famílies 2015-2016


Ciutadans acusa la presidència del Parlament escombrar cap als seus - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 7 de Febrer de 2019. 13:18h.\nSonia Sierra: "ja sabem que talla el micròfon a qui vol"\nCiutadans ha acusat la presidència del Parlament d'escombrar cap a casa després que el vicepresident Josep Costa hagi tallat el micròfon a la diputada de Ciutadans, Sonia Sierra, durant el debat sobre l'estat de l'educació pública i, en canvi, hagi permès que el conseller Chakir el Homrani, segons ha denunciat la formació taronja, digués que "normalitzem el feixisme".\nCosta, que ha assumit les funcions de la presidència durant el ple perquè Roger Torrent estava en una recepció, ha tallat el micròfon després que Sierra fes referència a la "mala educació dels diputats". "Senyora diputada, si no li sap greu, la presidència exercirà la moderació del debat", ha advertit el vicepresident de la cambra catalana.\nLa diputada de la formació taronja li ha replicat que "ja sabem que talla el micròfon a qui vol" i aleshores Josep Costa li ha tornat a tancar el micròfon per demanar-li que "tracti a la presidència amb cortesia". "Millor que no em talli", li ha etzibat Sonia Sierra, que ha continuat amb la intervenció.\nUn cop finalitzat el debat, la diputada de C's ha demanat explicacions a Torrent: "m'agradaria que em diguessin la frase literal tan greu que jo he dit perquè se'm talli per dues vegades quan aquest mateix matí se'ns ha acusat d'una cosa tan greu com normalitzar el feixisme i no s'ha dit res".\nTorrent ha al·legat que "jo no hi era" i l'ha emplaçat a parlar-ne "després". Sonia Sierra ha insistit a demanar explicacions a la presidència i ha demanat que Costa "digui públicament" perquè l'ha tallat dues vegades. "Ho discutirem amb vostè a posteriori", ha reiterat el president del Parlament.\n"Millor que no em talli"


La Muntaya russa de la Neorural (27 km +- 1600) – Al marge d'un camí\nOn 3 Desembre 2014 Per Carles\nL’any passa’t ja vaig arribar tard al Dragon Kaan i en mal estat, així que, aquest cop: despertador a les 6 i rapidet cap a Santa Maria de les Martorelles que per molt que hagi passa’t una de les meves pitjors nits (els malsons de relliscades al fang han estat recurrents) avui no fallaré.\nNomés deixar les coses al cotxe em trobo al Santi que em baixa amb el seu cotxe a la linea de sortida i m’explica que avui s’ha aixecat a les 3 de la matinada (quants organitzadors fan això? BRAVO!) i em diu que els camins estan preciosos i que gaudirem com nens. Ens col·loquem a la tanca de sortida i xerrem 4 tonteries per matar els nervis amb els malalts del tuister i a córrer. (Com sempre un plaer veure-us a tots)\nLa meva cursa no es pot definir millor que com una muntanya russa d’emocions, forces i vivències. Començo una mica fort per no menjar-me molt tap però al km 2 ja començo a frenar pels corriols de pujada. Abans del primer avituallament arribem a un corriol perfecte: una baixada serpentejada per arbres amb un terra humit però sense que rellisqui res que ha fet gaudir fins a tota bestiota de muntanya.\nPassa’t l’avituallament descobreixo que la butxaca on duia les claus s’ha foradat i he perdut les claus del cotxe. Putada, pànic i estupor. Be, que “no cunda el panico Carles”, ara no serveix de res tornar perquè ves a saber on l’has perdut. Arribo al 2n avituallament i notifico la meva pèrdua i més tard em trobo al Santi i la Rosa a qui també explico la situació, ells avisaran perquè mirin de buscar-la, així doncs la cursa continua i com he perdut uns 15-20 min començo a prémer fort la maquina.\nPer molt que estigui corrent de nou em trobo a la pujada de la Muntanya russa, on el nus a la gola per saber com tornaré a casa sumat amb que encaro el pic més alt de la cursa fan que no pari de donar voltes al cap. La pujada ja la coneixia i encara que traïdora es deixa pujar bé i aconsegueixo arribar al 3n avituallament (km 12,5) en 2 hores.\nUna cursa com la Neorural no em podia oferir un desenllaç tant amarg i al començament de la baixada de les vinyes em trobo a la Rosa (moltíssimes gràcies) fent-me senyals per dir-me que han trobat les meves claus i que les tenen al 2n avavituallament. Qui necessita gels quan té aquestes alegries i emocions? Doncs cap a baix a triscar pels corriols.\nEls vora de 15 km que em queden els faig en unes 2 hores sense parar de recordar les paraules d’en Santi: “Gaudireu com nens, els camins estan preciosos”. Corríem a la serralada de la Marina però amb la pluja que queia, el verdor junt amb les primeres tonalitats marrons de la tardor i les falgueres de mig metre et transportaven a un bosc del centre d’Europa.\nEl final com sempre amb la curta però intensa pujada al castell és fa animat sabent que a dalt tindràs els amics dels Koala’s Team esperant-te amb tota l’alegria i xerinola que els caracteritza (bogeria i volls més ben dit). Un cop a dalt contrasto amb en Raul que tot el que resta es baixada excepte 2 repics curts, d’aquesta manera m’acabo acomiadant fins més tard i em decideixo a baixar com una bala per tancar el recorregut en 4h (27 km +- 16000).\nTant brutals eren aquests corriols que triscant per ells vaig acabar delirant que com fan en altres esports que fiquen nom a corbes o a ports, hauríem de posar nom algun d’aquests corriols majestuosos. Per exemple el corriol on vaig perdre les claus s’hauria de dir “Be de Déu” o “La perdició del noi verd”.\nBromes a part no dubteu en anar i tornar a la Neorural, jo venia d’una temporada força saturat i en la que sortir a córrer em provocava cada dia més mandra però la Neorural és una cursa màgica i diferent. Lliscar per aquells corriols m’ha tornat en part l’alegria de córrer i m’ha fet recordar perquè gaudeixo tant de tot això.\nAbans d’acabar vull agrair a en Santi, La Rosa i tota la organització que facin una de les millors curses de Catalunya i per mi,la millor que no es disputa al Pirineu. Sembla impossible que un poble tan petit, allunyat de grans serralades pugui fer una cursa tan maca i especial com aquesta. Tots i cada un dels voluntaris i organitzadors t’ajuden en tot i t’animen sense parar per molt que plogui durant tot el matí. En cap altra cursa segurament m’haurien trobat les claus del cotxe i m’haurien avisat abans de que hagués acabat. De tot cor, gràcies.


Ahir a la classe m diu l’amic Gryphus, ... portes 1 any al bloc?? I jo, m sembla que si!. Doncs exactament fa 1 any i 6 dies que tinc el bloc. El bloc el vaig començar pq un bon professor de l’escola ens va dir: -Haureu de fer un bloc... clar jo no sabia que era ni per a que servia, ens va consellar utilitzar el Blogger i penjar noticies sobre d’informàtica durant el curs. Així va començar el meu bloc, després del curs alguns de la classe ho van deixar i altres van continuant escrivint.\nAl principi el diaridunrodriguez era només d’informàtica però ha anat evolucionat fins ara, com l’aspecte gràfic, he passat hores mirant el codi del Blogger i retocant, mare de déu ara el codi es una mica diferent de l’original!! xDD\nAquest bloc és el resultat després d’un any!! Però segur que en mica en mica canviarà pq m'agrada innovar xD Vosaltres pq veu fer un bloc i com veu aconseguir-ho? per un amic, per un bon profe xD o per si sols??\npost per Adagio vora les 08:09 | |


BENIARRÉS AL DIA: Beniarrés, qui no és "cotilla" no és res\nBeniarrés, qui no és "cotilla" no és res\nDimecres 8 d'agost a les 20:00 hores al Centre Cultural de Beniarrés\nEl grup de teatre DES-BARATATS\npresenta: Beniarrés, qui no és "cotilla" no és res. (El Musical)\nEscrita per: Carlos Sellés i Paula Escamilla.\nDirigida per: Carlos Sellés\nEns situem en un xicotet poble del comtat amb menys de 1500 habitants, Beniarrés.\nRicard, nascut a aquest poble, torna a passar les vacances després d'haver estat buscant sort en la capital. Els amics de tota la vida l'esperen amb il·lusió per a contar-li tot el que ha passat mentre ell es troba absent. El que no saben els seus amics és que van a rebre la visita d'una cantant famosa, però aquesta sofrira les malifetes d'aquest peculiar grup d'amics.\nAquesta comèdia de dos actes es desenvoluparà amb personatges peculiars com el retor del poble o la tonta, ruptures amoroses i "morcaes"; ambientada en espais típics com la plaça del poble o el bar on van sempre a prendre café. Una comèdia plena de música, balls i històries ficticies que ben bé podrien ser reals.\nS'estrenarà el dia 8 d'agost a les 8 de la vesprada, (Dimecres) al Centre cultural Joan Fuster\nFestes Patronals de Beniarrés 2012\nEl pantano de Beniarrés se encuentra en uno de los...\nSetmana Cultural Alternativa a Beniarrés


Moynaq (Uzbekistan), el record d’un temps passat. | Altres indrets\nPel camí el taxista va parar per comprar benzina a uns nois a peu de carretera, benzina que van portar en petits bidons i botelles.\nMés endavant vam tenir problemes amb la furgoneta. El motor es parava. El conductor va desmuntar el carburador, i va dir que era problema del filtre. Vam tenir dues parades per aquest problema, la qual cosa ens va fer perdre unes tres hores.\nLa carretera estava deserta. En tres hores només van passar un bus i dos cotxes.\nPer fi vam arribar a Moynaq. Semblava un poble fantasma. Carrers deserts, sense moviment. Silenci.\nMoynaq també s’anomena Mo’ynoq (en uzbek Мўйноқ, en rus Муйнак), està situat al nord-oest d’Uzbekistan, a la república autònoma de Karakalpakstan, i havia estat un important port pesquer abans del desastre mediambiental del Mar d’Aral.\nEl Mar d’Aral antigament era el quart llac més gran del planeta, amb una superfície d’uns 68.000 quilòmetres quadrats.\nEls rius Amu Daria i Sir Daria asseguraven el seu volum d’aigua, i hi havia pesca suficient per a que prosperés una important indústria pesquera en els ports de Moynaq (Uzbekistan) i d’Aralsk(Kazakhstan).\nLa Unió Soviètica va decidir desviar els dos rius Amu Daria i Sir Daria per regar zones de desert, en un projecte per conrear fonamentalment cotó. En un intent per convertir-se en un dels principals productors mundials de cotó, a partir de l’any 1960 es va augmentar l’explotació de tal manera que la superfície del Mar d’Aral, que era de 68.000 km2 a l’any 1960, es va reduir en un 60% a l’any 1998, i el seu volum d’aigua (de 1.100 km.3 a l’any 1960) es va reduir en un 80%. Tot això acompanyat d’un important augment de la seva salinitat.\nA l’any 1987 la reducció continua del seu nivell va comportar que el mar es dividís en dos cossos separats d’aigua, que es van anomenar Mar d’Aral Nord (o Mar d’Aral Petit) i Mar d’Aral Sud (o Mar d’Aral Gran).\nLa costa del mar a Moynaq va retrocedir fins situar-se a 120 km. de distància, i avui en dia només queden els vestigis del que havia estat, amb les restes dels antics vaixells escampades per les explanades desèrtiques del que abans havia estat fons marí.\nEns vam posar per una pista seguint una sèrie de postes de la llum sense fils, i vam fer uns 10-15 km. de recorregut en direcció al Mar d’Aral. La pista passava pel que abans havia estat aquest mar. Era impressionant, kilòmetres i kilòmetres de pista pel fons d’un antic mar. Vam girar i vam tornar al poble.\nDesprés vam seguir per una altra pista, on també ens movíem per terres que havien estat el fons de l’antic Mar d’Aral.\nUn tram de pista ens va portar fins a l’anomenat cementiri de vaixells. N’hi havia bastants, tots deixats i encallats a l’arena, el terra del que abans havia estat fons marí.\nAquell paisatge era impressionant. Era el record del que un dia havia estat un pròsper port pesquer. Aquell port on hi havia hagut una important producció pesquera, on treballaven milers de persones, ara ni tan sols pot veure la costa, i només hi queda el record del que havia estat, acompanyat pel silenci i la tranquil·litat que ha imposat el gran desastre mediambiental provocat per l’home. Es difícil oblidar les imatges d’aquells vaixells encallats a l’arena, en mig del no res.\nDe tornada vam parar a Moynaq a comprar aigua embotellada. No vam comprar res de menjar per precaució, doncs la contaminació és molt important a tota la zona.\nEl conductor, en canvi, va comprar un peix que li van donar posat dins d’un sac. Nosaltres vam preguntar-li per la qualitat del peix, per la possible contaminació, i les seves respostes van ser en tot moment les d’algú que no és conscient de la realitat mediambiental de la zona. Hi ha molta desinformació.\nEl poble de Moynaq, que una vegada havia estat un dels dos ports pesquers més grans del Mar d’Aral, i que donava feina a més de 20.000 persones, actualment té uns 2.000 habitants, i la costa del mar es troba a uns 120 km. del poble. La pols tòxica, asma, al·lèrgies, càncer, etc., són el llegat que ha deixat en aquesta zona l’actuació irracional dels governants soviètics, i posteriorment uzbeks.\nVam tornar cap a Nukus, amb el peix que el nostre conductor havia comprat posat dins d’un sac llardós, i el sac posat dins el maleter del vehicle, amb una temperatura que devia rondar els 35º C.\nMentre el conductor feia referència al banquet que faria amb aquell peix, nosaltres no podíem més que rendir-nos a la evidència, no podíem fer-li entendre la situació mediambiental de la zona. De fet, si la coneguessin, segurament no hi quedaria ningú en aquell indret.\nDurant el camí de tornada vam parar una estona després de passar un pont que creua el riu Amu Daria. A prop d’on havíem parat hi havia un control militar, i a l’intentar fer unes fotos de la zona uns militars ens van dir que no estava permès fer fotos al pont. Els hi vaig dir que no fotografiava el pont, sinó el riu. El fet que els parlés en rus els va agradar, tal com ens passava per tot el país, i el que semblava una situació tensa, i una total prohibició de fotografiar aquell pont, va acabar amb abraçades per part dels militars uzbeks, i fent-nos una foto de grup, amb els militars inclosos, tots posats al mig del pont (aquell pont que no podia ser fotografiat).\nAixò ens va confirmar un cop més que saber una mica de rus era molt útil per viatjar pel país.\nQuan vam arribar a Nukus vam carregar les nostres motxilles, i vam seguir el viatge fins a Khiva.\nVam arribar a Khiva de nit, i de seguida ens vam posar a buscar hotel. Vam escollir l’hotel Arqonchi, un hotel situat dins de la ciutat vella, la Ichon-Qala.\nVam sopar al mateix hotel, molt bé per cert, i abans d’anar a dormir, vam donar una volta per la ciutat vella, tenint encara al cap el record d’aquells vaixells de Moynaq.\nL'entrada va ser publicada el 2003, Àsia Central, Kazakhstan, Uzbekistan, Uzbekistan i etiquetada Amu Daria, Aralsk, Karakalpakstan, Khiva, Mar d'Aral, Moynaq, Nukus, Sir Daria per altresindrets. Guarda l'enllaç permanent.


L'Espinalt | Mapes de Patrimoni Cultural\nL'Espinalt Santa Maria d'Oló\nDe St Joan d'Oló pista asfaltada direcció est 200 m, camí sud 1.400 m i trencall a oest.\nMasia de dimensions força grans, d'origen medieval, emplaçada sobre un promontori en una petita esplanada. Consta d'un cos residencial de planta rectangular (de planta baixa més un pis i golfes) amb un petit cos adossat a l'angle nord-est i altres de més petits al nord, així com un cobert independent que antigament era una granja i recentment s'ha adequat com a hotel rural. El nucli inicial és la part central de la casa, i posteriorment s'amplià cap llevant i cap a ponent. La façana principal, encarada aproximadament a migdia, presenta una distribució en base a dos eixos d'obertures centrals, amb un portal adovellat i finestres de diferents mides emmarcades amb llindes i brancals de pedra. Les dues superiors tenen trencaaigües motllurats i una és rematada amb arc conopial. Per tot això aquesta part es podria datar als segles XVI o XVII, i posteriorment s'hauria fet l'ampliació als laterals. La part antiga és obrada amb carreus de petit tamany més o menys disposats en filades. La resta de façanes presenta obertures de tipologies diverses. L'interior de la casa ha conservat bé les característiques tradicionals, sobretot a la sala i les cambres. Davant la façana hi ha un petit barri i restes d'antics coberts que es van enderrocar en les últimes obres. Uns metres a llevant hi havia la pallissa i més coberts que també es van aterrar. Pel que fa a l'antiga granja, és una construcció molt regular, de tipus fabril, amb un ritme d'obertures emmarcades amb maó. Segons la inscripció del portal, es va construir l'any 1897. La masia també conserva diverses tines, així com una bassa que recentment ha estat restaurada.\nInclosa al Catàleg de masies i cases rurals en sòl no urbanitzable de Santa Maria d'Oló amb el num. 02 (Pla Especial Urbanístic 2011)\nInscripció en una cambra: 1645\nAl portal de l'antiga pallissa: 1897\nInformació facilitada per Carles Jorba\nL'Espinalt és un mas d'origen medieval. Sabem que l'any 1390 Galceran Sespinal, síndic, va donar l'ordre a Bernat del Solà per pagar un impost per obres al castell. Uns anys més tard en un llistat dels veïns que es reuniren el 1394 per la redempció dels drets senyorials del terme d'Oló hi consten Salvador Espinal i Galceran Espinal, de la parròquia de Sant Joan d'Oló. Cal suposar, doncs, que la família Espinalt habitava aquest mas. I si Galceran era síndic devia tenir una certa rellevància. En canvi, el mas no consta en el fogatge de 1515 ni en el de 1553.\nProbablement al segle XVII la masia es va remodelar substancialment. Així sembla indicar-ho una inscripció interior del 1645 i l'aspecte de la façana. En aquesta època el mas encara era habitat per la família Espinalt. Devia ser una família benestant i amb un cert nivell cultural, que es podia permetre que un dels seus membres, el prevere Joan Espinalt, fos enterrat a l'església de Sant Joan d'Oló, en una sepultura de 1637 que també incloïa "els de la casa dels Espinalt". A més, a la segona meitat d'aquest segle hi va néixer Isidre Espinalt Travera, que fou l'iniciador d'una destacada nissaga d'escultors en alabastre i fusta que va treballar a la zona de la Conca de Barberà i a les comarques de Tarragona. Devia ser un cabaler del mas que decidí emigrar al poble de Sarral. En aquesta població es treballava l'alabastre gràcies a les diverses pedreres que s'havien descobert arran de la construcció de Poblet. Isidre Espinalt comença a rebre encàrrecs a finals del segle XVII i va continuar a les primeres dècades del XVIII, quan va treballar per al monestir d'Escala Dei i a Tarragona. Va morir el 1737, i el seu nét va prosseguir la tasca escultòrica en aquelles terres.\nTornant al mas, el 1775 l'Espinalt fou venut per deutes al Capítol de l'església de Vic, per un preu de 21.259 lliures, una xifra considerable que demostra la categoria de la casa. Entorn de 1890 Lluís Gomis va comprar l'Espinalt juntament amb el mas Gomis, també dit Vilaseca; situat aquest últim prop d'Horta d'Avinyó. Lluís Gomis era registrador de la propietat i estava vinculat a una de les principals famílies de propietaris i industrials de Manresa. La seva filla Roser Gomis d'Abadal, que era la pubilla, es casà el 1920 amb Pere Jorba Valls, que era l'hereu de la família Jorba. Els Jorba eren els propietaris de la colònia Jorba (a Calders) i d'un imperi industrial i comercial que incloïa els populars magatzems Jorba de Manresa i més tard també els de Barcelona. El fill hereu d'aquest matrimoni va ser Lluís Jorba Gomis, que assumí també la direcció al capdavant del grup empresarial Jorba. Mentre que la masia de can Gomis es reconstruí i es convertí en el casal on els Gomis i els Jorba solien estiuejar, la masia de l'Espinalt es va mantenir com una masoveria i no s'hi van fer gaires reformes. El 1897 es va construir la nova pallissa. Per la casa hi van passar diverses famílies de masovers, entre d'altres els Pujalt entorn de 1952. Poc després la casa va quedar desocupada tret d'una estada esporàdica entorn de 1980.\nA la dècada de 1990 l'Espinalt es va utilitzar com a lloc d'esplai habilitat pel Moviment Junior d'Oló. Pels volts de 2009 el llavors propietari, Carles Jorba Garcia (un dels fills de Lluís Jorba), juntament amb uns amics i col·laboradors (Elia Bernaus i Dani Gulin) va decidir reconvertir la masia en un hotel rural. Per això recentment (entre 2004 i 2010) s'hi han anat fent importants obres de rehabilitació: s'han arrasat alguns coberts, s'ha adequat la construcció de la granja amb habitacions i s'ha condicionat la casa principal, on resideixen els administradors de l'hotel. El nou hotel s'emmarca dins una filosofia eco-sostenible i es defineix com a "eco-friendly".\nFERRER, Llorenç i altres (1991). "Època moderna i contemporània", Oló, un poble, una història. Associació Castell d'Oló, Santa Maria d'Oló, p. 106, 107, 112, 215.\nPIÑERO SUBIRANA, Jordi (2018). La colònia Jorba. 125 anys d'història entre natura. Ajuntament de Calders, p. 14.\nSOLÀ BACH, Sebastià (2011). Pla Especial Urbanístic del Catàleg de masies i cases rurals en sòl no urbanitzable. Municipi de Santa Maria d'Oló, fitxa núm. 2.


'Speed dating' a les Garrigues entre joves i organitzacions del territori | Lleida.com\nAquest dimarts s’ha dut a terme un speed dating entre joves de cicles formatius de l'Institut Josep Vallverdú de les Borges Blanques i organitzacions empresarials i governamentals del territori. Aquesta és la darrera sessió d’un projecte organitzat per l’Oficina Jove de les Garrigues, a través de la referent d’ocupació juvenil, en el qual durant 10 sessions s’han treballat amb els i les joves diferents competències laborals, com el coneixement sobre mercat de treball, el currículum i les proves de selecció, entre altres.\nA la sessió d’speed dating celebrada aquest matí a l’Institut Josep Vallverdú hi han assistit un total de 10 representants d’organitzacions del territori i 10 alumnes de segon curs dels cicles formatius de Gestió Administrativa, Olis i Vins i Instal·lacions Elèctriques de l’institut.\nL'objectiu principal d’aquesta sessió és que els i les joves que estan a punt de finalitzar els seus estudis postobligatoris, i que aviat estaran preparats per desenvolupar laboralment els coneixements tècnics que han adquirit, coneguin el teixit empresarial i organitzatiu de la comarca i alhora puguin practicar les entrevistes de feina, treballant de forma transversal l'arrelament al territori. Per altra banda, gràcies a aquestes iniciatives les organitzacions del territori tenen l’oportunitat de conèixer el talent jove que hi ha a la zona.


Les mariscadores: Camperoles del mar | Revista | EROSKI CONSUMER\nLes mariscadores: Camperoles del mar\nEls mars abrigallen una horta fèrtil satisfeta de fruits que solament pot ser sembrada i recol.lectada amb l'arribada de la baixamar. Faci sol, fred o plogui, les mariscadores aprofiten aquesta finestra, d'entre tres i quatre hores, per conquerir el sorral amb les aixades i les rasclets i desenterrar els mol.luscs.\nEn plena ria d'Arousa es troba la platja de Moreira. Abillades amb robes de colors, visera, botes, galleda i eines, les mariscadores traspassen la pineda i enfonsen els peus sobre els solcs d'aigua i l'amalgama de pedres, sorra i algues que ha descobert el mar. Desafiant les lumbars, es corben amb el rasclet i remouen amb decisió el terreny a la recerca de cloïsses i escopinyes. A més de tenir el permís d'explotació de marisc, cada treballadora ha de fer un curs específic per desenvolupar aquesta activitat. Perquè el marisqueig sigui profitós, dediquen gran part del temps a conrear els mol.luscs i a netejar les platges d'algues i escombraries perquè aquells creixin i no morin.\nTant les cloïsses com les escopinyes són mol.luscs bivalves que viuen sota la sorra . Quan la sorra encara no està gaire regirada, les mariscadores l'escodrinyen per descobrir-hi mol.luscs. Cal respectar una mida mínima de recollida: les cloïsses fines han de tenir almenys 4 centímetres i les escopinyes, 2,8. Les captures escassegen a mesura que passen els dies de feina a la mateixa platja i les mariscadores opten per endinsar-se en l'aigua fins a la cintura per aconseguir el contingent diari de mol.luscs que mai han de sobrepassar.\nLa jornada de treball acaba a la llotja gestionada per la Confraria San Martín d'O Grove. Cada mariscadora espera el torn perquè garbellin els seus mol.luscs i es comprovi que tenen la talla mínima. Després, es pesen i s'agrupen per mida en caixes o xarxes. Cada contingent s'etiqueta amb el número d'ordre de cada mariscadora, la data de la captura, l'espècie i el lloc de recollida. La subhasta del marisc comença a primera hora de la tarda. La dirigeix el 'lonjero', que posa un preu de sortida per a cada lot que baixa fins que un comprador atura la licitació amb un comandament a distància.


Espectacular xalet amb un molí antic\nVeure totes Adosat Àtic Àtic duplex Casa Casa de camp Case de poble Chalet Pis Duplex Edifici Local comercial Negoci Parking Pis Planta baixa Solar Terreny rural Villa Villa de luxe\nAquesta espectacular xalet de 1.300 m2 construïts està situada a escassos metres de la Colonia de Sant Jordi, oferint privacitat i tranquil·litat a la vegada que proximitat a tots els serveis que ofereix el poble, així com a les millors platges de l’illa, com és Es Trenc.\nLa propietat disposa d’un gran terreny rústic de 21.000 m2 i hi ha 1.300 m2 construïts. Entre les construccions destaquem un antic molí típic mallorquí, el qual va ser restaurat i està en funcionament i proveeix a l’estany d’aigua.\nLa casa està distribuïda en dues altures. A la planta baixa trobem una imponent sala menjador amb una alçada de sostre de dos pisos, el que aporta a l’estada una lluminositat meravellosa, també trobem l’àmplia i equipada cuina amb zona de menjador, un bany, un dormitori doble i una sala de lectura.\nA la primera planta es troben els cinc dormitoris restants, tots dobles i molt lluminosos, amb un bany en-suite cada un d’ells. A més, quatre dormitoris disposen de vestidor privat.\nLa zona exterior és simplement impressionant. Disposa d’una piscina de més de 100 m2, sota el molí trobem una caseta amb un bany, una àmplia cuina menjador d’uns 60 m2 i una terrassa chill-out amb barbacoa i forn de llenya. Tot aixo, envoltat d’un cuidat jardí i diverses terrasses.\nLa propietat disposa de totes les facilitats, com ara: llar de foc, aire condicionat (fred-calor), pou d’aigua propi, doble vidre en finestres, zona de bugaderia, traster, llar de foc, reg automàtic, sistema d’alarma, descalcificadora d’aigua, etc . A més d’un garatge interior de 120 m2 i pàrquing exterior per a 15 cotxes.\nEn definitiva, una propietat somniada perfecta per convertir-la en la teva llar.


À Punt - Els sindicats demanen a Sánchez reprendre "ja" els contactes amb Unides Podem\nEls sindicats demanen a Sánchez reprendre "ja" els contactes amb Unides Podem\nNotícies Política | 08/08/2019 20:21\nPedro Sánchez s’ha reunit amb la patronal i els sindicats aquest dijous / Mariscal (Efe)\nEls representants dels dos principals sindicats espanyols, José Álvarez, d'UGT, i Unai Sordo, de CCOO, volen que es reprenguen "ja" els contactes amb Unides Podem per a arribar a un acord programàtic que permeta la formació d'un govern estable. Li ho han dit aquest dijous al president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, a qui recorden que l'esquerra "no pot perdre l'oportunitat" que li han donat les urnes.\nLa trobada s'ha produït en el marc de les reunions amb organitzacions socials de Sánchez , per a elaborar una proposta de govern de cara a la segona votació d’investidura. Tot i que ell no ho ha demanat, segons han assegurat els dos secretaris generals, els sindicats estan disposats a "afavorir la negociació". I el primer pas, és a dir, una nova reunió entre el PSOE i Unides Podem, es produirà, en les seues paraules "més prompte que tard".\nCap dels dos líders sindicals ha volgut involucrar-se en la fórmula que hauria d’adoptar el possible executiu. El que sí que han posat damunt la taula és la necessitat que hi haja un executiu progressista que desmunte la reforma laboral del 2012, que revertisca la legislació del PP sobre les pensions i que duga endavant una nova política fiscal.\nMés de cent dies d'interinitat\nD'altra banda, Sánchez s'ha reunit amb el representant de la CEOE, Antonio Garamendi, i el president de Cepyme, Gerardo Cuerva, per a escoltar el punt de vista de la patronal. Els representants de l’empresariat li han transmés la seua inquietud per la falta d’un govern estable, ja que l’actual està en funcions des de fa 101 dies. Garamendi ha insistit en la necessitat de formar un govern moderat i estable i ha oferit la lleialtat de la patronal "a l'opció que isca". Cuerva ha demanat un govern que tinga l'empresa en el centre de les seues polítiques.


La Família Robafaves visita Granollers com a padrins dels Gegants Grossos | Mataró Audiovisual\nLa Família Robafaves visita Granollers com a padrins dels Gegants Grossos\nRedacció dl., 03/09/2018 - 15:44\nLa Família Robafaves ha estat la convidada aquest dissabte de la Festa Major de Granollers. En Robafaves, la Geganta, la Toneta i en Maneló van prendre part de la cercavila que hi va haver al migdia pels carrers de la capital del Vallès Oriental acompanyats des del principi pels Gegants Vells de Granollers, Cosme i Damiana, i els Gegants Grossos, l’Esteva i la Plàcida, de qui la Família Robafaves n’és padrina. Abans, els gegants mataronins van participar també de la Mostra de Gegants que hi va haver a la Placeta de Sant Francesc. Cap a les dues del migdia, tota la comitiva va participar de la rebuda oficial al Saló de la Ciutat a l’Ajuntament de Granollers on també hi va ser la regidora de Cultura de Mataró, Núria Moreno.\nA la tarda, l’activitat gegantera va seguir amb la Mostra de Figures a la plaça de la Porxada i una cercavila va portar a la Família Robafaves i als Gegants de Granollers pels carrers més cèntrics del municipi fins a la Mostra de Balls que va tenir lloc a la mateixa plaça de la Porxada. Durant la cercavila també hi van participar els capgrossos de Granollers i el Colom, aquesta última una de les figures més protocol·làries de les figures de la capital del Vallès Oriental.\nDes del 1968, la Família Robafaves és padrina dels gegants Grossos de Granollers i per això aquest cap de setmana els mataronins van fer acte de presència a la seva Festa Major en motiu del cinquantè aniversari.\nLa Mostra de Gegants es trasllada als comerços del Casc Antic


Pablo Amantini no continuarà al Llagostera-Costa Brava: 'M'emporto una gran impressió del Llagostera, és un club molt proper, cuida els jugadors i té una afició fidel' | Llagostera - Web Oficial\nPablo Amantini no continuarà al Llagostera-Costa Brava: "M'emporto una gran impressió del Llagostera, és un club molt proper, cuida els jugadors i té una afició fidel"\nUn ‘jefecito’ que sempre mantenia en alerta els seus companys, que hi posava tots els sentits perquè el Llagostera sempre estigués ben posicionat al darrere. Un ‘jefecito’ que es jugava el físic en cada acció amb aquesta samarreta, que formava al costat de Lucas Viale una parella de centrals argentina inexpugnable. Pablo Amantini no continuarà al Llagos la temporada que ve però en el record dels almogàvers quedarà totes les lliçons futbolístiques com a central que va donar al Municipal i també les lliçons humanes. Un futbolista amb un comportament impecable i exemplar dins i fora de la gespa.\n“Valoro aquesta etapa al Llagostera molt positivament per haver aconseguit l’ascens i haver aportat el meu granet de sorra. M’emporto una molt bona impressió del Llagostera, és molt proper, cuida la seva gent i l’afició és fidel i incondicional, està amb l’equip tant quan les coses van bé com malament”, destaca Amantini, que en la faceta ofensiva també ha aportat amb tres gols més tots els que ha generat indirectament en les jugades a pilota aturada. L’argentí ha estat un actiu molt important per Oriol Alsina i també un home molt important a nivell de vestidor:\n“A nivell personal he viscut una experiència molt bonica, he conegut companys nous i tots junts hem aconseguit ser campions, el grup que s’ha format és espectacular i m’he trobat a gust i he gaudit moltíssim. Els companys m’han escrit missatges en saber que no seguiria i això demostra la seva qualitat humana. Futbolísticament també ha estat un gran any, m’he trobat molt a gust”, subratlla Pablo Amantini, que té clar amb quin record es queda de tots els moments viscut aquesta darrera temporada.\n“Podria dir que el millor record que guardo és de quan vam pujar però em quedo amb tot el camí recorregut i de com m’he divertit i competit junt amb els meus companys”, destaca el central. Al Municipal sempre sonaran els crits d’ànims i alerta de Pablo Amantini, un defensa que ha posat al servei del Llagos la seva autoritat sobre el camp, entrega i contundència. I és que Amantini sempre serà el nostre ‘jefecito’. Moltes gràcies per tot el que ens has donat i molta sort Pablo!\nFOTO: Pablo Amantini va marcar un dels tres gols que ha fet amb el Llagos al camp del Cerdanyola (2-3)


'Les dones d'Alger', de Picasso, ja és el quadre més car de la història\nHa estat venut en una subhasta per gairebé 161 milions d'euros a Nova York. L'escultura 'L'home del dit', d'Alberto Giacometti, ha aconseguit en la mateixa subhasta un preu de 126 milions d'euros, marcant un nou rècord\n1 min. Nova York 12/05/2015 08:54\n260x366 'Les dones d'Alger', de Picasso / EFE 'Les dones d'Alger', de Picasso / EFE\nL'obra del pintor malagueny Pablo Picasso 'Les dones d'Alger' (1955) ha estat venuda per més de 160.900.000 d'euros en una subhasta feta aquest dilluns a Nova York per Christie's. Des d'ara és la pintura més cara mai subhastada.\nEl quadre, que partia amb un preu estimat de 125.500.000 d'euros, ha estat venuda en el marc d'una subhasta que porta per títol 'Looking forward to the past', que inclou obres d'art impressionista, art modern, art de postguerra i art contemporani. En aquesta obra, Picasso té com a referent a Eugène Delacroix, i en el seu procés crea un nou i singular estil de pintura que combina elements de cubisme, fauvisme i neoimpressionisme.\nD'altra banda, l'escultura 'L'home del dit', d'Alberto Giacometti, ha aconseguit en la mateixa subhasta un preu de 126 milions d'euros, marcant un nou rècord. Aquesta obra és reconeguda com una de les fites esculturals més importants de l'era moderna, creada pel gran mestre d'aquesta disciplina. Una altra escultura d'aquest mateix autor, 'L'home que camina', una estàtua realitzada en bronze i a mida natural, es va vendre al febrer del 2010 per 74,2 milions d'euros.


Més de 1.500 empresaris reivindicaran a Barcelona el corredor mediterrani - Diari de Girona\nL'acte vol escenificar la necessitat d'aquesta infraestructura i conscienciar el conjunt de la societat perquè s'impliqui en la seva reclamació\nefe / ddg 24.09.2018 | 00:49\nMés de 1.500 empresaris reivindicaran a Barcelona el corredor mediterrani barcelona\nMés de 1.500 empresaris, directius i professionals de tot Espanya reivindicaran l'execució del corredor mediterrani en un gran acte empresarial que tindrà lloc el proper dia 27 a Barcelona per donar suport a una infraestructura clau per a la competitivitat, la cohesió i la mobilitat de l'Estat.\nL'acte, organitzat per l'Associació Valenciana d'Empresaris (AVE), comptarà amb la presència del ministre de Foment, José Luis Ábalos; el president de la Cambra Espanya, José Luis Bonet; el president de la CEOE, Juan Rosell; el president de l'AVE, Vicente Boluda, o el president del Cercle d'Economia, Juan José Brugera, entre d'altres.\nL'Associació Valenciana d'Empresaris va confirmar també l'assistència de Jordi Gual (CaixaBank); Josep Oliu (Sabadell); Artur Carulla (Agrolimen); Ignacio Ferrero (Idilia Foods); Juan Roig (Mercadona) i Miguel Torres (Família Torres), a més de presidents de patronals i cambres de comerç de bona part d'Espanya.\nDurant la jornada es projectaran diversos vídeos que expliquen la importància social, territorial i econòmica del corredor mediterrani i els suports que té.\nDes que al novembre de 2016 l'Associació Valenciana d'Empresaris va impulsar la creació del projecte «www.elcorredormediterraneo.com» s'han desenvolupat actuacions a diferents ciutats espanyoles que culminaran dijous que ve amb aquest acte a Barcelona.\nSegons va explicar el secretari general de l'AVE, Diego Lorente, els objectius són escenificar la importància i necessitat de la infraestructura, conscienciar tot el país perquè s'impliqui en la seva reivindicació i aconseguir que els representants públics es comprometin amb l'execució de l'obra perquè sigui una realitat com més aviat millor.\nL'objectiu d'aquest any és compartir amb la ciutadania la informació sobre aquesta infraestructura a través d'una acció itinerant en què l'autobús «Quierocorredor» ha viatjat a 9 ciutats del Mediterrani per explicar els beneficis de la infraestructura i aconseguir el suport dels ciutadans (suma ja més de 92.000 signatures).\nEls empresaris de l'associació consideren que apostar pel Mediterrani és apostar pel conjunt d'Espanya i queconnectar territoris contribueix a la vertebració de l'Estat.


Brindem pel que ens uneix: Europa!\nBernat Joan i Marí | 31 maig 2018\nFelip VI (o, com diria aquella, Felipe ueve palito) ens té acostumats a vessar-la, i afegir-n’hi una no hi fa res. Diumenge passat, a Logronyo, en plena celebració del Dia de las Fuerzas Armadas, va fer un brindis xocant: «brindemos por lo que nos une: España». N’estàs segur, rei, que la cosa va així? Perquè a mi no em pareix precisament que hi hagi consens sobre això d’Espanya, sinó ben al contrari. Ara mateix, Espanya deu ser un dels elements que està creant més divisió dins una part de la societat dita «espanyola». El Borbó mateix hi ha contribuït poderosament, deixant la meitat dels catalans fora de la seua apreciació com a «súbdits» propis, o com a ciutadans del propi país.\nPodem dir que Espanya uneix la gent de JxCAT i d’ERC amb la de Ciutadans i del PSC? Espanya amalgama els de la CUP amb els del PP? Fins i tot m’atreviria a dir: Espanya fa coincidir en un mateix patriotisme el volàtil i anguilós PNB amb els partits dinàstics? I el BNG, Compromís pel País Valencià, MÉS (per Mallorca i per Menorca), se senten units per això d’Espanya? Tanta ciència-ficció arriba a entendrir.\nPerò sí que hi ha elements que uneixen ideals i partits tan aparentment difícils d’unir. Per exemple, al Parlament europeu, el PDCAT de Puigdemont i els Ciutadans d’Albert Rivera comparteixen grup parlamentari (l’Aliança dels Liberals i Demòcrates Europeus). Partits tan aparentment difícils d’unir com el PDCAT i Ciutadans coincideixen... a Europa. Allò que els uneix no és ni Espanya ni cap idea ni cap model territorial factible dins aquest àmbit, però diuen coincidir en el liberalisme i això els ajunta a Europa.\nAl Parlament europeu, així mateix, el representant d’Iniciativa per Catalunya-Verds (ara Catalunya en Comú) comparteix grup parlamentari amb els dos diputats d’Esquerra Republicana de Catalunya. Un diputat que sempre computa com a «unionista» als diaris de Madrid pot compartir grup perfectament amb dos diputats inequívocament independentistes. Els uneix Espanya? Evidentment, no. Els uneix Europa.\nDe la meua experiència al Parlament europeu, puc recordar l’amplíssima coincidència amb Vytautas Landsbergis, de Lituània, Valter Dombrowskis, de Letònia, o amb Lazslo Tökes, de Transilvània (Romania), tots ells del Grup Popular Europeu. Partidaris del dret d’autodeterminació, independentistes dels seus països (dos d’ells independents des de l’última dècada del segle passat), amants de les seues respectives nacions i europeistes convençuts, ens trobàvem en un projecte comú que es diu Europa. Això ens unia i ens uneix.\nPer tant, pens que el Borbó hauria d’afinar una mica més a l’hora de brindar. Per no vessar-la sistemàticament.


Especialistes en Xylella fastidiosa posen en comú a València els últims avanços en la detecció de la plaga\nLa Xarxa Iberoamericana per al control de Xylella fastidiosa (CYTED-IBER-XYFAS) organitza aquest dimarts 17 a la Casa de la Ciència de València una jornada en què es presentaran els últims avanços en la detecció del bacteri Xylella fastidiosa. L’acte està organitzat per l’Institut de Biologia Integrativa de Sistemes, centre mixt de la Universitat de València i del CSIC, així com l’Institut Valencià d’Investigacions Agràries.\nEn la sessió participaran especialistes en la detecció d’aquesta plaga procedents del Brasil, Argentina, Costa Rica, Itàlia, les Illes Balears i València. Així, Edson Bertolini, de la Universidade Federal do Rio Grande do Sul, al Brasil, analitzarà la presència de Xylella en cítrics i unes altres plantes. Per la seua banda, Raquel M. Haelterman, de l’Institut Nacional de Tecnologia Agropecuària d’Argentina, tractarà l’impacte d’aquesta plaga en les oliveres.\nCarlos Alonso Chacón, del Centre d’Investigació en Malalties Tropicals de la Universitat de Costa Rica, tractarà l’afecció d’aquest bacteri en el seu entorn; Maria Saponari (Institut de Protecció Fitosanitària Sostenible d’Itàlia), el protocol europeu de diagnòstic; i Diego Olmo (Laboratori Oficial de Sanitat Vegetal de les Illes Balears) explicarà el reconeixement de símptomes i protocols d’acció contra Xylella. Sergio Cubero, de l’Institut Valencià d’Investigacions Agràries, parlarà de la detecció d’aquest bacteri mitjançant sensors remots.\nLa jornada de dimarts és la primera activitat de la xarxa IBER XYFAS realitzada en el marc del Programa Iberoamericà de Ciència i Tecnologia per al Desenvolupament (CYTED), creat pels governs de països iberoamericans amb la finalitat de promoure la cooperació en ciència, tecnologia i innovació per al desenvolupament.\nLa Xarxa IBER-XYFAS està coordinada per Juli Peretó, catedràtic en el Departament de Bioquímica i Biologia Molecular de la Universitat de València i vicedirector de l’Institut de Biologia Integrativa de Sistemes (I2SysBio, UV-CSIC). Està formada per un consorci de 32 grups d’investigació acadèmics, empreses i institucions amb competències agronòmiques (com l’Institut Valencià d’Investigacions Agràries o els corresponents serveis de sanitat vegetal de la Generalitat Valenciana, el Govern Balear o la Diputació General d’Aragó), pertanyents a 10 països (Argentina, Brasil, Costa Rica, Espanya, els Estats Units d’Amèrica, Guatemala, Itàlia, Mèxic, Portugal i Xile).\nEl consorci IBER-XYFAS també proposa sensibilitzar la ciutadania en general i el sector agrari en particular sobre les malalties, fins ara incurables, causades per aquest bacteri que ataca nombrosos cultius de gran importància econòmica, incloent els ametlers, les oliveres, la vinya, els cítrics i una gran varietat de fruiters. Segons Juli Peretó, “l’arribada d’aquest bacteri a Europa és recent, i és interessant compartir coneixements i experiències amb països que conviuen amb aquest patogen, com el cas del Brasil, per a desenvolupar un sistema de vigilància que facilite la presa de decisions per part dels governs”.


Hotel Panský Dům Žamberk Zamberk República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMasarykovo Náměstí 6, Zamberk, Zamberk, República Txeca, 564 01 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Panský Dům Žamberk\nAl visitar Zamberk, vosté es sentirà com a casa a Hotel Panský Dům Žamberk, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Panský Dům Žamberk també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Zamberk. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres) a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de esquí, pesca, pistes de tennis, pistes d'esquaix, billar. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Panský Dům Žamberk és una selecció idònia per a la vostra estada a Zamberk.


Protesta de la #ILPEducació davant la seu d'ERC\nLa Comissió Promotora de la ILP del sistema educatiu ha convocat una protesta, avui a les 16.30h, davant la seu d'ERC per a denunciar que s'ignori aquesta iniciativa legislativa popular i aprofitaran per a fer una crida a pressionar a Junts pel sí perquè s'obri a debatre el futur de país que proposa la ILP. "Perquè un altre món sigui possible una, altra educació és necessària".\nConsidera que després de la ingent tasca que ha suposat consensuar-la amb més de 160 entitats socials i de recollir gairebé el doble de les signatures necessàries perquè el projecte de llei arribi al Parlament "n'hem recollit 95.000 a tot Catalunya" ara el PP i Junts pel sí conformaran una majoria per derrotar les aspiracions del poble en educació amb l'únic tràmit, obligatori per altra banda, de debatre-la un sol dia al Parlament.\nLa Comissió remarca que la ILP defensa acabar amb tota l'escola concertada en un plaç de 10 anys, o pública o privada; la gratuïtat des de l'escola bressol a la universitat amb menjadors i transports gratuïts i beques-salari pels estudiants que ho necessitin; la democràcia real als centres educatius, també a la universitat; amb direccions escollides amb la participació de professorat, famílies i estudiants i la inversió suficient en educació (mínim 6% del PIB%) i demana prou retallades d'una vegada. (Llegiu l'articulat complet de la ILP).


Concurs de Pintura Ràpida a Sant Feliu de Guíxols\nEl dissabte 19 de maig de 2018 la ciutat acull una nova edició del Concurs de Pintura Ràpida, en el marc de les activitats del Dia Internacional dels Museus 2018. Des de les 8h del matí i fins les 10h artistes d'arreu podran inscriure's a l'entrada de l'Antic Hospital Municipal. Tindran temps d'elaborar la seva obra artística fins les 14h del migdia. Cada concursant pot presentar una sola obra amb tècnica i mides lliures.\nA partir de les 16h de la tarda, les obres resultants s'exposaran a les sales de l’Antic Hospital de la ciutat. A les 17h, es publicarà el veredicte del jurat i es lliuraran els premis en el mateix edifici. Els premis seran escollits pels patrocinadors, d’entre una selecció realitzada per un jurat qualificat.\nActivitat organitzada pels Amics del Museu d'Història de Sant Feliu de Guíxols, amb la col·laboració del Museu d'Història de la ciutat.\nMés informació a https://museu.guixols.cat/serveis/activitat.php?id=181\nBASES CONCURS PINTURA RÀPIDA SANT FELIU DE GUÍXOLS: 19 MAIG 2018\nINTEGRAT DINS LA PROGRAMACIÓ DEL DIA INTERNACIONAL DELS MUSEUS\n1. Podran participar en aquest concurs tots els artistes que ho desitgin amb una sola obra, encara que es podrà segellar més d’un suport.\n2. El concurs se celebrarà el dissabte 19 de maig de 2018.\n3. La inscripció és gratuïta i podrà fer-se a partir de les 8.00h i fins les 10.00h del matí a l’antic Hospital Municipal (C/Hospital 33-35, entrada).\n4. El segellat de control s’empremtarà al darrera i a un lateral del suport. El segell ha de quedar sense pintar.\n5. Cada concursant podrà presentar una sola obra amb tècnica i mides lliures.\n6. Les obres sobre paper, s’han de presentar muntades en suport rígid, essent permesos els marges en blanc.\n7. Les teles i suports rígids han de ser a un sol color.\n8. Per a totes les tècniques, les obres es presentaran sense cap mena de llistó, marc o elements de protecció.\n9. Finalitzat el concurs, que serà com a màxim a les 14.00h, les obres junt amb el cavallet de l’artista es portaran a l’antic Hospital Municipal (C/Hospital 33-35, planta 1), per tal de ser valorades pel jurat i exposades durant part de la tarda. L’autor podrà retirar la seva obra després del veredicte del jurat.\n10. El veredicte del concurs es donarà a conèixer a les 17.00h.\n11. Es desaconsella l’obtenció de l’obra per procediments que desvirtuïn el sentit competitiu del concurs.\n12. El fet de participar en aquest concurs implica la completa acceptació d’aquestes bases.\n14. Els premis seran escollits pels patrocinadors, d’entre una selecció realitzada per un jurat qualificat.\n15. Els guanyadors no podran renunciar al premi.\n1r Premi: 800€ (Òptica De la Peña)\n2n Premi: 600€ (Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols)\n3r Premi: 400€ (Farmàcia De la Peña)\n3r Premi: 400€ (Felisa Casadevall)\n4t Premi: 300€ (Particular)\n4t Premi: 300€ (Can Kiku)\n4t Premi: 300€ (TRINOMI-arquitectura, interiorisme i disseny S.C.P.)\n1r Premi aquarel•la: 500€ (Particular)\n2n Premi aquarel•la: 200€ (Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols)\n2n Premi aquarel•la: 200€ (Felisa Casadevall)\n*Totes les tècniques poden optar als premis generals.\nPer a més informació: www.amicsmuseu.com o trucant al 606200813 (Sr. Néstor Sanchíz)


Semifinals de la Copa Catalunya de futbol femení, avui a Palamós\n22/08/2019 Esports - Jordi Rodríguez\nActe de presentació de les fases finals de la Copa Catalunya a Palamós, fa uns dies. (Foto: Ajuntament de Palamós),\nL'Estadi Municipal Palamós-Costa Brava serà avui l'escenari de les semifinals de la Copa Catalunya de futbol femení. La competició, organitzada per la Federació Catalana de Futbol, viurà la seva gran final el dissabte que ve, també a Palamós, juntament amb la final del campionat català amateur masculí.\nAnem a pams, però. Avui dijous és el torn de les semifinals de la Copa Catalunya femenina. A les sis de la tarda saltaran a la gespa de l'Estadi Municipal les jugadores de l'Espanyol i de l'AEM Lleida. La jornada es completarà, a partir de dos quarts de nou, amb el partit entre el Barça i el Seagull de Badalona. Barça i Espanyol, que militen a la màxima categoria estatal, semblen clars favorits per jugar la final de la Copa Catalunya, aquest dissabte a dos quarts de nou, també a Palamós. Joan Soteras, president de la Federació Catalana de Futbol, explica que aquesta fase final és itinerant i que aquest any s'ha triat venir a terres gironines.\nPrèviament a la final de la Copa Catalunya femenina d'aquest dissabte, el Municipal Palamós-Costa Brava també acollirà la final de la Copa Catalunya de futbol amateur masculí. Començarà a les sis de la tarda i els protagonistes seran el Parets, botxí a semifinals de l’Empuriabrava Castelló, i el Cubelles, que es va desfer de l’Sporting Gavà. Tots els partits, els d'avui i els del dissabte, són d'accés gratuït pel públic.\n06/08/2019 - Esports Presenten les finals de la Copa Catalunya que es jugaran a Palamós


7 secrets per què veieu 5:22: el significat de 522 - Numerologia | Gener 2022\nTot a la vida passa per una raó. Per tant, si continueu veient una seqüència específica de nombres amb regularitat, no és per casualitat.\nÉs un fort indicador que els vostres àngels guardians intenten cridar la vostra atenció i parlar amb vosaltres. Atès que les lleis divines prohibeixen als nostres àngels guardians interferir directament en les nostres vides, els éssers celestes solen utilitzar-los números d’àngels per transmetre els seus pensaments.\nDesprés de rebre qualsevol dels números d’àngel, és del vostre interès analitzar-lo i extreure’n el significat ocult. Només així podreu donar sentit als números d’àngel i rebre el vostre missatge tal com estava previst.\nEn aquest article, analitzarem què significa per a vosaltres veure l'àngel número 522.\nÉs senyal d’un descans afortunat? Llegiu més per esbrinar-ho.\nQuè significa l'àngel número 522?\nQuè significa espiritualment l'àngel número 522?\nPer què segueixo veient el número 522?\nQuin és el significat de l’àngel número 522 en amor?\nEl número d'àngel 522 és un número de sort?\nL’àngel número 522 consta de les vibracions i energies de àngel números 5 i 2 . El número 2 apareix dues vegades, consolidant així la seva gran influència en el conjunt del 522.\nCom que no podem disseccionar l’àngel número 522 sense estudiar-ne els números base, vegem primer el número 5 i el número 2.\nAmb número 5 , podeu esperar canvis que alterin la vida. Aquest nombre també s’associa amb decisions i decisions positives, flexibilitat, motivació, oportunitats i aprenentatge a través de l’experiència.\nPer altra banda, número 2 simbolitza la confiança i la creença, la intuïció i la saviesa interior, el suport, l’ànim, les associacions i les relacions. T’ajuda a descobrir la missió de l’ànima i el propòsit vital.\nTampoc no podem minimitzar la influència del mestre número 22 en l’àngel número 522. El mestre número 22 representa el desinterès i el servei als altres, la retribució i la redempció, l’idealisme i l’amor universal.\nDel que hem recollit els números 5 i 2 , podem concloure que el número d'àngel 522 comporta la promesa de canvis que poden canviar la vida que us poden guiar cap a oportunitats favorables. Adopteu els canvis, mantingueu la calma i confieu en el procés.\nEls canvis positius que adopteu ara resultaran en gran mesura beneficiosos a la llarga. Tingueu fe en la vostra saviesa i intuïció interiors mentre preneu decisions confuses i mai no us defraudaran.\nEl número 522 d’àngels és un fort signe dels àngels que us implora que no perdeu el vostre temps i energia resistint els canvis que us apareixen. Us demanen que utilitzeu els vostres valuosos actius per a mesures més productives.\nAmb l’aparició de l’àngel número 522 a la vostra vida, sabeu que el regne diví us insta a mantenir-vos fidel a vosaltres mateixos. No us preocupeu per les opinions que els altres fan sobre vosaltres.\nNo cal emmascarar la vostra veritable naturalesa per amor de ningú. Al cap i a la fi, l’autèntica força rau en poder adherir-vos als vostres principis malgrat les influències aclaparadores.\nQuan us trobeu amb el número 522 amb freqüència, preneu-lo com un missatge que els vostres àngels guardians volen que continueu amb el vostre viatge, independentment de les circumstàncies desfavorables. Superar els obstacles i aviat trobareu una llum al final del túnel.\nSabeu que teniu el suport total dels àngels per realitzar els vostres somnis. Mantingueu les vostres energies positives i tindreu èxit.\nEl número 522 que significa la vostra vida és que esteu a punt de créixer espiritualment i personalment. Seguiu el camí que els àngels guardians volen per a vosaltres i aviat us convertireu en la persona que sempre heu volgut ser.\nEl principal menjar per emportar quan continueu veient l’àngel número 522 és que heu de tenir fe en les vostres capacitats i creure en vosaltres mateixos. No tingueu por dels resultats desfavorables, ja que sou massa capaços d’èxit i, fins i tot, si les coses no van bé, sempre podeu aprendre de l’experiència.\nSi les coses es posen difícils i et sents perdut i sol, sempre pots confiar en els teus àngels guardians per guiar-te pel bon camí. Tingueu en compte que teniu massa suport de tots els racons per contemplar fins i tot la idea d’una feina errònia.\nL’àngel número 522 també es pot interpretar com un missatge de redempció.\nMitjançant aquest número, els vostres àngels us volen recordar que mai no és tard per capgirar les coses. Mai no sou massa gran per llegir, aprendre o millorar vosaltres mateixos.\nTens la tecla per donar forma a la teva vida com creguis convenient. Si us trobeu amb contratemps, no els utilitzeu com a excusa per definir-vos.\nRebot de les derrotes i continua aixecant-se per molt que sigui difícil. A continuació, utilitzeu les vostres experiències i fracassos passats com a lliçons per millorar el vostre futur.\nPer últim, mitjançant l’àngel número 522, els vostres àngels volen que sigueu optimistes en els moments més difícils.\nDurant les circumstàncies penoses, no us deixeu sentir amb pensaments i sentiments negatius. Les energies negatives que acumuleu no us ajudaran ni una mica.\nPer tant, feu un esforç per distanciar-vos d’aquestes energies contraproduents.\nEls àngels us envien el número 522 perquè no volen que doneu per descomptada la vostra vida amorosa. Tens la sort de tenir una relació, de manera que has de tractar-la amb el respecte que es mereix.\nRecordeu el temps i l’energia que heu invertit a cortejar la vostra parella? O, com us enamorava completament de totes les accions de la vostra parella?\nDoncs bé, dediqueu més esforç a la vostra relació i sigueu fidels a la vostra parella.\nFeu-los saber quant volen dir per a vosaltres. Dutxa l'amor de la teva vida amb els regals que mereix.\nTingueu en compte que la vostra relació no creixerà més si apareixeu els errors passats de la vostra parella en tots els arguments. Que passin els temps passats, tinguin un flux de comunicació clar i mirin cap a la construcció d’un futur millor junts.\nAquest número s’ha de veure positivament. Al cap i a la fi, comporta la promesa de millors dies en la seva vida amorosa.\nTanmateix, no us deixeu caure en la impressió que l’Univers ho solucionarà tot en la vostra vida amorosa. També heu de ser responsables i responsables de configurar la vostra relació.\nEnvolta’t d’energies positives i podràs experimentar l’amor de tots els voltants.\nSí, l’àngel número 522, com tots els números d’àngel, és un número afortunat. Al cap i a la fi, és un missatge dels àngels i no tothom és prou beneït per rebre missatges del regne diví.\nAquest número és un signe que les forces divines t'estimen, et cuiden i et vigilen en tot moment.\nEn essència, l'àngel número 522 es pot considerar un signe dels àngels que us demana que tingueu fe en vosaltres mateixos i en el regne diví.\nHo sapigueu els àngels us esperen a les ales per ajudar-vos i recolzar-vos incondicionalment. Truqueu-los i envieu les vostres peticions mitjançant oracions.\nTot el que desitgeu i desitgeu es farà realitat a temps.\nA canvi, els àngels us demanen que us mantingueu fidels a vosaltres mateixos, que seguiu el vostre camí i que accepteu els canvis que us apareixen.\nAra que coneixeu el significat de l’àngel número 522, tingueu en compte els seus suggeriments i experimentareu totes les coses bones que la vida us ofereix.


Chapelle-Viviers - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n46° 29′ 01″ N, 0° 43′ 36″ E / 46.4836°N,0.7267°E / 46.4836; 0.7267Coord.: 46° 29′ 01″ N, 0° 43′ 36″ E / 46.4836°N,0.7267°E / 46.4836; 0.7267\nChapelle-Viviers és un municipi francès situat al departament de la Viena i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 443 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Chapelle-Viviers era de 443 persones. Hi havia 172 famílies de les quals 52 eren unipersonals (28 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 60 parelles sense fills, 36 parelles amb fills i 24 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 218 habitatges, 179 eren l'habitatge principal de la família, 20 eren segones residències i 19 estaven desocupats. 208 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 179 habitatges principals, 131 estaven ocupats pels seus propietaris, 39 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 9 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 10 en tenien dues, 24 en tenien tres, 53 en tenien quatre i 91 en tenien cinc o més. 149 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 89 habitatges hi havia un automòbil i a 71 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Chapelle-Viviers el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 256 persones, 174 eren actives i 82 eren inactives. De les 174 persones actives 162 estaven ocupades (88 homes i 74 dones) i 12 estaven aturades (4 homes i 8 dones). De les 82 persones inactives 27 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 45 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Chapelle-Viviers hi havia 174 unitats fiscals que integraven 397 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.568 €.\nDels 24 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària, 3 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 10 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses de transport, 3 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 3 d'empreses immobiliàries i 1 d'una empresa de serveis.\nDels 6 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina de correu, 2 tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 lampisteria, 1 restaurant i 1 agència immobiliària.\nL'any 2000 a Chapelle-Viviers hi havia 19 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.053 hectàrees.\nLeignes-sur-Fontaine (4,7 km)\nCivaux (6,4 km)\nPindray (6,7 km)\nValdivienne (7,3 km)\nSillars (7,9 km)\nFleix (8,1 km)\nLussac-les-Châteaux (8,8 km)\nJouhet (8,8 km)\nMazerolles (9,4 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Chapelle-Viviers\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Chapelle-Viviers a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Chapelle-Viviers a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Chapelle-Viviers&oldid=29078650»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 gen 2022 a les 12:03.


La fiscalia s'oposa a deixar en llibertat Jordi Sànchez i Jordi Cuixart\nLa fiscalia s’oposa a deixar en llibertat Jordi Sànchez i Jordi Cuixart\nLes defenses dels presidents de l'ANC i Òmnium Cultural han presentat recurs a l'ordre de presó decretada per Lamela\nLa fiscalia s’oposa a deixar en llibertat els presidents de l’Assemblea Nacional Catalana (ANC), Jordi Sànchez, i d’Òmnium Cultural, Jordi Cuixart, en presó preventiva des del 16 d’octubre acusats de sedició. Les defenses de Sànchez i Cuixarts han presentat recurs contra la decisió de la jutgessa de l’audiència nacional Carmen Lamela de decretar presó per a tots dos.\nLa fiscalia ha presentat informes contraris a la posada en llibertat. Sànchez i Cuixart van ingressar a presó després de declarar per segona vegada a l’Audiència Nacional en la causa que tenen oberta per les protestes del passat 20 de setembre a Barcelona. Lamela va atendre aquell dia la presó incondicional sol·licitada pel ministeri públic.


2018 – Pàgina 2 – Amics del Nepal\nAssessorament y suport als joves Bhimphedi CH Namuna Bari\nCarta d’en Kush Rawal, un futur veterinari\nHola a tothom, Namaste, Sóc en Kush Rawal i vaig créixer a la casa d’acollida de Bhimphedi amb el meu germà bessó i altres nois i noies que considero com germans. El darrer abril vam deixar la casa d’acollida i vam anar a viure a…\nEl divendres 23 de Novembre, paral·lelament a la Trovada anual d’Amics del Nepal, va tenir lloc una representació teatral solidària de l’obra de teatre “L’Avar”, a càrrec del grup de joves d’El Ciervo Teatre i gràcies a la organització de l’associació Ateneu del Món. Gràcies…\nLa 23a trobada anual d’Amics del Nepal al Cercle de Gràcia de Barcelona va poder comptar amb l’assistència d’un centenar d’enamorats del Nepal, que ens van acompanyar en aquesta celebració i van poder apropar-se en aquest país de contrastos. Un cop en Daniel Roig, president…\nEl divendres 16, al CRAC (Centre Rubinenc d’Alternatives Culturals) a Rubí, vam celebrar el “Bhai Tika” (dia principal de les festes del Tihar) amb un sopar solidari de delícies nepaleses (“Momos”, “Pakhodas” i “Alu chops”). Ens vam reunir 30 persones enamorats del Nepal en un…\nEl passat dissabte 27 d’Octubre, la Cèlia Egea i l’Anna Roca van organitzar una carpa informativa d’Amics del Nepal a Sant Boi de Llobregat. Informació sobre l’ONG, vídeos explicant quines activitats realitzem al Nepal, un sorteig amb productes nostres, la venda de samarretes de l’ONG…\nUna vegada més, el dissabte 20 d’octubre, vam fer un sopar-taller menjar nepalí a la seu de la Penya Setrill de Benicarló per fer una col·lecta per a l’orfenat de Bhimphedi a Nepal. En un principi vam pensar en treure 45 places que les vam…\nEl divendres 23 de novembre celebrarem la trobada anual d’Amics del Nepal.\nUn any més, us volem acostar a un país que enamora, sobretot per la seva gent, però també per les seves muntanyes i paisatges. Aquest any farem cim amb un convidat molt especial. Compartirem la trobada amb en Sergi Mingote, un alpinista que compagina l’esport…


Les conseqüències de l’altruisme | Oriol Osan\nLes conseqüències de l’altruisme\nCompte amb qui et fiques a casa. El cicle “Terrors a la ciutat” finalitza a la Sala Beckett amb La benvinguda, l’òpera prima del dramaturg Marc Guevara, que explora la cara fosca del bonisme. Una jove parella urbana trontolla quan decideixen acollir al seu pis una refugiada desconeguda. L’obra es pot veure a la Sala Beckett fins al 2 de desembre.\nMarta Bayarri i Santi Ricart protagonitzen ‘La benvinguda’, a la Sala Beckett.\nEl debutant Marc Guevara explica que l’expresident de l’Uruguai, José Mújica, va manifestar que es penedia d’haver acollit sis presoners de Guantánamo. Sembla que el gest altruista va tenir conseqüències no previstes, ja que la meitat dels hostes no es van saber adaptar i van tenir topades amb la justícia. Aquest fet, sumat a la manifestació que hi va haver a Barcelona el febrer de 2017 sota el lema “Volem acollir”, i salpebrat amb anècdotes que la seva dona –cooperant professional- li explicava, el van portar a escriure la seva primera obra, La benvinguda, que ha trobat aixopluc a la Sala Beckett i l’ha escollida per tancar el cicle “Terrors a la ciutat”.\nMarta Bayarri i Santi Ricart són l‘Anna i en Xavi, un matrimoni carregat de bones intencions. Ella és voluntària, i d’un dels seus viatges en torna amb una adolescent, que salva d’un campament de refugiats. Però, qui és aquella nena? Se’n saben els orígens? Realment és òrfena? L’arribada d’aquest nou membre a la família sacseja la parella, turmentada pels dubtes i atemorida sobre si la decisió que van prendre –per bé que innocent- era la correcta.\nMarc Guevara i Mònica Bofill amb els dos actors de ‘La benvinguda’, a la Sala Beckett.\nAquesta és la primera obra que escriu l’enginyer industrial i doctor en enginyeria ambiental Marc Guevara, un rara avis d’aquells que, de tant en tant, esquitxen la dramatúrgia catalana. Dirigida per Mònica Bofill, la peça ens endinsa en el sempre difícil equilibri de les bones accions i les seves conseqüències no calculades. Agafar una adolescent, ocultar-la sota una manta dins d’un cotxe, creuar fronteres, entrar-la d’esquitllades al teu país, amagar-la a casa per por que els veïns i les autoritats la descobreixin i, en paral·lel, intentar tramitar els seus papers d’asil dins un laberint de traves burocràtiques no és, segurament, la millor de les caramboles possibles. Perquè si s’abaixa la guàrdia, hi ha moltes possibilitats que l’operació se’n vagi en orris. I si, a sobre, la persona acollida és d’una altra cultura, a penes parla la teva llengua, i la tens permanentment tancada a la seva habitació, els números pel fracàs augmenten.\n“Hem de vigilar fins on ens involucrem”, es diuen l’Anna i en Xavi. Aquesta és la dicotomia que planteja La benvinguda, una òpera prima amb aires de thriller, on el joc del gat i la rata, les sospites i els interrogants sense resposta ressonen a cada acotació. L’adaptació de la nena no és fàcil, les dificultats de la convivència, la ingenuïtat de pensar que tot anirà bé a voltes juga males passades… No revelarem un cop d’efecte que capgira la trama i que sembra el terror a l’afable parella, però qui segueixi la sèrie britànica The bodyguard entendrà moltes coses.\nBayarri i Ricart defensen amb convicció els seus papers, inquiets pel fantasma d’un tercer personatge que mai apareix a escena, i modulen amb fermesa el peatge que els comporta el seu altruisme. La proposta, a més, reivindica els denominats ‘conflictes oblidats’. Qui recorda l’Aylan? Qui recorda la periodista hongaresa que va propinar una traveta a un pare i un fill sirià que corrien per un descampat? Qui recorda tantes cares d’horror rere un filat d’espines a la frontera d’Europa? L’actualitat periodística ha decidit mirar cap a un altre cantó, i els soferts mortals patim d’amnèsia. Marc Guevara no ho oblida, i ens fa memòria.\nLa benvinguda Marc Guevara Marta Bayarri Mònica Bofill Sala Beckett Santi Ricart


Protector de nòrdic - BDermofresh MED\nEl protector de nòrdic de BDermofresh® Med és la millor opció per protegir el nòrdic: 100 % impermeable, transpirable, antiàcars, imperceptible i silenciós. Compta amb un tancament de cremallera amb efecte antiglobus.\nEl teixit TENCEL™ és altament confortable i la membrana protegeix de forma totalment eficaç el nòrdic, a la vegada que actua com una barrera antiàcars.\nÉs ideal per a persones que tenen incontinència i al·lèrgies respiratòries i dermatològiques.\nPer a incontinències: el protector de nòrdic compta amb una membrana impermeable que protegeix 100 % el nòrdic.\nPer a al·lèrgies respiratòries i dermatològiques: actua com a barrera antiàcars i el seu sistema de tancament per cremallera amb efecte antiglobus l’aïllarà de tot contacte amb el nòrdic.\nImpermeable i transpirable: els líquids no traspassen i el nòrdic queda aïllat. Ideal per a incontinències nocturnes i en cas de problemes d’al·lèrgies.\nSuau: el teixit TENCEL™ és molt agradable al tacte. Un producte idoni per a les persones amb pells sensibles. Extremadament confortable!\nNatural: el nostre teixit TENCEL™ és d’origen 100 % natural i lliure de substàncies nocives per la salut i el medi ambient.\nAntiàcars: la membrana laminada al teixit actua com a barrera antiàcars. Ideal per a persones amb problemes d’al·lèrgies respiratòries i cutànies.\nRespectuós amb el medi ambient: el procés de fabricació tant del teixit com del producte acabat és respectuós amb el medi ambient i socialment responsable.\nEl teixit de la superfície és de 100 % Lyocell ( TENCEL™), d’origen natural i amb unes propietats que la converteixen en la fibra idònia per al descans: confortable, termoreguladora i la seva gran capacitat de gestió de la humitat, mantenen la superfície seca i evita la proliferació d’àcars.\nEstà laminat a una membrana de 100 % poliuretà que actua com una segona pell: és impermeable, transpirable i imperceptible. Protegeix amb una gran efectivitat el nòrdic i la salut, ja que actua també com a barrera antiàcars.\nEstà confeccionada amb un tancament per cremallera antiglobus que augmenta l’efectivitat de les seves propietats sanitàries\nFunda nòrdica impermeable: Col·loqueu-la directament al nòrdic. Es recomana no posar-hi cap teixit al damunt.\nRentat: es pot posar a la rentadora a 60°.\nEs pot posar a l’assecadora domèstica a temperatura baixa. No utilitzeu lleixiu.\nLa nostra gamma de productes ha rebut el Segell d’Aprovació de British Allergy Foundation. Aquest certificat assegura que els productes s’han demostrat científicament de forma independent i han demostrat la seva capacitat per reduir l’exposició als al·lèrgens. Productes recomanats per a persones amb al·lèrgies respiratòries o dermatològiques.\nSegell d’aprovació que garanteix que el producte és adequat per a persones que pateixen al·lèrgies.\nTENCEL™ és la marca de les fibres Lyocell i Modal de l’empresa LENZING AG (Àustria). Les fibres de cel·lulosa TENCEL ™ de fusta sostenible, obtingudes de fonts certificades i controlades. El seu procés productiu té poc impacte en el medi ambient.\nEl Departament d’Agricultura dels Estats Units certifica que els productes de BDermofresh Med elaborats amb un 79 % de materials biològics.


Lícia (Lycia, Λυκία) fou una regió de la costa sud-oest de l'Àsia Menor entre Cària i Pamfília. La capital en fou Xanthos. El seu nom anterior fou Lukka i els grecs, que l'anomenaven Termilis, esmenten alguns reis llegendaris, entre ells Licos, que hauria donat nom al país. Els noms dels principals sobirans, segons la mitologia grega, són Iòbates, Bellerofó el Corinti, Diplococ, Glaúcos, Sarpedó, Megarió i Licos.\n2.2 Període hittita\nLimitava a l'oest amb Cària, al nord amb Frígia i Psídia, a l'est amb Pamfília i al sud amb la mar Mediterrània (aquesta part és sovint anomenada mar de Lícia). La frontera occidental, la formava el riu Glaucos i les muntanyes Daedala; la del nord, la formava les muntanyes del Taure; i la de l'est les muntanyes Climax.\nEls rius principals són el Xanthos a l'oest i el Limiros (Limyros) o Aricandos a l'est. El llac més important és l'anomenat actualment Avlan Golu i també cal esmentar el Yazer Golu.\nInscripcions lícies prop de la ciutat de Xanthos.\nHomer esmenta el país, així com el riu Xanthos i el cap Quimera. Heròdot diu que el seu antic nom fou Milyas (Μιλυάς) i els seus habitants es deien solymi (Σόλυμοι) i tremilae o termilae (Τρεμίλαι o Τερμίλαι), i es tracta probablement de dues tribus del mateix poble. Segons la llegenda, els tremiles o termiles foren sotmesos per una banda de cretencs dirigits per Sarpèdon, germà del mític Minos, que va formar un regne que va anomenar de Sarpedon, i al qual, durant el seu govern, hi va anar una colònia d'atenencs dirigida per Licos, fill de Pandíon, expulsat d'Àtica per son germà Egeu. Sarpèdon va canviar el nom del país a Lícia en honor del seu amic Licos. El nom Milyas (en llatí, Milyae) fou restringit a la part muntanyosa del nord del país, on van viure els sòlims (solymi), mentre els termiles van passar a dir-se licis.\nSota el rei Telepinus, es conserva la crònica d'una campanya contra Luhha, probablement Lukka, en què el rei hittita s'atribueix la victòria, però els habitants de Lukka, de vegades aliats a Arzawa i altres vegades independents, sempre es van resistir a la dominació dels hittites. A Lukka, era on hi havia un santuari d'una de les principals deïtats hittites, la dea solar d'Arinna.\nSota Muwatallis II, Lukka va donar suport al rei hitita i van enviar un contingent a la Batalla de Cadeix (vers 1390 aC). La regió apareix després sota domini hittita fins a la guerra civil entre Mursilis III i Hattusilis III. La situació és poc coneguda, però aparentment hi va haver desordres i la regió es va posar sota la direcció d'un home anomenat Tawagalawa, germà del rei d'Ahhiyawa. Tawagalawa ha estat identificat amb l'homèric Eteocles, fill d'Andreos d'Orcomen; Tawagalawa va començar a atacar el territori hittita, de manera que Hattusilis III va perdre aviat el control de la situació al sud-oest i la gent de Lukka va arribar al riu Hulaya, districte fronterer amb la capital a Hawaliya i als districtes veïns de Natas, Parha (després Perge, a Pamfília), Harhasuwanta i d'altres, de manera que tota la costa fins a Kizzuwatna va quedar fora del control del rei hittita. Els districtes fronterers de Wasuwatta i Harputtawana van caure en mans de rebels ajudats per Lukka.\nL'aventurer Piyama-radu de Lazba va envair territori hittita des de Millawanda (el rei era el seu sogre) i va conquerir la terra del riu Hulaya, i arribà fins a la Terra Baixa Hittita, a Nahita. Hattusilis va marxar contra els col·ligats i els va expulsar de la Terra Baixa i el riu Hulaya, però sense arribar a la costa occidental ni probablement a Pamfília. Llavors, va nomenar el seu nebot Ulmi-Tesup (Kurunta), fill de Muwatallis II, rei d'un gran regne del sud-oest, amb capital a Tarhuntasa, que va governar sota el nom de Kurunta. El regne limitava al nord i l'oest amb Pitassa, Ussa i terres hittites, i cap al sud i sud-oest eren terres a dominar "en direcció a la ciutat de Saranduwa, a la terra del riu Hulaya". En els següents anys, Kurunta va dominar fins a la costa al sud, i a l'oest fins al riu Kastaraya (Kestros) i la ciutat de Parha (Perge), a la plana pamfília.\nKurunta de Tarhuntasa es va entrevistar amb el rei d'Ahhiwaya a Millawanda i es va acordar la retirada dels aqueus de Lukka, que va retornar a control hittita i els caps locals es van afanyar a proclamar la seva lleialtat al rei de Tarhuntasa i al gran rei hittita.\nA Lukka, es va lliurar segurament una batalla naval contra els pobles de la mar en la qual els hittites foren derrotats. La segona derrota a terra, a Lawasanda, va posar fi al seu imperi.\nNo hi ha fonts escrites per a conèixer el que va passar a la regió després del 1200 aC i, si bé es creu que Cresos de Lídia no va poder dominar el territori, res més no se sap del cert fins que va ser conquerit per Pèrsia el 546 aC i els licis van oferir ferotge resistència al general Harpagos, de manera que la ciutat de Xanthos va preferir l'anihilament (la seva gent assetjada va calar foc a la ciutat, que va quedar destruïda) abans que rendir-se.\nA començaments del segle V aC, els licis es van unir a la revolta de Jònia, però foren sotmesos igualment que els jonis i el país fou inclòs dins la Satrapia I (Lídia) en temps de Darios I el Gran, dins de la qual formava una subsatrapia. Quan Cària (una altra subsatrapia) va esdevenir satrapia separada, Lícia en va formar part, però va tenir alguns moments d'autonomia amb Zopiros i amb Kherei a la segona meitat del segle V aC, i amb Pèricles, a principis del segle IV aC. És possible que les ciutats lícies paguessin algun tipus de tribut a Atenes durant la Guerra del Peloponès. La seva història detallada sota domini persa no és prou coneguda, però a grans trets es pot dir que va conservar una certa autonomia pagant tribut i proveint soldats.\nDesprés del 334 aC, es va produir la conquesta d'Alexandre el Gran, que va passar de Cària a Psídia i Frígia a través de Lícia. Els licis no van oferir resistència als macedonis, o en van oferir molt poca. Xanthos, Pinara, Patara i unes trenta ciutats més, s'hi van rendir sense lluitar. La confederació lícia es va constituir o reconstituir en aquesta època; era una confederació de ciutats lliures, (organització que, segons Estrabó, ja existia des del temps de Cresos, quan les ciutats es van confederar per resistir aquest rei i que s'hauria mantingut almenys parcialment sota domini persa).\nEstrabó esmenta la confederació i la seva constitució i diu que estava formada per 23 ciutats, de les quals sis eren les principals: Xanthos (llatí Xanthus), Patara, Pinara, Olimpos (Olympus), Mira (Myra) i Tlos. Cadascuna tenia tres vots en el consell federal, mentre que altres ciutats més petites en tenien dos i la resta un de sol. El poder executiu de la confederació era en mans del Liciarca (Λυκιάρχης), d'elecció anyal al començament del Congrés, que també elegia els altres membres executius. Els jutges i magistrats eren elegits per cada ciutat segons el seu nombre de vots i les taxes i altres deures públics seguien el mateix principi. El Congrés decidida sobre la pau, la guerra i les aliances. Sota el poder romà, fou Roma la que tenia el control d'aquests afers.\nAlexandre la va donar a Nearc, el seu almirall. Nearc la va posseir també sota Antígon el Borni, uns dels diàdocs d'Alexandre, després del 323 aC i que el 305 aC es va proclamar rei de Sardes. Va passar als selèucides el 301 aC i als Ptolomeus el 295 aC, i tornà als selèucides el 272 aC.\nLa regió va quedar incorporada al Regne de Pèrgam després del tractat d'Apamea el 188 aC, per concessió romana a Rodes, però les ciutats lídies amb suport secret de Pèrgam van resistir els rodis amb les armes i finalment els romans, enemistats amb els rodis, van restaurar la seva independència i fou en aquest període que va arribar a la seva màxima prosperitat i desenvolupament. En les Guerres Mitridàtiques, les ciutats lícies foren neutrals. No fou excessivament afectada per les incursions dels pirates cilicis.\nEn la guerra civil que va seguir a la mort de Juli Cèsar a la meitat del segle I aC, Brut i Cassi van atacar el país perquè afavoria, segons sembla, el partit d'Octavi i Marc Antoni. Quan Brut va atacar Xanthos (42 aC), la ciutat va tornar a oferir una resistència obstinada i quan Brut va poder entrar a la ciutat per un engany, un altre cop la ciutat fou destruïda pels seus propis habitants. La seva caiguda fou seguida per la rendició de Patara i d'altres ciutats i Brut hi va imposar grans contribucions. Més tard, Marc Antoni va concedir a Lícia l'exempció de taxes en consideració a aquests sofriments i va fer reconstruir Xanthos.\nPerò ja les coses eren diferents i les lluites polítiques van crear inestabilitat fins que, l'any 43, el país fou convertit en província per l'emperador Claudi. Plini diu que la província tenia 70 ciutats (incloent-hi Pamfília), però que en el seu temps s'havien reduït ja a 26. Adrià la va convertir en província de rang senatorial.\nPtolemeu diu que en el seu temps era una província separada, però segurament va romandre unida a Pamfília fins al temps de Teodosi el Gran, ja que hi ha almenys una inscripció que parla de "procos. Lyciae et Pamphyliae" i els dos territoris tenien un únic governador encara en temps de Constantí el Gran. Sota Teodosi, Lícia i Pamfília foren separades. La capital provincial en fou Mira (Myra).\nFou un país que va romandre inexplorat pels occidentals fins que fou visitat per sir Charles Fellows el 1838.\nLycian Influence to the Indian Cave Temples (anglès).\nCoord.: 36° 44′ N, 29° 54′ E / 36.733°N,29.900°E / 36.733; 29.900\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lícia&oldid=24273543»\nDarrera modificació: 26 jul 2020 a les 13:23\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 jul 2020 a les 13:23.


Recordeu! Finalitza el termini d’inscripció al Concurs Nacional de Balls – Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya\n10 maig 2016 9 setembre 2016 acgc\nTal com vam publicar en notícies anteriors, l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya organitza, el proper diumenge 5 de juny al matí a l’Antiga Fàbrica d’Estrella Damm (Barcelona), el seu primer concurs de balls de gegants a Catalunya.\nAvui en dia, encara són poques les colles que treballen en tot el conjunt del ball de gegants i, per això, l’excel·lència en aquests camps és un aspecte que cal fomentat i premiar, amb l’afany de poder ser un aparador per a la qualitat en el món geganter i una inspiració per a la millora del nostre camp d’activitat.\nEntre les colles participants, que seran avaluades per un jurat d’experts, s’ofereix un primer premi valorat en 450 €, un segon premi de 250 €, un tercer premi de 150 € i dos accèssits a la millor partitura i a la millor coreografia, de 50 € cadascun.\nEl termini per presentar el formulari de petició de participació, juntament amb la documentació addicional, va iniciar-se el passat 11 d’abril, i finalitzarà el proper 13 de maig.\nFeu clic aquí per baixar el díptic amb les bases completes del concurs\nFeu clic aquí per baixar el full d’inscripció\nA més del concurs, durant l’acte també es podran veure les diferents exposicions itinerants de l’ACGC, com Goliat o Plafons de gegants, actuacions de grallers i els balls de la imatgeria pròpia de l’ACGC, així com un concert-vermut folk. Tot això, celebrat en un espai immillorable com són les instal·lacions de l’Antiga Fàbrica d’Estrella Damm a Barcelona, patrocinadora de l’Agrupació de Colles de Geganters de Catalunya.\nacgc antiga fàbrica estrella damm balls concurs damm gegants música


Territori clandestí - Festival Esperanzah! Transformaciò social a través de la cultura - RTVE.es\nTerritori clandestí - Festival Esperanzah! Transformaciò social a través de la cultura\nTerritori clandestí - 9 d'octubre de 2018\nComença aquest dijous el Festival Esperanzah!. Una mostra que aposta per la revolució dels petits i alhora enormes gestos que poden fer canviar el nostre paradigma social. Música, circ, xerrades, intercanvis d'experiències en un Festival, aquest sí, veritablement sostenible, cooperatiu, feminista.\nParlem amb Oscar Rando, director de l'equip que organitza l'Esperanzah!.\nTambé avui dijous i dins la secció "Club Mordor" del Benja Amorín us parlem de Paper Girls, el còmic que fà les delícies dels amants dels Goonies, Stranger Things i Regreso al futuro.\nveure més sobre "Territori clandestí - Festival Esperanzah! Transformaciò social a través de la cultura" veure menys sobre "Territori clandestí - Festival Esperanzah! Transformaciò social a través de la cultura"\nTerritori clandestí - 18 de febrer de 2019 ayer Aquesta tarda anem fortes al Territori Clandestí. Ens acompanyen dos personatges que ben segur s'ho haguessin passat d'allò més bé compartint complicitats. Parlem amb el Cecili...\n> Territori clandestí - Festival Esperanzah! Transformaciò social a través de la cultura


El fins ara director de La Clau, Esteve Valls, serà el nou responsable de la delegació de Perpinyà a Girona La República\nEl fins ara director de La Clau, Esteve Valls, serà el nou responsable de la delegació de Perpinyà a Girona\nEl periodista nord-català Esteve Valls deixarà de ser el director del digital La Clau per dirigir la delegació de la Comunitat de Municipis Perpinyà Mediterrània (CMPM) a Girona. Aquesta abasta l'Espai Català Transfronterer, que reagrupa les comarques de la demarcació de Girona i les de la Catalunya Nord, amb un total d'1,2 milió d'habitants. El càrrec assumit es fonamenta en l'acostament dels territoris en els àmbits de l'economia, les institucions i la cultura. Valls deixarà la direcció de 'La Clau' després d'haver impulsat fa cinc anys una revista que actualment té una incidència notable a la Catalunya Nord.\nAixí mateix, Valls va ser el 1983 la primera veu juvenil de l'emissora Ràdio Arrels, abans d'incorporar-se el 1991 a l'emissora líder Radio France Roussillon, convertida en France Bleu Roussillon. Ha col·laborat amb la cadena de televisió regional France 3 de Perpinyà i Tolosa de Llenguadoc, així com amb l'Agència Catalana de Notícies. També es professor de comunicació europea a la Universitat de Perpinyà Via Domitia I i cofundador del 'think tank' Open.cat, que es dedica a dissenyar un espai 'eurocatalà' compartit.\nEl càrrec assumit per Valls a Girona ha estat creat pel president de la CMPM, Jean-Paul Alduy. Alcalde de Perpinyà del 1993 al 2009, Alduy ha manifestat diverses vegades la voluntat de generar una 'economia transfrontera' en l'eix Perpinyà-Girona, a través del TAV, per tal d'afavorir unes 'complementarietats transfronteres'.\nEl substitut de Valls a La Clau serà el periodista perpinyanenc Marc Delclòs, que continuarà pilotant la revista nordcatalana cinc anys després del seu llançament, l'1 de febrer de 2006.


Les reserves hídriques de les Illes Balears se situen en el 62 %\n9 març 2021Conselleria de Medi Ambient i Territori\nLes reserves hídriques de les Illes Balears se situen en el 62 % NNota Informativa\nLa Unitat de Demanda d’Eivissa és l’única que segueix en escenari de prealerta\nLes reserves hídriques de les Illes Balears se situen en el 62% en el mes de febrer, el mateix percentatge que per al mes anterior, tot i que suposa vuit punts menys que el que es va registrar el febrer de l’any passat, quan es van situar en el 70% de mitjana.\nPer illes, el percentatge de les reserves presenta una major variació a les Pitiüses. Així, a Eivissa hi ha hagut un descens del 50% al 47% i Formentera passa d’un 54% a un 51%. Menorca ha registrat un lleuger ascens (del 64% al 65%) i Mallorca no varia respecte el mes anterior, situant-se en un 63%.\nRespecte a la situació de les Unitats de Demanda (UD), la d’Eivissa és l’única que segueix en escenari de prealerta. La UD del Pla de Mallorca, per la seva banda, segueix en situació de prealerta.\nLes dades de l’Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) indiquen que, a Balears, el febrer ha estat molt sec, ja que es varen acumular 5,7 l/m2 que suposa, un 87% per sota de la mitjana (38,0 l/m2). El percentatge interanual de precipitació a l’arxipèlag segueix sent deficitari (95%) i a cadascuna de les Illes: Mallorca (98%), Menorca (86%) i Pitiüses (68%).\nLa falta de pluges de febrer i el dèficit hídric del darrer any no permeten la recuperació dels aqüífers. La UD d’Eivissa, en haver tornat a entrar en situació de prealerta, necessitarà tres mesos per a tornar a l’escenari de normalitat. D’altra banda, si no es recuperen els nivells, la UD del Pla entrarà en prealerta el pròxim mes de març.\nÍndex de sequera febrer 2021 (3748.0 KB)