Alfonso González Bondia | Amb els ulls com a plats\nAmb els ulls com a plats\n… així em quedo cada dos per tres, tot i que en català m'hauria de quedar "Amb uns ulls com unes taronges"\nSobre els guals vendrellencs.\n29/01/2013 Alfonso González Bondia\t9 comentaris\nComençaré reconeixent que s’ha de tenir molt de valor polític per intentar regularitzar al Vendrell una situació intolerable des del punt de vista jurídic. Estic parlant de la campanya que va endegar el consistori vendrellenc per aconseguir que tots els que haurien de donar d’alta un gual ho facin d’una vegada per totes.\nDurant molts anys ningú s’havia preocupat per fer complir una ordenança municipal que obligava i obliga a pagar una taxa per les entrades de vehicles a través del domini públic. Aquest fet i la manca de civisme d’una part de la nostra societat que encara no és conscient que els nostres drets com a ciutadans també comporten un conjunt d’obligacions que hem de complir, ha acabat provocant que només un pocs vendrellencs paguessin la taxa de gual, quan la majoria no la pagaven, ni tenien cap intenció de fer-ho voluntàriament. Possiblement molts dels que pagaven la taxa ho fenien únicament per garantir que ningú aparqués davant l’entrada al seu aparcament i molt pocs ho feien simplement per considerar que estaven complint amb una de les obligacions que tenim com a ciutadans. Fos com fos, calia posar fi a aquesta situació pròpia d’una vila que convindria normalitzar en molts aspectes el més aviat possible.\nPerò de la mateixa manera que penso que tots els que estan obligats a pagar el gual ho han de fer, també crec que aquest procés de regularització s’ha de fer escrupolosament bé. Per aquest motiu, m’agradaria fer algunes reflexions sobre com s’està portant a terme tot això al Vendrell.\nPartim de la base que els propietaris d’una part de les finques que donen accés a l’entrada de vehicles no han sol·licitat prèviament, tal i com estableix la normativa, la llicència municipal per utilitzar-la, tot i que se n’estan aprofitant. Per tant, estan cometent una infracció.\nAixí doncs, les persones que es troben en aquesta situació, i només aquestes, tenen l’obligació de satisfer el pagament de la taxa corresponent. Per aquest motiu, si l’ajuntament decideix iniciar un expedient regularitzador cal que tingui evidències que demostrin que es produeix aquest aprofitament per part del presumpte infractor, i estarà obligat a deixar sense efecte totes les liquidacions de les persones que puguin demostrar de manera fefaent que no accedeixen amb un vehicle a l’aparcament de la seva finca.\nUna altra qüestió és la de la possibilitat de liquidar la taxa de gual dels darrers quatre anys com ha fet l’ajuntament vendrellenc. La Llei general tributària estableix que el dret de l’Administració per determinar un deute tributari mitjançant l’oportuna liquidació prescriu als quatre anys. Així doncs, en principi l’ajuntament no està fent res il·legal. Això no és afany recaptatori és fer complir la llei, com a mínim per evitar que els que havien complert voluntàriament amb la seva obligació de satisfer les seves obligacions tributàries tinguin la sensació d’haver fet l’idiota. Ara bé, en aquest cas, crec l’ajuntament hauria de demostrar que realment durant els quatre exercicis anteriors es va produir aquest aprofitament per part del propietari de la finca. I això no és tan fàcil. Actuar només en base a una presumpció suposa al meu parer un abús per part de l’administració local, perquè per al ciutadà és pràcticament impossible demostrar que ell no havia utilitzat aquella entrada d’aparcament. En aquests casos, si l’ajuntament té un dubte raonable sobre la utilització anterior d’aquesta entrada hauria de deixar sense efecte aquesta liquidació retroactiva, però de la mateixa manera també crec que aquell ciutadà que se n’hagués aprofitat en el passat d’aquesta entrada d’aparcament no hauria de recórrer aquesta liquidació.\nPer exigir honradesa als nostres governants, nosaltres també ho hem de ser, perquè en ambdos casos estem parlant de defensar l’interès públic. És a dir, l’interès de tots!\nCategories:Política Etiquetes: El Vendrell, política municipal, valors\nÉs realment necessari continuar urbanitzant camps al Vendrell?\n21/11/2012 Alfonso González Bondia\t5 comentaris\nJa tenim aquí la primera gran operació urbanística de l’actual equip de govern de l’ajuntament del Vendrell. Estem parlant del procés d’aprovació del Pla parcial urbanístic d’ús residencial Sector “LES DEVESES”. El que s’està proposant essencialment és construir 80 habitatges unifamiliars en una zona de 39.385,94 m2 amb tres carrers privats per als propietaris d’aquestes cases i la construcció posterior de 800 pisos en una zona de 30.191,74 m2.\nEn aquest post m’agradaria repassar només els objectius que els redactors del Pla Parcial han inclòs a la seva memòria, fent algunes consideracions personals sobre la seva conveniència:\nSegons els promotors del pla: “1.- El Pla ajudarà a donar resposta a l’actual demanda de sòl residencial, sobretot tenint en consideració la seva variada oferta quan a tipus d’edificació a desenvolupar-hi. Aquesta entrada de nova oferta de sòl al mercat immobiliari possibilitarà que els habitatges no s’encareixin per manca de sòl.” I jo em pregunto si estan de broma o què? Cal que parlem de la quantitat d’habitatges que hi ha al Vendrell en venda? de la caiguda de preus que s’està produint com a conseqüència de l’esclat de la bombolla immobiliària? de la quantitat de parcel·les que estan per urbanitzar o dels habitatges abandonats al centre de la vila? Això sense parlar d’una modificació urbanística que està en marxa al sector “Els Bulevards” (just al costat de la zona que ara es vol urbanitzar) i que permetria augmentar la densitat d’habitatges prevista actualment.\nSegons els promotors del pla: “2.- L’àmbit del sector es adequat per a garantir un bon funcionament del serveis sense que això impliqui unes grans despeses en obres d’infrastructures.” Això no és cap avantatge per al Vendrell, només ho és pels promotors privats del pla urbanístic que s’estalviaran un bon grapat d’euros quan hagin de fer totes les obres d’urbanització.\nSegons els promotors del pla: “3.- El Pla genera sòl de dimensions importants per a equipaments i zones verdes en benefici també de tot el municipi (es facilita l’ampliació de les instal·lacions del Club de Tennis)” i permetrà “5.- Dotar d’una gran zona verda de sistema general i locals per potenciar un eix d’equipaments esportius i d’altres en el centre de les futures àrees residencials.” I jo em pregunto, l’espai actual on es vol realitzar el pla que està ocupat per camps i zones de conreu no és ja un espai verd? I si parlem d’equipaments municipals, com per exemple els esportius, les arques municipals poden suportar més inversions en aquest àmbit? Són realment necessàries aquestes noves infrastructures esportives si els equipaments esportius municipals tenen un índex d’ocupació molt baix?\nSegons els promotors del pla: “4.- El Pla servirà per a consolidar el teixit urbà entre l’eixample del Vendrell amb la prolongació de diverses avingudes i carrers que milloraran la connexió amb la xarxa viària principal.” Això seria una necessitat real si la zona que s’ha de connectar estigués completament urbanitzada, però la realitat és que la crisi immobiliària ha provocat una paralització del desenvolupament urbanístic de tota la zona al voltant del jutjats i en aquest context econòmic convindria analitzar altres fórmules de millor aprofitament dels vials existents per millorar la mobilitat de la zona sense haver d’urbanitzar 193.021,00 m2. Al meu parer és un consum excessiu de terreny per tan poc benefici públic.\nSegons els promotors del pla, tot plegat ha de “6.- Promoure l’activitat econòmica activant el sector de la construcció i implantant dos zones comercials concentrades per fomentar la creació de llocs de treball.” I jo em pregunto, no seria possible activar el sector de la construcció fomentant la regeneració urbanística de les zones més degrades del Vendrell? Algú ens podria indicar quantes hectàrees de sol reservat per a zones comercials i quants locals comercials tenim al Vendrell sense ocupar? No seria millor potenciar aquests espais ja reservats i dinamitzar les zones comercials del nucli urbà que s’estan deteriorant?\nEn definitiva, considero que els beneficis proposats per justificar aquesta actuació són més que discutibles. Jo només soc capaç de veure una operació urbanística que destruirà de manera poc justificada més camps de la nostra vila i que enriquirà uns pocs sense que m’hagin demostrat clarament el benefici que suposarà per a la comunitat. L’equip de govern hauria de reflexionar sobre la conveniència de la seva aprovació.\nCrec sincerament que cal canviar el model de creixement urbanístic que ens ha portat a aquesta crisi. És insostenible des del punt de vista econòmic el creixement urbanístic amb cases unifamiliars. Això implica per a l’ajuntament del Vendrell un cost de manteniment molt més car que si es fessin només blocs de pisos. I això s’haurà de pagar amb els impostos de tots els seus habitants o es que ens garantiran que els rebuts dels impostos i taxes municipals dels propietaris d’aquests habitatges unifamiliars seran tres vegades més alts que els de la resta d’habitants per fer-se càrrec del sobrecost que suposa per al municipi del Vendrell el manteniment dels serveis públics d’aquesta zona?\nCal amb caràcter urgent un nou Pla d’Ordenació Urbana Municipal (POUM) amb un nou model de creixement urbanístic més adequat a les nostres necessitats i que garanteixi una vila més sostenible. Ja hem vist cap a on ens ha portat l’actual model urbanístic de la nostra vila. Personalment no m’agrada i sospito que a la majoria dels vendrellencs tampoc. Només caldria preguntar-ho al carrer.\nCategories:Política Etiquetes: El Vendrell, política municipal, urbanisme\nReciclatge de residus i de polítics al Vendrell\n22/09/2012 Alfonso González Bondia\tDeixa un comentari\nTrist, molt trist m’he quedat quan he vist que El Vendrell és la capital de comarca que menys recicla de tota Catalunya, segons anunciava el GEVEN aquesta mateixa setmana. Això vol dir que proporcionalment som els que més contaminem. Però la tristesa ha esdevingut estupor quan he comprovat la resposta que ha donat el regidor responsable del tema, el Sr. Jaume Domingo, defensant la seva gestió, que ens ha posat a la cua de Catalunya segons les dades de l’Agència de Residus de Catalunya.\nM’agradaria de manera breu analitzar les seva resposta a la Televisió del Vendrell.\n– En primer lloc, el Sr. Jaume Domingo relativitza les dades, perquè diu que no es té en compte les dades de segona residència i els estiuejants. Això és veritat, però no les té en compte per a ningú i hi ha moltes capitals de comarca que tenen molta segona residència i estiuejants. A més, aquestes persones venen d’altres municipis on és recicla més que al Vendrell, per la qual cosa em pregunto si ells són els culpables, no serà pel fet que el sistema de recollida selectiva al Vendrell és un desastre.\n– El regidor Domingo afirma que no calen més campanyes perquè els veïns ja coneixen l’ús dels contenidors de recollida selectiva. I jo em pregunto, si no calen més campanyes, per què es publica sistemàticament un anunci a plana sencera en color al gratuït “L’Opció” publicitant la recollida selectiva al Vendrell? Una publicació, per cert, que sempre acompanya aquesta publicitat amb extensos reportatges lloant l’activitat política del Sr. Domingo, que curiosament és el responsable de la gestió de residus al Vendrell. Més que sospitós i contradictori amb la seva resposta. I, per cert, l’educació ambiental és encara molt necessària en aquest país.\n– El regidor afirma que és insostenible econòmicament la recollida selectiva de matèria orgànica porta a porta. I jo em pregunto, si a una part del municipi ja es fa la recollida porta a porta, per què no és fa alguna acció efectiva per millorar al màxim la recollida selectiva en aquestes zones? Vostè ha estat elegit pels ciutadans per solucionar els problemes. La crisi econòmica és per a tots els municipis i segur que si nosaltres estem a la cua del reciclatge, trobarà un municipi afectat per la crisi i de característiques semblants al nostre que ho fan millor que nosaltres. Ànims que vostè pot!\n– Segons el regidor Jaume Domingo no es poden tenir mil contenidors de recollida orgànica, perquè ens sortiria més car que abocar-ho tot com a rebuig. La seva resposta demostra la seva incapacitat per trobar solucions que permetin complir amb un dels objectius principals que ha de tenir la gestió de residus, que és el de minimitzar la contaminació que generen i facilitar la regeneració per reduir el consum de matèries primeres que s’estan exhaurint. A més, si es treuen aquests contenidors, ja m’explicarà com aconseguirem deixar de ser la capital de comarca que menys recicla de tota Catalunya si la gent no ho pot fer per manca de contenidors?\nQuan un polític amb responsabilitats de govern és incapaç de donar una alternativa per millorar la seva gestió el millor que pot fer és renunciar al seu càrrec. Ell es quedarà amb la consciencia més tranquil·la, per haver-ho intentat i després de veure que no pot donar més, haver deixat pas a d’altres persones més qualificades amb noves idees, i els ciutadans al final li agrairem la seva sinceritat i coherència.\nCategories:Política Etiquetes: El Vendrell, política municipal, residus\nEl despotisme il·lustrat del consistori vendrellenc\n28/05/2012 Alfonso González Bondia\t3 comentaris\nEn el millor dels casos al Vendrell es podria estar tornant a allò de “tot per al poble però sense el poble”, que va caracteritzar els governs d’alguns països europeus durant el segle XVIII. Us posaré dos exemples del que podria ser una pràctica pròpia de Frederic II de Prússia. El primer està relacionat amb l’actuació de l’ajuntament com a conseqüència de l’incendi de Cosbapsa i que ha tingut un nou episodi amb la denegació de la informació sol·licitada sobre la contaminació produïda, i el segon es refereix a la reducció del pressupost de l’empresa municipal de la RTV El Vendrell i les seves conseqüències per als treballadors.\nRecentment hem tingut coneixement de la decisió de l’Ajuntament del Vendrell de no donar al Geven els informes sobre la contaminació produïda per l’incendi de la planta de Cosbapsa al Vendrell del 22 de desembre al 13 de gener, quan en canvi la resta d’administracions implicades sí que han donat tota la informació sol·licitada. El Govern municipal s’empara per negar aquest informació en que pot “afectar negativament a causes o assumptes subjectes a procediment judicial o en tràmit.” Aquesta justificació és una lamentable interpretació de la llei 27/2006, de 18 de juliol, que regula, entre d’altres qüestions, l’accés a la informació en matèria de medi ambient.\nVista la llei, l’ajuntament del Vendrell podria haver vulnerat com a mínim dues obligacions legals en el cas de l’incendi de la planta de Cosbapsa:\n– El primer incompliment es derivaria de no fer pública de manera immediata i sense dilacions tota la informació que l’ajuntament tenia sobre la contaminació derivada de l’incendi per permetre a la població vendrellenca prevenir o limitar els danys que es derivessin de l’amenaça de contaminació com a conseqüència de l’incendi, tal i com estableix l’article 9 de la llei 27/2006, de 18 de juliol. Durant l’incendi, l’ajuntament va decidir no fer pública tota la informació que tenia sobre la contaminació provocada per l’incendi i els ciutadans vendrellencs no pogueren adoptar les mesures de protecció que consideressin oportunes a la llum d’aquesta informació.\n– El segon incompliment es derivaria de la denegació de la informació sol•licitada posteriorment sobre els informes ambientals realitzats com a conseqüència de l’incendi. En aquest segon supòsit, l’ajuntament s’empara en l’excepció prevista a l’article 13.2 de la mateixa llei, però per a que aquesta excepció s’hagués aplicat correctament, l’ajuntament hauria de demostrar vàries qüestions. La primera és que els tribunals ja estiguessin investigant l’afer o s’hagués iniciat formalment un procediment disciplinari. I la segona és que també hauria de demostrar que la revelació d’aquesta informació pot afectar negativament a la investigació judicial o a l’expedient disciplinari. Sincerament, tinc seriosos dubtes que es compleixin aquest dos extrems, per la qual cosa crec que l’actuació de l’ajuntament podria ser il·legal, i en el cas que es pogués demostrar que no ho ha estat, com a mínim seria indigna d’un consistori democràtic que ha fet de la transparència la seva bandera, perquè la llei en cap moment indica que malgrat les excepcions previstes no pugui decidir l’accés a aquesta informació. El que fa la llei és indicar que en el cas que es doni aquest supòsit podrà decidir la denegació de la informació. Sigui una il•legalitat o una mostra de manca de transparència, el que és ben cert és que no sé a qui imputar aquesta lamentable decisió. Si a l’alcalde Benet Jané, al regidor de gestió de residus Jaume Domingo, al regidor de protecció civil Jaume Escarré o al regidor de medi ambient Jaume Piñol? Lamento que cap de tots aquests regidors tingués un mínim de sensibilitat democràtica en tot aquest afer que afecta la salut dels ciutadans i la protecció del medi ambient.\nEl segon cas de presumpte despotisme il·lustrat del consistori vendrellenc ha estat la manera com s’ha gestionat la reducció de pressupost de la RTV El Vendrell. El divendres vàrem saber per la tele vendrellenca i una nota del consistori que el Consell d’administració d’aquesta empresa municipal havia decidit reduir una reducció del 25% del pressupost de l’empresa i que es negociaria amb els treballadors com els afectaria aquesta reducció. On és el problema en tot plegat? En que potser haurien d’haver parlat abans amb els treballadors d’aquest empresa per comunicar que hi hauria aquesta reducció de pressupost i que immediatament s’iniciaria un diàleg per veure com els hi afectaria, enlloc de permetre que s’avancessin els senyors de PxC, manipulant la informació amb mentides, perquè quan s’actua per al poble però sense el poble, aquest és un perill més que evident i els resultats són catastròfics i de molt difícil reparació.\nEl que em sap més greu de tot plegat és la imatge d’insensibilitat que aquests episodis estan donant de l’equip de govern municipal. Moltes de les seves decisions afecten la vida quotidiana dels vendrellencs i no s’haurien d’adoptar sense oferir a la ciutadania la informació prèvia necessària que eviti manipulacions i malentesos, ni sense seguir processos de participació que permetin implicar els afectats en l’adopció de la decisió, que com en aquests casos pot tenir a veure amb la seva salut, com és el cas de Cosbapsa, o amb el seu lloc de treball, com és el cas de la RTV El Vendrell.\nInformació i participació són dos principis bàsics que han d’impedir que la nostra democràcia emmalalteixi i hem de fer tot el possible per evitar que un partit xenòfob i totalitari se n’aprofiti de tot plegat.\nCategories:Política Etiquetes: democràcia, El Vendrell, política municipal, transparència, valors\nTransparència i retribucions dels regidors vendrellencs\n05/05/2012 Alfonso González Bondia\t11 comentaris\nLa transparència de les administracions públiques són absolutament necessàries per combatre la demagògia d’alguns que se n’aprofiten de la manca d’informació pública per embrutar la imatge dels polítics. Un dels temes que més donen en el món de la rumorologia és el de les retribucions dels càrrecs electes. Avui intentaré posar un mica de llum sobre el tema. Aprofitant que en aquest boc s’ha parlat alguna vegada sobre si els regidors vendrellencs s’estan guanyant realment la cansalada, intentaré esbrinar quant guanyen com a conseqüència de la seva activitat política actual, incloent-hi totes les retribucions que acumulen actualment i tenint present que alguns d’ells són membres o càrrecs electes de diverses institucions públiques.\nAixí que anem a pams, però abans un aclariment previ: ja he dit en alguna ocasió que soc dels que pensa que els càrrecs electes han de tenir una retribució digna, que vagi més enllà del pagament d’una quantitat simbòlica. Si no fos així, la política estaria reservada només per als rics i sens dubte això perjudicaria la pluralitat democràtica. Els càrrecs electes han de cobrar per la seva dedicació i els ciutadans hem d’exigir resultats.\nAmb caràcter previ us diré que si voleu saber que diu la llei respecte la retribució dels càrrecs electes locals us trameto a l’article 75 de la Llei de bases del regim local, que trobareu al final d’aquest post. Això us aclarirà algunes coses relatives a la publicitat que s’ha de donar a les retribucions i a la declaració de bens i activitats dels regidors i sobre el règim d’incompatibilitats existent.\nAlguns regidors de l’Ajuntament del Vendrell són també membres del Parlament de Catalunya, el Consell Comarcal del Baix Penedès i la Diputació de Tarragona, a banda de diverses empreses (públiques o público-privades) o ens descentralitzats depenents de les administracions on ostenten càrrecs públics. La meva missió serà la d’intentar esbrinar quant guanyen per això, posant a prova el grau de transparència de totes aquestes institucions. Ja us avanço que no és una tasca fàcil i que em podria haver equivocat, perquè alguna informació no és prou clara i en alguns casos és necessari fer càlculs per saber el que realment poden estar guanyant. Així que si m’he equivocat, estaré encantat de rectificar i demano disculpes per la meva imperícia, aprofitant per demanar més claredat en la informació.\nA continuació us indicaré com trobar la informació sobre les retribucions amb algunes consideracions personals al respecte:\n– L’Ajuntament del Vendrell té un apartat a la seva web amb les retribucions del càrrecs electes per a l’any 2011 on s’indica persona a persona la seva retribució i assenyala l’acord del ple on es va adoptar l’acord. Per arribar-hi, cal que pitgeu consecutivament els botons “Ajuntament”, “Consistori” i “Retribucions”. El principal problema d’aquesta informació és que no aclareix si hi ha regidors que percebin altres retribucions, encara que siguin indemnitzacions per assistència o desplaçament per assistir a reunions d’altres òrgans municipals, empreses o entitats depenents o amb capital municipal. Per exemple, el regidor Jaume Escarré és president de l’empresa amb capital municipal “Aigües de Tomoví” i no sabem si percep alguna quantitat per ostentar aquest càrrec.\n– La Diputació de Tarragona, a la seva web té en l’apartat sobre finances i pressupostos, un apartat dedicat a les retribucions dels càrrecs electes corresponent al 2011 que et porta al BOPT on es publica l’acord del Ple amb el detall de les retribucions per persona, tot i que no m’acaba de quedar clar si cal afegir també indemnitzacions per desplaçaments.\n– El Consell Comarcal del Baix Penedès, a la seva web té un apartat sobre el règim econòmic dels càrrecs electes i personal directiu al que s’arriba desprès de pitjar consecutivament el botó de “El Govern” i el de “El govern de la comarca”. En aquest apartat trobareu l’enllaç a la publicació del BOPT on es recull l’acord del Ple amb les retribucions del 2011. La informació que dóna el CCBP té dos problemes bàsics en relació amb la transparència. El primer i principal és que és tan genèrica que no és molt difícil saber quant guanya realment cada conseller comarcal i la segona és que no aclareix si hi ha consellers que percebin altres retribucions, encara que siguin indemnitzacions per assistència o desplaçament per assistir a reunions d’altres òrgans municipals, empreses o entitats depenents o amb capital de l’ens comarcal. Per exemple, sabem que els regidors Jaume Domingo i Kenet Martínez són consellers de l’empresa ECOBP amb capital del Consell Comarcal, però en canvi no és fàcil saber si perceben alguna retribució per aquests càrrecs.\n– El Parlament de Catalunya té a la seva web un apartat dedicat al règim econòmic dels seus diputats i diputades al que s’arriba pitjant el botó de “Composició”. La informació que ens dona és actualitzada del 2012, tot i que només es indica genèricament les retribucions bàsiques, els complements per càrrec i les indemnitzacions per despeses de viatges i desplaçaments d’acord amb el lloc de residència. El principal problema és que cadascun ha d’analitzar les dades de cada parlamentari i els càrrecs que ocupen per calcular la retribució final que percep realment.\nLlistat del total de les retribucions dels càrrecs electes a l’Ajuntament del Vendrell, resultant de la suma total de les retribucions derivades de la seva participació a ens locals (Ajuntament, Consell Comarcal i Diputació) i autonòmics.\nJoan Maria Diu Sagués\nÀngels Turdiu Monasterio\nSergi Teruel Rosario\nMaria T. Mercader Güell\nEva Moreno Pujol\nElisabet Rodríguez de Castro\nJoan J. Nin Esteban\nHermini Caballero Abalos\nAraceli Bundó Hernandez\nJoan M. Carrasco Carrión\nAnabel Nieto Cabello\nJosep Mitjans Pedriza\nLlistat de retribucions per administracions dels regidors de l’Ajuntament del Vendrell\nAjuntament del Vendrell 2011\nRetribució % Dedicació Dedicació\nConsell Comarcal del Baix Penedès 2011\nDiputació de Tarragona 2011\n* Aquesta quantitat és el resultat de sumar les retribucions resultants de la seva participació com a membres de l’Ajuntament del Vendrell, el Consell Comarcal del Baix Penedès, la Diputació de Tarragona i el Parlament de Catalunya, tenint present les especificitats que he assenyalat per cadascuna.\n** En el cas d’assistències, la quantitat assenyalada és el límit màxim que es pot percebre anualment.\n*** La quantitat assenyalada és la quantitat màxima anual que pot percebre per assistència al Consell d’Alcaldes.\n**** La quantitat assenyalada inclou l’assignació bàsica de Diputat, la vicepresidència d’una Comissió i la indemnització per desplaçament des del lloc de residència\nAnnex: Article 75 de la Ley 7/1985, de 2 de abril, reguladora de las Bases del Régimen Local.\n– La declaración sobre causas de posible incompatibilidad y actividades que proporcionen o puedan proporcionar ingresos económicos, se inscribirá, en el Registro de Actividades constituido en cada Entidad local.\n– La declaración sobre bienes y derechos patrimoniales se inscribirá en el Registro de Bienes Patrimoniales de cada Entidad local, en los términos que establezca su respectivo estatuto.\nCategories:Política Etiquetes: democràcia, El Vendrell, política municipal, transparència\nPxC del Vendrell al descobert\n01/05/2012 Alfonso González Bondia\t12 comentaris\nEncara no m’he recuperat dels trenta minuts de ple municipal del Vendrell que vaig sentir el passat divendres a través de Radio El Vendrell mentre tornava de Tarragona. Va ser xocant el rosari de mocions presentades a aprovació per Plataforma per Catalunya (PxC) sobre temes que res tenien a veure amb la gestió municipal. Amb la que està caient i els regidors de Plataforma pretenien que l’ajuntament del Vendrell centrés els seus esforços en condemnar l’ablació femenina, els antisistemes, l’imam de Terrassa i demanés l’alliberament de l’Àsia Bibi condemnada al Pakistan. Temes molt seriosos i importants, però que s’escapen de les competències municipals.\nCom que m’envaïa la curiositat, vaig consultar els ordres del dia dels Plens municipals del Vendrell convocats durant els pocs més de deu mesos que portem de mandat per veure la feina que ha fet PxC com a grup de l’oposició. En els tretze plens que s’han celebrat, PxC ha presentat un total de 10 mocions i 5 propostes. La majoria de les mocions eren còpies de mocions presentades a altres municipis sobre temes que res tenen a veure amb els problemes concrets que ha de solucionar l’ajuntament del Vendrell en l’exercici de les seves competències. Per tant, des d’aquest punt de vista, els regidors vendrellencs de PxC no han treballat gaire. Quant a les 5 propostes presentades, la majoria tenien com a objectiu intentar dividir l’equip del govern, presentant resolucions que criticaven l’actuació de la Generalitat o de l’Estat o que contenien exigències a aquestes administracions, en un intent infantil de posar en evidència els regidors de CiU, PP, PSC i Junts pel Vendrell envers les posicions nacionals dels seus partits.\nUs preguntareu, doncs, quines han estat les propostes presentades al Ple de l’Ajuntament del Vendrell pels cinc regidors de PxC amb l’objectiu de millorar la vida municipal en aquests 10 mesos? De les 15 mocions i propostes, només 3 estan relacionades amb l’exercici directe de competències pròpies per part de l’ajuntament. La primera era una moció demanant la supressió de la paga extra de Nadal als càrrecs electes; la segona, una proposta demanant la creació de les bases reguladores per a la concessió de llicències per a l’ocupació de la via pública per a la instal·lació de terrasses pels establiments d’hostaleria; i la tercera era una proposta de supressió del registre de parelles de fet de l’Ajuntament.\nAixí doncs, el balanç és molt pobre i decebedor. Per això han servit el 2328 vots que els hi van atorgar 5 regidors que cobren puntualment els seus sous dels impostos de tots els vendrellencs? Em pregunto si això és degut a que els regidors de Plataforma per Catalunya no estan preparats intel·lectualment i tècnicament per exercir les seves responsabilitats a l’ajuntament o és que no estan treballant gaire i només escalfen la cadira per cobrar a final de mes o és que no tenen un projecte alternatiu per al Vendrell? Sigui quina sigui la resposta, em temo que no serà reconfortant per a cap persona de bé.\nEn definitiva, pel que es veu Plataforma per Catalunya pretén convertir els Plens municipals en una mena de circ amb juguesques de cara a la galeria, enlloc de servir per al que estableix l’article 52 de la Llei municipal i de regim local de Catalunya.\nAnnex: Llistat de mocions i propostes presentades per PxC al Ple de l’Ajuntament del Vendrell des de l’inici del mandat el juny de 2011 fins a l’abril del 2012\n– Proposta de resolució presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per instar la Generalitat a no retallar l’assignació pressupostària per al Centre d’Assistència Primària (CAP) i per a l’Hospital del Vendrell.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per instar al Govern de l’Estat que no signi el conveni bilateral amb el Marroc que atorgaria el vot a les eleccions locals als immigrants marroquins.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya contra les retallades del Govern de la Generalitat a les escoles de música i les llars d’infants.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per instar a la Generalitat de Catalunya al bloqueig de les prestacions de renda mínima d’inserció (RMI) als immigrants extracomunitaris.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per suprimir la paga extra de Nadal dels sous dels càrrecs electes aquest any 2011.\n– Proposta presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya de creació de les bases reguladores per a la concessió de llicències per a l’ocupació de la via pública per a la instal·lació de terrasses pels establiments d’hostaleria.\n– Proposta de resolució presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per a la supressió del registre de parelles de fet de l’Ajuntament.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per rebutjar la reforma laboral del Govern de l’Estat.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per instar als Ministeris d’Economia i Hisenda a gravar amb un 18% els enviaments de remeses dels ciutadans estrangers residents a Espanya.\n– Proposta de resolució presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per a què, davant la insuficient partida pressupostària de la Generalitat, l’Ajuntament sol·liciti complementar-la per a què els nens més necessitats no es quedin sense beca de menjador.\n– Proposta de resolució presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya per instar la Generalitat a no retallar el número de vehicles patrulla dels Mossos d’Esquadra de la comissaria del Vendrell.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya de declaració de condemna a l’ablació genital femenina.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya de petició d’alliberament d’Àsia Bibi condemnada a mort a la forca per un Tribunal pakistanès.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya de declaració de condemna contra la violència antisistema.\n– Moció presentada pel grup municipal de Plataforma per Catalunya de condemna contra Abdeslam Laarusi, imam de la mesquita Badr de Terrassa, per les prèdiques incitant a la violència masclista.\nCategories:Política Etiquetes: El Vendrell, política municipal, RTV El Vendrell\n20/04/2012 Alfonso González Bondia\t6 comentaris\nEl grau d’insensibilitat de la ciutadania comença a ser preocupant. La detenció d’un estudiant universitari vendrellenc el dia de la vaga general i el seu posterior empresonament provisional és un lamentable exemple de com els ciutadans no apostem activament per una societat més justa. No ens posem en la pell dels altres i no estem disposats a contribuir en la millora de la societat. Només pensem de manera egoista en el nostre benestar personal. No ens adonem que les injustícies socials també ens afecten i que un dia podem patir-les directament i si els altres no ens ajuden estarem perduts i desemparats.\nSense prejutjar la valoració dels fets que ha portat a la seva imputació, crec que la presó provisional de l’Ismael Benito no s’hauria d’haver dictat mai. Els motius al·legats per fixar la presó provisional han estat el risc de fuga i de reincidència. Aquests motius estan contemplats a la Llei d’enjudiciament criminal, però la qüestió és si realment es donen aquestes dues circumstàncies en aquest cas. Com a coneixedor de la realitat interna de la universitat, després de llegir el comunicat publicat pel rectorat de la Universitat de Barcelona i analitzant el fets succeïts aquell dia, crec que hi ha prou indicis com per pensar que no es donen les circumstàncies per aplicar a l’Ismael la presó provisional.\nReflexioneu sobre això:\n– L’Ismael forma part d’una associació d’estudiants, l’AEP, que es considerada per determinades associacions i sindicats d’estudiants com a una associació “light” i excessivament propera a l’ordre establert. Ho dic amb tot el respecte cap a una associació a la que vaig pertànyer en els meus temps d’estudiant. Així que no em quadra pensar que un dels seus membres pot ser protagonista de fets delictius.\n– L’Ismael va ser detingut al matí abans que es produïssin els lamentables aldarulls i actes vandàlics que condemno sense paliatius, per la qual cosa ell no hi va participar. I a més, l’Ismael no té antecedents delictius, ni ha estat detingut mai, ni té cap mena d’expedient disciplinari obert a la universitat, per la qual cosa difícilment és pot pensar que serà reincident. Reincident de què? Mai ha estat condemnat per fets semblants i no va participar en els aldarulls que tots condemnen.\n– L’Ismael té un bon currículum acadèmic i participa activament en activitats universitàries pel bé comú, tal i com ha afirmat el rectorat de la UB, i depèn dels ingressos de la seva família, és estudiant a l’Escola Oficial d’idiomes al Vendrell i és membre de diverses associacions a Barcelona i Vendrell i quan es donen circumstàncies d’aquest tipus es considera que no hi ha risc de fuga.\n– L’Ismael tenia a la seva motxilla petards i alcohol, però aquest no és un motiu previst a la llei com per empresonar una persona fins a un any i mig amb caràcter provisional abans de dictar-se la sentència.\nVist això, no caldria una resposta de la societat més decidida per corregir el que sembla una injustícia? Em pregunto, per quin motiu la concentració de dissabte passat al Vendrell no va ser massiva? Per quin motiu l’alcalde, els regidors, el diputat i el senador de la nostra vila no han donat un pas endavant per mostrar públicament la seva solidaritat amb l’Ismael? Una mica de sensibilitat, si us plau.\nCategories:drets humans, Política Etiquetes: democràcia, El Vendrell, política municipal, valors\nL’ordre dels factors sí altera el producte\nAquest cop no han dissimulat\nEl municipi del Vendrell gairebé és independentista\nValga’m Deu, quina distracció!\nUn parell d’observacions i una conclusió sobre la proposta de reforma constitucional\nBaix Penedès crisi econòmica democràcia El Vendrell festes Logis Penedès participació política catalana política espanyola política municipal pressupostos residus Roda de Barà RTV El Vendrell transparència Unió Europea urbanisme valors violència de gènere\nAboi – El bloc de l'Adrià Grandia\nEl bloc del Pemi Gual\nLes quatre fonts\nPinyes i castells. Alfons Morillas


Foto: IHF El jove Aleix Gómez màxim golejador del matx\nLa jornada ha començat amb l'esperada victòria del Barça davant el representant de Tunísia. Els de Xavi Pascual han passat per sobre del conjunt africà (present per la renúncia del campió d'Àfrica, l'Al-Ahly egipci).\nEspectacular partit del jove extrem dret Aleix Gómez que ha debutat a la competició amb 9 gols de 9 llançaments. També han brillat Víctor Tomàs i N'Guessan amb 6 dianes, Aitor Ariño amb 5 i Valero Rivera amb 4. Fins i tot el defensa Viran Morros ha tingut ocasió de fer un gol.\nEn el següent partit, el Vardar macedoni ha superat sense prémer l'accelerador a l'equip iraní (que agafava la plaça del campió asiàtic, l'Al Noor de l'Aràbia Saudí). Els de Raul González han tingut en Cindric al seu millor home, mentre que Joan Cañellas ha col·laborat al triomf amb un gol en l'únic llançament que ha fet.\nL'equip que més a prop ha estat de donar la sorpresa ha estat el Pinheiros brasiler, que ha fet un gran partit davant del Füchse de Berlin. Els brasilers han estat en tot moment dins del partit i a mitja segona meitat fins i tot han arribat a posar-se un gol per damunt. El vigent campió, però, ha sabut dominat els nervis per acabar emportant-se el passi a les semifinals. Aquest bon partit ha estat xiulat per la millor parella arbitral del nostre país, Ignacio García i Andreu Marin.\nEl darrer partit ens ha tingut molt atents del Sydney, amb el qual hi han jugat (i molts minuts) Joan Cornella i Vicente Sancho. Aquest cop els australians no han pogut donar la sorpresa contra l'equip amfitrió, malgrat el bon inici de partit: als 17 minuts perdien només d'un (9-8) amb cinc gols dels nostres representants.\nAl descans el marcador encara estava prou obert, però a la represa l'equip oceànic ha anat perdent pistonada. Pel que fa a les estadístiques, des de l'extrem esquerre Cornella ha fet 3 gols de 5 intents, mentre que des de la dreta Sancho ha debutat a la Superglobe fet 2 gols en 4 llançaments. Bons números tenint en compte que al davant tenien ni més ni menys que a Daniel Saric.\nJoan Cornella, al fons, en el partit contra l'Al Sadd\nSF1: 16h (hora catalana) – Barça vs HC Vardar (Macedònia)\nSF2: 18h (hora catalana) – Füchse Berlin (Alemaya) vs Al-Sadd (Qatar)\nAbans s'hauran jugat els partits Naft & Gaz Gachsaran vs Esperance de Tunis (12h) i Sydney Uni Handball vs EC Pinheiros (14h) en la lluita de la 5a a la 8a plaça.


Entrevista Canal Nord\nNoves propostes d´innovació i creativitat\nObjectiu: La innovació en cansaladeria-xarcuteria ha esdevingut una eina bàsica de competitivitat de les nostres botigues, que ha contribuït a la seva diferenciació d´altres fórmules comercials, mitjançant l´especialització i la capacitat d´atraure als clients amb una oferta de productes atractiva i exclusiva. En aquest cas, aquest curs pretén presentar noves propostes de botifarres, salsitxes i preparats de carn dels diferents tipus d´espècies animals en combinació amb ingredients d´origen vegetal fent especial atenció a la selecció i tractament de la matèria primera i a un meticulós procés d´elaboració per tal d´obtenir un producte únic i exclusiu que cridi l´atenció al consumidor per la seva qualitat, el seu sabor i el seu color.\nDestinat a: Carnissers-cansaladers-xarcuters que elaborin habitualment aquests tipus de productes i vulguin revisar conceptes i idees de treball i a aquells que vulguin ampliar el ventall de productes exclusius.\nConceptes basics: botifarres, salsitxes i preparats de carn, criteris de qualitat. Selecció i tractament de les matèries primeres.\nDisseny del producte: per la forma en que es presenta a la venda (fresc o cuinat), per la forma o moment de consum (en fred o en calent, en àpats formals o informals). Per la seva composició: carns de diferents espècies animals, verdures, peix, fruites, espècies i condiments...)\nL´organització del treball. Importància de la "mise en place" i de les preparacions prèvies.\nTècniques d´elaboració: el procés de treball, preparacions prèvies, maceracions, el treball dels colors i textures, formes de conservació i presentació a la venda.\nElaboració de: Salsitxes de pollastre (de colors amb topping d´ingredients aromàtics a base de verdures i hortalisses i espècies). Salsitxes i botifarres de porc (botifarres de porc Duroc, a base de farcis de plats o embotits tradicionals). Botifarres de vedella (amb propostes de bolets, amb contrastos dolços o cruixents...) Salsitxes de xai (amb infusions d´herbes i ingredients de cuines del món).\nElaboració de: pastissos de carn, Hamburgueses variades de formes, colors i sabors, Hamburgueses farcides, Magdalenes salades, Lasanyes, Mandonguilles i pilotilles, Entrants de la mediterrània: Mici, sarmale, mezze...\nPresentació final i performance de productes amb tast col.loqui i desenvolupament d´algun producte a proposta dels assistents.\nProfessor: FRANCESC REINA I BOSCH. Mestre Artesà Cansalader-Xarcuter\nNúm. Places: 25\nDates: 25 de Novembre\nHorari: de 10,00 a 19,00h\nLloc: Aula de treball de FDS General Hostelera, Carrer de la Via 108, Pol. Ind. El Carrilet de Cassà de la Selva - 17244


(i) Gestió dels serveis de l'AMC i la seva Web: manteniment, compliment, desenvolupament i control dels serveis oferts per l'AMC.\n(ii) Contacte: gestionar el seu contacte amb l'AMC ja sigui per una consulta, ajuda, sol·licitud, reclamació, queixa, sol·licitud de servei, o qualsevol altre motiu.\n(iv) Sobre els correus electrònics de tercers que puguin existir: estan a efectes informatius, no implica en cap cas l’existència de relacions entre l'AMC i el propietari del correu electrònic, ni l’acceptació i aprovació per part de l'AMC dels seus serveis ni de la seva política de privacitat, l'AMC no rebrà els correus que s'enviïn a aquestes adreces, i l'usuari en cas d'enviar un correu electrònic a aquestes adreces voldrà dir que ha acceptat les polítiques de privacitat que puguin existir en cada un d'ells.\n(v) Xarxes socials: l'AMC posa en el seu coneixement que està present en xarxes socials. El tractament de les dades que es faci de les persones que es facin seguidores (i/o estableixin un vincle o realitzant qualsevol acció de connexió amb l'AMC a les xarxes socials) de les pàgines oficials de l'AMC a les xarxes socials es regirà per aquest apartat, l'avís legal de la Web, així com per aquelles Condicions d'Ús, Polítiques de privacitat i demés normatives d'accés, ús i similars, que pertanyin a la xarxa social que correspongui les quals l'usuari de les xarxes socials ja haurà acceptat. L'AMC tractarà les dades que ens faciliti fent-se seguidor amb la finalitat d'administrar correctament la seva presència a la xarxa social que correspongui, informar-lo d'activitats de l'AMC o de tercers que hi puguin estar relacionats amb l'activitat de l'AMC així com per qualsevol altre finalitat que les normatives de les xarxes socials puguin permetre.\n(vii) Formació: les dades que ens faciliti i aquelles que es generin degut a la seva relació amb l'AMC s'utilitzaran amb les finalitats de gestió, manteniment, compliment, desenvolupament o control de la seva participació com alumne en el curs, jornada, seminari, taller, etc, que correspongui.\n3. L’usuari, facilitant les seves dades ja sigui mitjançant la marcació de la casella corresponent en cada cas o per qualsevol altre mitjà, accepta de forma lliure, que les seves dades personals siguin tractades per part de l'AMC per a la realització de les finalitats per a les que han estat facilitades. Així mateix garanteix que les dades personals facilitades són veraces i assumeix l’obligació de comunicar-ne qualsevol modificació. En el cas que les dades siguin inexactes, incomplertes o hagin deixat de ser necessàries per a la seva finalitat, l’AMC les cancel·larà, esborrarà i/o bloquejarà.\nCookies tècniques: són un tipus de cookies dissenyades per recabar i emmagatzemar dades mentre l'usuari accedeix a la web per exemple sense caràcter exhaustiu per a la selecció de l'idioma o de sessió.\n10. Els usuaris tindran els drets d’accés, oposició, rectificació, cancel·lació i oposició de les dades. L’usuari té dret també a la limitació del tractament, portabilitat de les dades, a no ser objecte de decisions individuals automatitzades. Aquests drets es poden exercir de forma gratuïta remetent sol·licitud expressa amb indicació de les seves dades, mitjançant els següents instruments:\n• Correu-e: amc@amc.cat\n• Escrit adreçat a: l’ASSOCIACIÓ DE MUSEÒLEGS DE CATALUNYA, C/ València, 225, àtic 3a, 08007-BARCELONA, lliurat personalment a la seu de l’Associació, o per correu postal.


El comú d’Andorra la Vella, amb el suport de PS+I, es mostra contrari al model de transferències de Govern | Partit Socialdemòcrata\nEl comú d’Andorra la Vella ha aprovat un document en el qual expressa el seu rebuig al model de repartiment de transferències pactat entre el Govern i els grups parlamentaris de Demòcrates per Andorra (DA) i Liberals (LdA). El text posa en relleu que aquesta distribució “no té en compte els interessos i les necessitats de la parròquia” i, per això, es demana al Consell General “que, en l’exercici de la seva potestat legislativa, prengui en consideració, analitzi i valori els arguments expressats”. La declaració ha rebut el vot favorable de la majoria comunal, encapçalada pels cònsols, Conxita Marsol i Marc Pons, del conseller de Coalició d’Independents (CdI) i de les conselleres de Partit Socialdemòcrata+Independents (PS+I), Dolors Carmona i Lídia Samarra, que han reclamat a la mandatària que sigui “ferma” en aquesta reclamació. Només el representant liberal, Víctor Pintos, s’hi ha posicionat en contra.\nEl document recorda que, des del moment en què es va començar a parlar de la necessitat d’establir un nou model de competències i transferències “la cònsol major d’Andorra la Vella ha posat de manifest reiteradament la necessitat de modificar els criteris per determinar l’import”, tot “prioritzant les necessitats de la població per sobre de les (...) del territori i insistint en el fet que la capital d’Andorra presta un conjunt de serveis de caràcter nacional pels quals necessita una compensació econòmica”. També apunta que l’acord ara assolit és únicament entre Govern i cinc comuns i que, malgrat acceptar que es fixi en 55 milions revisables anualment en funció del PIB la xifra a repartir, la proposta de distribució “no satisfà les expectatives del comú d’Andorra la Vella”.\nI és que, apuntat el document, “es continua no donant preeminència a la població, que és qui, en definitiva, és destinatària de la major part de serveis, en relació amb d’altres criteris de repartiment”. També es lamenta que el model “manté el criteri de territori sobrevalorat” i “no contempla el cost de les xarxes de serveis de cada parròquia com un paràmetre de distribució de la transferència, malgrat que aquesta sigui una de les principals causes de despesa”.\nEl text aprovat també critica que “no es té en compte els serveis de caràcter nacional que presta el comú d’Andorra la Vella en favor de tots els ciutadans del país” ni “es valora en cap moment la càrrega fiscal dels ciutadans en relació amb el recorregut impositiu” de cada corporació. Per tot això, es considera que l’acord entre cinc comuns i el Govern “no té en compte els interessos i les necessitats de la parròquia” i se “sol·licita al Consell General que, en l’exercici de la seva potestat legislativa, prengui en consideració, analitzi i valori els arguments expressats”.\nEl document ha rebut el suport d’onze dels dotze consellers del comú. La representant de PS+I, Dolors Carmona, ha argumentat el vot favorable tot posant en relleu que la línia de la declaració és molt similar al que fa temps que defensen els socialdemòcrates, tant en l’àmbit parroquial com al parlamentari. “Una part important del text ja és el plantejament que vam fer a les comunals: que les transferències no donen resposta a les necessitats dels ciutadans”, ha manifestat.\nLa consellera del PS ha volgut reclamar a la cònsol que defensi aquesta posició fins al final. “El que importa ara és saber què farà. Es va comprometre amb els ciutadans a què lluitaria per aquest canvi i perquè rebessin el que els correspon i que es respectés el principi d’equitat”, ha recordat. A la vegada, ha apuntat que amb la votació d’aquest dijous “té el xec en blanc per tenir més força; j a no és només DA+Independents, també PS i CDI. Esperem que es mantingui en ferm i faci un pas endavant”. Carmona també ha volgut destacar que, pel que s’ha vist fins ara en les negociacions, “la cònsol no té l’acompanyament i el suport de DA; potser, cal que es plantegi altres coses. Parlem d’un tema molt important en la gestió comunal”.\nLa crida també l’ha volgut fer cap els consellers generals d’Andorra la Vella. “Ara ho tenen a les seves mans. Esperem que donin suport a la realitat dels ciutadans de la seva parròquia”, ha indicat, tot remarcant que aquesta és que “reben menys d’un terç per transferències del que perceben a altres”.\nLa votació de la proposta d’acord ha estat un dels punts de la sessió de comú celebrada aquest dijous. Durant aquesta, també s’ha aprovat la publicació de diferents concursos públics, entre ells el de les obres de rehabilitació de la façana del centre esportiu Els Serradells, treballs amb un pressupost estimat de gairebé 3,8 milions d’euros, o la construcció d’un nou pont sobre el riu de la Comella a la CS-101. Aquest darrer projecte té un cost previst d’uns 390.000 euros i, des de PS+I, s’ha defensat que, tenint en compte que la via dóna accés a una instal·lació nacional clau com és el forn incinerador s’hauria de reclamar que fos Govern qui assumís aquesta despesa. Marsol s’ha compromès a fer la petició davant l’executiu.


Una turbina submarina al Japó genera tanta energia com una central tèrmica\nLa turbina Kairyu és el sistema submarí de generació d'electricitat més potent del món | IHI Corporation\nLa Kairyu Deep Sea és un prototip enorme situat a 30 metres de profunditat\nLa turbina submarina Kairyu, un prototip enorme construit per l’empresa japonesa IHI Corp, ha aconseguit generar gairebé tanta electricitat com la que s’obtindria amb una central tèrmica però fent servir l’energia del mar, totalment renovable. Segons informa ‘Extreme Tech’, Kairyu ha estat instal·lada a més de 30 metres de profunditat i, gràcies a una línia d’ancoratge, pot moure’s lleugerament per augmentar la seva generació d’electricitat aprofitant la força del Corrent de Kuroshio, un dels corrents oceànics més forts del món.\nUn reactor gegant al fons del mar\nEssencialment, Kairyu sembla un reactor submarí, amb un fuselatge de més de 20 metres i amb una turbina d’una mida semblant a cada extrem. Totes dues turbines generen electricitat i també tenen sistemes de mesura i control connectats als seus rotors de 10 metres de llargada. Gràcies a una sèrie de cables que van cap a la costa, aquest enorme generador envia tota la seva electricitat a la xarxa de distribució japonesa.\nEl desplegament d’aquesta tecnologia és un procés complex i que en limita la viabilitat | IHI Corporation\nTot i que de moment Kairyu només és un prototip, l’Organització per al Desenvolupament de Noves Tecnologies Energètiques i Industrials del Japó (NEDO), calcula que, si la tecnologia es desenvolupés de manera òptima, només amb el Corrent de Kuroshio es podrien arribar a generar 200GW d’electricitat, cosa que superaria la meitat de les necessitats energètiques totals del país.\nTota una revolució en un país que encara depèn excessivament de les importacions de combustibles fòssils que, si Kairyu continua demostrant el seu bon funcionament, podrien ser substituïdes per una flota de turbines submarines. La seva instal·lació, però, és un procediment molt complex, ja que cal trobar ubicacions que combinin una corrent d’aigua forta, facilitat de connexió a la xarxa elèctrica i una profunditat suficient per no posar ni posar-se en perill pel trànsit marítim.\nTot plegat, és clar, fa que els costos es disparin i, per tant, en limita les possiiblitats d’implantació. No obstant això, els resultats obtinguts per aquest prototip són més que prometedors i suposen un nou avenç en la investigació d’una font d’energia, la del moviment de l’aigua del mar, que feia anys que havia quedat més aviat oblidada davant l’enorme expansió de les energies solar i eòlica a causa de la urgència cada vegada més gran de fer una transició ràpida a fonts renovables. Qui sap si, d’aquí poques dècades, l’energia dels corrents marins se sumarà a les altres amb un poder de generació sorprenentment gran.\nTroben una manera d’emmagatzemar l’energia del sol fins a 18 anys\nEl desenvolupament d'aquesta tecnologia podria acabar amb un dels grans problemes de les renovables


Ingredients Café, franquícies en busca del cafè d’origen —\nIngredients Café, franquícies en busca del cafè d’origen\nMarch 21, 2014 by La Cafetera de Sant Cugat in Establiments, Cafeteries\nA Sant Cugat, dins del repertori de cafeteries, forns i pastisseries degustació, trobem Ingredients Café, a al Carrer Santiago Rusiñol 41 (davant del Sacum).Ingredients Café és una cafeteria molt cèntrica, amb una façana vidriada que l’obre al carrer, i un interior força nou que segueix l’estil colonial, amb mobles de fusta blancs, molts miralls, tons grisos i alguns elements peculiars de decoració com molinets de cafè vells, penjolls artesanals i plantes. Té algun toc de bar, com tele a la part posterior, però en horaris de cafè (esmorzars i berenars) està apagada i no li resta encant. Jo em decanto pels diumenges al matí on hi trobo un ambient tranquil, cafeter i molta claror.\nDins del concepte cafeteria, que és el que hi predomina, podràs degustar des del seu cafè sol standard, fins a una gamma selecta de cafès del món: el Jamaica Blue Mountain “Clifton Mountain”, Costa Rica “Bellaterra” de la seva pròpia plantació i algun cafè exòtic com el “Kopi Luwak”, de gran renom dins el món del cafè (Aquests últims a un preu superior, com veure a la carta). Destacable també la possibilitat de prendre tes de la casa Tea Shop i, per acompanyar tan cuidats cafès i tes, hi trobaràs una carta de pastes i pastissos dolços, alguns d’ells fruit de la col•laboració amb la pastisseria Dolç de Sant Cugat, boníssims!\nPels més cafeters, comentar-vos la possibilitat d'endur-se a casa els seus cafès d'origen en packs de 250gr per tal que els puguis assaborir des del sofà o deixar bocabadats als teus comensals. I per acontentar tots aquells que, no sent tant cafeters, volen gaudir del seu local o la seva terrassa al mig de Sant Cugat, presenten sandvitxos i tot tipus de begudes i refrescs.\nI d’on prové aquesta cadena franquiciada que aposta per cafès amb aroma i bon sabor?\nAl darrere i trobem Antonio Veloso, el fundador de les cafeteries Jamaica, el qual es va comprar una plantació de cafè a Costa Rica després de vendre, amb els seus antics dos socis, la marca Jamaica al 2007, ara en mans de Damm. A través de la plantació distribueix a les seva nova cadena de cafeteries que ja conta amb 10 establiments entre Sant Cugat, Barcelona, Madrid i Valencia. Actualment té com a soci el director general de Dunkin’ Donuts a Espanya per continuar la seva expansió, així que ben aviat sabrem de molt més Ingredients Café, i que com a cadena cafetera no perdin mai la seva aroma!\nMarch 21, 2014 /La Cafetera de Sant Cugat


Pujada a Monserrat 2017 – Salesians Rocafort\nDurant el dia 28 i 29 de setembre l’Obra dels Salesians de Rocafort ha fet la seva ja tradicional pujada Rocafort-Montserrat. Aquesta és la XVI edició i han participat més de 250 persones. Per la gent de 1r de l’ESO i per la gent que puja per primera vegada s’escoltava dir “serà dur caminar de nit”, “tindré son”…\nUn bon amic, un dels més veterans de la Pujada ens ha deixat aquest testimoni on descriu aquesta màgica nit.\nCaminar de Nit es molt divers:\nAmb nit clara i asserenada, els estels llueixen en tot instant,\nsi és amb lluna plena, el caminar es fa molt agradable, els ulls descansen, el paisatge es ple de figures i contrastos,\nsi és ennuvolada, és misteriosa, fosca e inquietant, qui sap si plourà,\nés la pregunta de la nit.\nPel camí comparteixes moments d’alegries de la vida,\ntambé moments d’entrebancs o algun dolor del caminar.\nTens instants per pensar i reflexionar,\ninstants íntims propis, que per la vida de cada dia, molts cops no pots gaudir-les preses s’esborren, al ritme és el mateix, pas rere pas, fas al teu camí.\nDesprés de la llarga nit, venen les olors de la matinada,\nla agradable rosada, l’alegria del matinar del sol,\nque comença a il·luminar al nostre entorn.\nI sense adonant-se, ja som amunt la Muntanya de la Verge de Montserrat,\non reposem, ens esbargim i compartint un any més, les alegries i penes de la nit,\nnous moments d’estada amb els amics i familiars,\nque ens omplen al cor amb la seva companyia.\nEnllaç per veure les fotos de Monserrat\n← Lema 2017-2018\nParticipa de l’assemblea de l’AMPA →


La sala Stroika ens representa | Enderrock.cat\nMíriam Cano | 12/03/2018 a les 14:00h\nArxivat a: Enderrock, sales, Stroika, Backstage, Manresa, Enderrock\nUna tenda de campanya enmig d’una esplanada. Una colla de gent que es desperta amb crits de “Que no, que no, que no nos representan” i “Lo llaman democracia y no lo es”. Som pels volts del 15-M, però no som a la plaça de Catalunya de Barcelona, sinó en un terraplè davant la sala Stroika, on acaben de tocar At Versaris. Els que acampen, tot i que puguin ser propers a les consignes amb què els acaben de trencar el son, ho han fet sobretot per una qüestió logística: no podien tornar a casa amb cotxe després del concert i han decidit fer nit a Manresa. Dani Castellano, del segell Propaganda pel Fet! i un dels responsables de la sala, explica divertit que l’acampada improvisada va acabar amb una nit de farra entre fans i grup. I l’endemà, tots a la mani, a cridar que no era un crisi, era una estafa.\nEls darrers anys la sala Stroika ha vist créixer grups com Ebri Knight, Lágrimas de Sangre o Aspencat. També els autòctons Gossos, que tenen el rècord de concerts a la sala, seguits d’Oques Grasses. La programació de la Stroika ha evolucionat amb la transformació i l’evolució de l’escena musical. Diu Castellano que un dels moments més emotius que s’hi han viscut va ser precisament el concert del cinquè aniversari en què, acompanyats d'una backing band, van desfilar per l’escenari des de Juanra de Kop fins a Toni Sánchez ‘Panxo’ de Zoo, en un concert que va acabar sent una festa de les grans.\nEls de la sala Stroika són bona gent i els agrada la música, sens dubte. Més enllà de programar impulsen projectes com Cases de la Música, per potenciar la música en viu a Catalunya; el Centre de Creació Musical de Manresa, una escola sonora revolucionària, o Stroika Lab, un estudi de gravació que vol ser, sobretot, un camp de proves.\nQuan Dani Castellano recorda els grups que hi han tocat parla, entre línies, d’amistat i bons moments, abans i després dels concerts. D’un d’aquells llocs on tothom se sent com a casa. Fins i tot quan hi ha de dormir a fora, en una tenda al ras en la nit freda de la Catalunya Central.


Inici de les obres de l'ampliació de l'escola de Vilallonga del Camp | Diari de Tarragona\nInici de les obres de l'ampliació de l'escola de Vilallonga del Camp\nDisposarà de les dotacions pedagògiques adequades\n17 de Agosto de 2015 - 06:35 hs\nInici dels treballs dels passats dies de l´ampliació de l´escola de Vilallonga del Camp. Foto: cedida\nAquest mes d’agost ha començat la segona fase de les obres d’ampliació de l’escola Pere Virgili de Vilallonga del Camp, per tal d’ampliar-la d’una a dues línies.\nAquestes obres s’han adjudicat mitjançant concurs públic a l’empresa constructora Garcia Riera, i inclouran el creixement de l’actual edifici de les escoles noves cap a la pista esportiva, amb dues aules a la planta baixa i dues aules més en la planta superior.\nLes obres van a càrrec de l’Ajuntament de Vilallonga del Camp, que al temps té subscrit un conveni amb Ensenyament que subvenciona la totalitat de les despeses, fins a un import màxim de 500.000 euros.\nL’obra, en funció del conveni esmentat, estarà enllestida el pròxim 15 de desembre. A banda d’aquesta ampliació, el projecte preveu dur a terme la legalització de la instal·lació elèctrica de tota l’escola, deixant enrere tots els problemes de subministrament d’energia ocorreguts en el passat.


La UA crea làsers de baix cost que podrien aplicar-se en medicina, detecció d'explosius i com a amplificadors de senyal. Actualitat Universitària\nLa UA crea làsers de baix cost que ..ius i com a amplificadors de senyal\nL’avanç acaba de ser publicat en la prestigiosa revista científica Nature Communications\nTenen prestacions excel·lents ja que són flexibles, de llarga durada, compactes, integrables en altres dispositius i emeten llum en tot l’espectre visible\nImatge del làser orgànic fabricat pel Grup d’Electrònica i Fotònica Orgàniques de la UA, al costat de les universitats de Màlaga i Tòquio\nAlacant. Dilluns, 9 de novembre de 2015\nSi Albert Einstein va establir els fonaments per al desenvolupament dels làsers, la Universitat d’Alacant revoluciona el sector amb la creació de petits dispositius més econòmics i amb unes prestacions excel·lents. Entre altres propietats, els nous làsers es presenten com mecànicament flexibles, compactes, duradors, fàcilment integrables amb altres dispositius, a més d’emetre llum en tot l’espectre visible. L’atractiu que tenen resideix en les aplicacions potencials i millores en el camp de les comunicacions òptiques com a amplificadors de senyal; en espectroscòpia i medicina com a fonts de llum per al tractament, per exemple, de taques en la pell o depilació làser; o per a detectar substàncies químiques i biològiq\nEn aquest últim sector, els nous làsers suposen un gran avançament social ja que permeten detectar amb una gran sensibilitat explosius presents en vapors, analitzar components en aliments, o bé diferents tipus de substàncies en sang relacionades amb malalties.\nEn concret, el Grup d’Electrònica i Fotònica Orgàniques de la UA, que pertany al Departament de Física Aplicada i a l’Institut Universitari de Materials (IUMA), liderat per la catedràtica, María A. Díaz-García, juntament amb la Universitat de Màlaga, han fabricat aquests làsers utilitzant materials orgànics i sostenibles. Preparats en forma de làmines primes plàstiques per mètodes senzills i econòmics, són altament eficients i estables ja que poden ser utilitzats durant un llarg període de temps sense deteriorar-se, alhora que possibiliten la modulació del color en pràcticament tot l’espectre visible.\nLa clau de l’èxit d’aquests dispositius és el material amb què estan fets ja que combina una nova família de molècules, basades en oligoparafenilens vinilens rigidificats intramolecularment, anomenades COPV. Fonamentalment compostes per carboni i hidrogen han sigut sintetitzades pel grup del professor Eiichi Nakamura de la Universitat de Tòquio, amb el qual el grup de investigació d’Universitat d’Alacant manté una fructífera col·laboració. “L’aplicació d’aquestes molècules com a làsers orgànics està en procés de ser patentada”, indica María A. Díaz-García.\nAquest avanç acaba de ser publicat en Nature Communications, prestigiosa revista científica d’un gran impacte, amb el títol “Carbon-bridged oligo (p-phenylenevinylene) for solution processable, photo-stable and broadly tunable organic solid-state lasers”.


Una empresa jove i innovadora compromesa amb el servei i la prescripció\nFundada en 2011, l'empresa és innovadora en la comercialització i prescripció dels sistemes HVAC.\nDes del seu inici ha anat adaptant-se als nous escenaris i ampliant la seva gamma fins a l'actualitat on abastem tots els sistemes de climatització disponibles amb els nostres dos fabricants oficials BOSCH / SWEGON.\nArttis Concessionari Oficial HVAC\nSom el primer Concessionari HVAC i capdavanters en el servei a enginyeria i instal·ladors en els àmbits de les calderes, energia solar, refredadores , recuperadors, climatitzadors i sistemes de emisió amb presència a Catalunya i Andorra.\nDes dels nostres principis la nostra premissa és comercialitzar productes de la màxima qualitat, per tant volem tenir una forta presència en empreses consultores i oferir un gran servei als instal·ladors.\nPer poder oferir el millor servei als nostres clients i cobrir les seves necessitats, estem constantment estudiant les tendències del mercat. Per això, no parem d'incorporar eines de càlculs i d'ajuda als projectes.\nEn els nostres gens està la venda de prescripció oferint un producte exclusiu i amb una tecnologia molt avançada.\nEl nostre futur avança amb els nostres clients aportant servei, qualitat al desenvolupament i cobrint les seves necessitats amb els millors productes.\nEmpresa > EMPRESA > HISTÒRIA


Cap Vermell - Ploma de Ferro 2010\nEscrit per: Servei d’Assessorament Lingüístic\nAquest concurs de narrativa curta que organitza el consistori gabellí se celebra de manera ininterrompuda des de 1993 i s’ha convertit en un clàssic dels certàmens de narrativa breu a les Illes Balears i dels més ben dotats econòmicament, amb 3 categories: de 700€ per al primer premi; 400€ per al segon premi i 300€ per a autor/a local, a més d’un petit guardó elaborat per a l’ocasió i 100% gabellí, de la mà de l’escultor Lluís Ladària, la fusteria Nereidas i Art en Joies.\nL’edició d’enguany compta amb un jurat format per Sebastià Alzamora, Josep Lluís Aguiló (poeta i guanyador dels Jocs Florals de l’any 2008), Cristina Salom, Magdalena Gelabert Miró i Pilar Arnau, que es reunirà a mitjan mes d’octubre per deliberar les obres guanyadores.\nQuant als participants, enguany és de destacar la forta participació d’autors de les Illes Balears, a més d’altres canvis interns en l’organització dels premis.\nEl lliurament d’aquests premis serà dia 5 de novembre a les 20h al Teatre de Capdepera i anirà acompanyat d’un acte poeticomusical preparat per a l’ocasió a càrrec de Jaume Fuster Alzina i M. Antònia Gomis sota el títol de Dotze hores, dotze mesos.\nLes obres guanyadores d’aquesta edició es podran consultar en format digital a través del blog del Servei d’Assessorament Lingüístic i de la revista Cap Vermell digital. També es publicaran en un recull editorial.


Solucionat un error en preparar la imatge de còpia de seguretat - Consells De Còpia De Seguretat\nQuan utilitzeu Còpia de seguretat i restauració de Windows per crear una imatge del sistema, és possible que rebeu el missatge d'error 'S'ha produït un error en preparar la imatge de còpia de seguretat d'un dels volums del conjunt de còpies de seguretat'. Aquesta publicació mostrarà l’alternativa a aquesta utilitat: MiniTool ShadowMaker i us proporcionarà solucions completes per solucionar aquest codi d’error 0x807800C5 en 3 casos a Windows 10/8/7.\nError de còpia de seguretat de Windows 10 0x807800C5\nPer protegir el PC contra la corrupció del sistema, la majoria de vosaltres opteu per utilitzar l'eina integrada de Windows anomenada Còpia de seguretat i restauració per crear una imatge del sistema. De vegades, apareix un missatge d'error ' s'ha produït un error en preparar la imatge de còpia de seguretat d'un dels volums del conjunt de còpia de seguretat 'apareix a la pantalla.\nEn realitat, aquest error suggereix un conflicte de les carpetes idèntiques anomenades WindowsImageBackup. Per dir-ho més específicament, quan es crea una imatge del sistema, el fitxer d'imatge s'emmagatzema a la carpeta WindowsImageBackup que es configura per ubicar-la en una ubicació especificada.\nAl cap d’uns dies, creeu una altra còpia de seguretat del sistema i la deseu a la mateixa carpeta al mateix lloc. Oh! La còpia de seguretat d'imatges del sistema Windows falla amb l'error 0x807800C5.\nNormalment, hi ha alguna informació addicional darrere del missatge donat, que complementa l'error:\nNo es pot trobar el disc de còpia de seguretat especificat. (0x80780081)\nEl volum de còpia de seguretat muntat no és accessible. Torneu a provar l'operació. (0x8078004F)\nEl procés no pot accedir al fitxer perquè un altre procés el fa servir. (0x80070020)\nLa versió no admet aquesta versió del format de fitxer. (0xC03A0005)\nL'operació d'E / S s'ha avortat a causa d'una sortida de fil o d'una sol·licitud d'aplicació. (0x800703E3)\nEn aquest post, us presentarem el programari de còpia de seguretat, Minitool ShadowMaker, i també com solucionar el fracàs en preparar la imatge de còpia de seguretat sobre els tres primers aspectes comuns.\nUtilitzeu MiniTool ShadowMaker per fer una còpia de seguretat del sistema operatiu sense el codi d’error 0x807800C5\nQuan es va produir l'error, es va produir un error en preparar la imatge de còpia de seguretat\ncòpia de seguretat automàtica al disc dur extern\nWindows 10 com veure les especificacions de l'ordinador\ncom mantenir el bloqueig num a Windows 10\ncom recuperar dades després del restabliment de fàbrica


JARC-COAG reclama ajuts d’Estat per als productors de fruita davant els preus més baixos de la darrera dècada | agropres\nJARC-COAG reclama ajuts d’Estat per als productors de fruita davant els preus més baixos de la darrera dècada\nPosted on Abril 7, 2016 by agropres\nL’organització agrària JARC-COAG ha reclamat un paquet de mesures de suport per als productors de fruita davant les greus dificultats que estan travessant. L’entitat ha explicat que aquest sector necessita preu “perquè viu i vol seguir vivint del mercat. Hem fet un gran esforç per la qualitat, hem obert nous mercats, però no ens ho paguen. Les cadenes volen els nostres productes, però els volen barats, amb la connivència de les autoritats. Hi ha estratègies per marcar preus a la baixa però ningú ho investiga. La Comissió Nacional de Mercats i Competència mira cap a un altre costat”.\nJARC-COAG, ha comentat que aquest suport podria articular-se a través d’ajuts d’Estat o mitjançant ajuts de mínimis amb fons estatals i autonòmics, consistents en:\nRefinançament del deute que, avui dia, tenen els productors, tant de caràcter hipotecari, per l’adquisició i millora de les seves explotacions, com per les seves necessitats de circulant de les últimes campanyes. Es tractaria d’una moratòria de dos anys per als venciments de capital i interessos d’aquests crèdits, així com per als nous interessos generats amb càrrec íntegre a les ajudes d’Estat o de mínimis.\nEstabliment de nous crèdits (ICO) destinats a proporcionar liquiditat i capital circulant a les explotacions per poder fer front a la nova campanya agrícola. Aquests crèdits podrien arribar a un principal màxim de 75.000 € per beneficiari amb un període d’amortització de cinc anys, incloent-hi un any inicial de carència. La bonificació dels interessos recauria en les ajudes d’Estat o mínimis.\nAquest sector, que no té ajuts, “necessita finançament i no que ens portin a l’escorxador amb les entitats financeres”, exigeix l’organització agrària. La difícil situació que travessen té el seu origen en causes diverses, que abasten tan variables meteorològiques com unes altres de caràcter polític o econòmic. L’embargament rus sobre l’exportació de productes agrícoles de la UE ha tingut un efecte molt notable en el sector en les últimes campanyes. A això, s’uneixen les greus dificultats que estan afectant els productors durant la present i passades campanyes, derivades de múltiples factors, entre els quals destaquen: les irregulars condicions climàtiques; la competència plantejada per les importacions incontrolades procedents de tercers països, una major coincidència de calendaris de producció amb altres països competidors de la UE o les conductes comercials abusives.\nEl passat 14 de març, la Comissió Europea, en el marc del Consell de Ministres d’Agricultura de la UE, va reconèixer la situació de crisi de rendibilitat que pateix el sector de les fruites, i que considerarà una acceptació temporal en l’increment del límit màxim de les ajudes estatals dels Estats membre fins a un valor de 15.000 € per agricultor i any, eliminant a més el límit màxim nacional per a aquest tipus d’ajudes.\n“Molts productes han registrat les cotitzacions més baixes en els últims anys i en alguns casos els preus més baixos en l’última dècada. Per exemple, les últimes campanyes de fruita d’os i de llavor han estat per sota dels paràmetres de rendibilitat”, subratllen des de JARC-COAG.\nLes mesures disposades a través de reglaments comunitaris per pal·liar el bloqueig dels enviaments a Rússia no han tingut impacte sobre la rendibilitat dels productors perquè el seu disseny és ineficient i perquè han estat escassament utilitzades per part de les empreses de comercialització en origen a causa de la pressió que exerceix sobre elles la distribució comercial.\nAquestes comercialitzadores en origen envien tot el producte al mercat, fins i tot sense assegurar un preu al productor. D’altra banda, els sistemes de prevenció i gestió de crisi en el sector resulten ineficaços i no serveixen per revertir problemes de baixos preus al mercat i, per tant, per mantenir la rendibilitat final dels agricultors.\n“El que planteja la UE és un insult a la intel·ligència. Perllongar les mesures contra el veto rus no és la solució, encara que s’augmenti una mica el preu de retirada o s’incorporin nous productes com el caqui o la magrana. El problema va més enllà. Això és una crisi estructural i necessitem eines efectives”, apunten des de l’organització agrària. I afegeixen que “ara comença la campanya de la renda i malgrat la crisi vindran a recaptar al sector. Fa mesos que vam presentar un informe per a la reducció estructural dels mòduls i encara no han contestat”.\n« Fira de Lleida incorpora al Premi del Llibre Agrari de la Fira de Sant Miquel un guardó específic per als articles tècnics El Museu Blau de Barcelona acull el 12 de maig la tercera jornada Mengem sà? que se centrarà en la conservació »


Els paradisos artificials - Revista CriTeri\nHome La columna Els paradisos artificials\nBy Àngel Carbonell dilluns, de maig 05, 2014\nEls pensadors grecs més conservadors, Plató en especial (i ja sabem quina influència ha tingut i té encara aquest filòsof), davant l'evidència que el nostre món físic és canviant, cosa que implica que no hi ha realitats immutables, eternes i perfectes, sentiren la necessitat d'inventar-se realitats alternatives metafísiques, ideals, que no eren canviants sinó immutables, eternes i perfectes, valgui la repetició en aquest cas, que oferien, és clar, el model real, al seu parer, del que és bell i bo, de com han de ser les coses en definitiva, ja que la nostra realitat canviant i defectuosa no pot donar exemple.\nAquesta idea es sustenta en la convicció que no pot ser que el "ser" no sigui o deixi de ser per a ser una altra cosa, perquè la naturalesa de "ser" és "ser" sempre, de forma absoluta, immutable i perfecta, és a dir, si el nostre món és canviant, llavors no pot "ser", per tant no és real sinó aparent. Ergo hi ha d'haver una realitat real, com explica el mite de la caverna de Plató, el món real és fora, el món de les formes de Plató, a dins de la caverna vivim en una falsa realitat i els sentits ens enganyen.\nEl pensament de Plató, transformat pel misticisme de Plotí i dels neoplatònics, és recullit per les religions monoteistes amb pretensions redemptores característiques de l'època de crisi del món antic (decadència de l'imperi romà, decadència de les religions politeistes tradicionals...), en especial pel cristianisme (arriben a atribuir dots profètics a Plató, considerant que la seva filosofia anunciava l'adveniment d'aquesta religió, és clar, tractant-se de la única religió veritable i de l'únic déu veritable, és evident que va néixer perfecte i que no va utilitzar Plató per als seus propòsits, sinó que aquest va profetitzar el seu adveniment, si us plau, vegi's la ironia).\nAixí, el cristianisme té un déu perfecte i etern, monarca absolut tant a la terra com al cel (és a dir, tant en el nostre món físic, terrenal, com en l'espiritual o celestial, corresponent aquest últim al món de les formes de Plató). No cal dir que a la terra es crea una figura que regni per delegació divina, el Papa, i que, malgrat la seva condició de mortal, pel fet d'haver estat ungit com successor de Sant Pere, és una mena d'alter ego i representant de déu tan infal·lible com el seu senyor. És sobre creences així que s'han creat monarquies absolutes i règims polítics totalitaris.\nTambé prenen, com deia, el món de les formes de Plató i el converteixin en un paradís del qual només gaudirem després de la nostra mort sempre i quan fem bondat, és a dir, en les condicions que la casta religiosa consideri adients (l'equivalent de l'aristocràcia de la república platònica), ja que no cal comptar amb gaudir d'aquest món físic canviant, trist i dolent.\nMentre els esperits no van començar a qüestionar aquest muntatge, a partir dels darrers segles de l'edat mitja, fins arribar als darrers segles, amb la il·lustració, el liberalisme, la ciència, Darwin, Nietszche, etc..., que acaben d'enterrar els fonaments racionals de la religiositat.\nAleshores sorgeixen religions polítiques o històriques que, no creient ja en la possibilitat de paradisos celestials o metafísics, prometen paradisos terrenals i la fi de la història, en aquest món! Déu és substituït per conceptes abstractes que són dotats de naturalesa i valor absolut, a saber, la nació o la classe obrera. Per Hegel i el seu seguidor socialista, Marx, la història i el seu escenari són un camp de batalla, una guerra sense fi, però té un fi últim, és a dir, hi ha un final de la història, quan aquesta acaba amb el triomf definitiu, absolut i permanent del déu de la seva elecció, nació o classe social.\nLes probabilitats d'assolir, en aquest món o en qualsevol altre, la fi de la història o alguna mena de paradís terrenal immutable i perfecte, són les mateixes o menys encara que les d'assolir un paradís celestial o el món de les formes de Plató, NUL·LES.\nEn definitiva, carpe diem, senyors, gaudim d'aquesta vida i d'aquest món perquè no n'hi ha cap més.\nEl Observador 10 de maig de 2014 a les 13:33\nÀngel Carbonell 13 de maig de 2014 a les 10:08\nEls pensadors grecs més conservadors, Plató en especial (i ja sabem quina influència ha tingut i té encara aquest filòsof), davant l'...


"Ya está el listo que todo lo sabe", el blog de curiositats que ho està petant\nL'Alfred López és un barceloní de 53 anys que des del 2006 publica un blog sota el títol "Ya está el listo que todo lo sabe", on explica curiositats de tot tipus que tenen fins i tot més valor enmig d'aquest mar d'informació en el qual vivim. A xarxes el trobem com @YELQTLS i al "Popap challenge" no només ha guanyat al Trívial al Roc Massaguer, sinó que fins i tot l'ha corregit!\nCom podem tenir èxit amb un compte d'Instagram d'un gat, un gos o una cacatua?\nBep Moll, és un especialista en xarxes que treballa per Playground. Ha creat el compte d'Instagram @gala.the.cat per experimentar. El Roc Massaguer, "outconsumer", li fa el #PopapChallenge.\nLa història de la tuitera Catana3el: de 100 a 17.000 seguidors en un mes gràcies a #TrueStory\nEn només un mes el compte de Twitter de l'Anabel Lorente s'ha multiplicat fins arribar als 17.000 seguidors gràcies a pujar petites històries amb l'etiqueta #TrueStory que descriuen anècdotes personals a través de dibuixos i amb la veu en off de l'Anabel.\nEl baixista Miki Santamaria, de Doctor Prats, i l'èxit dels seus tutorials a YouTube\nMiki Santamaria ens ha parlat dels seus tutorials a YouTube, que tenen milions de visites, però també ens ha explicat que fa de músic figurant a les gales d'"OT" i que no els deixen parlar amb els concursants. I també ha acceptat el #PopapChallange del Roc Massaguer i ha fet tot de versions impossibles amb un ukelele!\nMusical.ly ara és Tik Tok i Jan Cutillas continua sent l'estrella catalana\nLa plataforma Musical.ly s'ha transformat en Tik Tok. Jan Cutillas té gairebé un milió de seguidors en aquesta nova plataforma i explica a Mariola Dinarès el seu funcionament.\nEl racó de l'Hipòlit: "No hi tenia res a perdre ficant-me amb 'Cabronazi'"\nRoc Massaguer, "Outconsumer", fa el #PopapChallenge a l'autor de la pàgina d'Instagram "El racó de l'Hipòlit"; un català que vol mantenir-se en l'anonimat i que està especialitzat en mems. Recentment ha tingut una polèmica amb el conegut "gegant" de les xarxes socials "Cabronazi", a qui va acusar de robar contingut d'altres usuaris, i ho ha explicat al "Popap" de la Mariola Dinarès.\nNeus Snow: "Als meus vídeos sempre dic que soc catalana"\nLa youtuber Neus Snow va venir la temporada passada al "Popap", i el seu és el vídeo més vist del canal de Youtube del programa. Un any després torna a visitar-nos acompanyada del seu nòvio, Widler Soldier, i expliquen com els ha canviat la vida en aquests mesos. El Roc Massaguer els fa un "Popap challenge".


Eines de fusteria per a infants - Jugar i Jugar\n29 de Març de 2021 Categories: Parlem dels nostres productes\nUna de las parts que més ens agrada del nostre catàleg, i no ens n’amagarem pas, és la nostra secció de fusteria i bricolatge. Des dels nostres inicis vam apostar per tenir eines reals a la botiga i els tornavisos, les serres, les pistoles de silicona calenta i tot allò que en el seu dia semblava impensable i fins i tot una bogeria, perquè tallava i punxava, ara per ara ja està instal·lat en moltes de les vostres famílies. I ens encanta.\nFoto: trepant manual\nPer què ens agrada tant això de la fusteria per a infants?\nPodríem passar-nos hores o paràgrafs comentant les bondats de deixar que treballin amb les mans un material tan noble com la fusta. Però això ja ho sabeu i ho saben molt bé sobretot a les escoles Waldorf, on és una activitat molt comú que tan de bo s’estengués a la resta de centres educatius, amb aquesta mirada tan seva sobre la importància del treball manual i la seva connexió amb l’aprenentatge, l’espiritualitat, la vida i l’art.\nFoto: serra de marqueteria\nPer això no incidirem en conceptes com motricitat fina, pensament espacial, imaginació, creativitat... sinó que anem a centrar-nos moltíssim en aquesta reflexió sobre la confiança i l’aprenentatge adult quan els regalem una caixa completa d’eines reals i, és més, els deixem utilitzar-les!\nConfiar és acompanyar sense por. És ser capaç de contenir les nostres motxilles i oferir una mirada neta sobre les seves capacitats, sense judicis de valor previs o infundats.\nI no és quelcom que pugui forçar-se, perquè de la mateixa manera que ells i elles, també nosaltres tenim un ritme que s’ha de respectar i no passa absolutament res si assumim que no estem preparats/des per deixar-los un martell sense que ens inquieti o ens faci estar tota l’estona pendents. És potser un exercici de maduresa i responsabilitat enorme i d’agrair, perquè pretendre que no passa res quan en realitat ens està inquietant s’acaba notant.\nNo estem pas dient que tot just després de rebre les eines, la persona adulta hagi de desaparèixer i deixar-los a càrrec de serres i alicates, perquè efectivament són eines reals que necessiten un previ aprenentatge. Aquest és el nostre paper, aquí està la importància de la nostra aportació per ensenyar-los com utilitzar-les amb seguretat, per fer-los conscients de la responsabilitat de tenir una eina que pot fer-nos mal a nosaltres i a les persones que ens rodegen, per aprendre a cuidar-les, per veure la funció de cadascuna d’elles, la manera d’agafar-les, les mesures de seguretat...\nTambé és important el nostre paper a l’hora de decidir quan oferir-les, fruit de l’observació i del coneixement que tenim de cada nena o nen. I de la seva etapa madurativa, perquè per molt espavilat/da que sigui, si té 3 anys serà millor oferir-li una llima i un tornavís que un trepant de mà punxegut.\nSimplement, no tenen la capacitat encara de posar en marxa certes habilitats motrius o de tenir consciència de la seguretat necessària. No els donem una responsabilitat més gran de la que puguin assumir i deixem-los gaudir com el que són: nenes i nens.\nFoto: conjunt d'aprenentatge amb eines Montessori\nSobretot perquè avançant etapes, com ja hem dit moltes vegades, el que fem és trencar l’entusiasme que ens podem reservar per moments més avançats.\nAmb 2-3 anys hi ha moltes eines de joguina precioses que podem oferir-los (tenim un piló a la botiga) que els ajudaran a fer el camí molt més senzill i calmat. Una etapa en la que podem ajudar-los a aprendre els noms de les eines, per a què s’utilitza cadascuna i anar desenvolupant els moviments de motricitat fina que després agrairan quan passin a eines reals. No correm en va!\nUn cop hagin adquirit la maduresa i les habilitats necessàries ja podrem oferir-los quelcom més professional. Ja veureu com els agrada! Un dels nostres grans èxits que tenim a la botiga són les estacions de fusteria 4 en 1, com la PlayMake o la Unimat (una versió més professional). Això i un parell de fustes per poder començar i si són nenes i nens motivats amb aquest tipus d’activitats, els veureu florir.\nPel que fa a les fustes necessàries, que ens ho pregunteu molt, hem de dir que la millor opció és potser sempre emprar fustes toves per tal que puguin treballar-les sense gaire esforç. Per la PlayMake i la Unimat, nosaltres funcionem a casa amb fusta de balsa fineta que podreu trobar a qualsevol superfície de bricolatge o a la nostra botiga (la Unimat admet gruixos una mica més elevats, aneu provant). Per les eines reals, millor llançar-se al pi o al bedoll, ja que les fustes més dures, com la massissa de roure o de faig, seran més complicades de treballar o els claus/cargols es resistiran més. I són molt més cares! Hi ha llistons de fusta també de diferents gruixos que poden solucionar-vos el moment i segur que els agrada perquè es serren ràpid i serveixen per a molts invents.\nFoto: martell infantil d'orelles\nI va, per últim, també recalcar una cosa que ens sembla fascinant en aquest tipus de jocs i entreteniments, és el fet de poder jugar sense crear res bonic ni identificable. És a dir, que segurament, una part important del temps es dediquin a fer coses aparentment inútils com clavar un clau a la fusta. I un altre i un altre i un altre. Sense fer una capsa, una caseta d’ocells, ni un joier. Clavar per clavar, serrar per serrar, descargolar per descargolar... perquè sí.\nI aquí la mirada adulta potser també hagi de relaxar-se i deixar que flueixi, frenant les nostres ganes de proposar-los un projecte, de dir-los que per què no produeixen res amb les eines i les fustes... proposar que ens ajudin o fer alguna cosa en família és preciós, però també deixem-los fer el que els vingui de gust amb les seves eines perquè és el procés el que compta. La resta, com diu el Miguel Castro, és un residu.\nFoto: tornavís reversible, serra de marqueteria, martell infantil, joc de claus fixes per infants, nivell\nUna gran bossa ronyonera doble per portar i subjectar les...


Lodge Cape Girardeau Cape Girardeau (MO) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 13 allotjaments a Cape Girardeau (MO).\n104 South Vantage Drive, Cape Girardeau , Cape Girardeau (MO), Estats Units, 63701 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Lodge Cape Girardeau és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Cape Girardeau (MO). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com West Park Mall, Arena Golf Parc, Cape Splash Family Aquatic Center.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Cape Girardeau (MO). Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, calefacció, servei de despertador a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Lodge Cape Girardeau la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Cape Girardeau (MO).\nTots els tipus de viatgers (76) Parelles (41) Viatgers en solitari (16) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (12) Grups (3)


Entorn - Hotel Sant Vicenç\nLes 20 propostes més atractives per fer fora de l’hotel.\nVolem complementar la vostra estada a l’hotel-balneari Sant Vicenç amb els millors atractius de l’entorn. Per aquest motiu us volem descobrir els secrets més ben guardats de l’Alt Urgell, La Cerdanya i el Principal d’Andorra amb 20 propostes d’activitats. Reserveu-les directament o permeteu que el nostre equip de recepció s’ocupi de tot.\n1. Descoberta del paisatge Baridà\nDes del mirador ubicat a les runes del castell d’Aristot, admireu el paisatge del Baridà, la nostra subcomarca. A continuació, aprofiteu per recórrer el laberint de carrers estrets del petit poble i visiteu la seva església romànica del s. XII.\n2. Arsèguel i els acordions\nContempleu la preciosa vista del poblet des de la carretera nacional amb el Cadí com a teló de fons. Al poble, passegeu pels carrers medievals i visiteu el museu de l’acordió, fruit de la popular Trobada d’acordionistes que es celebra cada mes de juliol.\nRECOMANACIÓ: Si us agrada la cervesa no marxeu d’Arsèguel sense tastar la cervesa artesana El Gall Negre, elaborada per un mestre cerveser local format a Munich, elaborada amb l’aigua que baixa directament del Cadí i empeltada de l’autenticitat del Baridà.\n3. La Seu d'Urgell històrica\nLa Catedral de Santa Maria d’Urgell, ubicada al centre històric, és l’edifici més emblemàtic de la ciutat. Construïda el s. XII és la única catedral romànica que es conserva a Catalunya. Meravelleu-vos amb el seu claustre, adossat a la façana sud del temple i fixeu-vos en els capitells, decorats amb una gran varietat de motius.\nAl Museu Diocesà descobrireu una valuosa col·lecció d’art religiós, procedent de tot el bisbat.\nPassegeu pels carrers porticats i descobriu, al carrer dels Canonges, l’edifici que fou residencia de la família del Papa Luna i al carrer Major, les mesures de la bladeria, dues mesures de gra, gairebé les úniques que es conserven a Catalunya\n4. Mercats tradicionals\nTafanegeu per les parades del Mercat tradicional que es celebra tots els dimarts i dissabtes al centre històric de La Seu d’Urgell.\nAltres mercats locals; dilluns Martinet, dijous Bellver i diumenge Puigcerdà i Organyà.\n5. Esports d'aigua\nDeixeu-vos temptar per l’aigua i atreviu-vos a viure una experiència rica en sensacions i fortes emocions al Parc Olímpic del Segre de La Seu d’Urgell on podreu practicar rafting, hydrospeed i piragüísme.\n6. A cavall pel Baridà\n7. Dinar de muntanya\n8. Trekking a Prat de Cadí\nDesplaceu-vos en cotxe fins a Estana i animeu-vos a fer una caminada d’una hora i quaranta minuts per un sender senyalitzat. La vostra recompensa després de l’esforç seran les millors vistes del Cadí.\nLlogueu unes raquetes de neu i atreviu-vos a fer un circuit per alguna estació hivernal veïna.\n10. Esquí nòrdic i alpí\nGaudiu d’una jornada d’esquí a les estacions de l’Alt Urgell, La Cerdanya, Andorra o el Sud de França.\n11. el nostre formatge artesà preferit\nÉs diu BARIDÀ i el trobareu a Bar.\nEn Francesc Buscallà l’elabora amb la llet crua de les 130 cabres alpines que ell mateix cuida. Com que les cabres s’alimenten de les pastures naturals que envolten el poble, la textura i el gust del formatge varia al llarg de l’any com ho fa el tipus de vegetació. A la primavera és suau, a l’estiu curat i a la tardor i hivern més potent.\nContacteu al Francesc si voleu visitar el seu obrador 973 384060\nDescobriu altres formatgeries de la comarca a www.turismeseu.com\n12. Cadí majestuós\nUs recomanem aquesta fantàstica excursió de 3:30 hores a peu des del poble de Montellà fins a Prat d’Aguiló, a la vessant nord del Cadí (2463m), al bell mig d’impressionants paisatges i prats de muntanya.\nTambé teniu l’opció d’accedir-hi amb un vehicle alt o 4×4 per pista forestal des de Montellà (15km.) i quedar-vos a dinar al refugi.\n13. Martinet i els búnquers secrets\nDurant els anys quaranta als Pirineus es va construir una impressionant línia de defensa que durant molt temps ha estat envoltada pel secret militar. Un secret molt ben guardat i després oblidat. Ara el Parc dels Búnquers de Martinet i Montellà, posa a l’abast del públic algunes d’aquestes fortificacions de ciment armat -veritables fortaleses del segle XX- adequades i preparades per ser visitades en el marc d’una proposta turìstica i cultural diferent.\n14. EL MILLOR guia de muntANYA\nL’Albert de Gràcia és meteoròleg i guia de muntanya de referència al Pirineu lleidatà. Si el contracteu, no us decebrà, us descobrirà els indrets més bells de la regió, aprendreu una mica de geologia i depurareu la tècnica de la marxa nòrdica.\nUna activitat 100% recomanable si voleu conèixer el Baridà de la mà d’un gran coneixedor del nostre territori.\nLa nostra sortida preferida: Nòrdic walk d’Ansovell al Boscalt. Informeu-vos!\n15. Picnic al llac\n(activitat de primavera, estiu i tardor)\nLlacs de la Pera (altitud: 2,320 m., distància des de l’hotel: 39 km.)\nLlacs de Meranges (altitud: 2,250 m., distància des de l’hotel: 46 km.)\nDemaneu-nos el picnic i gaudiu vora el llac d’un dia perfecte!\n16. Puigcerdà senyorial\n17. Sopars de neu\nExperimenteu una nit a la neu tot pujant a les pistes d’esquí d’Arinsal al Principat d’Andorra amb raquetes o esquís de fons (si ho preferiu us hi pujaran amb vehicle especial motoritzat) i gaudiu d’una fondue al restaurant Cheese’art..\n18. El Museu Casa Rull\nTraslladeu-vos a l’Andorra del s. XIX i principi del s. XX i apropeu-vos a la manera de viure d’aquella època, en què el conreu de la terra i l’explotació ramadera eren la base econòmica de la societat rural andorrana. La Casa Rull va ser una de les cases més importants de la parròquia de la Massana. Sota el seu sostre hi van viure hereus i pubilles, cabalers i cabaleres, mossos i criades.\n19. El tren groc\nEl tren groc, es des de fa gairebé ja 90 anys, un veritable símbol de la regió catalana a França. Uneix les poblacions de La Tour de Carol (1231 mts.) amb Villefranche de Conflent (724 mts.). El trajecte sencer (63km.) té una durada de 3 hores però podeu recórrer només la meitat de l’itinerari.\n20. Vol en globus\nContempleu des de l’aire la bellesa de la nostra geografia i gaudiu d’unes vistes espectaculars de les majestuoses muntanyes que envolten la vall.


El Món | Quants dealfonsos té el ministre?\nQuants dealfonsos té el ministre?\n"L'aberració democràtica és a Madrid, on Jorge Fernández Díaz continua, tranquil·lament, assegut al seu despatx i controlant tots els de Alfonsos que té escampats per les clavegueres de Catalunya"\nper Salvador Cot 30/06/2016\nAquest dimecres el Parlament de Catalunya ha destituït, fulminantment i per amplíssima majoria, el director de l'Oficina Antifrau, Daniel de Alfonso, a causa de l'escàndol de les converses que s'han fet públiques entre ell i el ministre de l'Interior. Al Congrés dels Diputats, per contra, el PP ha rebut el suport del PSOE i de Ciutadans per impedir que Jorge Fernández Díaz doni explicacions del seu comportament, que inclou fabricació de proves, manipulació de les acusacions, utilització partidista dels fiscals i connivència en la intoxicació amb determinats mitjans de comunicació de Madrid, com el diari El Mundo.\nSón dues cultures polítiques, dues maneres d'entendre la democràcia totalment oposades. Tant és així que els diputats del PSC han votat de forma contradictòria depenent de si tenen l'escó a la Ciutadella o a la Carrera de San Jerónimo, exactament el mateix del que els passa a Ciutadans, que ja comencen a patir en pròpia pell les incomoditats de mantenir el -clàssic- doble discurs a Barcelona i a Madrid.\nEn qualsevol cas, el fet és que el Parlament de Catalunya no ha actuat de forma gens original. Qualsevol cambra legislativa de qualsevol democràcia occidental hauria destituït ràpidament un personatge que actua com Daniel de Alfonso. L'aberració democràtica és a Madrid, on Jorge Fernández Díaz continua, tranquil·lament, assegut al seu despatx i controlant tots els dealfonsos que té escampats per les clavegueres de Catalunya gràcies als impostos que vostè i jo posem a les seves mans.