Karjakin guanya la Copa del Món\nKarjakin guanya la Copa del Món Destacats\nClub Escacs Olot 1577\t06 Oct 2015\nEl GM rus Sergey Karjakin es va proclamar ahir, dia 5 d'octubre, campió de la Copa del Món 2015. Després d'aconseguir l'empat a ritme normal quan Svidler s'havia avançat 2-0 al marcador i només amb mig punt més ja guanyava la final, Karjakin va aconseguir dues victòries en les dues partides següents per empatar a dos en el marcador i forçar les partides ràpides de desempat.\nLes primeres quatre partides, com estava establert en les bases, es van disputar a 25 minuts més 10 segons d'increment per jugada per cada jugador. Karjakin, amb negres, va aconseguir la victòria en la primera partida però Svidler va aconseguir guanyar-li la segona i en les dues següents es va repetir el mateix resultat que en les dues partides anteriors. Al seguir l'empat es va procedir a jugar a 10 minuts més 10 segons d'increment. Un altre cop es van repartir una victòria per cada un. Finalment van disputar l'últim desempat anterior a l'Armaggedon. La primera partida Blitz (nom amb el que s'anomena aquesta modalitat d'escacs ràpid) Svidler va encertar en l'obertura i va quedar clarament superior però al obviar un cop tàctic guanyador es va arribar a una posició incerta. Karjakin va cometre un altre error greu al deixar-se calitat i van arribar a una posició de dama i cavall de Karjakin contra dama i torre de Svidler, on l'únic que podia guanyar era el negre ja que la torre era superior al cavall. Després d'uns minuts d'infart Svidler es va deixar la torre neta i va quedar perdut. En l'última partida només li valia guanyar i no ho va aconseguir.\nD'aquesta manera Karjakin es va proclamar campió de la Copa el Món després d'una final històrica d'infart, sense cap empat, marcada per les greus errades que van cometre cada jugador (fruit dels 25 dies que portaven jugant i dels enormes nervis) i pel gir inesperat que va donar el matx a partir de la tercera partida de la final de partides lentes.\nFinal de la primera partida on Svidler es va imposar\nLa final sota l'atenta mirada dels arbitres i el president de la FIDE\nResum gràfic de la final\nKarjakin revent la copa de campió\nRETRANSMISSIÓ A TRAVÉS DE CHESS24\nDarrera modificació el 06 Oct 2015\nCarlsen revalida el títol\nKarjakin guanya el Candidats\nCarlsen campió del Món de ràpides\n« Svidler i Karjakin a la final\tCarlsen campió del Món de ràpides »\n/ Karjakin guanya la Copa del Món\nÈxit de la pedrera olotina al campionat de Girona sub-16 d'actius disputat aquest cap de setmana. Heribert Jurado c… https://t.co/c5Fsd82mKU


Es presenta el nou obstacle dissenyat per al CSIO Barcelona | betevé\nEs presenta el nou obstacle dissenyat per al CSIO Barcelona\nEl Museu del Disseny de Barcelona acull una exposició amb tots els obstacles\nRoger Matamoros | dimarts, 10 de set. del 2019, a les 14.09\nEl Museu del Disseny de Barcelona ha estat l’espai escollit per exposar els nou obstacles que s’han dissenyat fins ara per formar part del Concurs de Salts Internacional de Barcelona (CSIO Barcelona). També ha servit per presentar l’obstacle que s’ha dissenyat per a la 108 edició de la competició i que té el nom d’Arc Decò.\nEl CSIO Barcelona té un obstacle nou\nEn aquesta cinquena edició del concurs, Un salt per la Ciutat, els dissenys dels obstacles els han realitzat els estudiants de l’Escola Superior de Disseny i Art Llotja. El guanyador ha estat l’obstacle Arc Decò, realitzat per les estudiants Jessica Álvarez i Talía Puey. En cada edició els dissenys han estat simbolitzant monuments o espais emblemàtics de la Ciutat de Barcelona. En aquest cas, les estudiants s’han inspirat en la Font Màgica de Montjuïc i les Torres Venecianes de l’avinguda de la Reina Maria Cristina. La competició del CSIO Barcelona es realitzarà del 3 a 6 d’octubre a les instal·lacions del Reial Club de Polo de Barcelona.\nUna exposició amb tots els salts\nEl Museu del Disseny ha estat l’espai escollit per exposar els nou obstacles que s’han realitzat per formar part del CSIO Barcelona. L’exposició estarà oberta des d’aquest dimarts fins al 22 de setembre. Els visitants podran seguir el recorregut que faria un genet abans de la competició per aprendre l’ordre dels salts.\nEl Polo guanya per la mínima el Júnior\nEl Barça fa tard i perd davant l’Alcobendas


CELEBREM TRES ANYS DE LLUITA I TORNEM A LES MOBILITZACIONS – Salvem l'alzina\nCELEBREM TRES ANYS DE LLUITA I TORNEM A LES MOBILITZACIONS\nConvocatoria a les entitats i les veïnes del barri:\nEl mes de novembre d’enguany farà tres anys de l’ocupació veïnal del jardí de l’alzina i de les casetes del carrer Encarnació. Tres anys durant els quals les victòries veïnals han estat moltes. Però un cop l’Ajuntament ha pres el control de la situació, prometent coses que no pot complir, la situació del jardí i de les casetes és penosa i la dilació amb què el Districte pren —o, més aviat, deixa de prendre— decisions ha portat l’espai a uns nivells de degradació inacceptables que, vistos des de la tanca que impedeix accedir-hi, mostren una imatge total de descura.\nVam ser els veïns i veïnes els qui vam salvar l’espai, vam ser nosaltres qui el vam convertir en un lloc habitable on el veïnat passejava, assistia a actes… L’autogestió és molt més àgil, viva i creativa, que la burrocràcia administrativa, lenta i insensible.\nAprofitant els tres anys de lluita tenaç ens proposem recuperar la mobilització per tal que el jardí s’obri el més aviat possible i, per fer-ho, volem disposar de la màxima participació del barri.\nÉs per això que diumenge 7 de novembre us convoquem a un gran acte sota l’alzina, que tindrà format d’àgora oberta en què cada una de les entitats que hi participeu podreu explicar com us imagineu el futur d’aquest espai, a més d’exposar aquells aspectes que creieu que cal reivindicar al barri. La trobada ha de servir també per crear sinergies de barri, des de la base, a fi de fer forta la musculatura veïnal.\nVolem que sigui també una jornada festiva amb sorpreses.\nPreguem que ens confirmeu l’assistència a comunicacio@salvemlalzina.org el més aviat possible de cara a la logística organitzativa.


CENTRES EN LÍNIA. Nous Webinars octubre curs 20-21 | Servei Educatiu Ribera Ebre\nUs prepararem un recull mensual de tots els que es vagin publicant. Els publicats el mes d’octubre són:\nPRESENTACIÓ del nou cicle Claustre obert: La directora general d’Innovació, Recerca i Cultura Digital, Mar Camacho, presenta el nou cicle de Claustre Obert. L’acompanyen Francina Martí, presidenta de l’Associació de Mestres Rosa Sensat, i Pilar Gargallo, presidenta de la Federació de Moviments de Renovació Pedagògica de Catalunya. Els nous webinars s’emetran cada dijous a les 18h, i giraran al voltant de la recerca educativa, l’entorn i la mirada internacional.\nDE QUINA MANERA REPLANTEGEM EL TREBALL GLOBALITZAT?: Des de l’institut escola Portal de Batea expliquen la bona experiència de les propostes globalitzades dissenyades en període de confinament, i com aquest curs han fet noves propostes prioritzant punts concrets del currículum per poder impartir-se a distància en cas d’un nou confinament. L’institut escola Baldomer Solà, de Badalona, explica com han readaptat el treball globalitzat presencial limitant espais i interacció de l’alumnat i dels docents. També parlen de les pèrdues des del punt de vista de l’aprenentatge que la situació els suposa. Expliquen les evidències del treball globalitzat per mitigar l’absentisme i com totes les situacions viscudes han enfortit la tasca del professorat i la connexió del centre amb les famílies. Finalment exposen les eines digital que han seguit utilitzant sobretot per comunicar-se amb les famílies.\nPROPOSTA DE DISSENY D’UNA MATÈRIA DE CIÈNCIES EN FORMAT DIGITAL: Des de l’Institut Can Peixauet de Santa Coloma de Gramanet ens expliquen com han dissenyat la matèria de Biologia en format digital i com l’ha organitzada a través de situacions contextualitzades on l’alumnat assoleix un rol per donar resposta a reptes.\nRECERCA DE NOUS MODELS ORGANITZATIUS, METODOLÒGICS I DE TREBALLS EN XARXA. EDUCACIÓ HÍBRIDA : L’Institut Pla Marcell de Cardedeu és un centre referent del Laboratori de Transformació Educativa. Ara formarà part dels centres que conformen el Pla Pilot d’Educació Híbrida, que impulsa la Direcció General d’Innovació, Recerca i Cultura Digital des del Laboratori de Transformació Educativa.\nLA TRANSFORMACIÓ I EL LIDERATGE EN L’EDUCACIÓ. : Xavier Marcet és consultor en estratègia, innovació i emprenedoria corporativa. Treballa ajudant a empreses, universitats i administracions a desplegar models d’innovació. Des de la seva experiència ens parla de les transformacions i els reptes que ha d’afrontar l’educació. Entre els quals, el de posar la llavor per aprendre al llarg de la vida o el d’educar per la interacció amb la intel·ligència artificial i el big-data. Esmenta la necessitat d’un aprenentatge competencial focalitzat en resoldre problemes però, sobretot, la d’un aprenentatge que pugui donar eines per resoldre dilemes en situacions complexes. Un aprenentatge basat no només en el learning by doing, sinó també en el learning by living en la diversitat.


Alerta!! Una plaça menys, un poble menys! | Candidatura d'Unitat Popular\nPrograma electoral 2015-2018\nAlerta!! Una plaça menys, un poble menys!\nAra és el torn dels 4 banquets, aquella parada obligatòria a la bifurcació del Carrer Marquès de Monistrol amb el Carrer Mediterrània pujant pel carrer Matas. Adéu a la plaça i al monument d'Anselm Clavé, no hi ha temps per a acomiadaments perquè es vol enderrocar properament. No podem comunicar-vos res més, perquè no tenim cap tipus d’informació oficial per part de l’Ajuntament. A través de les xarxes hem sabut que hi ha una modificació del projecte de pacificació que tira pel dret, i mai més ben dit.\nPeatonalitzar és permetre la circulació de cotxes en un espai que era de les persones? Seure, llegir, berenar, festejar, beure aigua de la font....\nPacificar és enderrocar un racó emblemàtic de Tiana?\nParticipar és no tenir opció a parlar ni a actuar?\nDes de la CUP Tiana volem denunciar la manipulació constant i la confusió de termes que hi ha hagut al llarg d'aquest projecte. Hi ha hagut moltes queixes provinents de tianencs i tianenques que teòricament formaven part d’un projecte participatiu, però que a l’hora de la veritat, no hi han tingut ni veu ni vot, i fins i tot, han hagut de recollir firmes per a portar a la pràctica aquesta “participació” a marxes forçades. Allò que semblaven contrasentits, potser només eren una priorització dels interessos de l'alcaldessa per a fer el seu “bulevard” cap al Tast Tiana. Aquesta Tiana que desapareix dia rere dia, casa rere casa i plaça rere plaça. I per acabar-ho d’adobar, hi ha una modificació d’aquesta envergadura a última hora i sense previ avís, parlem clar, un enderrocament.\nEl poder és del poble, de les seves places i els seus carrers! Nosaltres no només donem suport a qualsevol acte de rebuig que es faci sinó que fem una crida a la mobilització de tots i totes per a evitar una altra ferida a Tiana.\nNo volem més asfalt ni més bulevards, no som a un barri d’una gran ciutat. El nostre model de poble són el llegat d’espais com els 4 banquets. Aquells plataners i aquells banquets atorguen una gran bellesa al poble, hauran de quedar reclosos al nostre imaginari?\nSi es volen canvis, s’han de consultar amb el poble. O és que s’estan aplicant amb el 155, també?\nCUP TIANA, 20 de març de 2018.\nAvui és la Nakba, avui no hi ha res a celebrar\nComunicat de la CUP Tiana sobre la moció de censura\nNo ha estat possible. No hi ha acord per la moció de censura al PSC de #Tiana però farem una oposició coordinada.


Calendari: Festes de tot l'any > Altres manifestacions festives > Accions per finançar les festes\nDe sistema de venda de torrons a joc per finançar la festa major\nBretui (Pallars Sobirà), la Pobleta de Bellveí (Pallars Jussà), agost\nUn dels cartrons del joc a Bretui\nCada cartró té quatre cartes\nParada de firaire de torrons d'Agramunt\nCatxo i torrons estan relacionats\nDiverses poblacions del Pallars, com Bretui o la Pobleta de Bellveí, fan servir el Catxo com a font de finançament de la seva festa major d'estiu. El Catxo és, originàriament, un antic joc d'atzar utilitzat pels elaboradors de torrons lleidatans per a vendre els seus productes a les fires.\nEl finançament de la festa major\nDurant el mes d'agost, amb l'arribada dels estiuejants, molts pobles del Pallars, celebren la seva festa major. Balls, concerts, jocs de cucanya i l'ofici religiós en honor al patró conformen moltes vegades el gruix de les celebracions.\nEn alguns pobles, com Bretui o la Pobleta de Bellveí la festa es finança, en part, gràcies al Catxo, un joc d'atzar, semblant a una loteria, que funciona en base a un sistema de cartons i cartes. Hi ha 24 cartons de fusta o fulloles, cada un dels quals conté quatre cartes de la baralla diferents. Cada fullola val 5 euros. Quan tots els cartons estan venuts, la persona que dirigeix el joc busca una mà innocent d'algun nen o nena per tal que tregui una carta a l'atzar. L'speaker anima a tothom a participar-hi tot cridant: "qui vol fer una catxadeta?" una frase amb doble sentit, doncs catxar, en aquesta zona del Pirineu, com també a altres indrets de Lleida, és un sinònim de cardar, de follar, de tenir acte sexual.\nLa persona que té la carta al seu cartró guanya el premi del sorteig, que normalment és un pernil o un lot de productes alimentaris. Com que en les 24 fulloles hi ha 2 baralles de cartes sempre hi ha dos guanyadors i dos premis en cada sorteig. El joc, que té lloc a la mitja part del ball de nit de la festa major, dura una mitja hora, que és el temps de paus del concert. Els beneficis que genera el catxo van íntegrament destinats a l'organització i, per tant, a pagar les despeses que genera la festa major.\nDels firaires a la festa major\nEl catxo fou, en origen, el sistema que feien servir - i encara utilitzen- els elaboradors de torrons rodons d'alguns pobles de Lleida, com Agramunt o Ós de Balaguer, quan anaven a vendre els seus productes en fires i festes populars d'arreu del territori. Un sistema arcaic de venda de torrons que avui ha perdut bona part de la seva vigència, tot i que encara avui alguns elaboradors petits de torrons l'utilitzen quan van a les fires. Originariament els cartons tenien 2 cartes, valien 10 duros cada un i el premi consistia en un lot de torrons.\nSegons expliquen a Bretui, un any vingué un firaire de torrons lleidatà a la Fira de Pobleta de Bellveí i féu servir el sistema del catxo. Algú del poble veié el joc, s'inspirà i decidí adoptar-lo, fent algunes petites variacions, com a forma de finançament de la festa major. El Joc del Catxo, com a sistema de finançament de la festa s'originà doncs a la Pobleta i d'allà passà, per imitació, a altres pobles de la zona, com Bretui.


Notícies – Página 10 – FETRIB\nnoviembre 5, 2014\tNotícies\n<? include («votacions.php»); ?>\nÈxit Balear a les Sèries Nacionals de Triatló\nnoviembre 3, 2014\tNotícies\nEls triatletes balears Carlos Oliver (Mallorcatraining) i Cristina Tortella (Duet-Tri&bikes) finalitzen en el tercer lloc de categoria cadet de les Sèries Nacionals de Triatló on també podem trobar altres balears com Javier Oliver (8), Joan Noguera (20), Manu Garcia(25), Oscar Santos (26), Víctor García (34) i Ana Soler (13). En categoria junior els millors han estat Jorge Garcia (6), Rodrigo ...\nHalf Ibiza Triatlon\noctubre 27, 2014\tNotícies\nEl 26 de Octubre del 2014 fue un gran dia para el Triatlon en las Islas Pitiusas, ya que se recupero una prueba de larga distancia para todas la Baleares. Con una temperatura de Verano se tiraron al agua todos los participantes de esta primera edición, disfrutando de un mar en calma , el segmento ciclista entre la capital de ...\noctubre 20, 2014\tNotícies\nGiulio Molinari i Lisa Hütthaler conquesten els títols de campions d’Europa de Triatló de Mitja Distància ETU. Més de 1100 triatletes entre categories èlit, paratriatló, grups d’edat i open es reuniren per viure i gaudir d’un esdeveniment que s’ha desenvolupat per un marc incomparable. L’elit masculina obria la competició a la platja de Torà als voltants de les 12h. Després ...\nAquatló Torre d’En Pau\noctubre 6, 2014\tNotícies\n(Foto:Caty Pons) La edición 2014 del Campeonato de Baleares de la modalidad de Aquatlón se disputó bajo el marco organizativo de la primera edición de Aquatlón Torre D´en Pau en Palma, bajo la organización del Club Amistad y la Federació Triatló de les Illes Balears FETRIB. El Título se disputó sobre una distancia de 2’5km de carrera a pie, 1km ...\nseptiembre 2, 2014\tNotícies\nUn cop resolt el procés de selecció, la FETRIB comunica que el nou director tècnic del Centre de Tecnificació Esportiva de les Illes Balears serà D. Josep Maria Buendia Aragall. En breus dies i davant la proximitat de l’inici de curs, el nou director tècnic iniciarà la seva tasca al CTEIB.\nDescompte per a Federats al Campionat d’Europa Challenge Paguera\nagosto 25, 2014\tNotícies\nL’organització del Challenge Paguera Mallorca, que acollirà el Campionat d’Europa de MD, vol oferir un descompte als federats en la FETRIB. El preu actual per a federats és de 195€. Els interessats posau-vos en contacte amb l’organització indicat que estau federats a la FETRIB.\nAQUATLÓ CAN PERE ANTONI\njulio 21, 2014\tNotícies\nEste fin de semana se ha celebrado la 3ª y última prueba de la 7ª Lliga Aquatlons El Corte Ingles-Ciutat de PalmaXIII en la playa can Pere Antoni. Contando con altas temperaturas desde primera hora de la mañana los atletas han cubierto los 2.500m de carrera seguidos de los 1000m natación y cerrando de nuevo con 2.500m de carrera a ...\n7ª LLIGA AQUATLONS EL CORTE INGLES\njulio 14, 2014\tNotícies\nEste domingo se celebró la 2ª prueba puntuable para la 7ª Lliga D’Aquatlons El Corte Ingles en la Playa del Peñón (al lado de Ciudad Jardín), con una participación de cerca de 250 personas ha sido todo un acontecimiento.\n7ª LLIGA D’AQUATLON EL CORTE INGLES\njulio 7, 2014\tNotícies\nAyer se celebró la 1ª prueba de la 7ª Lliga d’aquaton El Corte Ingles Trofeo Ciutat de Palma , AQUATLO EL PORTITXOL , con un tiempo excelente dentro del marco del Julio Palmesano.Una carrera en la que han participado unos 250 deportistas.


Younes afegeix pólvora en el Llers i el Vila-sacra és líder en solitari - Empordà\nYounes afegeix pólvora en el Llers i el Vila-sacra és líder en solitari\nLa Quarta Catalana s'ha posat al dia amb quatre partits pendents disputats aquest dimecres\nEl Llers, equip de Quarta Catalana, augmentarà d'allò més el potencial a la seva davantera després que hagi incorporat en els darrers dies Younes Belkfir. El davanter del Portbou de la temporada passada té experiència al Besalú, de Segona Catalana; al Cabanes, de Tercera, i al planter del Base i AE Roses. Amb Younes, l'equip d'Àlex Ferrer podria gaudir d'un tàndem letal perquè Javi Cano acumula vuit gols en cinc jornades. Cano, exjugador de la Salle Figueres, es va perdre per sanció el duel de diumenge davant el Portbou, rival contra qui, precisament, va debutar Younes amb la samarreta groc-i-negre. Aquest partit es va decidir amb un solitari gol agònic del llersenc Diego Gutiérrez.\nEl Vila-sacra es col·loca líder en solitari\nD'altra banda, el Vila-sacra s'ha col·locat en primera posició tot sol després de l'empat (2-2) d'aquest dimecres davant el Fortià. Els nois que dirigeix Abdoulie Jallow es presentaven en aquest duel havent guanyat els cinc partits, el darrer dels quals a Navata (2-3) en una remuntada final amb dos gols seguits de Youssef Againi.\nUn punt per sota hi ha el Garriguella, que es va refer de la derrota precisament contra el Vila-sacra (3-1) amb una victòria convincent davant el Cadaqués (4-1). Tot i tenir la baixa per sanció del pitxitxi Orlando Cabrera, el conjunt de Fran Lara es va quedar amb la victòria gràcies al trio de l'incansable Migue Cortés, aliat amb el gol per enèsima temporada.\nQui també va marxar del camp amb un hat-trick a sobre va ser Oscar Gómez, davanter del Col·lectivitat que no va tenir pietat del seu exequip, el nouvingut Espolla. Els figuerencs completen el colideratge abans de rebre (diumenge, 16 h) un Fortià que segueix imbatut, en quart lloc i dos partits menys que, si els guanya, els alçaria en el lideratge.\nUn altre futbolista que es va apuntar un trio va ser Llansá, que ha estat arribar i moldre en el retorn a Lladó: l'ex del Marca de l´Ham es va destapar a la Selva de Mar (2-4) i acumula quatre gols en dues jornades. Per si no n'hi havia prou entre els killers, a la Vinyassa Jose Santos, entrenador del primer equip del Base Roses, té controlat un davanter que el curs passat era juvenil: Alioune Gueye va anotar un pòquer amb el filial rosinc davant el Sant Llorenç (6-2) i acumula vuit gols.\nRESULTATS DIMECRES DIA 12\nNavata-Base Roses B (1-1)\nSelvatans-Sant Llorenç de la Muga (2-3)


La DO Tarragona impulsa la primera edició de la Festa de la\nEntre els dies 27, 28 i 29 de setembre es duran a terme una dozena d'activitats als cellers de la DO Tarragona i també a Valls\ndimecres, 28 d’agost 2019 - 13:20h\nLa primera Festa de la Verema ha estat presentada pel president de la DO Tarragona en una vinya dels Cellers Blanch, a Puigpelat | Albert Oliva\nEl Consell Regulador de la DO Tarragona ha impulsat enguany la primera edició de la Festa de la Verema de la DO Tarragona, que se celebrarà els dies 27, 28 i 29 de setembre amb un seguit d’activitats lúdiques i divulgatives que es desenvoluparan en una dotzena de cellers de la DO, i algunes de les quals a la ciutat de Valls. La verema és un dels moments més importants de l'any i és la base del treball que posteriorment permetrà elaborar als diferents cellers els vins que sortiran al mercat local, català i per a l'exportació.\nLes activitats de la celebració aniran destinades a tota mena de públic «amb la voluntat de difondre tot allò que envolta la cultura del vi, i la vinicultura n'és una part important», segons ha explicat el president de la DO Tarragona, Vicenç Ferré, en roda de premsa a Puigpelat, a peu de les vinyes dels Cellers Blanch. De fet, amb aquesta festa, es vol donar a conèixer les diverses propostes enològiques que preparen els cellers de la DO i es vol explicar a tots els interessats els secrets de la verema i rememorar com es feia tradicionalment al territori.\nLa Festa de la Verema oferirà propostes suggeridores pels amants del turisme actiu com una baixada en kayak pel riu Ebre combinada amb un tast de vins del celler Vins i Olis Suñer; un tast de most i vins ecològics amb degustació de productes de la Ribera d'Ebre a Biopaumerà a Rasquera; un tast de vins a cegues a Lafineravins, o un sopar maridatge de final de verema acompanyat de música en directe a Molí de Rue de Vinebre.\nL'Alt Camp, epicentre de la celebració\nPel que fa a les activitats a l’Alt Camp, el celler Mas Vicenç de Cabra del Camp acollirà una verema en família; el Celler Mas Bella oferirà un esmorzar de verema amb passeig en carro a Masmolets i els boscos de Valls; també es podrà gaudir de la festa de la verema centenària i passejada amb carro d’Adernats de Nulles; una descoberta sensorial de la verema i el vi a Cellers Blanch de Puigpelat; un esmorzar de veremador amb una jornada de l’Orient Tast al celler Estol Verd de Rodonyà; un passeig amb carro per les vinyes amb tast a Vinya Janine de Rodonyà; un maridatge de vins de varietats a les Vinyes del Tiet Pere de Vilabella, i un tast de vins joves de dues anyades amb passejada inclosa de Celler Sanromà de Vila-rodona. Destacarà, també, l’esmorzar popular de veremadors que es farà la plaça del Blat de Valls el dia 28 de setembre al matí amb música en directe, organitzat per l'Ajuntament de Valls.\nTotes les activitats són de pagament i els preus oscil·len entre els 3 euros i els 50 euros. La Festa de la Verema a la DO Tarragona està organitzada pel mateix Consell Regulador, els cellers participants i compta amb el suport i el patrocini de l'empresa Amorim Cork, una de les grans empreses internacionals que fabrica taps de suro i que des de fa uns anys està implantada a Catalunya.\n🗓AGENDA: Brahms i Beethoven al Convent de les Arts d’Alcover\n🔴ATENCIÓ: El poble de TGN que posarà càmeres de vigilància als carrers del centre\nPuigpelat vins Valls agenda


Restaurants amb vistes: de la Diagonal als cims del Tibidabo | Núñez i Navarro\nLa zona alta de Barcelona compta amb gran quantitat de restaurants en els quals gaudir d'un suculent menjar o sopar, sigui el que sigui la teva opció gastronòmica favorita\nPer Dani Vázquez Sallés\nBarcelona és una ciutat escalonada. Des del mar fins al Tibidabo, la ciutat s'expandeix cap a les altures i és l'Avinguda Diagonal, una de les més llargues de la ciutat, la que tall l'urbs en dues, del districte de Sant Martí al barri de Les Corts, i la divideix en dos hemisferis: la zona alta i la zona baixa.\nQuan menjar no és un acte merament reconstituent, a la zona alta es poden trobar llocs magnífics que fan d'una àgape, pur lirisme comestible. Les ofertes gastronòmiques són tan variades que tot amant de la cuina trobarà un lloc en el qual gaudir.\nEl plaer té una mica d'operístic, i aquesta òpera gastronòmica podria arrencar en Ca Boneta, restaurant petit i familiar que ofereix grans plaers nascuts del somni de Joan, home que va canviar el maó per la cuina, el ciment per les aromes del xup-xup, una metamorfosi que va merèixer en el seu any d'inauguració fer-se amb el premi de la revista Time Out. Una melosa delícia com la seva costella de porc preparada al buit.\nCa Boneta és un restaurant fronterer, com també ho és el BOB, un oyster bar per a gourmets als quals els agradi banyar el paladar amb els efluvis marins de les ostres portades de França de la mà de Thierry Guillemet, un erudit dels mol·luscs bivalves que aconsegueix convertir la degustació en una festa. En el BOB no tot són ostres, perquè les conserves, les freses i salaons, els formatges o els fumats formen part d'una fira del plaure. Qui no caigui subjugat per l'areng marinado, millor que es vagi a un restaurant Fast food.\nFermí Puig és una institució de la gastronomia catalana i Barcelonina. Un savi amb uns magnífics dots didàctics com demostra en programes radiofònics i en la cuina del Fermí Puig, el seu restaurant, des del qual reivindica el corpus de la gastronomia catalana amb plats tradicionals passats pel tamís del segle XXI. No hi ha cuiner a Barcelona que sàpiga portar millor les aromes de la tardor a les olles. Per a Puig, la tòfona és un diamant en mans dels millors polidors d'Anvers.\nI si Puig és una institució gastronòmica, el Flash Flash, local que té en les truites la seva joie de vivre, és un emblema estètic d'una ciutat que sempre tracta de fer de l'estètica una insígnia. Entrar en el Flash Flash, significa viatjar a un passat atemporal gràcies a les quatre ments modernes que ho van idear. Alfonso Milá, arquitecte, Leopoldo Pomés, fotògraf, Cecilia Santo Domingo i Karin Leiz. Un restaurant bell que a més de transmetre bon rotllo, prepara unes truites magnífiques.\nEn el Passatge Marimón, conviuen dos restaurants representants de la nova cuina catalana. El Coure, Albert Ventura i la seva cuina d'autor de tints clàssics, i el Hisop, Oriol Ivern i el seu suquet de cabraxo amb coliflor i alfàbrega. I al final de la Calle Casanovas, trobem Casa Paloma, un local en el qual els tartares són els reis de la carta. Pels quals els agradi el peix, el tartar de vieires amb salsa de ponsu i ous de salmó. Pels quals els agradi la carn, el de rellom a la moda francesa.\nA uns metres de Casa Paloma encara existeix un bar anomenat Michigan que en temps immemorials va ser la seu d'una penya barcelonista i en els 90, el feu d'un senyor gallec d'accent inconfusible en el qual es preparava la millor truita de patates de la ciutat. Però tot somni s'acaba, com les millors coccions, i l'amo va traspassar el seu negoci i les truites van deixar de ser petits hemisferis de plaure per passar a ser el somni d'una família arribada del llunyà orient.\nNo fa falta viatjar al llunyà orient perquè el viatger, una mica més al nord del Michigan, pugui emprendre una ruta de plaers transversals començant per Els Pinxus, un restaurant de platerets i tapes l'essència de les quals es troba en el seu fantàstic tàrtar de fuet. Somnis tàrtars d'aroma catalana, realitats orientals com la cuina vietnamita de l'Indochine i els seus llagostins agredolços amb fulla de cítric i salsa de carbassó.\nVietnam va trigar molts anys a recuperar-se de les ferides de la guerra i la seva cuina ha estat la millor carta de presentació com el són el forn Beefer i els 800 graus que utilitza el Restaurant 130 per segellar els aliments i crear una capa cruixent en l'exterior i mantenir a l'interior una sucosa melositat.\nPerò si volem trobar jugositat, cal fer una parada obligatòria en el 99 Sushi bar, a uns pocs passos de Casa Tejada, un clàssic entre els clàssics de Barcelona. El 99 Sushi Bar, restaurant d'origen madrileny, mereix atenció apart. Sens dubte, es tracta dels millors japonesos de Barcelona per uns plats que, sense perdre l'essència de l'alta gastronomia nipona, aconsegueixen anar-se de bodorrio amb sabors refinadament ibèrics. Tàrtar de xixarro macerat amb gingebre, oli ocal i ponzu, nigiri d'anxova de Santoña i sardina o Gyozas de senglar amb ceba caramelitzada, formatge de Arzúa i infusió de castanya pilonga són un veritable tractat de pau entre orient i occident.\nGyozas incommensurables com les vistes. Si mirem cap al cel, veurem l'olimp de la zona alta barcelonina amb la Serra de Collserola fent de barrera natural i el Parc d'Atraccions del Tibidabo fent de guinda d'un pastís boscós.\nPer arribar al cim d'aquesta mini serralada hi ha dues vies d'escalada que tenen, no cal dir-ho, parades obligatòries per a golafres exigents. Si es vol pujar per l'Avinguda del Tibidabo, els amants dels estels Michelín hauran de fer parada i fonda en l'ABAC, restaurant construït a la casa que un dia va ser propietat del Doctor Andreu, inventor d'unes famoses pastilles per a la tos. Sota la batuta del Master Xef Jordi Cruz, en l'ABAC es pot gaudir d'una esplèndida simfonia culinària. No deixin de mirar a la seva dreta per admirar la recuperada Rotonda.\nPer als amants de les vistes sense vertigen, el millor serà pujar per l'avinguda fins a arribar al punt des d'on arrenca el funicular del Tibidabo i gaudir del menjar de mercat de la Venda, preciós local arrelat enfront de la terrassa del Merveyé, bar que amenitza els seus còctels amb música de jazz i al que Loquillo, famós cantant de rock de raval, li va donar pàtina d'escenari malenconiós en la seva cançó Cadillac solitari.\nSi es prefereix arribar al Tibidabo per l'oest, és obligatori creuar Sarrià, un barri amb aspecte de poble que guarda en les seves entranyes un dels grans tresors nacionals de la cuina, el Tomás, bar en el qual saben tirar la cervesa sense especulacions i en el qual preparen les millors patates braves del planeta fins que es demostri el contrari. Unes braves són un magnífic aperitiu abans de gaudir de la cuina del Tram Tram, restaurant regentat per Isidre Soler, un grimpeur solitari de la cuina que viu aliè al màrqueting culinari obsequiant al comensal amb una carta plena de plaers tranquils i rotunds com el Cochinillo D.O. Segòvia amb compota de pera de Puigcerdà.\nI pels més braus, pels quals els agrada descobrir llocs allunyats dels rutes turístiques tot a cent, és molt recomanable aconseguir el cim de Barcelona passant per Vallvidrera, un petit poble amb ànsies de país. Allí, a la seva no plaça, hi ha un restaurant de cuina popular que prepara uns macarrons per xuclar-se els dits a l'estil de les àvies dels nostres pares. Casa Parany és l'epíleg fantàstic d'un viatge culinari per la zona alta de Barcelona. Allí, el vi amb gasosa sap a glòria a més, queda a tan sols pocs passos de l'hotel The Corner.\nDaniel Vázquez Sallés (Barcelona, 1966) és escriptor, guionista i col·labora habitualment en diferents mitjans de comunicació, en moltes ocasions amb temes relacionats amb la gastronomia i el cinema. Es va llicenciar en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona i va estudiar cinema a la Universitat de Nova York. Entre la seva bibliografia destaquen les novel·les Lena, Si aixequés el cap, L'intrús, La festa ha acabat i Flors negres per a Roddick, així com el llibre de memòries Recuerdos sin retorno: para Manuel Vázquez Montalbán, en el qual l'autor explica al seu pare, mort en 2003 en l'aeroport de Bangkok, quin ha passat al món des de la seva mort.


Nous reptes per al sector bancari després de la Covid-19 | UPF-BSM\nNous reptes per al sector bancari després de la Covid-19\nDirector Acadèmic del Màster en Banca i Finances\nL'impacte econòmic de la COVID-19 a Espanya serà especialment negatiu. La demografia, l'abundància de pimes i autònoms, la dependència del sector serveis, i especialment del turisme, i la gran bancarització del sistema financer fan d'Espanya un país especialment vulnerable.\nMembres del FMI ja han utilitzat l'expressió "Gran Reclusió" per descriure l'efecte del coronavirus en l'economia mundial i en els mercats financers, que no és comparable a cap crisi precedent, i hi ha encara una considerable incertesa sobre la durada. La caiguda dels PIB a nivell mundial són significatius i mai vistos. La Covid-19 no ha respectat fronteres, però no ha afectat a tots els països de la mateixa manera, per exemple, a Espanya tindrà un impacte especialment negatiu. La demografia, l'abundància de pimes i autònoms, la dependència del sector serveis, i especialment del turisme, i la gran bancarització del sistema financer fan d'Espanya un país especialment vulnerable.\nAmb l'arribada de la pandèmia de la Covid-19, l'economia s'ha aturat en molts sectors, posant a prova un duríssim repte de lideratge polític, social i econòmic a tots els nivells. La recessió és global i tindrà profunds efectes en diferents sectors, no només en el turístic o el de les aerolínies, sinó que també tindrà els seus efectes en la banca.\nL'aturada d'activitat que estem vivint tindrà repercussió directa en el compte de resultats dels bancs, ja que a la caiguda d'ingressos s'hauran de sumar l'augment de les provisions. Els bancs més febles en capital només tindran una sortida, ser absorbits o bé fusionar-se.\nLa banca és un sector clau per al bon desenvolupament de l'economia, ja que mitjançant la seva tasca d'intermediació financera realitzen una transformació dels diners. En concret, capten dipòsits que són a curt termini, líquids i sense risc. Però a canvi, concedeixen crèdits que són a mig i llarg termini, il·líquids i amb risc. A més, a l'haver de mantenir en reserves tan sols una part dels dipòsits captats, això els permet ser els protagonistes principals del mecanisme de creació monetària. És a dir, els bancs són els que fan possible la creació o multiplicació dels diners. Per tant, sense un sector bancari sa no resulta possible un creixement econòmic estable i robust.\nLa banca és un sector clau per al bon desenvolupament de l'economia. Els bancs són els que fan possible la creació o multiplicació dels diners. Per tant, sense un sector bancari sa no resulta possible un creixement econòmic estable i robust.\nL'any 2008, amb la crisi financera, vam veure un sector bancari molt feble a nivells de liquiditat i solvència, i que va necessitar ajudes dels bancs centrals i els governs. El resultat va ser el rescat d'alguns bancs amb diners públics. Després de la crisi, la banca va dur a terme un intens procés de sanejament, recapitalització i reestructuració que, en els últims cinc anys, ha millorat notablement la situació del sector en paràmetres bàsics com la qualitat dels seus actius (al treure del balanç actius tòxics, no productius i préstecs dubtosos) i en solvència.\nÉs un sector apalancat que busca finançament contínuament en els seus clients (amb els dipòsits) i en el mercat interbancari, encara que actualment la seva principal font de finançament és el BCE. La banca aconsegueix finançament a tipus baixos, actualment a tipus negatius. Tot va començar l'any 2011 quan el BCE va iniciar unes injeccions de liquiditat que han permès vendre actius del balanç i obtenir finançament per al negoci tradicional. Actualment el BCE ha ofert finançament a tipus negatius del -1% per a operacions amb objectiu específic (TLTRO III) que totes les entitats s'hi estan acollint.\nPerò el know how de la banca espanyola sobre el seu negoci és molt alt, i també cal destacar l'elevat coneixement que té dels seus clients, el que li permet vendre els productes que més els hi convenen. Sorprèn que els clients se sentin còmodes amb la gestió de la seva informació que fan els bancs, un senyal clar de la fiabilitat en la gestió de les seves dades.\nPrincipals reptes de el sector bancari\nRecuperar nivells raonables de rendibilitat, gràcies a la reducció del cost de finançament i la reducció d'actius improductius, com els préstecs dubtosos. Segons dades del Banc d'Espanya, actualment la rendibilitat dels bancs és baixa, es troba al voltant de l'0,55% sobre actius (ROA) i el 7,2% sobre capital (ROE), mentre que en el període de 2000-2007 el ROA estava entre el 0,7% i 1,05% i el ROE entre el 12% i 20%. Però en l'entorn econòmic actual, per rebre ajuts públics i del BCE, la banca espanyola haurà de deixar de prioritzar els beneficis per ajudar a construir l'economia i establir les bases d'una recuperació sòlida. La banca ha de reforçar noves vies d'ingressos al marge del seu negoci tradicional, davant la disminució de la demanda de crèdits per a adquisició d'automòbils i habitatge. Els cobraments de comissions per venda de fons d'inversió, gestió de carteres i venda d'assegurances incrementaran aquests ingressos. També haurien de buscar noves línies de negoci com el desenvolupament de les finances sostenibles i inversions socialment responsables.\nMillorar l'eficiència, reduint despeses d'estructura i fins i tot realitzant noves fusions. En només una dècada, a Espanya es van reduir el nombre d'entitats financeres de 47 a 13, i en relació a les fusions, la subgovernadora de el Banc d'Espanya Margarita Delgado diu que el repte de les fusions és la creació d'una nova entitat més solvent , amb un model de negoci sòlid, que permeti reduir costos estructurals i, en definitiva, generi més valor en el seu conjunt. Però els guanys d'eficiència arribaran amb la transformació digital.\nMillorar la solvència i solidesa del balanç. S'ha de reforçar el capital i això passa per generar beneficis i no repartir dividends per tenir reserves que puguin absorbir possibles pèrdues. La millora de la solvència obtinguda en els últims anys, on el TIER 1 ha passat del 8,8% (Europa) i 8,1% (Espanya) al 15,50% (Europa) i 13,4% (Espanya) s'ha basat en un control de la morositat i sanejament dels balanços. Però la situació actual on els bancs haurien de proveir pèrdues futures conviden a la prudència i reforçar el capital.\nEl repte més gran serà la transformació digital que comença amb la inversió en tecnologies disruptives però que posteriorment requereix mobilitzar persones i recursos, adoptant noves formes de treballar, canviar cultures i models de negoci. Alguns grans bancs, amb visió de futur, han respost al desafiament tecnològic, digitalitzant les seves operacions i oferint una gamma de productes i serveis innovadors a través de canals digitals. Aquests estan realitzant aliances, on els operadors tradicionals conserven la propietat del client, mentre que les Fintechs ajuden a millorar l'experiència de l'usuari. El confinament ha permès educar els clients a interactuar sense anar a les oficines, gràcies a la qualitat de les apps, les webs i els serveis digitals. Els clients, que no sabien, podien o volien utilitzar les noves tecnologies, han començat a familiaritzar-s'hi. Els bancs poden canviar el model de negoci, oferint serveis 24/7, 24 hores a el dia 7 dies a la setmana. Les transaccions per e-commerce s'han disparat i ha suposat un increment dels sistemes de pagaments digitals i més ràpids (B2B), com el Bizum. En l'anàlisi de riscos de crèdit s'han començat a utilitzar algoritmes de Machine Learning per analitzar sol·licituds, ja sigui d'un individu o una empresa, i per aprovar operacions d'acord amb un conjunt de paràmetres predefinits. S'hauran oferir nous serveis sense comptar amb l'oficina bancària. Els bancs hauran d'oferir la possibilitat als seus clients d'accedir a la seva informació financera des de qualsevol dispositiu com ho poden ser Alexa o Google Home, capaços de generar solucions ad hoc. Però les entitats han de tenir en compte aspectes clau com la protecció de dades, la ciberseguretat i la privacitat. A més, ofereix una oportunitat de créixer en el nombre de clients ja que, en el món el 50% de les persones està bancaritzada i la resta no té ni un compte bancari. Per tant, amb la digitalització es pot aconseguir una expansió internacional cap a països del Tercer Món.\nGestionar l'amenaça de nous players en el sector com les fintech i les Big Tech, que són empreses tecnològiques que ofereixen serveis financers i que funcionen amb uns costos molt menors que els que suporten els bancs tradicionals. La seva activitat se centra directament en els clients finals i no vol competir en tots els negocis dels bancs tradicionals. De fet, les Fintechs han canviat la cara de la banca, però les institucions financeres tradicionals s'estan posant a el dia, convertint el que semblava ser una amenaça pura en una estratègia de col·laboració per donar el salt a la propera generació de serveis financers. Cal destacar l'arribada dels Neobancs com Bnc10 (banc 100% digital i accessible als clients només en aplicacions mòbils i plataformes d'ordinadors personals) o els Telkobancs com Orange Bank (un banc 100% mòbil, amb dipòsits de major rendiment, sense comissions de manteniment i només possible si ets client de l'empresa de telecomunicacions). Però la veritable amenaça és el paper que puguin jugar les Big tech ja que generen dos problemes: alteren el camp de la competència i l'ús monopolístic que fan de la informació i de les dades.\nMillorar la reputació de el sector ja que després de la crisi de l'any 2008, alguns bancs van ser rescatats, i no obstant això, molts clients van haver d'acceptar quitacions del deute bancari (participacions preferents i deute subordinat), sobretot els inversors institucionals. A més, les decisions d'alguns directius els van portar a la presó per mala praxi i conflicte d'interessos. La banca ha de canviar i respondre a la nova realitat social i normativa. En aquest sentit es valorarà la transparència, honestedat i la integritat per generar confiança. El client ha de ser al centre de l'estratègia empresarial. A nivell social i empresarial, també cal destacar la nova preocupació per la Responsabilitat Social Corporativa i la major consciència amb la protecció del medi ambient. I finalment, adaptar-se a la nova regulació, cada vegada més complexa i exigent en referència als criteris i requisits a complir a nivell de solvència de capital, palanquejament i liquiditat, que ens pugui portar a completar la Unió Bancària a la Unió Europea.\nSens dubte, són reptes complexos i el futur de el sector bancari es presenta amb moltes incerteses, però al llarg de la història la banca ja ha hagut d'adaptar-se a reptes tan difícils com els que es presenten a l'actualitat.


Centre d'Interpretació del Castell de Montjuïc - Castell de Montjuïc | Barcelona Cultura\nEl Centre d'Interpretació del Castell de Montjuïc allotja una exposició de caràcter permanent amb un recorregut per la història d´aquest monument arquitectònic, un dels més significatius de Barcelona i també d´arreu de Catalunya. La mostra, amb peces, obres originals i materials documentals provinents de diversos arxius, ocupa quatre de les sales del Castell, remodelades i adaptades per al projecte museogràfic i accessibles des del pati d´armes.\nLa mostra es divideix en quatre espais: Muntanya de Barcelona; Farell, fortí i fortalesa; Defensa i repressió i Presó i memòria. En el primer àmbit, Muntanya de Barcelona, s´exposa com la muntanya de Montjuïc ha estat habitada, explotada i transformada des de fa uns 10.000 anys. De les seves pedreres es van extreure els gresos amb què es va edificar Barcelona des de l´època romana. Actualment, Montjuïc és el gran parc cultural de la ciutat.\nAl segon, Farell, fortí i fortalesa, la mostra se centra en el fortí que, al començament de la guerra dels Segadors (1640-1652), el govern de la ciutat va ordenar construir a l´entorn del farell, també anomenat torre de guaita, que ocupava el cim de Montjuïc des de l´època medieval. Durant els anys, el fortí va anar creixent en proporcions.\nEn el tercer àmbit, Defensa i repressió, l´exposició reflexiona sobre el paper del Castell com a enclavament estratègic en la defensa i la vigilància de Barcelona durant les guerres modernes dels segles XVII i XVIII. Amb la derrota catalana del 1714, la fortalesa va servir per al control de la població i, a partir del segle XIX, es va utilitzar com a presó militar.\nEn el quart i últim espai, Presó i memòria, la mostra se centra en els empresonaments, les tortures, els processos i les execucions que s´hi van dur a terme entre finals del segle XIX i principi del XX. El Castell fou, a més, el lloc on, l´any 1940, la dictadura franquista va afusellar Lluís Companys.\nDe l'1 de novembre, al 31 de març Tots els dies, excepte 25 de desembre, 1 de gener de 10:00h a 18:00h Entrada general de: 5 €\n· Santa Eulàlia\n. tots els diumenges a partir de les 15 h. Inclou laccés lliure\nDe l'1 d'abril, al 31 d'octubre Tots els dies de 10:00h a 20:00h


Promet-me que seràs lliure… i que menjarem crema cremada | Nosaltresllegim\n← Un amor únic La veu de la caputxa →\n7 pensaments a “Promet-me que seràs lliure… i que menjarem crema cremada”\nCèsar 17 de març de 2011 a les 13:11\nMontse, aquest llibre no paren de demanar-lo a la biblioteca, segur que serà un èxit de vendes.\nPer Sant Josep, coincideix que és l’aniversari de la meva mare i l’he regalat una novel·la de l’Elvira Lindo, Una palabra tuya.\ncomunicadora 17 de març de 2011 a les 16:15\nMontse, gran decisió! Segur que li agradarà. El llibre no només explica una història d’una manera àgil, et capbussa de ple al segle XV. Sense adonar-te’n vas aprenent i avançant la lectura. No decebràs al teu pare!\nMontserrat Brau Autor de l'entrada 18 de març de 2011 a les 0:14\nCèsar, si arribo a pensar en això de la Biblio, li demano en préstec, li poso el carnet de punt de llibre i quan acabi que el torni, jejeje… Peer cert, això de la mare és trampa!! 🙂\nComunicadora, moltes gràcies pels ànims, perquè després que el pobre estigui invertint la pensió en cromos de la lliga per a la néta, a veure si apareix el Messi, si no li agradés el llibre em quedaria planxada. Ja te’n diré el què.\nJordi 3 d'abril de 2011 a les 9:10\nJo també tinc una bona amistat a la biblioteca del meu poble, el meu pare es diu Josep, per Sant Josep ens van reunir els germans amb els pares i al meu pare també li agrada Llafranc.\nEn el dinar familiar vam parlar d’aquest llibre. Ara, l’estic llegint (me l’han deixat nou de trinca a la biblio) hehehhe.\nMontserrat, quina bona idea això de fer-li el carnet de la biblio al pare. M’agradat. Amb el teu permís t’agafaré la idea i també li regalaré el carnet.\nPer cer, el llibre m’està agradant força.\nMontserrat Brau Autor de l'entrada 3 d'abril de 2011 a les 18:10\nJordi, si el teu poble és “poblenou”, llavors potser som família i tot 🙂\nBromes a banda, la idea és tota teva… En el cas de Poblenou, la biblio és just sota el casal d’avis, o sigui que no pot ser més avinent per a les persones grans!! Per cert, ens explicaràs què t’està semblant, el llibre?\nLaia 4 de maig de 2011 a les 18:41\nJo l’acabo de llegir i m’ha agradat, et té enfrascat durant tota l’estona. Es per passar l’estona, pero el final ha sigut una mica decebedor. En certa manera es com “El Metge”, un noi que aprenent un ofici, es va buscant la vida i acaba donant voltes per tot el món, pero tot i que m’agraden els protagonistes heroics i que se superen a si mateixos, en algún moment m’ha semblat que aquest llibre no era gaire lògic en la consecussió dels fets. El noi té mássa sort, apren masses coses amb molt poc temps, es molt bó en masses coses i sempre s’en surt amb tot. I ja s’enten que els protagonistes d’aquests llibres han de ser “superiors” als normals, sino no s’els dedicarien llibres, pero… des l’inici del llibre en que té 12 anys al final que en té 25 li passen masses coses i totes lligades amb l’època del moment, pero sense acabar d’estar mai lligat amb cap… Em sembla que l’autor ha volgut tocar masses temes i s’ha quedat a la mitat.\nM’agraden també les històries d’amor, pero en aquest cas, se li dedicaven masses pàgines, sobretot al final de l’obra, només perque et quedés un gust dolç, pero l’autor sense adonar-se’n ha fet el final d’una obra apassionant i ràpida, massa ensucrada i lenta.\nRealment m’ha agradat l’obra, encara que la critiqui. Aquest final feliç m’ha deixat amb millor boca (perque soc una romàntica empedernida) que el de “El Metge”, pero per altre banda, em va semblar molt més “real” (si es que s’en pot dir així, d’una novela) que no pas aquest final on tot es felicitat i on gent tant important acaba fent amistat amb un noi de poca “cuna” com ell sense tenir més motius amagats.\nRetroenllaç: La recomanació de la setmana | Biblioteca de Moià


La Mostra s’adapta i combinarà les propostes en viu amb les activitats professionals virtuals | ÀUDIO - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nLa Mostra s’adapta i combinarà les propostes en viu amb les activitats professionals virtuals | ÀUDIO\nAquest any s’emetran en directe a través del canal de Youtube de La Mostra, les obres Jaleiu de Guillem Albà & La Marabunta, Ikimilikiliklik de Marie de Jongh i Àvol de Circ Bover i es podrà veure l’enregistrament de Les aventures del Lleó vergonyós d’El Pot Petit\nLa Mostra arriba a Vilanova del Camí i Can Papasseit acollirà, del 28 al 30 de maig, cinc espectacles de la fira.\nDe 26 al 30 de maig se celebrarà la trenta-dosena edició de La Mostra d’Igualada. La fira d’espectacles infantils i juvenils es presenta aquest any amb un format que s’ha repensat i adaptat a la situació actual, marcada encara per la pandèmia.\nRamon Giné, director artístic de la Mostra\nLa Mostra del 2020 es va haver d’anul·lar pocs dies abans de la seva estrena a causa del coronavirus i, amb tan poc marge de maniobra, des de la direcció artística va proposar fer La Mostra a casa, un format digital que va tenir molt bona acollida. Aquest any, amb més temps per treballar i amb una experiència prèvia, l’equip ha treballat i valorat diferents alternatives per portar a terme la fira tenint en compte les condicions sanitàries de cada moment.\nPrecisament un dels aprenentatges assolits durant aquest any de pandèmia, explica Ramon Giné, director artístic de La Mostra, ha estat l’adaptació al format digital. La fira contempla una llotja presencial, oberta a professionals i famílies, i una altra virtual, que permet el contacte entre programadors, distribuïdors i companyies d’àmbit estatal i internacional. Una eina, diu Giné, que esdevé clau i bàsica per a La Mostra i que permet un creixement de la fira en l’àmbit internacional.\nLa Mostra emetrà quatre espectacles pel seu canal de Youtube\nParlant encara d’aquest format digital, La Mostra emetrà quatre espectacles pel canal de Youtube de la Fira. Dels quatre espectacles, tres es podran veure en directe i en un dels casos s’emetrà la gravació de l’obra. Es tracta d’una proposta per fer més accessible la programació a infants, joves i famílies i compensar els límits d’aforament establerts per complir amb les mesures sanitàries de la Covid-19.\nDels espectacles en directe, el dijous 27 de maig a les 20 h es podrà veure Jaleiu, de Guillem Albà & La Marabunta; el divendres 28 de maig a les 20 h serà el torn de Ikimilikiliklik, de Marie de Jongh; i dissabte 29 de maig a les 18 h, Àvol, de Circ Bover. I pel que fa al diumenge 30 de maig, a les 11.30 h s’emetrà l’enregistrament de l’espectacle Les aventures del Lleó vergonyós d’El Pot Petit, titelles i música per acompanyar de ben a prop al Lleó vergonyós a viure les seves aventures.\nCan Papasseit acull cinc espectacles de La Mostra\nAquest any es van presentar a La Mostra més de 700 sol·licituds, de les quals s’han seleccionat 47 companyies, 39 de les quals són catalanes, i que es repartiran en 15 espais escènics d’Igualada i de Vilanova del Camí. I és que Can Papasseit acollirà 5 espectacles entre el 27 i el 30 de maig.\nRamon Giné valora positivament l’obertura de La Mostra a la Conca i especialment es mostrava satisfet de comptar amb un espai escènic important com Can Papasseit, que considera un regal.\nEls espectacles que es podran veure a Can Papasseit són: Bodas de sangre de Projecte Ingenu, aquest dijous a les 17:00 h; el dia 28, a les 15:30 h, Camí a l’escola de la companyia Campi qui pugui; el 29, a les 11:00 h, Històries Naturals de Lia Lazzings; i per al 30 de maig s’han previst dos espectacles: Les aventures del Lleó vergonyós d’El Pot Petit, a les 11:30 h i Hamelí, de Xip Xap, a les 15:30 h.\nPel que fa a les propostes que es presenten a La Mostra, Giné en destaca la seva qualitat, la innovació i la creativitat. Assegura que aplaudeix que les companyies se surtin de la seva zona de confort i apostin per nous formats i eines per investigar i treballar el procés creatiu.\nLa Mostra posa més entrades a la venda després que el PROCICAT hagi ampliat l’aforament fins al 70% de l’aforament\nSobre la venda de les entrades, Giné assegura que ha estat un èxit. Alguns espectacles van exhaurir les seves entrades en menys de 10 minuts. La flexibilització de les mesures Covid, que van entrar en vigor aquest dilluns, permet passar del 50 al 70% de l’aforament dels espais escènics.\nDes de La Mostra, que ja havien previst aquest nou escenari, va habilitar noves entrades durant la tarda d’aquest dilluns.\nEtiquetes: FiraLa Mostrateatre infantil\nAquest divendres, hi haurà reunions de barri al Camp del Rei i al nucli antic\nEl portal web ‘pacteanoia.cat’ concentra els recursos disponibles per ajudar a planificar la reconversió post-Covid


Col·laboracions amb el Diari Ara - Talaia\nUn grup de joves subsaharians arriben al port pesquer d’Almeria, rescatats pel vaixell Salvamar Spica, després de més de vuit hores al mar d’Alborán. La normalització de les més de 500 arribades diàries via frontera sud invisibilitza les persones i les fa esdevenir números estadístics. Salvament Marítim, per la seva part, continua reclamant millores laborals per seguir rescatant vides a la deriva.\nPublicat el novembre de 2018 al Diari Ara\nRerportatge publicat al Diari Ara el 26 d’agost de 2019\n“A dos quarts de dotze del matí, els missatges de ràdio avisen de 130 persones en pasteres al mar d’Alborán. Fa poc més d’un any, les embarcacions de Salvament Marítim s’haurien activat ràpidament per rescatar-les. Ara, però, amb les normes del comandament únic imposat pel govern del PSOE, és la torre de control qui dona, o no, el permís per sortir. “Totes les decisions operatives que s’estan prenent parteixen de la Guàrdia Civil, no hi ha res que faci Salvament Marítim que no surti del comandament únic”, denuncia Ismael Furió, de la CGT -sindicat majoritari a Salvament Marítim-.”\nRerportatge publicat al Diari Ara el 10 de novembre de 2018\n“Encara no fa una hora que ha sortit el sol i una llum taronja escalfa el fred d’una matinada de tardor a Andalusia. A la sortida 471 de l’autovia del Mediterrani, a 29 quilòmetres d’Almeria, una carretera secundària s’omple de cotxes i furgonetes que esquiven bicicletes de joves subsaharians. Tres rotondes dinamitzen el trànsit de San Isidro, i prop d’un centenar de persones hi esperen la sort de poder treballar avui. Aquí comença per a molts el segon capítol de l’arribada a l’Estat, després de l’odissea i els perills de creuar l’Estret. Més enllà dels rescats.”\nRerportatge publicat al Diari Ara l’11 de novembre de 2018\n“Pietro Bartolo, el conegut metge de Lampedusa que va assistir milers de persones arribant a coses italianes, remarcava sovint que l’única creença a què es devia era la llei del mar. Així ho reconeixen el Toni -nom fictici- i el Manuel Capa mentre demanen tapes a l’Escondite, un bar d’Almería amb les millors croquetes de formatge de la província.”


IniciSeguretat i defensaNous discursos, vells objectius?\nEl passat mes de juny el Govern va aprovar en Consell de Ministres la primera “Estratègia Espanyola de Seguretat” (EES). Aquest document pretén abordar, per primera vegada, la política de seguretat des d’una visió multidisciplinària i integral que, més enllà de la dimensió militar, comprengui aspectes diplomàtics, polítics, econòmics i ambientals.\nAmb aquesta iniciativa, l’Estat espanyol se suma a un grup de països i organismes que, amb Estats Units al capdavant, han elaborat en els darrers anys noves estratègies de seguretat, en les quals es diu defensar una visió multidimensional i multilateral,i basada en el paradigma de les “3D” (Defensa, Desenvolupament i Diplomàcia).\nTal com el seu nom indica, el paradigma de les “3D” vol promoure estratègies de seguretat que combinin les tradicionals mesures coercitives basades en la força –pròpies de l’anomenat hard power o “poder dur”– amb mesures de caire persuasiu basades en les relacions diplomàtiques i de cooperació internacional –pròpies del soft power o “poder tou”–.ii Aquest model no suposa, doncs, descartar l’ús de la força militar, un instrument que és considerat imprescindible en diverses ocasions.\nD’altra banda, és important assenyalar que la majoria d’estratègies de seguretat elaborades recentment inclouen, si més no sobre paper, les persones o grups de persones, juntament amb els mateixos estats, com objectes de referència de la seguretat.\nLa taula següent ens mostra les estratègies de seguretat més recents elaborades per diferents països i organismes, i també els conceptes clau que s’hi defensen:\nWider Security iii;\nDefensa col·lectiva; Seguretat cooperativa;\nTal com es pot apreciar en la taula, diversos països i organismes occidentals implicats tant en la intervenció a Líbia com en l’escut antimíssils –ambdues iniciatives orquestrades sota el lideratge de l’OTAN– han contribuït, també, a la recent evolució del concepte de seguretat.\nÉs interessant, doncs, comprovar fins a quin punt aquestes estratègies serveixen de base per a iniciar accions com les apuntades, o de quina manera aquestes estratègies pretenen legitimar, amb l’ús d’un nou llenguatge, aquest tipus d’accions militars.\nDeixant aquí de banda la intervenció militar a Líbia, ens centrarem en l’anunci recent del Govern espanyol sobre la instal·lació a la base de Rota (Cadis) d’una part de l’escut antimíssils promogut pels Estats Units sota el paraigües de l’OTAN.\nEn la mateixa EES (2011: p. 63) s’assegura que la participació de l’Estat espanyol en el programa de Defensa Antimíssils de l’OTAN és una mesura adequada per fer front, de forma col·lectiva, als reptes derivats de la proliferació de míssils balístics. En aquest sentit, l’Estat espanyol es compromet a participar “en la configuració de dit programa per a la seva extensió més enllà de les tropes desplegades”, acollint-se així al que percep com un benefici per al país.\nTal com es desprèn de la lectura del text, el llenguatge utilitzat és prou ambigu per poder permetre el que està previst que serà, d’una banda, la instal·lació permanent a Rota de 4 vaixells de guerra de la Flota nord-americana amb sistemes de combat Aegis capaços de detectar i destruir míssils balístics abans que impactin en el seu objectiu. I, de l’altra, el desplegament de 1.200 militars per a la gestió del mateix sistema antimíssils.\nAra bé, en cap cas l’EES fa esment dels riscos per a la seguretat que tal iniciativa pot ocasionar. Tal com ha denunciat el Centre Delàs en un comunicat publicat recentment, la instal·lació de l’escut antimíssils suposa un retrocés per a la pau i la seguretat mundials, reactivant un cop més la cursa armamentística mundial i, especialment, de grans potències com Xina o Rússia, país que ha manifestat repetides vegades el seu desacord en la iniciativa, que percep com una amenaça a la seva seguretat.\nAixí, doncs, si bé l’EES s’ha presentat com una profunda reflexió del paradigma de seguretat espanyol, anuncis com el de l’escut antimíssils porten a dubtar que aquesta reflexió suposi un canvi real en la manera amb la qual s’afronta la (in)seguretat. No sembla que el nou marc establert per l’EES permeti fer front a les causes reals que generen la inseguretat, com és, des d’una perspectiva crítica, la mateixa militarització de la seguretat.\nPer acabar, vull apuntar la que em sembla una hipòtesis plausible sobre el propòsit de fons de la política de seguretat espanyola i de les accions militars empreses per l’Estat espanyol en aquest darrer any.\nTant l’EES com la intervenció a Líbia o la participació activa de l’Estat espanyol en l’escut antimíssils de l’OTAN semblen respondre a l’objectiu prioritari de garantir l’hegemonia mundial i militar d’Occident com a única via per assegurar una posició rellevant de l’Estat espanyol en el context geoestratègic internacional.\nEn aquest sentit, la seguretat de les persones continua estant relegada a la seguretat i els interessos de l’Estat espanyol, el qual, d’altra banda, és massa sovint responsable de la inseguretat de ciutadans i habitants del territori espanyol. Mentre el Congrés redueix la inversió en serveis i prestacions socials, autoritza una ampliació del crèdit per 86,5 milions d’euros perquè el Ministeri de Defensa pugui fer front a les despeses ocasionades per l’operació militar a Líbia.\ni La perspectiva multidimensional de la seguretat fa referència als diferents aspectes o dimensions de la seguretat, com poden ser: militars, econòmics, polítics o ambientals. Al seu torn, la perspectiva multilateral fa referència a la idea que per a fer front als reptes de la seguretat cal la coordinació i/o cooperació entre diferents nivells i actors.\nii Aquesta combinació ha rebut també el nom de smart power o “poder intel·ligent” per part del think tank nord-americà Center For Strategic International Studies (CSIC).\niii Wider security o “seguretat ampliada” és un concepte utilitzat originalment als Estats Units. Fa referència a l’extensió del concepte de seguretat, tant pel que fa a la inclusió de noves dimensions, com de nous instruments i nous nivells d’intervenció.\niv Aquest concepte ha estat utilitzat per think tanks d’ideologies diferents, com l’Oxford ResearchGroup (ORG) o el Center for American Progress (CAP). Per l’ORG el concepte enllaça amb una perspectiva crítica, ecologista i pacifista de la seguretat. En canvi, pel CAP –un think tank molt vinculat amb l’actual administració Obama– el concepte enllaça amb una perspectiva més pròxima al paradigma de les “3D”. El CAP assegura que cal avançar cap a una estratègia de seguretat més sostenible en termes econòmics i diplomàtics. En aquest sentit, promou la superació de la tradicional noció de Seguretat Nacional –basada en el “poder dur” i la concepció realista de les relacions internacionals– a través de la combinació de tres elements: la Seguretat Nacional –entesa com la capacitat de protegir i defensar els EUA davant de possibles amenaces–; la Seguretat Humana –basada en el benestar de les persones–, i la Seguretat Col·lectiva –basada en els interessos compartits de la comunitat internacional.


Serrallers Les Corts Cerrajero Les Corts Cambiar cerraduras Les Corts\nSerrallers Les Corts Cerrajero Les Corts\nSerrallers Les Corts - Cerrajero Les Corts 24H\nObertures Les Corts\nPanys Les Corts\nPersianes metàl·liques Les Corts\nMotorització Les Corts\nReixes Les Corts\nPortes Les Corts\nEn els últims anys, la preocupació dels ciutadans de Sarria sobre el tema de la seguretat ve augmentant. La ciutat com és comú en moltes de les grans ciutats, pateix els efectes dels robatoris a habitatges, trencaments de panys Les Corts, robatoris en locals i destrucció de portes i panys Les Corts. És recomanat llegir els consells de la guàrdia urbana de Les Corts sobre com evitar els robatoris i com actuar quan passen.\nEls nostres serrallers Les Corts, coneixen bé aquesta realitat i més de professionals experts, també entenen que l'estat emocional d'un client que ha passat per aquesta malament experiència, exigeix rapidesa i comprensió en aquests moments difícils. Aquest és segurament un servei afegit que ofereix la nostra serralleria Les Corts.\nObertures de PORTES-HABITATGES I CAIXES FORTES Les Corts\nRealitzem tot tipus d'obertures de PORTES-HABITATGES I CAIXES FORTES Les Corts.\nObertura de persianes a Les Corts\nObertura de persianes a Les Corts. En primer lloc, tenim el nostre servei d'obertura de persianes. Amb aquest servei, no tindràs problemes si el teu persiana s'ha quedat ancorada i no pot pujar o baixar. Truca'ns, i ens encarregarem d'arreglar-en un temps rècord, a qualsevol hora del dia.\nReparació i arranjament de persianes Les Corts\nSom professionals realment ben preparats en la reparació i arranjament de persianes Les Corts, motoritzacions i substitució d'eixos i politges. Podrà sol·licita els nostres serveis en qualsevol moment del dia gràcies a la nostra assistència de reparació de persianes 24 hores a Les Corts, ja que la identitat de la nostra empresa es basa en complaure al client de forma ràpida i eficaç, fent que aquest quedi totalment satisfet.\nEn persianes Barcelona duem a terme tot el relacionat amb la reparació d'eixos i politges avariats, persianes despenjades i motorització de les mateixes a Les Corts, Barcelona i província. Atenem la seva crida a l'instant i en menys de 25 minuts des de la seva cridada un persianer expert li solucionarà qualsevol problema que pogués estar passant amb la seva persiana de local comercial.\n«Serrallers Les Corts Cerrajero Les Corts»\n✅Oferir el servei de serrallers 24 hores a Les Corts Barcelona?\nSi, els nostres serrallers 24 hores i 365 dies a l'any fins i tot festius a Les Corts Barcelona. Truqui'ns i l'atendrem sense compromís a Les Corts Barcelona.\n🚀Quant triga els serrallers a arribar a Les Corts Barcelona?\nArribem en 20 minuts a casa seva a Les Corts Barcelona. Depèn de molts factors i transit, ens vam arribar trigar més o menys a Les Corts Barcelona.\n💶Puc pagar amb Targeta a Les Corts Barcelona?\nSi, Amb targeta com en efectiu a Les Corts Barcelona.\n➡Quin és el preu de servei un manyà d'urgència i no urgència a Les Corts Barcelona?\nLa nostra empresa són serrallers a tota província de barcelona mes economic a Les Corts Barcelona. Els nostres preus depèn de si l'obertura i canvi de panys és simple o complexa a Les Corts Barcelona. Crida i et vam informar.\n✅Com reparar i canviar dispositiu de seguretat per a persianes a Les Corts Barcelona?\nServeis de reparació i canvi de dispositiu de seguretat per a persianes a Les Corts Barcelona. Crida i et vam informar.\n✅Com reparar i canviar bombin i cilindre de seguretat a Les Corts Barcelona?\nServeis de reparació i canvi de bombin i cilindre de seguretat a Les Corts Barcelona. Crida i et vam informar.


Xavier Amor es posa a disposició del PSC per tornar-se a presentar com a alcaldable a Pineda | Ràdio Pineda\n15 March 2022 - Submitted by J.B.\nEnviat per J.B. el 15 March 2022\nHa dit que «el PSC és un partit que té una organització molt consolidada i seguirà el seu calendari habitual «en la precampanya, la tria de candidats/es i la preparació de la llista electoral de cara a les Eleccions Municipals del maig de 2023». En aquest sentit ha dit que ho deixa en mans del partit perquè la seva tasca ara, «és fer d'alcalde».\nXavier Amor ha estat entrevistat avui a Ràdio Pineda dins del cicle d'entrevistes als portaveus municipals. Ha explicat que «durant aquesta legislatura han hagut de fer front al temporal Glòria i a una pandèmia que ha durat dos anys que ha trastocat la gestió a l'Ajuntament».\nHa explicat que «la Taula de Reconstrucció ha servit per donar suport a moltes famílies, empreses i joves estudiants i properament es tornarà a reunir per retre comptes i valorar-ne la seva funció». En l'entrevista ha explicat que «l'Ajuntament està sanejat econòmicament i es posarà al dia dels pagaments pendents, després de superar uns problemes a l'intervenció de l'Ajuntament».\nPel que fa a l'actual mandat ha dit que «afronten l'arribada de l'estiu amb ganes d'ajudar a dinamitzar l'economia local». Ha explicat que «el pressupost de 2022 és vigent des d'avui mateix i «prioritza la seguretat, la millora de la via pública i l'atenció a les persones». Xavier Amor ja va anunciar en la presentació del pressupost que «no s'augmenta la pressió fiscal perquè s'han tornat a congelar impostos i taxes municipals, i es faran inversions destacades en l'ampliació de contenidors de reciclatge i brossa i la nova oficina DNI i passaport i més inversió en seguretat i a l'ampliació de la inversió amb més càmeres de vigilància al municipi».\nDe l'oposició ha dit que «no entén que no votessin favorablement el pressupost de 2022 i ha primat l'electoralisme i tacticisme polític, perquè votar 'no' als pressupostos vol dir votar contra el poble».\nDurant l'entrevista també ha parlat d'aspectes actuals de la gestió del seu grup municipal i ha dit que «s'ha fet el primer pla d'asfaltat a una vintena de carrers de Pineda i es farà un segon pla passat l'estiu que té un pressupost de 1,6M€ més». Ha afegit que «també està molt satisfet que finalment es puguin fer les obres de millora al passeig Marítim a Poblenou ja que ha estat molt complicat desencallar el projecte i han calgut els permisos de Costes del Ministeri, de la Generalitat, i de propietaris privats.\nTambé ha informat que hi ha un projecte comú amb l'Ajuntament de Santa Susanna per fer un pas soterrat prop del terrenys de La Llàntia, a tocar dels dos termes municipals just davant d'on es fa el festival Arts d'Estiu. També ha explicat que «es fan els treballs per naturalitzar un tram a la Platja dels Pins, i s'han iniciat converses amb Adif per a poder renovar el pas soterrat sota la via per a vianants davant de la Plaça del Sol, a Poblenou».\nPer últim ha explicat que «ja han arribat a Pineda persones refugiades d'Ucraïna que han estat allotjades temporalment amb les famílies d'origen ucraïnès que hi ha a Pineda». Malgrat tot ha demanat que «les administracions dotin de recursos als ajuntaments per a poder fer l'acollida.


Tarot Astrològic: Setembre 2018 – EF Style\n30 d'Agost de 2018 0 Comments\nL’estiu t’ha recarregat les piles, tant, que et trobes en un moment òptim per fer aquests canvis que t’has anat plantejant, ha arribat el moment de poder cristal·litzar els teus projectes però per fer-ho, abans caldrà que posis fi a aquelles situacions, persones o idees que ja no tenen cabuda en la teva nova etapa. No temis, tindràs suports extres que et facilitaran les coses, tant en el terreny laboral com en el financer.\nEls Taure tornareu a posar fermament els peus a la Terra, però l’excés de cura en les vostres obligacions podria causar-vos algun maldecap, així que flueix amb serenitat tot i que alguna cosa no surti com voldries. L’economia anirà bé. És un bon moment per cuidar-te, mimar-te i potser fins i tot millorar algun aspecte del teu físic. Aprofita el teu sex-appeal perquè està en alça durant el mes de setembre!\nComences un setembre amb les idees molt clares, et sentiràs la guionista, directora i realitzadora de la teva vida. Idees, projectes i canvis molt favorables que arribaran a tu fruit de les teves decisions i també en forma de bona sort. Gaudeix d’aquest moment i pensa que qualsevol sacrifici que hagis de fer et serà recompensat amb escreix.\nLes aigües ja calmades us portaran per un mar de bones sensacions, l’amor impregnarà la vostra vida ja que atreus el que sents. Noves i renovades il·lusions us faran canviar els aspectes de la vostra vida que us impedeixin el gaudir dels plaers més senzills. A més, es revitalitzaran les relacions amb la família i els amics.\nIniciaràs un setembre encara immersa en la teva vida professional però ara amb uns objectius més clars que t’ajudaran a prendre alguna decisió per fer el gir que esperes a la teva vida laboral. Et trobes en un bon moment per fer aquests canvis, tot i que encara t’impliquin algun tipus de sacrifici. El teu magnetisme personal continua en alça, així que cal que no deixis de banda la teva vida amorosa perquè és important que també la gaudeixis.\nContinues una mica reclosa, vivint en el teu món interior, tot i que setembre et porta canvis en la rutina, pot ser que un amor irrompi amb força i descompongui el teu món tan ben ordenat. Obre els ulls, escolta els teus desitjos i les necessitats més profundes. Obre el teu cor a l’amor i als sentiments, per la resta no pateixis… tot estarà controlat!\nLa teva vida professional es va assentant i possiblement recolliràs els fruits de tots els sacrificis que has fet. El setembre porta renovació personal, sentiràs el gust de ser dona i gaudiràs de la feminitat. Valora totes les experiències que has viscut fins ara i tingues molt present la part intuïtiva que serà molt latent en tu, escolta la teva intuïció i segueix els passos que et dicti.\nSembla que ja has acabat un cicle de la teva vida i que estàs a punt per començar-ne un altre, has acumulat una sèrie de recursos personals que et seran de gran ajuda a l’hora d’afrontar els canvis laborals que tant desitges i que finalment tindran lloc. Ho tens tot a favor, així que no tinguis por de començar un nou camí. Mentrestant, no deixis de gaudir de la vida, ni t’oblidis de fer-ho amb la família i els amics.\nContinuaràs en un procés de canvis personals que poden portar-te moments d’ira, però tranquil·la, és passatger i necessari per alliberar-te d’allò que t’oprimeix sense que ho sàpigues. Arriben projectes, noves il·lusions que actuaran com un bàlsam per a tu. A més, disposaràs d’amics que saben escoltar-te i que compartiran amb tu bons moments. Pregunta’t si potser necessites estudiar o reciclar-te en alguna àrea. Segueix i escolta la teva intuïció, et guiarà fins a la llum.\nComences el setembre amb moltes ganes d’anar al teu aire. No acceptes bé les presses, ni les obligacions laborals i familiars. Hauràs de tenir paciència per a què tot s’encarrili cap on tu vols. Ets una corredora de fons i una triomfadora i saps que peti qui peti, ho aconsegueixes. Mentre tinguis el suport i l’amor de la gent que t’estima, no t’hi tanquis en banda.\nEts tot amor i dedicació per a les persones que realment t’importen i això té una clara recompensa, et sentiràs plena i reconfortada i això t’ajudarà a acceptar possibles imprevistos que alteren els teus plans. Tot i així, ompliràs els teus dies de coses positives. L’estudi i la lectura també t’ajudaran a veure nous horitzons, obre’t a la creativitat. No deixis el teu físic i potencia la teva bellesa.\nEl setembre arriba trencador per a les Peixos ja que tendiran a fer canvis radicals. Tot i que la part econòmica no sembli brillant, és qüestió de paciència i tenacitat perquè arriben canvis positius en l’àmbit laboral i amb possibilitat de desplaçaments. Trobaràs una bona protecció còsmica i una bona dosi de sort que juntament amb les teves capacitats, et portaran a bon port. Relaxa’t i gaudeix del viatge.


Infosalut - 11è concurs de fotografia de lactància materna del sector de llevant\nArticle següent Convocatòria la 3a edició dels Premis "Pla Nacional de Resistència als Antibiòtics"\nL'Hospital de Manacor organitza l'11a edició del concurs de fotografia de lactància materna del sector de llevant amb el tema "Accions a favor de la lactància materna". Les fotografies hauran de ser originals i tractar el tema de la lactància materna en llocs públics.\nRequisits per a presentar-se al concurs\nNom, Llinatges, telèfon de contacte i correu electrònic\nNom de la mare, nom i edat de l'infant de la foto\nNo s'acceptaran fotografies d'estudi ni realitzades per fotògrafs professionals.\nTermini de presentació de fotografies\nEl termini per a poder presentar-se al concurs és del 22 de setembre fins al 20 d'octubre.\nEl primer premi serà una estança a un agroturisme per a dues persones i gràcies a la col·laboració de diversos comerços locals, se sortejaran un grapat de premis entre tots els participants el dia del lliurament.\nPodeu consultar el cartell i les bases del concurs aquí.\n[Foto: Sanutri Alimentación Infantil / Lactancia materna/ CC BY-NC-ND 2.0]


Segons la mitologia grega, Codros (en grec antic Κόδρος), va ser un rei d'Atenes, fill de Melant i descendent de Neleu i per tant, del llinatge de Posidó. Quan els heràclides van envair el Peloponès, Melant, que havia estat expulsat de Pilos, ciutat de Messènia, la seva pàtria, va fer cap a Atenes, on Timetes, un descendent de Teseu li va cedir la reialesa per l'ajuda que Melant li havia prestat al vèncer a Xantos, rei de Beòcia que volia envair la ciutat. A Atenes s'ensenyava la tomba de Codros, al lloc on havia mort, a la riba dreta de l'Ilissos, davant les portes de la ciutat.\nSegons la mitologia grega, Codros (en grec antic Κόδρος), va ser un rei d'Atenes, fill de Melant i descendent de Neleu i per tant, del llinatge de Posidó. Quan els heràclides van envair el Peloponès, Melant, que havia estat expulsat de Pilos, ciutat de Messènia, la seva pàtria, va fer cap a Atenes, on Timetes, un descendent de Teseu li va cedir la reialesa per l'ajuda que Melant li havia prestat al vèncer a Xantos, rei de Beòcia que volia envair la ciutat. Codros havia arribat a Atenes amb el seu pare, i quan aquest va morir el va succeir en el tron. En el seu temps, els peloponesis capitanejats per Aletes, rei de Corint, envaïren l'Àtica, i l'oracle els havia promès la victòria a condició que no matessin el rei d'Atenes. Els atenencs van conèixer aquest oracle gràcies a un habitant de Delfos anomenat Cleomantis. El rei Codros, quan se'n va assabentar, va decidir sacrificar la seva vida per salvar la ciutat. Es va vestir de captaire i va sortir de la ciutat cap a les files enemigues, fent veure que anava a buscar llenya. Va trobar dos adversaris amb els que entaulà combat i en va matar un, però va morir a mans de l'altre. Els atenesos van reclamar el cadàver del rei als peloponesis per tal d'enterrar-lo. Aquests al veure que havien perdut l'esperança de conquerir Atenes van tornar a la seva terra. En reconeixement al sacrifici de Codros els atenencs van decidir que ningú més no portaria el títol de rei (βασιλεύς, basileus). A partir d'ell els dirigents de la ciutat es van dir arconts. A Atenes s'ensenyava la tomba de Codros, al lloc on havia mort, a la riba dreta de l'Ilissos, davant les portes de la ciutat. (ca)\nSegons la mitologia grega, Codros (en grec antic Κόδρος), va ser un rei d'Atenes, fill de Melant i descendent de Neleu i per tant, del llinatge de Posidó. Quan els heràclides van envair el Peloponès, Melant, que havia estat expulsat de Pilos, ciutat de Messènia, la seva pàtria, va fer cap a Atenes, on Timetes, un descendent de Teseu li va cedir la reialesa per l'ajuda que Melant li havia prestat al vèncer a Xantos, rei de Beòcia que volia envair la ciutat. A Atenes s'ensenyava la tomba de Codros, al lloc on havia mort, a la riba dreta de l'Ilissos, davant les portes de la ciutat. (ca)


Des de fa anys, l’anomenada crisi del refugi a Europa ha saltat a les portades dels mitjans de comunicació. La política de fronteres a la Unió Europea ha desembocat en una flagrant violació del dret d’asil, tant per part de la pròpia Unió Europea com per part d’Espanya i de la resta d’Estats membres. Alhora s’ha viscut un auge dels discursos de caràcter racista i xenòfob que basen gran part del seu creixement en activar la por de la població a aquella persona que es percep diferent, a qui es culpa dels problemes que afecten el país. Es tracta d’un discurs recurrent en èpoques de transició i crisi.\nEls reptes que suposen els moviments poblacionals forçats i sobtats són un fenomen de llarga durada, multicausal i de gran complexitat. Aquesta guia busca qüestionar-nos com travessar aquestes situacions per respectar la dignitat de les persones i col.lectius que hi estan implicats, tenint present les diverses situacions de fragilitat vital, accés a drets i nivells d’opressió o privilegi vinculades a les diferents poblacions implicades. Es tracta d’abordar aquesta complexitat amb la intenció de promoure valors i capacitats per conviure amb l’alteritat i d’animar a una acció corresponsable que promogui la protecció i defensa dels drets humans.\nCom es produeix la trobada amb l’alteritat? En quines condicions es pot anomenar a aquesta trobada “acollida”? Què és acollir? Com acollir atenent tots els aspectes que afecten unes condicions de vida dignes? Com actuem davant la diversitat i la desigualtat? A quines iniciatives ens podem sumar? Quines alternatives d’actuació ideem front les vulneracions del dret a migrar i el dret d’asil?\nAquesta guia es planteja com un viatge per les migracions, les relacions Nord-Sud i les barreres que les polítiques europees interposen, mostrant la vulneració de drets en cada moment del viatge. Es tracta d’un recorregut pels espais de confluència en què emergeix la desigualtat mundial, que van de les fronteres fins als nostres municipis. Així, la guia s’organitza en tres blocs temàtics: la sortida, l’arribada i la convivència.\nQuan ens preguntem per La sortida, ens interroguem sobre les causes de la migració i la cerca de refugi, posant de relleu les causes de la migració, les relacions històriques i actuals impregnades de colonialisme, la desigualtat mundial i els interessos geoestratègics.\nL’arribada s’aborda a partir del fet que la migració i el refugi són drets fonamentals i, com a tals, estan protegits pel dret internacional. No obstant això, ens trobem contínues traves administratives, buits legals, mals usos institucionals, accessos parcials a drets fonamentals, processos burocràtics llargs i laberíntics, que hem de qüestionar i per als quals hem de trobar alternatives que permetin posar en el centre la dignitat de les persones i col.lectius implicats.\nQuan ens preguntem per La convivència, estem acostant-nos a la prova de foc de l’existència efectiva del dret a migrar i el dret d’asil. Aquí entren en joc elements que considerem centrals, com el racisme, la interculturalitat, el diàleg, la por, la solidaritat, la identitat… Preguntar-nos per la convivència és fonamental si creiem que acollir és alguna cosa més que obrir o tancar una porta.\nEls tres blocs s’aborden a partir d’activitats que es recomana desenvolupar seqüencialment, però que també poden realitzar-se de forma independent. Per tal que l’alumnat vagi desenvolupant una visió complexa de la problemàtica, en cada activitat es genera algun producte visual –un mapamundi o un còmic- que roman exposat a classe per establir relacions entre els continguts treballats en una o vàries activitats.\nFinalment, l’última activitat planteja traslladar l’aprenentatge a un projecte real amb incidència al propi entorn i per això, requereix haver realitzat altres activitats de la guia. Per un aprenentatge competencial, recomanem ferventment fer aquesta última activitat i transferir els aprenentatges a la defensa dels drets humans.


Tijana Poštić: "El premi ens recorda que les dones immigrades podem tirar endavant, per molt dur que sigui el principi"\nEntrevistem Tijana Poštić, cap d’infermeres de l’Hospital d’Igualada i Premi Internacional Catalunya 2020\nDilluns, 19 juliol 2021. 03:00. Francesc Vilaprinyó i Albareda.\nNascuda a Sarajevo, Bòsnia, el 1992, amb deu anys, va fugir del conflicte bèl·lic dels Balcans amb el seu germà d'un any i la seva mare, deixant enrere el seu pare, que va morir en el conflicte, ja que només podien sortir mares amb fills petits. Amb l'ajut de la Creu Roja arribaven a Igualada, on la seva mare, infermera, va trobar feina. Es va llicenciar en Infermeria a la Universitat de Barcelona el 2003 i es va incorporar com infermera a l'Hospital d'Igualada, majoritàriament al servei de cures intensives. Des de 2018 és la directora d'infermeria del Consorci Sanitari de l'Anoia, on es van detectar els primers casos de coronavirus a Catalunya: Igualada va ser un dels primers epicentres locals del virus, i Tijana Postic va ser la responsable d'organitzar la infermeria per respondre al caos dels primers dies.\nCom estan ara mateix a l'Hospital Universitari?\nEstem a l'expectativa de la cinquena onada.\nTijana Poštić. La gent, després de tants anys aquí, ja diu bé el nom?\nLa "j" ha de sonar com si fos una "y". Però la gent que em coneix ho acostuma a fer bé.\nEl Premi Internacional Catalunya que ha rebut és el del 2020. Es deu tractar, a la vegada, de l'any més dur de la seva trajectòria professional.\nSí, des del 2018 jo era la cap de l'equip d'infermeres. I el 2020 puc dir que ha estat el més difícil, quan tot just feia poc més d'un any que exercia el càrrec. En l'apartat professional ha estat el més complicat que he viscut.\nLes primeres informacions sobre la COVID-19 ens arribaven de la Xina. Era un virus desconegut i quan sonava a les notícies es feia difícil d'entendre quin efecte podia tenir. Com van ser aquells mesos immediatament anteriors?\nÉs cert que no ens ho imaginàvem i que tot i que teníem un pla de contingència, no s'adaptava al que ens vam trobar. Hi havia una preparació, amb tres fases del pla de contingència, que van superar-se en només tres dies. Ens pensàvem que estàvem preparats, però en ser els /primers a Catalunya l'impacte va ser duríssim. Perquè tot ens venia de nou i les altres experiències d'un brot així eren a la Xina o a Itàlia. Els protocols eren nous i encara no teníem el permís per fer les PCR. Costa de creure, però un diumenge teníem el primer cas i el diumenge següent la meitat de la plantilla o era positiva o contacte de positiu.\nQuè recorda d'aquella setmana?\nAnàvem tard. Potser vam subestimar què representava el coronavirus. De cop va ser anar tots amb mascareta, aplicar el pla de contingència i ben aviat començar un pla de reestructuració amb les coses que podíem mantenir i què era encara viable. Vam parar quiròfans i vam unificar la primària amb l'ICS. El personal va doblar i triplicar torns. Aquell esforç va ser increïble. Vam tenir la sort que també va poder venir gent, professionals d'altres llocs, i derivar pacients a altres centres.\nQuan hi ha tanta pressió assistencial, entre les persones que treballen en aquest ambient neixen tensions o es fa més pinya?\nHi va haver molta pinya. Recordo companyes que deien "no em vull fer la PCR, perquè si dono positiu m'hauré de confinar i necessiteu un cop de mà". Era molt extrem. Hi havia qui estava de baixa per altres temes i demanava l'alta per poder venir-nos a ajudar. Amb aquesta unió i aquest compromís és com ens en vam sortir.\nÉs mare d'una nena molt petita. Com convivia en aquells moments de màxima pressió? I com ho viu actualment?\nLlavors ella tenia un any i mig. Aquells dies, quan arribava a casa, ella ja dormia perquè era molt tard. Hi havia molts dies que només la veia dormint. Vaig tenir la sort relativa que el meu marit va haver de tancar el negoci per la pandèmia en aquell moment i podia estar per ella. I jo tenia la por de no portar el virus a casa: entrava i em dutxava i guardava la roba de la feina en una bossa. Anava amb molta cura. Ara, la meva filla ja té tres anys i ja ha interioritzat aquesta situació. Tenen molta capacitat d'adaptació i si surto de casa sense la mascareta, ja m'avisa que me l'he descuidat!\nVan fer unes vacances normals, l'any passat?\nSí, a l'estiu va afluixar molt i ens vam poder organitzar perquè tothom en tingués.\nQuan baixa la pressió assistencial després d'una experiència com aquella és quan sorgeix el cost psicològic?\nDes de ben aviat vam veure que amb el que estava passant hauríem d'acompanyar als professionals. Al Consorci Sanitari estem seguint amb deteniment aquests casos i els que van sortint, perquè no tot és immediat, les conseqüències no són sempre en el primer moment.\nCom va ser rebre el Premi Internacional? Qui la va contactar?\nM'ho va comunicar la presidenta del jurat, que viu a Nova York.\nEstic molt orgullosa. Són quatre dones premiades, que venen de la immigració, però que han tingut un paper en la lluita contra la COVID-19. És molt valuós que es doni visibilitat al paper de les dones immigrades i et demostra que hi poden haver noies que es troben en un context molt difícil i que poden tirar endavant.\nHi ha un repunt les darreres dates. Quines conseqüències tindrà?\nEn molts casos ja veiem que no és només un refredat entre els joves. Hi ha hagut un cúmul de factors. S'ha acabat el curs escolar i ja no hi ha confinament nocturn, i a més ha arribat la variant Delta. Les conseqüències, ara, les pateix sobretot l'atenció primària. No podem deixar de banda la prudència amb aquest virus.


Els llibres maleïts - Diari de Girona\nEls llibres maleïts\nmatías crowder 23.04.2017 | 07:19\nA l´escola vaig patir bullying. Llavors la paraula bullying no existia i abusar dels altres a l´institut era tan habitual com si es tractés d´una llei de la natura. Em deien «el canya», l´estirada de l´adolescència m´havia deixat en gairebé dos metres amb setanta quilos de pes. Allò que semblava una tonteria, per l´edat, ho era tot per a mi. Volia encaixar a tota força, estar en les seves mateixes festes, que em consideressin el seu amic. A sobre patia d´aquesta «veu de gall» pròpia de la pubertat. Els professors, quan passaven llista, s´aturaven a dir el meu nom, perquè la resta pogués imitar els seus «Crowwwwder-ki-ki-riki» i tota la classe riure amb la broma.\nMentre els meus companys gaudien de la piscina, mai em treia la samarreta en públic i acostumava a anar amb jerseis lligats a la cintura, jo em refugiava a la biblioteca. Tòrrids estius de 40 graus de calor en què em submergia en les estepes gelades dels russos. Ells, els russos, no qüestionaven el meu estat físic. En la lectura vaig saber que molts dels escriptors havien patit persecucions (de veritat), que Dostoievski havia estat enviat a Sibèria. Vaig seguir amb no-russos i vaig descobrir que a Walsh la dictadura argentina li havia matat les seves filles i l´havia «desaparegut». I els meus patiments van trobar companyia. Molts havien estat escriptors maleïts de llibres maleïts i havien mort en la total pobresa.\nI no només això, sinó que el món en què vivia era tan sols un retall tan petit de la realitat que el patiment es va tornar diminut en comparació amb aquell gegantí univers que bategava allà fora. El que et qüestionaven els russos, i la resta de llibres (dels bons), produïa un canvi tan radical en la teva ànima que mai tornaves a ser el mateix. Els llibres van modificar la seva condició: de trinxera es van convertir en esperó amb el qual destruir els fonaments dels meus abusadors (només ho feien perquè estaven morts de por, com jo), d´esperó en un tros de paper capaç de produir-te el mateix vertigen i adrenalina que un cotxe corrent a 250 quilòmetres per hora, una catapulta que et llançava a la vida de veritat (que era tan ficció com la dels llibres) i que li tornava una mica d´intensitat a la teva vida.\nEls llibres sempre han estat el meu bot salvavides, la meva catapulta, el periscopi pel qual mirar el món submergit en la lectura. Potser molts llibres d´aquest Sant Jordi siguin «històries IKEA», escrits amb instruccions per muntar-los; els llibres de veritat seguiran salvant vides.


RAC1 tanca la temporada líder i Fuentes, com el més escoltat\nL'emissora del Grupo Godó obté 640.000 oients, davant els 556.000 de Catalunya Ràdio. Als matins, Manel Fuentes supera Jordi Basté per 16.000 oients\nREDACCIÓ Barcelona 30/06/2011 09:42\nRAC1 es manté com l'emissora líder a Catalunya amb 640.000 oients, per damunt de Catalunya Ràdio, que n'obté 556.000, segons han informat les dues emissores. Són els millors resultats d'audiència de la ràdio del Grupo Godó, que mai havia superat els 600.000 oients. Tant RAC1 com Catalunya Ràdio guanyen oients respecte l'onada anterior. Les dades corresponen a la tercera onada de l'EGM. La ràdio en català suma així més d'1.196.000 oients. La Ser es manté com la tercera emissora més escoltada a Catalunya, amb 408.000 oients.\nEl matí de Catalunya Ràdio de Manel Fuentes es manté, en canvi, com el programa més escoltat, amb 440.000 oients, davant els 424.000 d' El Món a RAC1, de Jordi Basté.\nA les tardes, el lideratge continua sent per al Versió RAC1, de Toni Clapés, amb 194.000 oients.\nLes nits també les lidera l'emissora privada: el Tu diràs de Joan Maria Pou obté 109.000 oients. Pou va anunciar ahir a la nit que deixava el programa per motius personals però que continuaria fent les transmissions dels partits del Barça.\nLa resta de programes de RAC1 també obtenen uns bons resultats d'audiència: La competència, amb els Òscars, supera el seu propi rècord amb 166.000 oients; La segona hora, amb Quim Morales, arriba als 143.000 oients. Els caps de setmana, La primera pedra, amb Jordi Margarit, obté 103.000 oients, i el Via Lliure de Marta Caylà, 197.000\nDe Catalunya Ràdio, un dels millors resultats els ha obtingut el Tot gira, el programa esportiu dels caps de setmana, amb 234.000 oients.\nCatalunya Informació, l'emissora de notícies de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, creix un 17,8% i arriba als 152.000 oients.


Una empresa revitalitza la fàbrica de mobles de Vallmoll\nUna empresa de Valls revitalitza l’antiga fàbrica de mobles de Vallmoll\nL’alcalde del municipi avança que la companyia logística Tarraco Import Export vol doblar pràcticament la superfície del polígon industrial\nper ACN Barcelona. 02 de setembre de 2019 17:12\nUna de les entrades de la nova nau de Tarraco Import Export, a Vallmoll | ACN\nL’empresa logística Tarraco Import Export ha comprat la nau industrial de la que va ser la botiga i fàbrica de mobles de Vallmoll (Alt Camp) i des del 20 d’agost ja hi opera. La companyia s’hi ha traslladat des de Valls, on les instal·lacions li havien quedat petites, i amb el canvi han passat de tenir 5.600 metres quadrats a uns 13.000 metres quadrats, amb capacitat per ampliar la superfície gràcies als 65.000 metres quadrats de terreny que tenen al voltant. El moviment també permet revitalitzar l’espai, que portava més de cinc anys tancat i en degradació constant. L’alcalde de Vallmoll, Josep Lluís Cosidó, ha considerat que és una “boníssima notícia” pel municipi i ha avançat que volen ampliar la superfície del polígon industrial de 40 hectàrees a unes 75 per tal d’atreure nous inversors i generar més llocs de treball.\nEl gerent de Tarraco Import Export, David Salas, ha comentat que amb el canvi han augmentat d’un a cinc els molls de càrrega, fet que els permetrà seguir creixent tal i com han fet des de la seva creació. En quatre anys han passat de sis milions d’euros de facturació a 40 milions. L’empresa es dedica a la compravenda de productes d’higiene i neteja, fent exportació i importació a escala estatal i internacional, d’on obtenen el 70% de la facturació. Els seus mercats principals són Europa, Orient Mitjà i Àfrica, amb unes primeres línies de negoci als Estats Units que volen incrementar. “Movem uns 1.000 palets diaris, uns deu o quinze tràilers, aproximadament”, ha reconegut Salas. Hi treballen divuit persones.\nL’alcalde de Vallmoll s’ha felicitat per l’arribada de Tarraco Import Export i per l’aprofitament de la nau i ha destacat que és una indústria “neta”. Cosidó ha posat en valor el pes de la indústria en un municipi petit com Vallmoll, gràcies a la qual tenen un deute zero. El polígon industrial, conegut com a Mas Vell, té unes 40 hectàrees netes de superfície, que acull empreses de sectors diferents en les quals hi treballen fins a 600 persones. La voluntat del batlle és ampliar-lo “amb el que ens permet el pla general de Catalunya” en unes 35 hectàrees més.