Carta oberta a la classe política local – VilaAndratx.com\nCarta oberta a la classe política local\n30/12/2021 30/12/2021 vilaAndratx\n“No és el mateix callar que guardar silenci”\nLa veritat, voldria haver despedit aquest xerrant d’esperança pel proper any que tenim al damunt. M’hagués estimat bastant escriure sobre els brots verds que es veuen als motors de reserves hoteleres: pel que sembla podrien garantir una temporada 2022 no acceptable, sinó realment notable. Amb uns índexs de prereserva superiors als de 2018, i quasi similars als del 2019. Realment esperançador.\nVoldria haver escrit sobre la callada feina de promoció esportiva que s’està fent tant des del Consell de Mallorca com des de la regidoria d’esports del nostre ajuntament: és ben possible que enguany tinguem dos esdeveniments d’abast nacional al nostre municipi. Amb els avenços econòmics i sobretot d’imatge que podrien significar els dos certàmens junts – uns deu dies en total – pels comerços i hotels locals.\nPodria haver estat positiu encarar el Cap d’Any recordant a tothom la tasca duta a terme per dos col·lectius: els professionals d’atenció social i els pedagogs del terme municipal. Tot i tenir una situació laboral complicada, gràcies a ells la sensació de normalització a les nostres vides el darrer any i mig.\nVoldria haver finalitzat l’any desitjant Pau, solidaritat, prosperitat i salut per a tota la ciutadania andritxola. És el en teoria tocaria fer.\nPerò no. Una vegada més, la realitat s’imposa a l’esperit nadalenc. I és que sembla que els interessos partidistes – i també una certa mediocritat – s’estan apoderant de l’actualitat local. Veure com es retiren els pressupostos d’enguany per segona vegada de l’ordre del dia del plenari municipal fa pensar molt. Primer, sobre la capacitat de qui els proposa. En segon lloc, sobre els principis que poden moure segons quines accions. Tant de l’oposició com d’algun partit del teòric equip de govern.\nAquest panorama podria obrir una sèrie de preguntes. Com per exemple, la de si val tot per tornar al poder. També a què és deguda aquesta imatge d’eterna precipitació per part dels avui socis. O fins a quin punt pot ser responsable el cos funcionarial d’aquesta manera de fer feina per la seva part . I és que que ningú s’enganyi: sense alguns vasos comunicants entre determinats membres del cos tècnic de Son Mas i l’actual oposició, no es poden explicar segons quines coses.\nVan primer els interessos partidistes que els generals?\nPer tant, acabo l’any amb una pregunta que no m’hagués agradat formular: fins quan, aquest obvi assetjament al poder? O en altres paraules: van primer els interessos partidistes que els generals? Pensem-ho seriosament. No fos cas que algun dia algú arribi a pensar que el millor per a tots i totes és traslladar totes les funcions municipals del terme al Consell de Mallorca. O activar definitivament la Mancomunitat de Municipis de Ponent amb tot el que significaria d’estalvi de tràmits pel ciutadà…i també de personal. Tant a nivell polític com funcionarial. És molt possible que ara mateix no veiem aquesta solució, però és la que a la llarga s’hauria d’acabar imposant. Ens estalviaríem batles emmanillats, Guàrdies Civils a la Sala de Plens i desenes de ciutadans pagant justos per pecadors.\nBon Any Nou, i Pau tinguem a tots els homes de la Terra.\n← La Conselleria d’Afers Socials finançarà i construirà la primera residència d’Andratx per a persones grans\nManto de niebla en el municipio de Andratx para despedir el año →\nMediació a Andratx\n15/04/2021 15/04/2021 vilaAndratx\n07/06/2020 14/06/2020 vilaAndratx


L'EMM El Faristol obre el període de preinscripcions per al curs 2019-2020\nImatge del cartell de preinscripció a l'EMM El Faristol per al curs 2019-2020\nData de publicació: 24.04.19 12:27\nDel 23 d’abril al 17 de maig es podran realitzar les preinscripcions per al curs vinent en format online.\nL’Escola Municipal de Música El Faristol de Roda de Ter i l’Esquirol ja ha obert el període de preinscripcions que enguany es realitzarà online clicant aquest enllaç.\n- PREINSCRIPCIONS – Del 23 d’abril al 17 de maig\n- PUBLICACIÓ D’ADMESOS/ES – 23 de maig (a les cartelleres de les seus de l’EMM (Av. Tecla Sala 35 a Roda de Ter i CEIP El Cabrerès a l’Esquirol) i al web del centre (www.escolaelfaristol.cat).\n- MATRÍCULA – Del 27 de maig al 7 de juny\nPodeu consultar el web del centre o adreçar-vos al mail info@escolaelfaristol.cat. L’horari d’atenció de l’equip directiu és dilluns, dimarts i dijous de 12 a 14h i dimarts i dijous de 16 a 18h a l’Avinguda Tecla Sala 35 de Roda de Ter.\nUNA ESCOLA OBERTA A TOTES LES EDATS A TOTS ELS INTERESSOS I A TOTES LES MÚSIQUES\nL’EMM El Faristol és un centre públic que vol donar resposta a les diverses necessitats de la població de Roda de Ter i l’Esquirol en matèria d’educació musical. En aquest sentit, compta amb una oferta que va des dels tallers de música en família per a nadons de 0 a 3 anys fins a programes enfocats a persones adultes, passant per l’oferta de música per a infants i joves. El centre que, a hores d’ara compta amb més de 300 alumnes, ofereix 18 especialitats instrumentals, conjunts instrumentals i cors per a totes les edats i assignatures complementàries (llenguatge musical, informàtica musical, composició de bandes sonores, didàctica de la música, arranjaments, etc.)\nEL FARISTOL FA 15 ANYS\nEn els darrers cursos l’Escola Municipal de Música ha vist consolidar dos projectes que han obert el centre a nous sectors de la població. D’una banda, els tallers de curta durada adreçats a públic familiar i, de l’altra, els projectes de conjunts a les escoles, una iniciativa innovadora que consisteix en oferir classes de conjunt instrumental amb els grups de cicle mitjà a les escoles de primària dels municipis. El curs 2018-2019 l’escola tanca els actes del 15è aniversari amb la presentació del disc REC-ORDS, un recull de temes enregistrats per tot l’alumnat del centre.\nCartell preinscripció a l'EMM El Faristol - Curs 2019-2020\njpg Imatge (2,59 Mb) - Data de publicació: 24.04.19


Ple del Consell Comarcal | Consell Comarcal de la Garrotxa\nEl Consell Comarcal ha aprovat en el ple d’aquesta nit el conveni en matèria de col•laboració amb l’Ajuntament de Beuda per a l’explotació de l’abocador comarcal de residus. A la sessió celebrada aquest dijous, tots els consellers han votat a favor d’aquest acord amb el que el Consell i l’Ajuntament estableixen un nou marc de col•laboració per fer efectives les obligacions derivades de garantir el funcionament de l’abocador comarcal de residus per als propers anys. El president del Consell Comarcal, Joan Espona, ha agraït “la voluntat de diàleg de l’Ajuntament de Beuda i del seu Alcalde per posar al dia aquest conveni que, després de llargues negociacions, ha donat un resultat satisfactori per a les dues parts”.\nEl ple d’aquest dijous, també ha aprovat la constitució del Consell Comarcal en Entitat Local de l’Aigua (ELA) i el conveni de col•laboració entre el Consorci de l’Alta Garrotxa, el Consell Comarcal i el Consorci SIGMA per a la cessió d’espais i l’encàrrec de gestió de treballs tècnics i administratius. El plenari també ha declarat deserta l’adjudicació de dos habitatges de protecció que s’havien de construir a Mieres. L’alcalde del municipi i conseller comarcal, Josep Rovira, ha afirmat que “esperem que el temps millori i que més endavant puguem fer realitat aquest projecte, que és molt important per Mieres i que després de molts anys d’esforços i ara amb l’ajuda del Consell ha pogut tirar endavant”.\nFinalment, el plenari ha aprovat amb el vot favorable de tots els assistents la moció de suport a la candidatura per a la declaració de Patrimoni Mundial de la UNESCO de la Portada del Monestir de Santa Maria de Ripoll i ha expressat el seu rebuig a la Llei de Racionalització i Sostenibilitat de l’Administració Local.


Mostrant articles per etiqueta: aniversari - ELPOLLTV\nBack Estàs aquí:Inici Fets i gent Casaments Mostrant articles per etiqueta: aniversari\nDissabte, 11 abril 2015 18:09\nAquest dissabte, 11 d'abril, en Pol Albertí ha fet un any. Moltes felicitats de part de la teva família!\nDilluns, 10 Febrer 2014 00:00\nAvui en Ricard Pulido Roig fa 11 anys\nAvui en Ricard Pulido Roig fa 11 anys! Moltes felicitats\nDissabte, 19 Octubre 2013 19:41\nLa Júlia Cumí López fa 3 anys\nAvui, 19 d'octubre, la Júlia Cumí López fa 3 anys. Moltes felicitats!\nDivendres, 09 Agost 2013 07:28\nXIV Aniversari de l'Associació Astronòmica de Girona\nL'Associació Astronòmica de Girona celebra el seu XIV aniversari amb la ja tradicional i consolidada trobada al Mas Roig II de Llagostera. Els actes previstos pel dia 17 d'agost, començaran a les 21:30 amb una caminada nocturna des de la Plaça Catalunya fins al Mas Roig on a les 22 hores hi ha prevista la presentació i projecció de la pel·licula “Salvem la Luna” de Suzanne Chisholm i Michael Parfit (2007), a càrrec de Rafael Balaguer, president de l'entitat. Seguidament es podrà observar el cel amb telescopis. Durant la celebració hi haurà coca, cava i refrescs per tothom. Per a més informació podeu consultar el web www.astrogirona.com, compartir i afegir-te a l'esdeveniment des de Facebook.\nAvui, 14 de març de 2013 l'Ona Maurici Malagon fa 7 anys i la seva familia la vol felicitar! Per molts anys!


La mala vida dels graus de 3 anys de durada - Blog d'UNportal\nVan néixer amb l’estigma de ser fills d’un ministre destraler que no amagava el seu desconeixement de la universitat pública, però molt abans que José Ignacio Wert arribés al Ministeri d’Educació i autoritzés, el 2015, la creació dels graus de 3 anys de durada (180 crèdits ECTS), la majoria dels països europeus amb els quals ens agrada comparar-nos ja havia apostat per la formula del 3+2 (tres anys de grau a complementar amb un màster de dos anys per poder-se especialitzar) com a fórmula habitual.\nMolt abans també de la irrupció de Wert en l’escena de la política educativa espanyola, els rectors de les universitats públiques catalanes havien decidit apadrinar la defensa dels títols curts, val a dir que amb molt poc èxit entre els seus homònims de la resta d’Espanya.\nUna aposta a favor d’Europa\nTot i reconéixer que hi havia titulacions en què reduir la durada dels estudis dels 4 o 5 anys anteriors a 3 no era possible ni convenient, en altres títols aquest escurçament no es veia només com a factible, sinó que es pensava que era l’opció més desitjable.\nAl cap i a la fi, hi havia un argument de pes per fer-ho: si ens havíem incorporat a l’Espai Europeu d’Educació Superior i es tractava d’afavorir els intercanvis d’estudiants i professionals, la millor manera de promoure’ls era proveïr-nos d’un sistema de reconeixement dels títols el més semblant possible al de la resta d’Europa. Fer el contrari era l’equivalent a dedicar-se a posar pals a les rodes.\n18 dels 24 graus són a Catalunya\nPotser ha estat aquesta dèria pionera catalana la que ha desembocat en el fet que Catalunya hagi estat el terreny més fèrtil a l’hora de crear graus curts a partir del moment en què això va ser possible: 18 dels 24 que existeixen al sistema universitari espanyol formen part de la programació de les universitats catalanes.\n8 de les 12 universitats en tenen\n6 de les 7 universitats públiques presencials (UB, UAB, UPC, UPF, URV i UdL) tenen graus de 180 crèdits ECTS a la seva oferta, si bé dels 12 estudis d’aquestes característiques que ofereixen n’hi ha 5 que pertanyen a centres privats adscrits i que, per tant, s’imparteixen a preu privat. En 10 d’aquests 12 graus la matrícula s’ha omplert, en alguns casos amb escreix, i en els altres dos la demanda final no ha quedat lluny de l’oferta.\nLa Universitat Ramon Llull (URL) és l’única de les 4 universitats privades presencials catalanes que programa estudis de tres anys de durada. La Salle n’imparteix 4 i Esade, 1. La Universitat Oberta (UOC) també en té un i en projectava dos de nous, tot i que ara els ha deixat en stand by.\nLa major part de les titulacions curtes pertanyen als àmbits de les noves tecnologies i el disseny digital. N’hi ha també que tenen un caràcter clarament generalista, com Global Studies o Estudis Socioculturals de Gènere.\nGlobal Studies, que s’imparteix des de l’àrea d’Humanitats de la Universitat Pompeu Fabra (UPF), ofereix 40 places de primer curs que aquest curs van rebre 129 sol·licituds en primera preferència. La nota de tall de juliol per accedir-hi (12,660) el converteix en el tercer títol públic de la branca de Ciències Socials i Jurídiques (entre més de 150) amb una qualificació d’admissió més exigent.\nEstudis Socioculturals de Gènere, que forma part de la programació de grau de la Universitat Autònoma (UAB), oferta 60 places, que aquest curs han comptabilitzat 94 peticions com a opció preferent. La nota de tall de juliol es va situar en un 9,102.\nCinematografia, un camí d’anada i tornada\nAra bé, si d’aquí a l’estiu el Ministeri d’Universitats que lidera Manuel Castells -un catedràtic que prové precisament d’una universitat catalana, la UOC- no canvia d’opinió, els centres es veuran abocats a modificar els plans d’estudi dels títols curts, per reconvertir-los en graus de 4 anys. D’aquesta manera, graus de 180 crèdits com el de Cinematografia, que fins al 2018 es deia Cinema i Mitjans Audiovisuals (impartit per l’ESCAC, centre adscrit a la UB) i tenia una durada de 4 anys, s’hauran de reconvertir, altre cop, en uns estudis més llargs. Tot un despropòsit.\nL’entrada en vigor\nNo es d’esperar que la norma entri en vigor aquest any, sinó fins al curs 2022-2023, o sigui, no sembla que els que han d’accedir a la universitat el curs vinent puguin veure’s afectats. Tampoc tindrà repercussió per als estudiants que, en el moment en què s’activi la nova regulació, hagin iniciat alguna d’aquestes titulacions, que podran finalitzar el grau curt en un període transitori de 3 o 4 anys.


Cristina Ouviña: “Hem de créixer a poc a poc i fer un equip total”\nLa jugadora internacional és una de les tres cares noves que ja ha xafat L’Alqueria del Basket i treballa estos dies a les ordes de Rubén Burgos. La base manya ha superat les pertinents proves mèdiques, completant així el seu fitxatge per l'equip taronja per a les dos pròximes temporades.\n“La ciutat m'ha rebut molt bé, amb bon temps per a poder aprofitar. Amb el staff molt bé també, ja hem tingut algun entrene de tir i un poc de gimnàs. Tenia la sort de conéixer a Santi Pérez de Saragossa, a Rubén no el coneixia però molt bé també i després gent que m'he anat trobant, i amb tot el món molt bé, a poc a poc aniré coneixent a tots” deia.\nCristina Ouviña ja havia xafat abans la instal·lació, amb la selecció espanyola en una concentració el passat any, però no havia tingut l'oportunitat de conéixer-la al detall. “Aço em pareix increïble, les instal·lacions, el parquet, la zona de fisios, el gimnàs... té absolutament de tot i tot molt connectat, amb la Fonteta ací al costat i el barri té de tot també. No sé, mai he vist gens paregut a nivell d'instal·lacions ni a Espanya ni en l'extranger” confessava.\nEn la seua tornada a Espanya, Ouviña afronta un repte il·lusionant. “Crec que hem d'anar creixent a poc a poc, el límit no ho sabem i ho sabrem a poc a poc. A nivell de roster sobre el paper tenim bon equip, hi ha jugadores que porten fent coses al màxim nivell durant anys i això fa que pugues pensar que es pot guanyar tot, però crec que al final és anar creixent, veure que es fa un bloc bó, d'equip total i que es pot competir i guanyar” explica. Ja és una ta taronja más.


Camps admet per primer cop que coneix el Bigotes des del 2002 - Diari de Girona\nCamps admet per primer cop que coneix el Bigotes des del 2002\nLa policia demana al jutge que sol·liciti a 6 empresaris els contractes signats a 4 comunitats autònomes\nvalència/madrid | otr press/efe/ddg 09.03.2011 | 01:00\nCamps va demanar l´arxiu de la "causa dels vestits". montseerat t. díez/efe\nFrancisco Camps va demanar al Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana (TSJCV) que arxivi la "causa dels vestits". La defensa del cap del Consell valencià va assegurar que Camps no va rebre "cap regal" i que va pagar aquests vestits "en metàl·lic". En canvi, l'oposició va criticar que el president de la Generalitat demani l'arxiu de la causa. En concret, el portaveu socialista al Parlament valencià, Àngel Luna, va augurar "poc èxit" a la petició, va assegurar que allò important "encara ha d'arribar" i va denunciar que "per primera vegada" Camps ha reconegut que coneixia Álvaro Pérez, El Bigotes, des de l'any 2002, mentre que EUPV va qualificar la petició de "delirant".\nCamps va demanaer el sobreseïment i arxiu de les actuacions al magistrat José Flors, que instrueix la "causa dels vestits" al TSJCV. La defensa del cap del Consell va sol·licitar a més que se celebri una audiència preliminar per practicar proves que considera "indispensables" per aclarir el que qualifica de "contradiccions importants" entre les peces atribuïdes a Camps en l'acte del jutge Baltasar Garzón i l'acte del 6 de juliol de 2009 de Flors.\nLa defensa de Camps també nega que el president valencià hagi rebut "cap regal" per part de la trama. L'escrit de l'advocat del president de la Generalitat assegura que les compres van ser pagades "en metàl·lic" i afegeix que el president de la Generalitat i el responsable d'Orange Market, Álvaro Pérez, "es coneixien des de 2002". Aquesta relació és quelcom que Camps "mai ha negat", ja que Pérez "va realitzar treballs amb el PP".\nPer altra banda, la Policia va demanar al jutge instructor del cas Gürtel a Madrid, Antonio Pedreira, que sol·liciti a sis empresaris de la construcció que suposadament van pagar comissions a la trama un llistat dels contractes signats entre 2001 i 2004 a les comunitats de Madrid, València, Galícia i Castella i Lleó.\nL'ofici que la Unitat Central de Delinqüència Econòmica i Fiscal (UDEF) de la Policia va remetre al magistrat també demana que es reclami a l'Agència Tributària les dades de les operacions amb terceres persones que van declarar les esmentades empreses durant el mateix període.\nAmb aquesta informació, els investigadors policials busquen aclarir l'origen d'una part dels fons dels quals es nodria l'anomenada "caixa B" de la trama Gürtel, presumptament dirigida per Francisco Correa, que fins ara no ha pogut determinar-se.\nAixí, la Policia indica que encara no ha pogut esbrinar-se la procedència d'una altra part dels fons que es reflecteix en els documents que va descobrir.


Sanmartí | Meditacions des de l'esfera\nArxiu d'etiquetes: Sanmartí\nMil tres-cents quaranta-sis\nPublicat el Mai 24, 2011 per Enric Gil\nA la meva dona i al gran equip d’Independents Units per Sant Fost\nEl passat diumenge es van celebrar les Eleccions Municipals, en una jornada que ha suposat per a molts una decepció per l’ascens de la dreta (i no tan sols de la “civilitzada”), però que per a mi va ser un dels moments més emotius de la meva vida. A Sant Fost de Campsentelles l’alcaldessa, Montserrat Sanmartí (Independents Units per Sant Fost), es presentava per primer cop, després de substituir Joan Gassó com a màxima autoritat local l’any 2008. Hi havia altres sis opcions, amb serioses possibilitats d’obtenir representació. En aquestes circumstàncies esdevé complicat intuir quin serà el desenllaç, atès que els suports poden variar d’una legislatura a una altra. Jo tenia clar que el meu partit guanyaria, després d’una intensa campanya trepitjant poble i de percebre bones vibracions en la gent, cansada de la crítica fàcil i anhelosa d’estabilitat i bon govern. Un altre partit independent, representant del populisme extrem i de la destrucció de l’adversari com a lema, atiava els fantasmes del passat a través de mentides interessades i d’una agressivitat poc habitual. Però la gent continuava mostrant-se satisfeta per l’obra realitzada i alhora desconfiava dels pessimistes de torn. Teníem la millor candidata, una dona oberta al diàleg, sincera i humil, amb un carisma que contagia els qui s’hi apropen, amb l’experiència de tres anys lluitant en temps de crisi i governant el vaixell amb eficàcia. I amb un equip extraordinari. Independents Units per Sant Fost ha estat durant la campanya un exemple de mobilització, de col·laboració ferma i de treball constant. La nostra gent ha contagiat il·lusió, optimisme, ganes de construir el futur, i això s’ha transmès a la població. Des dels més veterans fins als nouvinguts, tots han aportat energia positiva, amb una única fita: aconseguir la victòria a les eleccions. Hem presentat el programa, l’hem explicat, sense crítiques, parlant tan sols de projectes, de futur i de poble. El nostre eslògan ens ha ajudat molt: “Fem poble, fem Sant Fost!”, en el benentès que cal una acció decidida en el present que tingui continuïtat, ho estem fent i ens comprometem a seguir fent-ho.\nNo hem parat de treballar, des de la presentació de la candidata al gener, i la nostra feina ha tingut recompensa. La força de l’equip i la presència de l’alcaldessa ens ha permès aconseguir 1346 vots, amb un total de sis regidors, a un de la majoria absoluta i amb la següent formació política amb quatre regidors menys. L’èxit rotund d’un conjunt de persones que només pensen en Sant Fost i que no es troben empresonades pel sectarisme dels partits tradicionals. L’èxit d’homes i dones independents que, des de la llibertat, volen continuar generant sinergies i construint la història. Montserrat Sanmartí, la meva dona, ja n’ha esdevingut una peça clau.\nPublicat dins de Política, Reflexions, Sant Fost\t| Etiquetat com a equip, IUSF, partit, Sanmartí\t| 2 respostes\nFem poble, fem Sant Fost!\nPublicat el Mai 13, 2011 per Enric Gil\nVota Montserrat Sanmartí, la nostra alcaldessa!!!\nPD: Ara enteneu perquè el meu blog és tancat des de fa tant de temps, oi?\nPublicat dins de Política, Sant Fost\t| Etiquetat com a IUSF, poble, Sanmartí\t| Deixa un comentari\nPublicat el gener 17, 2011 per Enric Gil\nEl passat divendres dia 14 de gener s’aplegaren a l’Ateneu de Sant Fost un centenar de persones, que havien estat convidades a l’acte de proclamació del cap de llista del meu partit, Independents Units per Sant Fost, a les Eleccions Municipals del 22 de maig. L’acte va ser especialment emotiu, atès que vam retrobar amics i vam tornar a gaudir de la presència dels companys i companyes de sempre. IUSF és una formació política, com va ressaltar el president Juan F. Fernández, que només treballa per Sant Fost i que no posseeix cap relació de dependència amb els partits tradicionals. Som de Sant Fost i ens preocupa, en l’àmbit local, el progrés del nostre poble. Gent d’ideologies diferents unida per una causa legítima i per uns valors compartits d’honradesa, honestedat i senzillesa. La nostra cap de llista per als comicis del maig, Montserrat Sanmartí (escollida per unanimitat), va parlar en el seu discurs d’amistat, benestar, progrés, justícia social, treball i perseverança i no va oblidar el treball en equip (una virtut de la candidata que contrasta amb èpoques anteriors de la gestió municipal) com a aspecte fonamental de la seva feina al capdavant del Consistori. He viscut gairebé tres anys de política local d’alta intensitat (des de la meva posició d’observador compromès) i he comprovat com treballa sense descans per millorar el poble, intentant resoldre petits problemes i enfrontant-se als grans projectes amb humilitat i realisme. Mereix ser la candidata perquè representa com ningú la força de la proximitat, l’altruisme i la vocació de servei. La política per a ella no és un ofici, és l’oportunitat de contribuir al bé comú defugint les temptacions d’egolatria (mal que històricament ha afectat molts treballadors de la cosa pública), sense renunciar a la fermesa en els moments en què cal denunciar la demagògia i la ineptitud. El regidor Ferran Mauri la va presentar amb una lloança que em va colpir: ella ha sabut comunicar als seus regidors els avantatges de l’autonomia en cada àrea i ha tret el millor d’ells mateixos. El discurs es va cloure amb paraules encoratjadores, d’il·lusió i d’esperança en el futur. Començava l’any de Sanmartí 2011.\nDiscurs de proclamació de la cap de llista per Independents Units per Sant Fost, Montserrat Sanmartí\nBlog d’Independents Units per Sant Fost\nBlog de Sanmartí 2011\nPublicat dins de Política, Sant Fost\t| Etiquetat com a discurs, IUSF, Sanmartí, Sant Fost\t| Deixa un comentari\nDos anys d’alcaldia\nPublicat el Mai 14, 2010 per Enric Gil\nAvui, 14 de maig, fa exactament dos anys de la presa de possessió de la meva dona, Montserrat Sanmartí, com a alcaldessa de Sant Fost. Va ser un Ple especialment emotiu, atès que una dona accedia per primera vegada al càrrec més important del municipi i acabava amb un any d’incertesa i de govern en minoria. El pacte entre IUSF (el nostre partit), CiU i ERC, signat el 23 d’abril, oferia a Sant Fost l’oportunitat de mirar el futur amb optimisme, en un acord de gran abast social i amb un canvi de tarannà que s’ha desplegat en múltiples iniciatives participatives i en una única fita: treballar per Sant Fost sense descans. L’alcaldessa, i d’això en dono fe, ha mostrat la seva extraordinària capacitat de treball i la seva mirada dialogant, sincera i humil. En les nostres converses privades sempre em manifesta el seu únic interès de treballar pel poble i fins i tot expressa un desig de no perpetuar-se en el poder, tot entenent que la política no ha d’esdevenir mai un ofici (com molts representants de partits tradicionals pensen), sinó un servei desinteressat a la ciutadania. He vist, des de la meva perspectiva, com poden arribar a ser les exigències del càrrec: feina les vint-i-quatre hores del dia, ja que en qualsevol moment pot sonar el mòbil anunciant una emergència. Ella està feta per això: hàbil en el discurs, ferma davant les injustícies o els rampells de desraó (que també hi són), però sempre disposada a parlar i a escoltar, amb un mot de compromís o amb un somrís de complicitat. També ha d’entomar els atacs de l’oposició, lògica estratègia d’aquells que volen governar en el futur però sovint amarada de demagògia instal·lada en el ressentiment. Ella sap que el joc de la política és com un Janus bifront: cares que miren d’un costat tot d’una es giren cap a l’altre. La virtus i el fatum maquiavel·lians (no empraré amb ella l’adjectiu maquiavèl·lic perquè estic convençut que no ho és) difícilment es concilien i l’esforç en la resolució de problemes pot topar amb la fortuna desfavorable. Una de les seves habilitats és com ha enfocat la tasca municipal en plena crisi, sense aturar en cap moment la màquina: el 24 d’abril el conseller Tresserras va inaugurar la nova Biblioteca (un prodigi de modernitat), al setembre tindrem escola bressol municipal, l’any vinent la zona esportiva serà una realitat i tants altres projectes que té plantejats. Sovint pateixo perquè la veig cansada, però es refà i comença de nou la seva indefugible activitat. Sempre li agrairé l’oportunitat que m’ha donat de ser un petit Plató en aquesta Siracusa sense tirans. I sempre agrairé al meu partit, Independents Units per Sant Fost, una petita formació que governa en el poble des de 1993, l’oportunitat de ser partícips d’aquesta gran aventura. Algun dia passarem revista literària d’aquests anys i mostrarem al món com es pot governar amb eficàcia sense pertànyer als aparells partidistes, des del santfostisme (permeteu-me el neologisme) i la independència de qualsevol sigla establerta mediàticament.\nA ella li dedico aquest post, per tantes coses compartides i per haver-me ensenyat a viure en plenitud.\nDiscurs de presa de possessió (14 de maig de 2008)\nPublicat dins de Política, Reflexions, Sant Fost\t| Etiquetat com a alcaldessa, IUSF, Sanmartí, santfostisme\t| Deixa un comentari\nPublicat el Abril 19, 2009 per Enric Gil\nEl passat divendres 16 d’abril es va presentar a l’Ateneu de Sant Fost, davant un centenar llarg de persones, el nou llibre de Jaume Rifà i Solé, titulat Fem memòria. Sant Fost de Campsentelles. Segle XX, que analitza gràficament el creixement de Sant Fost en el darrer segle (només cal veure l’esclat demogràfic des dels 70: dels 2093 habitants de 1970 als 8377 de 2008). De fet, és un llibret que obre una col·lecció amb l’objectiu d’oferir una visió del poble a través de les seves imatges, records que l’autor ha recopilat a través dels anys i del coneixement profund de la realitat santfostenca. Veterà escriptor, Rifà va publicar l’any 1983 Una mica d’història del poble, amb imatges del Sant Fost dels nostres avis, una Guia turística de Sant Fost de Campsentelles (1987), 25 anys de Pessebre Vivent a Sant Fost, 1968-1993 -en col·laboració amb Xavier i Ferran Pérez, grans historiadors locals-, 20 anys de democràcia a Sant Fost (1999), L’evolució de Sant Fost en imatges (2003), entre d’altres. Recullo les paraules del pròleg de l’alcaldessa, Montserrat Sanmartí:\nEn les imatges que Jaume Rifà ha seleccionat podem observar aquests fragments de memòria que ens ensenyen que el futur ha de ser construït sense oblidar la història que ha fet camí fins al moment present. A partir de les empremtes pretèrites que deixen aquests testimonis hem d’aprendre a mantenir la nostra identitat com a poble, orgullós del seu passat i delerós de bastir l’esdevenidor amb la força incontestable de les dones i els homes que han sabut transmetre aquest amor mitjançant el treball i la dedicació a una terra, que és la seva i que és la nostra. Sant Fost bé mereix aquest reconeixement, aquest homenatge que esdevé, per obra i gràcia del paper imprès, un acte d’amor desinteressat.\nCalen veus com les de Jaume Rifà per donar a conèixer a les noves generacions les arrels d’un poble i per fer que no es perdin en l’oblit imatges insubstituïbles (com la de la portada, de l’any 1900).\nPublicat dins de Història, Sant Fost\t| Etiquetat com a creixement, llibre, records, Rifà, Sanmartí, Sant Fost\t| Deixa un comentari\nAquesta pregunta, que ha sortit avui a les PAU d'Història de la Filosofia, és extraordinària, i els meus alumnes sa… twitter.com/i/web/status/1… 5 hours ago


Publicado 28/07/2021 16:23CET\nEl Ple de l'Ajuntament de Paterna (València) ha aprovat aquest dimecres tres documents "clau" que permetran avançar al Polígon Industrial Font del Gerro en el seu procés de transformació a Entitat de Gestió i Modernització (EGM) i adaptar-se així a la figura jurídica nascuda de la Llei 14/2018, de 5 de juny, de la Generalitat, de gestió, modernització i promoció de les àrees industrials de la Comunitat Valenciana.\nAmb açò, l'àrea empresarial valenciana es convertiria en l'"EGM més gran d'Espanya", per superfície de sòl i nombre de propietaris, segons ha informat el consistori en un comunicat.\nDesprés de mesos de treball conjunt entre l'Ajuntament i l'Associació d'Empresaris Asivalco, el ple municipal ha donat llum verda la proposta d'Estatuts de la futura EGM, el Pla Inicial d'Actuació que contempla els pressupostos de l'entitat per al pròxim any i el Conveni que regirà la col·laboració públic privada entre Ajuntament i entitat.\nL'alcalde de Paterna i responsable de l'Àrea Indústria, Empresa i Universitat, Juan Antonio Sagredo, ha explicat que l'aprovació d'aquests documents és "un pas decisiu en el procediment i reafirma la voluntat de l'Ajuntament d'autoritzar la constitució de l'EGM Asivalco- Font del Gerro que, al costat de l'EGM Parc Tecnològic Paterna, suposarà que el 62% del sòl industrial municipal (3.738.290 metres quadrats) i més de 1.000 empreses puguen beneficiar-se de l'avantatges i dels servicis de valor afegit que fomenta la Llei 14/2018 que redundarà favorablement en la seua competitivitat".\nPer la seua banda, el president d'Asivalco, Santiago Salvador, ha remarcat que "la conversió en EGM suposa l'adaptació a una Llei d'Àrees Industrials pionera en el conjunt de l'estat espanyol i que permetrà augmentar la col·laboració públic privada i l'arribada d'inversions per a la millora de l'àrea empresarial, modernització i creació de més servicis".\nEl model de conveni, estatuts i pla d'actuació aprovats aquest dimecres són similars als quals ja es van aprovar en el seu moment per a la creació de l'EGM Parc Tecnològic Paterna, la primera d'Espanya a adquirir aquesta forma jurídica, aprofitant aquesta experiència, i adaptant-se a les condicions particulars de Font del Gerro.


Virus informàtic relacionat amb pornografia, emprat per fer xantatge a internautes - YCOM\nRedacció/Agències – Detectat al Japó i batejat com a Kenzero, aquest troià s’amaga en continguts relatius al Hentai, el còmic japonès (Manga) per a adults, generalment força explícit, així com còpies il·legals de videojocs. De moment s’ha estès a través de la xarxa d’intercanvi d’arxius Winni, molt popular al país nipó, però degut a la globalització d’aquest aspecte (juntament amb d’altres) de la cultura japonesa, pot acabar afectant a usuaris de tot el món.\nEn instal·lar-se, l’usuari és requerit per a què ompli un formulari amb les seves dades personals, incloent-hi el seu nom complet, data de naixement, adreça de correu electrònic, adreça postal, sexe, ingressos anuals, nom de la companyia i telèfon, entre d’altres dades, justificant que aquestes són per a realitzar un millor seguiment.\nMentre l’usuari està omplint aquesta informació, el malware està recopilant automàticament altres detalls sobre l’equip de la víctima, com són el compte d’usuari, el domini, el nom de l’equip, informació sobre la versió del sistema operatiu, continguts de la memòria, historial de l’ús d’arxius i els preferits de l’Internet Explorer. Així mateix, també captura pantalles de les pàgines visitades. Tota aquesta informació el que fa és que, a més d’infectar els ordinadors que comparteixen arxius en xarxa, també publica l’historial d’algunes pàgines visitades en un lloc d’Internet per a, posteriorment, fer xantatge a l’usuari que vulgui retirar-ne el seu nom.\nEl xantatge es realitza mitjançant l’enviament d’un missatge de correu electrònic exigint un pagament amb tarja de crèdit a fi de “resoldre així la violació de la llei de drets d’autor” i procedir a retirar la informació personal de la pàgina pública, tal i com aclareix Rik Ferguson, assessor de seguretat per a Trend Micro. L’email procedeix d’una companyia anomenada “Romancing Inc” (que casualment també posseeixen el domini on la informació robada ha estat publicada) i en ell també alerten de la complicada situació de l’usuari oferint-se a resoldre la infracció dels drets d’autor mitjançant el pagament d’una quantitat. La companyia està registrada sota el pseudònim de Shoen Overns.\n“Anteriorment hem vist aquest nom associat als virus troians Zeuz i Koobface. Es tracta d’una banda criminal establerta que segueix involucrada en aquesta mena d’activitat”, apunta Ferguson, el qual afegeix que “Kensero és una modalitat de ransomeware (malware per a extorquir) que infecta l’ordinador i codifica els documents, imatges i música emmagatzemades, abans d’exigir un pagament per a proporcionar una clau que els descodifiqui”.\n“Tot i això, en comptes d’agafar els diners, l’organització ven els detalls de la tarja de crèdit”, tal i com explica Ferguson, que aconsella “ignorar el xantatge i emprar un programa en línia gratuït per a escanejar i detectar els programes maliciosos, perquè sempre és millor descarregar contingut de llocs de confiança”.\nÉs molt probable que els atacants tinguin guardat un as sota la màniga en forma de trampa, doncs l’instal·lador també col·loca algun arxiu MP3 a l’equip de la víctima amb noms com Back Duck, Chukar i Quail. Aquests arxius MP3 es troben a la venda en una web a un alt preu (58 milions de iens, el que equival a unes 402.000 lliures esterlines).\nFerguson també indica que hi ha una variant que està afectant a usuaris d’Europa.\n¿Podria passar que un cop l’usuari hagi estat víctima d’una extorsió sigui novament extorquit amb una altra notificació de Romancing Inc sobre “violació dels drets d’autor”?. La llei japonesa sobre copyright ha estat reforçada en gran mesura per a abordar el problema de les descàrregues il·legals. Aquest és un altre exemple de per què, a la llarga, és millor pagar per les descàrregues i allunyar-se de les xarxes per a compartir arxius.


Òmnium reconeix la seva "voluntat d’aprofundiment democràtic" amb documentals com '20-S'\n2 min. Barcelona 12/12/2018 11:44\n651x366 Tatxo Benet i Jaume Roures en una imatge d'arxiu / ACN Tatxo Benet i Jaume Roures en una imatge d'arxiu / ACN\nJaume Roures i Tatxo Benet, dos dels socis fundadors de Mediapro, rebran aquest divendres el premi Muriel Casals de comunicació, que atorga Òmnium Cultural. El jurat del guardó destaca "la qualitat periodística dels seus projectes empresarials" i "la voluntat d'aprofundiment democràtic" que han demostrat "amb iniciatives com ara el diari 'Público', els documentals 'Las cloacas de interior' i '20-S' i l'organització del centre internacional de premsa del referèndum de l'1 d'Octubre".\n"Treballar amb ambició i qualitat és imprescindible per desemmascarar les mentides de la justícia espanyola i les clavegueres de l’Estat", ha assenyalat el president d'Òmnium, Jordi Cuixart, en referència a aquests dos treballs televisius. Precisament, Cuixart fa més de 400 dies que és en presó preventiva com a conseqüència de la seva participació en els fets del 20 de setembre de l'any passat, que van quedar reflectits a '20-S'. Aquest documental, dirigit per Roures i produït per Mediapro, posava en qüestió el relat policial i judicial que va acabar portant Cuixart i l'aleshores president de l'ANC, Jordi Sànchez, a la presó.\nÒmnium Cultural va crear el seu premi de comunicació el 1980 amb la voluntat de " donar a conèixer els esforços dels professionals de la comunicació per prestigiar l’ús de la llengua i projectar la cultura dins els Països Catalans". Des de l'any passat el guardó porta el nom de l'expresidenta de l'entitat Muriel Casals, que va morir el febrer del 2016 a causa d'un accident. El premi, que es lliurarà en el marc de la 68a Nit de Santa Llúcia (que se celebrarà divendres a Sabadell), té una dotació de 3.000 euros, que procedeixen de la donació que la filla de Casals va fer a Òmnium dels diners que havia rebut com a indemnització per l'accident.\nEn aquesta ocasió, el jurat del premi estava format pels periodistes Odei Etxearte, Sara González, Albert Sáez i Àlex Gutiérrez (cap de Mèdia de l'ARA); l'editora Núria Iceta; el lingüista Sebastià Serrano, i la filòloga Marina Llansana. L'any passat, el guardó va distingir els informatius de TV3 i de Catalunya Ràdio.\nEls informatius de TV3 i Catalunya Ràdio, premi Muriel Casals de comunicació d'Òmnium Cultural\n'20-S': les càmeres del poble desmunten la causa contra els Jordis


Les vetllades musicals de Josep Falgarona, al document del mes de l'AMR\nL’Arxiu Municipal de Roses presenta aquest mes d’agost la documentació relacionada amb les vetllades musicals que el matrimoni Falgarona-Sans organitzava a la seva de casa de Roses, situada a l’avinguda de Rhode. Els diversos documents conservats consisteixen en llistes de convidats, d’assistents, i de menjar i beure servits durant els recitals, que Úrsula Sans confeccionava per a l’ocasió.\nJosep Falgarona Canadell (Figueres, 1921- París2008), pertany a una reconeguda família de músics empordanesos. Estudià a l'Escola Municipal de Música de Barcelona i al Conservatori de Barcelona, i l'any 1950 es traslladà a París a continuar els seus estudis al Conservatoire Nationale. De fet, però, subordinà la composició de peces musicals a la faceta que més reconeixement li reportà, la d'intèrpret i concertista de renom internacional. Es casà en primers núpcies amb Úrsula Sans Oriol.\nUn dels actes destacats de la vida social del matrimoni Falgarona-Sans, era l'organització anual d'un parell de vetllades musicals a la seva casa de Roses, situada a l'avinguda de Rhode, 103. Úrsula Sans Oriol (Figueres, 1922-Neuilly-sur-Seine, 1995), reportà puntualment totes les dades necessàries per mantenir la memòria de cada trobada, amb la finalitat de no oblidar cap convidat, de recordar quines peces s'havien interpretat (per no repetir mai el repertori) o de calcular les quantitats necessàries de menjar i beure oferts als hostes.\nLes vetllades musicals que organitzava el matrimoni se celebraren a partir dels anys 70 (amb tota seguretat amb anterioritat a l'any 1978) i fins a l'any 1992, quan l'edat aconsellà de deixar-ho de fer. «Sulita» Sans era l'encarregada de convidar els assistents, tots membres de la burgesia melòmana i culta empordanesa, i de preveure el menjar i beure que s’oferiria als convidats. Es tractaven de vetllades musicals en què els assistents tenien l'ocasió excepcional d'escoltar en «petit comitè» un gran intèrpret de piano de fama internacional.\nTanmateix, allò més sorprenent i que permet obtenir una visió panoràmica de com eren aquestes vetllades estiuenques, són els resums que Úrsula Sans elaborava meticulosament cada any. En primer lloc, anotava el programa musical detallat i per ordre d'execució que Josep Falgarona interpretava. Seguidament, apuntava els convidats que havien assistit, les persones que foren convidades, però que no pogueren assistir a la vetllada, i les persones que no «foren avisades», però que calia tenir en compte per a les properes convocatòries.


Crònica: Mare Nostrum 37 – Infantil femení 46 – C.B. ÀGUILES\nPartit disputat el passat dissabte dia 19 d’octubre, al col·legi Mare Nostrum de Tarragona. No disposaven de pavelló, per tant vam haver de jugar al pati de l’escola, amb moltíssima calor que feia aquell dia. També, males condicions de la pista, molta facilitat per fer-se mal a les fores, cistelles tortes, etc. A més a més, l’àrbitre no es va presentar, i es va haver de pitar el partit de la manera que es va poder.\nTot i això, vam començar amb molt bona actitud: bona defensa, corrents, agafant rebots, i amb molt d’encert per acabar 8-24 a favor nostre el primer quart. La mecànica va seguir sent força bona fins a la mitja part (12-32). A la tercera part ja es va començar a notar el cansament i vam baixar molt en intensitat, cosa que les de Tarragona van aprofitar per acabar 23-38 el tercer quart. La quarta part igual a la tercera, poca intensitat, que a part s’hi van afegir els nervis veient que les tarragonines s’anaven atansant al marcador. Resultat final 37-46, i 2/2 en victòries com a visitants per a les infantils.\n← Crònica: CB Constantí 64 – Sènior masculí “B” 78\nCrònica: TGN Bàsquet 53 – Cadet femení 58 →


Muflones: objectiu zero (almenys als vedats) - Altaveu el diari digital d'Andorra\nMuflones: objectiu zero (almenys als vedats)\nMalestar entre els caçadors perquè es permeti als banders caçar les femelles del mufló en les reserves quan està considerat ara mateix un animal perjudicial i n’hi ha una sobre població\n26/08/2021 (11:24 CET)\nDe muflons, al conjunt del país, n’hi ha entre el doble i el triple d’isards. Força més de dos mil. Per cada mascle hi pot haver sis o set femelles. Cada vegada més, s’estan detectant muflons i, sobretot, muflones, en els vedats. I això fa que altres espècies en marxin. Com l’isard, un animal molt més senyor i primmirat que per allí on passa una bèstia bruta com el mufló ja no s’hi acosta. L’objectiu, pactat entre els diferents actors que intervenen en la cinegètica del país, és aconseguir eradicar el mufló, almenys, de les reserves.\nLa sobre població existent de muflons -una espècie no autòctona, introduïda- els empeny cap a tot arreu. Les reserves en comencen a estar plenes. Al Comapedrosa, per exemple, on anualment es podien comptar una vuitantena d’isards pel cap baix, enguany se n’hi han vist només cinc. En bona part, la presència del mufló els foragita. D’aquí que s’hagi autoritzat els banders a fer tirades concretes. Però això ha obert la caixa dels trons. El malestar per aquesta decisió es fa més que evident en molts caçadors. ¿Per què els banders sí, i els caçadors no?\nEls agents del cos de banders acaben de ser autoritzats a fer actuacions puntuals o tirs nocturns per regular l’espècie del mufló (Ovis musimon) als vedats de caça d’Enclar, de Xixerella, de la vall de Ransol i del parc natural de la Vall de Sorteny. Aquest permís fa només referència a les femelles. Que són les que n’hi ha més i, a més, les que es reprodueixen. A Patrimoni Natural, ara mateix l’esmentada espècie està catalogada com a perjudicial. No només fa fugir altres exemplars d’altres espècies. També danys el terreny per on passa, moltes vegades.\nEls plans de caça respecte del mufló queden lluny de complir-se -només s’abaten entre el 60 i el 70% de les peces que es permeten- i, a més a més, es comença a tenir cada cop més clar que és un animal que pot arribar a ser portador de pestivirus\nFins ara, els plans de caça respecte del mufló queden lluny de complir-se -només s’abaten entre el 60 i el 70% de les peces que es permeten- i, a més a més, es comença a tenir cada cop més clar que és un animal que pot arribar a ser portador de pestivirus. La cabana de mascles està relativament sota control perquè són molts els caçadors que els veuen com a trofeus. La femella és diferent. I haver de fer tots els tràmits oportuns (i pagar) per poder caçar una muflona no sempre és evident.\nPerò que es permeti als banders caçar -fins i tot amb tirs nocturns- i que no s’alliberi l’espècie per als caçadors s’ha posat molt malament en aquest col·lectiu. Diversos amants de la cinegètica consultats creuen que una vegada s’ha pactat -amb representants de l’administració inclosos- que l’objectiu és que el mufló no entri a les reserves i que el nombre d’exemplars s’ha de reduir de manera molt considerable, el que caldria és obrir la captura, almenys de les femelles de mufló, de forma generalitzada i gratuïta.\nAlmenys, durant una temporada. Fins que es doni per regulada una espècie que ara mateix es creu més perjudicial que beneficiosa. I que està obertament descontrolada. D’aquí que els banders lamentin que només es permeti fer certes pràctiques als banders. Que val, que potser els vedats, sí. Però si s’obre al conjunt del terreny cinegètic comú potser les muflones ja no arribarien a envair les reserves. I no farien el mal que suposadament estan fent.


Ens consideren una colònia: La JEC demana a Torra que tradueixi al castellà el recurs contra l’ordre de despenjar llaços grocs La República\nEspanya només ens vol per espoliar a la seva colònia preferida\nLa Junta Electoral Central (JEC) ha demanat al president de la Generalitat, Quim Torra, que tradueixi al castellà el recurs en el qual demana la suspensió de l’ordre de despenjar llaços grocs, estelades i cartells relacionats amb els independentistes presos dels edificis públics de la Generalitat. Presidència va fer públic el recurs pocs minuts abans que expirés el termini donat per JEC a Torra –a les 15.00 hores de divendres- i també va confirmar hores més tard la nova exigència de la JEC. Segons les mateixes fonts, de moment no s’ha traduït res “ja que es va demanar a través d’un correu electrònic sense seguir el procediment establert per aquests casos i sense argumentar els motius ni res”. En el recurs, Torra al·lega que la JEC no és competent per donar aquesta ordre –motiu pel qual presenta l’escrit en llengua catalana-, demana la nul·litat de l’acord i la seva suspensió.\nLa llengua català obviada un cop més\nTurquia i Espanya, estats repressors\nPer al president, “la campanya electoral no exclou la difusió d’altres missatges de signe polític” i “la seva prohibició total afecta als drets fonamentals dels empleats públics més enllà de tota ponderació de proporcionalitat, així com la llibertat d’expressió de les persones representants institucionals, la qual només pot limitar-se per causa legal interpretada restrictivament”.\nEn aquest punt, el recurs cita el memoràndum del Consell d’Europa en el què “es justifica jurídicament la necessitat de revisar les actuacions de Turquia i Espanya respecte a les restriccions patides pels polítics kurds i catalans per l’exercici de la llibertat d’expressió mentre exerceixen els seus càrrecs de representació”. També defensa que el “principi de neutralitat oberta” es refereix a “àmbit de llibertat ideològica”, que “està relacionat amb conviccions íntimes i la legitimitat per tenir-les i expressar-les”.


COLLA D'AMICS GEGANTERS DE LLUCMAÇANES: de juny 2009\nBones amics , aquest cap de setmana com ja sabeu , els nostres gegants tenen el seu compromis amb la festa de primavera que es celebra a la barriada des cami de ses vinyes, organitzada per s`escoleta d`es Busquerets.\nAquesta és una de ses sortides més antigues dels nostres gegants , fa desde l`any 1992 que mai han fallat , fagi vent , fagi pluja , els gegants han estat allà .\nHi ha que recordar que l`any passat degut al mal temps que va fer , el passacarrers va ser supès , pero la festa es va traslladar a l`interior del polisportiu de Maó on els gegants si van poder ballar , durant una hora aproximadament.\nAquí podreu veure un parell d`imatges de diferents anys :\nFotografia del passacarrers de l`any 1992 , aquí en Quicus i na Quica encara portaven els seus antics vestits.\nUna imatge que ja forma part dels records de molts menorquins, la banda Nura d`es Mercadal , que durant molts anys va acompanyar el passacarrers d`es Busquerets , fins la dissolució de la banda. Hi ha que dir que durant molts anys , van ser ells els encarregats de posar música als passacarrers dels gegants menorquins i també de sonar en els nostres estimats jaleos de varis pobles. Una imatge més recent , tot i que ja fà quasi deu anys, passacarrers de l`any 2000 primer any que va participar sa Princesa.\nAquesta és una imatge de l`any 2006 , segon any en el que n`Abu Umar també participava en la festa com acompanyant de sa princesa.\nLa festa d`aquest any es tornarà a realitzar després de molts anys , dins el pati de l`escola Verge de Gràcia , degut a les obres que es realitzan a l`escoleta d`es Busquerets .\nLa sortida del passacarrers serà a les 17 h desde el pati de l`escola de Verge de Gràcia i els gegants aniran acompanyats per els nostres amics de la banda de cornetes i tambors de Dalt Sant Joan.


A presó un home per dues agressions sexuals a dues menors a l'Hospitalet\nPublicat 29/09/2020 09:49CET\nUn home de 27 anys ha ingressat a la presó després d'haver estat arrestat dijous com a presumpte autor de dues agressions sexuals a dues menors al barri de Bellvitge de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelona).\nEn un comunicat aquest dimarts, els Mossos d'Esquadra han informat que van engegar una investigació el 19 de setembre quan van tenir coneixement d'una agressió sexual a una menor, al migdia i a la via pública.\nLa jove va patir tocaments i l'home va fugir quan va veure que un grup de joves venia a ajudar-la.\nL'endemà, el presumpte autor de l'agressió va intimidar una altra menor amb un ganivet i va provar de portar-la a una zona apartada, però la jove va aconseguir fugir corrent.\nEl dijous 24 de setembre van arrestar l'home, que duia la mateixa roba que els dies en què va cometre les dues agressions, i va passar a disposició judicial i el jutge instructor va decretar el seu ingrés a la presó.


Dos cinquens llocs per a Mario Guillén en els XXIV Jocs Olímpics per a Persones Sordes – Club Natació Terrassa\nMai 10, 2022 Jaume Vidal General, Secció de Natació\t0 comments jocs olímpics persones sordes, mario guillén\nEl nedador Mario Guillén va participar entre el 2 i el 9 de maig en els XXIV Jocs Olímpics per a Persones Sordes que s’estan celebrant a Caxias do Sul (Brasil).\nGuillén va disputar un total de sis proves en la cita brasilera. L’egarenc va ser finalista en dues d’elles, els relleus 4×100 m lliures mixt i 4×100 m estils mixt, amb els quals va classificar-se en cinquena plaça en companyia de Natalia Jaén, Elsa Cuadrado i Álvaro de Frutos. En la prova de lliures, van aturar el crono en 4.23.50, nou rècord estatal de la distància, tot rebaixant en dotze segons la plusmarca anterior, mentre que, en la prova d’estils, van establir un temps de 4.52.22.\nAixí mateix, va obtenir la 10a posició en els 1500 m lliures (18.58.49), la 11a en els 800 m lliures (10.04.72) i en els 200 m esquena (2.39.07) i la 21a en els 400 m lliures (4.58.04).\nEls Jocs Olímpics per a Persones Sordes són un esdeveniment poliesportiu internacional organitzat pel Comitè Internacional d’Esports per a Sords (CIDS). La primera edició, celebrada a París el 1924, va ser també el primer esdeveniment esportiu per a persones amb necessitats especials. Se celebren cada quatre anys i són l’esdeveniment multiesportiu més antic després dels Jocs Olímpics. En aquesta 24a edició, hi participen uns 4.500 esportistes sords de més de 100 països. Brasil és el primer país d’Amèrica Llatina en acollir uns Jocs d’Estiu per a Persones Sordes.\nQuinze medalles en el XIX Torneig Social de karate\nEl sènior femení de waterpolo goleja el Boadilla\nVictòria per 19 a 7.\nLa Supercopa d’Espanya, primer repte del sènior masculí de waterpolo\nDissabte, a les 16.00h, semifinals contra el CN Barcelona.


(S'ha redirigit des de: Zeneta)\nEls zenetes, zenates o zanates (en amazic, Iznaten ⵉⵣⵏⴰⵜⴻⵏ; també, modernament, Igzenaten, Ituzinaten o Iznassen ⵉⵣⵏⴰⵙⴻⵏ; en àrab, زناتة, zanata), són un dels grans grups tribals dels amazics. Van dominar el Magrib al segle x i dels segles XIII al XVI. Viuen principalment a Tunísia, Algèria i el Marroc. L'historiador i viatger Ibn Khaldun relata que van ser, juntament amb els masmuda i els sanhadja, amb els quals van emigrar d'Egipte en l'antiguitat, una de les tres grans confederacions amazigues musulmanes de l'edat mitjana. El seu estil de vida era parcialment nòmada i parcialment sedentari, constructors de ciutats, fundadors de diversos regnes a Fezzan, Kairuan i Garama, Djerma, Tlemcen i fins i tot, Sijilmassa i Fes.\n↑ 2,0 2,1 Généalogie des Berbères Arxivat 2009-05-03 a Wayback Machine., segons Ibn Khaldun (recopilada per E. M. Albarnossé)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Zenetes&oldid=28298235»


petits escrits: El dia que sempre era setembre: Presentació\nEl dia que sempre era setembre: Presentació\nUn dels autors més destacats del Penjoll és, sense dubte, el Capità Superflipo, personatge surrealista, dadaïsta i en general incomparable. Fa uns dies va publicar una entrada de caire humorístic en el qual ens parlava d'un extrany llibre i del seu no menys estrany autor, Dionisios Papallona. La broma va continuar uns dies més, i es va anar enriquint amb diverses colaboracions (mireu p.e. esta entrada o esta). El cas és que a mi, personalment, m'agrada el títol, i durant uns dies vaig estar pensant en escriure algun imaginari capítol d'esta novela. M'ho plantejava més bé com un joc sense normes precises, obert a la comunitat virtual. Ahir pel matí vaig escriure el primer capítol de El dia que sempre era setembre, sense massa intencions d'escriure'n més. El títol és L'incendi, i el vaig publicar al Penjoll quan encara era autor. Ara es pot llegir en este blog, ací.\nEn un dels comentaris a aquella entrada del Penjoll vaig escriure el següent:\nLa veritat és que no sé molt bé què s'hauria de fer amb "El dia que sempre era setembre". Hi ha blogs on proposen jocs literaris amb les seues normes, però a mi no m'agrada posar normes en qüestions literàries, ho trobe un poc mediocre. He escrit el primer capítol i ja no sé què pot passar a partir d'ahí. ¿Algun penjoller podria escriure el 2n capítol? Sí, i també el capítol -1, és a dir, anterior a l'1. I després podrien anar afegint-se o intercalant-se nous capítols. O podríem deixar-ho com està, i no fer res. Sí que és veritat que mentre escrivia "L'incendi" pensava en estes possibilitats, i he procurat deixar portes obertes en la narració: algun personatge, alguna situació, algun objecte.\nTambé podria acabar jo mateix la novela, però és que m'entra gossera.\nHe de dir que el que m'agrada de L'incendi és que, per primera vegada en molt de temps, estic tornant a escriure textos literaris de certa longitud. I això m'anima.\n20 de setembre de 2009 a les 22:16\nTadeus Calinca ha dit...\nTé raó, no sé per què havia fet l'associació d'idees... Si vol ho canvie, o si ho prefereix podem mantenir l'error.\n20 de setembre de 2009 a les 23:02\n21 de setembre de 2009 a les 0:17\nPerò si s'ha d'enfadar, no. És que m'agrada molt com queda "Capità Superflipo" en la frase. És una qüestió d'estètica. Hauria de canviar la frase completa, però si fa falta ho faig.\n21 de setembre de 2009 a les 0:25\n21 de setembre de 2009 a les 15:36


2020/2020_12_10_ESPAI_SINGULAR_Edifici_Fenix.jpg dijous, 10 de desembre de 2020\nDe fet, respon a un model prefixat per part de la companyia propietària en altres seus com la de Madrid, però adaptat a l’emplaçament de l'Eixample. L’estil coincideix amb el desig de la burgesia catalana de l’època de monumentalitzar el passeig de Gràcia. És de planta semicircular per al cos central de l'edifici i presenta una solució singular per al xamfrà. Aquesta estètica seria més freqüent després de la guerra, durant els anys quaranta.\nLa finca té vuit nivells.\nLa façana es divideix en tres trams diferenciats a través de potents cornises amb balustrada. La planta baixa destaca per la gran alçada de les obertures. La porta principal s’obre a un vestíbul de doble alçada. Destaca també el balcó corregut del primer pis i les parelles de columnes que emmarquen dos nivells de finestres corresponents al pis segon i tercer de l'edifici i que es decoren a la zona de la llinda amb garlandes esculpides de pedra. A sobre d'aquestes columnes es desenvolupa, una cornisa amb quatre grups escultòrics realitzats per Frederic Marés, que es corresponen amb al•legories de la indústria, l'agricultura, les arts i la navegació. A partir d’aquí hi ha un tercer tram amb tres pisos de finestres amb balcó amb ampit i barana de ferro amb daurats i entre els quals destaca el pis superior.\nL’imponent xamfrà semicircular està decorat amb un templet porticat i coronat per una gran cúpula que culmina amb una escultura de Ganímedes sobre una au fènix, al•legoria de l'empresa, obra de Saint-Marceau.\nPer a l'obtenció del permís d'obres, fou necessari obrir un expedient especial per corregir l'alineació del xamfrà que es presentava al projecte com un element corb contravenint el Pla Cerdà i autoritzar l'alçada de 59 metres prevista.\nL'edifici fou inaugurat el 22 de març de 1931. Fou construït per allotjar la seu de l'empresa La Unión y el Fénix a Barcelona, fundada el 1879, després de la fusió de les asseguradores "La Unión" (1856) i "El Fénix Español" (1864).\nL'empresa va destacar per amortitzar el patrimoni mitjançant l'adquisició i reforma d'immobles la gran majoria dels quals estaven coronats amb l’escultura distintiu de l'empresa.


Es presenten dos casos d'èxit en eficiència energètica a la 9a Jornada Tècnica Rubí Brilla - Economia - Rubí TV\nEs presenten dos casos d'èxit en eficiència energètica a la 9a Jornada Tècnica Rubí Brilla\nLes empreses Efinétika i CIAT han explicat les seves experiències als empresaris rubinencs\nUna trentena d'empresaris de la ciutat han participat en una nova edició de les jornades tècniques que organitza l'equip de Rubí Brilla de l'Ajuntament de Rubí. Amb aquestes sessions, que s'organitzen de manera periòdica des de l'any 2011, el consistori pretén compartir diversos casos d'èxit en matèria d'eficiència energètica i ús de renovables amb l'objectiu que aquests models es puguin replicar a les indústries del municipi. En aquesta 9a reunió tècnica han estat les empreses Efinétika i CIAT les que han explicat les seves experiències als empresaris rubinencs.\nDurant la presentació de la 9a Jornada Tècnica del projecte Rubí Brilla, el regidor de l'Àrea de Desenvolupament Econòmic Local, Rafael Güeto, ha explicat que el govern municipal té entre les seves prioritats el suport al teixit empresarial. A més, ha expressat el compromís de l'equip de govern amb els projectes de millora de la competitivitat empresarial i, sobretot, amb el projecte Rubí Brilla.\nDos casos d'èxit\nEn aquesta 9a reunió tècnica s'han presentat dos casos d'èxit en matèria d'eficiència energètica. Un d'ells ha estat el d'Efinétika, una empresa de serveis energètics aragonesa dedicada a millorar la competitivitat i la sostenibilitat dels seus clients. Durant la seva ponència, el director de la companyia, Benito Grande, ha explicat que, gràcies a la implantació d'un servei de gestió energètica, Efinétika quantifica una millora tant en el consum energètic del sistema d'aire comprimit com dels costos que se'n deriven, i tot amb una metodologia pròpia, la base de la qual és la ISO 50.001. Actualment, la companyia vol obrir mercat a Catalunya.\nL'altra ponència ha anat a càrrec de Salvador Osorio, market manager d'indústria de CIAT, que ha parlat de les estratègies d'estalvi en els sistemes de climatització. Durant la seva intervenció, Osorio ha parlat de diverses tècniques per aconseguir aquests estalvis, com la recuperació d'escalfor, el refredament gratuït, com gestionar el cabal d'aire a través de diversos tipus de ventiladors i com optimitzar les temperatures de treball, entre d'altres.\nTenint en compte que, a Rubí, un 40% del consum energètic i de les emissions provenen de la indústria, l'equip de Rubí Brilla treballa intensament en aquest sector. Algunes accions dutes a terme en aquest sentit són la teledetecció de pèrdues d'energia de les cobertes industrials, així com el càlcul del potencial fotovoltaic i tèrmic, la transferència tecnològica de la universitat a l'empresa o les jornades tècniques de casos d'èxit i intercanvi empresarial, entre d'altres.\nEtiquetes: Rubí Brilla, indústria, empreses, eficiència energètica, Jornda tècnica Rubí Brilla, energia,


Inici / Actualitat / Notícies / Formació / Formació en salut mental pels residents de primer any de psiquiatria, infermeria, psicologia i metges forenses\nLa Federació Salut Mental Catalunya (SMC), la Federació VEUS (Entitats Catalanes de Salut Mental en 1a Persona) i ActivaMent Catalunya Associació van oferir els dies 11 i 18 d’abril una formació de 6 hores per alumnes de primer any de residència en serveis de salut mental de psiquiatria, infermeria, psicologia i metges forenses. La 4a edició de la formació va comptar amb la participació de 87 residents de MIR, PIR i EIR.\nLes ponències es van agrupar en dos grans blocs al voltant de temes relacionats amb la salut mental com l’estigma, l’apoderament i els drets, i va destacar aspectes com el procès de recuperació i les estratègies i eines per aconseguir-la. Susana Plasencia, vicesecretària de la Federació SMC, va oferir la visió dels familiars a la vegada que va fer la presentació institucional de l’entitat. Va oferir també el seu testimoni com a familiar el segon dia.\nFormació en salut mental pels residents MIR, PIR, EIR\nL’objectiu de la formació, que es va fer a l’Acadèmia de Ciències Mèdiques a Barcelona, és integrar l’aprenentatge teòric en salut mental amb l’esperiència vivencial de persones amb problemes de salut mental i dels seus familiars. La informació teòrica sobre salut mental es va estructurar en 6 blocs:\nL’estigma en salut mental\nL’apoderament de les persones\nEl procés de recuperació en l’àmbit assistencial\nEl procés de recuperació en l’àmbit comunitari\nEl paper de la família en el procés de recuperació\nEl segon dia de la formació està dedicat als tallers vivencials, les conclucions i les propostes d’actuació, a partir d’un espai de reflexió i debat que promou la participació amb grups més petits i el suport d’una facilitadora emocional. Els tallers vivencials van més enllà de les històries de vida escoltades i permeten conèixer a persones i familiars que, tot i viure un diagnòstic de trastorn mental sever, s’han recuperat i porten una vida plena.\nEls tallers vivencials giraven al voltant de 3 eixos:\nLa primera crisi i/o el primer ingrés\nLes experiències de discriminació per motius de salut mental\nEls factors que han ajudat a la recuperació


Els veïns de Riudoms reclamen a l'Ajuntament una nova ubicació pel refugi d'animals\nImatge del camí de Coll d'en Boch.\nDemanen a l'alcalde que compleixi el compromís amb els veïns de buscar una alternativa\nActualitzada 02/06/2021 a les 12:43\nUna vuitantena de veïns de Riudoms han presentat al·legacions a l'Ajuntament d'aquesta localitat demanant una nova ubicació pel refugi d'animals que l'associació Refugi Baix Camp – Centre d'adopció d'animals vol impulsar en una finca del camí Coll d'en Boch, als afores del municipi però molt proper al nucli urbà, i que en aquests moments està en procés de tramitació administrativa. Al mateix temps, els veïns demanen a l'alcalde de Riudoms, Sergi Pedret, i a la resta del govern municipal que mantingui el compromís que va fer públic fa dos anys amb els afectats de la zona «de buscar una solució alternativa que passi per una nova ubicació» i no en la zona on s'està tramitant actualment el refugi.\nDurant els darrers dos anys, els veïns d'aquesta zona de Riudoms que tenen la seva residència o hi tenen finques agrícoles s'han reunit amb l'alcalde en diverses ocasions i els consta, segons han manifestat que «des de l'Ajuntament s'han ofert emplaçaments alternatius a l'actual, amb millors accessos i sense afectació al veïnat. Malauradament, l'associació els ha rebutjat i ha continuat amb la tramitació administrativa», un fet que preocupa considerablement als veïns de la zona i per això reclamen a l'Ajuntament de Riudoms que es posi al costat de les seves preocupacions.\nLa continuïtat de la tramitació administrativa del refugi ha estat el motiu per la presentació de les al·legacions, ja que consideren, analitzant el projecte, que no s'adequa a la normativa existent i que hi ha base legal que evidencia que ubicar el refugi al Coll d'en Boch no és pertinent. En aquest sentit, reclamen a l'alcalde Sergi Pedret i a l'Ajuntament de Riudoms la màxima supervisió i rigor en la tramitació de tot el projecte per garantir que es compleix tota la normativa i l'animen a continuar amb les negociacions per trobar un lloc millor.\nEl plec d'al·legacions inclou punts com que el projecte no compleix amb la legislació, ja que no preveu com es farà la recollida i tractament dels excrements dels animals, o que la finca on es vol instal·lar el refugi està qualificada de 'sòl no urbanitzable'.\nEl refugi d‘animals Baix Camp denuncia «assetjament i pressions» per evitar que s’instal·lin a Riudoms\nComenta el contingut : Els veïns de Riudoms reclamen a l'Ajuntament una nova ubicació pel refugi d'animals


Mitchell Riptide RZ Surfcasting Tele Blanc, Waveinn\n80-120 gr 100-140 gr\nDescripció Mitchell Riptide RZ Surfcasting Tele\nDisseny lleuger per a llargs dies de pesca\nComponents resistents a l'aigua salada\nPeces EVA d'alta qualitat (en alguns models)\nConstruccions en blanc de fins a 30 t de carboni d'alta densitat\nGuies resistents d'alta qualitat de trena\nMirada i sensació modernes\nConeixes tots els detalls de Mitchell Riptide RZ Surfcasting Tele? A waveinn fem una especial selecció dels productes de nàutica i pesca per a la pràctica de diferents activitats esportives i nivells. Si estàs buscant altres productes de la categoria Equip de pesca, fes una ullada al catàleg complet de Canyes. Totes les marques que distribuïm, com per exemple Mitchell, t’ofereixen el millor material per practicar aquest esport. El nostre equip tècnic de nàutica i pesca ho sap molt bé ja que les ha testejat i en coneix tots els detalls de primera mà!\nCaracterístiques Mitchell Riptide RZ Surfcasting Tele\nTecnologias Mitchell Riptide RZ Surfcasting Tele\nMitchell Avocet Salt Spinning 5 Sections


COMARCAL MEDIA | Grup mediàtic Comarques Centrals | Segon dia de la Fira Gastronòmica i Comercial\nSegon dia de la Fira Gastronòmica i Comercial\nUn esdeveniment ple de tributs i propostes musical a més d'una desfilada de moda\nPer la vesprada, vàries cites lúdiques centraren l’atenció de tothom; primer dels xiquets i xiquetes que acudiren en massa al carrer Nou per participar en el ja tradicional taller de percussió que ofereix el grup de Batukada KumKumTra. En ell pogueren ampliar les seues habilitats rítmiques i expressives a més de conèixer a fons l’ús dels instruments de percussió i les seues funcions. Seguidament foren els professionals, els membres d’aquesta batucada, que es defineix com la millor samba de València, els encarregats de fer ballar al públic per tot el recinte.\nI pel recinte firal ens quedem ara, per meravellar-nos de la gran varietat i qualitat de productes existents. Aquesta és una mostra del que van oferir alguns dels 60 expositors participants.\nSón ara les set i mitja, moment ara de tornar al carrer Nou on la gran passarel·la muntada ens avisa que la desfilada està a punt de començar. Els primers models foren els més menuts i realitzaren excel·lentment el seu paper mostrant la nova col·lecció de tardor-hivern que podem trobar al comerç La Cigüeña; tots anaven ben guapos amb propostes de les firmes referents en moda infantil com són Mayoral i Tutto Piccolo; veiem faldes de tul; estampats en vestit i falda; blancs que s’apoderen de vestits vaporosos; peces reversibles per passar d’una imatge més informal a altra més mutadora; per a les adolescents, malles i suèters llargs; faldes negres que combinen amb tot o peces de polipell.\nTot seguit la floristeria GardenFlor va presentar uns rams i tocats espectaculars ideals per a vestir-se com cal en una celebració.\nPer últim fou el torn de l’assessora d’imatge personal, Susi Romero qui va mostrar sobre l’escenari looks i estils personalitzats per a cada figura; un conjunt ideal per a tot el dia amb pantalons de pernera estreta i camisa de ras; altre amb jupetí que li dóna un aspecte més sofisticat o una versió del clàssic xandall però combinat en pell.\nEn la segona nit de fira, la música fou protagonista. A les onze, el carrer Ausiàs March oferia aquest magnífic aspecte. Sobretot veiem a gent gran. El motiu? Gaudir del concert homenatge a Sergio i Estíbaliz i a Víctor Manuel i Ana Belén, recolzat amb audiovisuals de les seues actuacions més conegudes.\nSergio i Estíbaliz, formaren part dels grups Mocedades i el Consorcio. En 1975 foren elegits per a representar a Espanya en el Festival d’Eurovisión amb la cançó “Tu Volverás”. Foren unes de les veus més reconegudes de la primera època del pop espanyol.\nAmb el canvi de vestuari començaria el tribut a Ana Belén i Víctor Manuel, altre matrimoni i duo referent al nostre país; ell és un gran cantautor i ella a més, una gran actriu. Junts atresoren èxits com “Contamíname” o “la Puerta de Alcalá”.\nJa de matinada, la comparsa Guerrers del Duc va organitzar aquesta proposta musical de la mà del grup ontinyentí Germans Brothers que va omplir de gent jove la plaça Luis Guarner. Raúl Brotons, David Vaello i Germán Casanova oferiren el millor pop-rock, sobretot espanyol, de dècades passades.


Un espectacle que farà vibrar a petits i grans, amb una proposta atrevida, una posada en escena acurada, una aposta arriscada, una oferta impecable, una selecció immillorable. Tot de collita pròpia!\nTaller introductori a la Robòtica bàsica: Pintar amb plastic?\nUn bolígraf que imprimeix en 3D? Aquesta eina més la creativitat dels petits dóna uns resultats increïbles, no t'ho pots perdre!


Ter Stegen: «un dels dies més especials des que sóc aquí» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTer Stegen: «un dels dies més especials des que sóc aquí»\nagències 30.05.2017 | 23:39\nTer Stegen, després de signar l´ampliació de contracte amb el Barça fc barcelona\nEl porter alemany Marc André Ter Stegen, que ahir va renovar el seu contracte amb el Barça fins al juny de 2022, va assegurar que «és un dels dies més especials» des que va arribar al club.\n«Volem tots els títols, això és el que val aquí en aquest club, i espero que l'any que ve puguem ser una altra vegada aquí per guanyar molts títols», va comentat el porter en declaracions als mitjans del club blaugrana.\nTer Stegen va recordar que al Barça sempre s'està obligat a lluitar per tots els títols, tal com ha fet des que va arribar fa tres anys: «ha anat tot bé i espero que tinguem èxits durant molts anys. Ho vaig dir al principi i espero que ho puguem aconseguir».\nL'alemany, nascut a Mönchengladbach, va arribar al Barça l'estiu del 2015. Des d'aleshores ha jugat 93 partits (90 gols encaixats). Amb el Barça ha aixecat dues lligues, tres Copes del Rei, una Lliga de Campions, un Mundial de Clubs, una Supercopa d'Espanya i una Supercopa d'Europa.\nAbans de signar la seva ampliació de contracte amb el Barça a les oficines del Camp Nou, Ter Stegen anava a la ciutat esportiva Joan Gamper per entrenar-se. Tot i que la temporada del Barça ja s'ha acabat, el porter alemany vol estar en forma per disputar amb la selecció alemanya la Copa Confederacions, que es disputa a Rússia del 17 de juny al 2 de juliol.\nTer Stegen és un dels tres porters escollits pel seleccionador, Joachim Löw, juntament amb Bernd Leno (Bayern Leverkusen) i Kevin Trapp (PSG), i té molts números per ser el titular.\nIniesta dóna el vistiplau a Valverde i el veu «supercapacitat» per al Barça. Esports