Fanny Tur: “L’Estat fiscalitza i controla les línies de subvencions del Ramon Llull” (Aina Vives)\n10 min. Palma 21/04/2018 21:56\n651x366 Fanny Tur: “L’Estat fiscalitza i controla les línies de subvencions del Ramon Llull” / ISAAC BUJ Fanny Tur: “L’Estat fiscalitza i controla les línies de subvencions del Ramon Llull” / ISAAC BUJ\nEl 10 d’abril del 2017, l’eivissenca Fanny Tur va prendre possessió del càrrec de consellera de Cultura. Just deu dies abans havia deixat la vicepresidència per a les Illes de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana (AELC), “l’única vegada que no ha estat en mans d’algú que no és de Mallorca”, apunta.\nLa literatura catalana de les Illes Balears gaudeix de bona salut?\nSí, gaudeix de bona salut gràcies a la creativitat dels bons escriptors i al paper fonamental que desenvolupen els editors i els qui participen en la difusió del llibre. Hi ha una part de suport institucional i el compromís és créixer. Crec que la cultura escrita és una de les branques més importants de la creació, perquè és allò que queda.\nEscriure en català és un hàndicap?\nNo és ni ha de ser un hàndicap. La creació literària en llengua catalana és molt elevada. Les traduccions a llengua catalana són molt nombroses. Les traduccions de llengua catalana a altres idiomes, també. Ara hi ha molts mecanismes de difusió, el que hem de fer des de l’Administració és reforçar-los. El català és una llengua que parlen o entenen 11 milions de persones, és una llengua que té un gran potencial literari.\nLes editorials de les Illes Balears superen la vintena. Poden viure sense subvenció?\nNo ho sé, però no se’ls regala res. El debat de si s’ha de subvencionar o no la cultura no existeix en altres sectors professionals i econòmics que reben ajudes infinitament majors. Per tant, no sé si podrien subsistir, però la nostra obligació és donar-los suport. Primer, perquè parlam de cultura escrita i, segon, perquè ens referim a un sector que també dona llocs de feina i crea xarxa social i xarxa empresarial. Massa poc ajudam! És evident que la subvenció és obligatòria i necessària.\nQuin llibre feis comptes firar per Sant Jordi?\nUi, molts! [Tur recorda la seva època de bibliotecària]. A mi m’agrada comprar llibres, per tenir-los, per rellegir-los i que formin part del meu paisatge íntim i quotidià. Per mi, Sant Jordi és un dia molt especial, sempre ho ha estat. Em miraré les novetats que han sorgit en els àmbits que més m’interessen: la història, la poesia, la narrativa...\nRecomanaríeu cap escriptor o llibre?\nCom que vaig anar ahir a la presentació [l’entrevista es va fer dimarts] i és una delícia de llibre, recomanaria la reedició de Vocabulari privat d’Antònia Vicens i Josep Maria Llompart.\nDes del primer moment sabeu cert que, com a molt, el vostre mandat serà de dos anys. Com és que ho vàreu acceptar, si teníeu tan poc temps? Dins l’Administració, sabeu que en dos anys no es poden fer gaire coses.\nIdò, mirau, jo crec que ho vaig acceptar precisament perquè només eren dos anys. El 2015 no em vaig avenir a presentar-m’hi perquè no tenia cap intenció de ser política i després vaig dir que sí perquè creia que les circumstàncies eren especials i em varen demanar que fes una passa endavant, i com que creia -i crec- en aquest projecte, vaig dir que sí. Però també vaig dir que sí perquè són dos anys i pens que en dos anys es poden fer coses.\nVós heu rebut un compromís en herència: tenir enllestit el Pla de Cultura abans d’acabar l’any. Estau fent feina per aconseguir un gran pacte amb agents socials i partits polítics. En quin punt us trobau? Quins objectius veurem complerts aquesta legislatura?\nSí, si no hi ha cap ensurt. És veritat que la primera part de la legislatura se n’havia parlat molt, del pla, i es varen encarregar una sèrie d’estudis per saber com es trobava la situació. Nosaltres vàrem aprofitar aquestes dades i cap a maig ja vàrem començar a redactar el pla.\nEl compromís quin va ser?\nEn nom de la transparència i, sobretot, per donar compte de la nostra feina, em vaig comprometre que, periòdicament, informaria dels esborranys i perquè, a més, volien copsar l’opinió des del minut zero. Per això, el 4 d’agost vàrem presentar el document zero i l’u, a mitjan gener el dos, i ara, al juny, presentarem el document tres. El document zero era definir què és el pla de cultura i l’u, per territorialitzar les prioritats per illes a les quals havíem arribat després d’escoltar els consells insulars. La segona fase era la participació del sector i vàrem fer taules de treball purament tècniques. La presència política va ser testimonial, de saludar i anar-nos-en. Ara ja es treballa amb les illes. El Pla de cultura s’està aplicant des del moment zero i per això ara recopilam les actuacions fetes, perquè es visualitzi.\nCom ara? Posau-ne un exemple.\nPer exemple, modificar les línies d’ajuda incloent-hi clàusules laborals o territorialitzar les polítiques, perquè entenem que l’única manera de fer comunitat i fer xarxa illenca i fer país és que totes les Illes se sentin representades per les polítiques que feim des del Govern. Les línies? Puntuar d’una manera especial aquells projectes que incloguin més creadors de més d’una illa; que estiguin protagonitzats per dones per visibilitzar la creació de les dones, perquè encara necessiten aquest suport... Són pautes que estan incorporades en el Pla de cultura i que ja assumim en les nostres actuacions. Una altra: l’encàrrec que va rebre el nou director del Museu de Mallorca per revisar-ne els continguts i donar una visió de gènere. Si la dona ha participat en la història, també ha de formar part dels espais on es conta aquesta història. Un altre eix bàsic és anar a la recerca de públic nou: l’Orquestra Simfònica ha anat a la secció de nadons d’hospitals públics i centres penitenciaris; també volem anar al Pinaret. Per juliol, el primer que vàrem fer va ser crear dotze places noves en centres públics per millorar el servei i ampliar l’horari com ha passat a l’Arxiu del Regne de Mallorca.\nHi ha el compromís d’engegar el Museu de Formentera, el Sindicat de Felanitx, el Centre Internacional de Fotografia, les cases de Llucalcari i la Caixa de Música. Es complirà?\nFelanitx ho impulsa el Consell de Mallorca. El que sí que hem assumit nosaltres des de fa un any és el Centre Toni Catany. Un arquitecte n’està redactant el projecte i a final de mes en farem una presentació. A les cases de Llucalcari, el nostre compromís és treure a concurs el projecte de rehabilitació. Les cases de Llucalcari es varen donar al Govern l’any 94. Ara n’hi ha una d’esbucada. Una altra de les coses que hem prioritzat és complir amb el mandat de la Llei de patrimoni que deia, i d’això ja en fa 20 anys, que el Govern balear tenia tres anys per crear el Museu de Formentera. La primera legislatura progressista es va encarregar un projecte bàsic; la segona legislatura progressista es va constituir el patronat que presideix aquest Govern i ara jo, com a consellera; i aquesta legislatura el que hem fet és col·laborar amb el Consell de Formentera per comprar una casa del segle XIX, sa Sinieta, per ubicar-hi part del museu. Per què? Perquè Formentera no té equipament públic com tenen les altres illes. Un altre repte que té l’Administració és mantenir els centres més enllà de la inauguració.\nPrecisament us volia demanar si trobau factible la creació de nous equipaments, i m’heu dit que sí. Malgrat que els existents -i puc citar el Museu de Mallorca, el Museu Arqueològic d’Eivissa i Formentera, el Museu de Menorca i Es Baluard- tenen pressupostos insuficients?\nEls equipaments nous que estan projectats inclouen un finançament per a la seva creació i seria una irresponsabilitat deixar-ho perdre. Per al Centre Toni Catany hi havia 4.300.000 euros que ens va donar Turespaña l’any 2009, gràcies a les gestions que va efectuar el Consell de Mallorca durant la segona legislatura progressista. Aquests doblers eren o aprofitar-los o tornar-los a 31 de desembre d’enguany. El nostre compromís és no perdre’ls. Hi ha reptes que tenen data de caducitat: o els assumeixes o els perds, i nosaltres els hem volgut encarar. I després n’hi ha d’altres, com les cases de Llucalcari, que si no hi intervenim acaben per deteriorar-se.\nVàreu dirigir l’Institut Ramon Llull a les Illes. José Ramón Bauzá el va liquidar. Quina participació hi té ara el Govern?\nAbans hi havia dues seus, una a Palma i una a Barcelona, a pesar que el Govern balear només aportava la setena part del pressupost, que era 1.200.000 euros, i ara hi aportam la meitat. Ara en som delegació, que és un estatus diferent, en el sentit que estam al mateix nivell que l’Ajuntament de Barcelona. No hi aportam un pressupost global, sinó que és per a actuacions concretes.\nCom afecta el 155 al Ramon Llull?\nEl 155 afecta el Llull en el sentit que abans de treure qualsevol subvenció directa o qualsevol línia pública de subvencions s’ha d’enviar a Madrid per rebre l’informe favorable de la secretaria general del Ministeri de Cultura. És a dir, que hi ha una fiscalització i un control previ a qualsevol iniciativa o línia de l’Institut Ramon Llull.\nCom quedà el conveni que havíeu de signar amb Raül Romeva per senyalitzar la fossa de sa Coma?\nJo vaig enviar el conveni signat a la Generalitat i quan hi va arribar ja s’havia aplicat el 155 i va quedar aquest, com tants altres, sense firmar, perquè ja no hi havia govern.\nUs han dit si fan comptes liquidar el Llull?\nBé, Arrimadas ja ha dit que si entra al Govern el dissoldrà. A ells, qualsevol cosa que faci referència a cultura, informació, llengua, lliurepensament els espanta. Ciutadans té l’origen que té. No oblidem qui demanava el vot per a Ciutadans el desembre a Catalunya.\nL’Obra Cultural Balear vol que s’exigeixi el català a tots els llocs de feina de l’Administració pública, ho considerau factible?\nA poc a poc és el que s’està fent. El decret de català a la sanitat, que és un decret de mínims...\nUn poc massa de mínims, o no?\nÉs evident, però més enllà del nivell, el fet important és que els pacients tinguin clar que tenen uns drets lingüístics i que es poden expressar ells com a pacients amb la llengua que triïn i hi siguin entesos. A l’estat espanyol ningú qüestiona que un metge que no entén la llengua pugui exercir i aquí es parla d’un mínim coneixement. Entenc que és legítim que entitats com l’Obra considerin que no s’avança tan ràpid com es podria, però hem de pensar que reconstruir sempre és molt més difícil que construir. La legislatura passada es va desmuntar la Direcció General de Política Lingüística. Aquesta legislatura l’hem aguda de muntar i s’està fent moltíssima feina, però hem hagut de partir de menys zero. Hem hagut de reconstruir tot el que s’havia dinamitat amb el Govern de Bauzá. Amb l’Institut Ramon Llul,l cada vegada que ve el PP, se’n torna a sortir. Per això volem aprovar el Pla de cultura per consens.\nCreis necessari exigir el català als músics de l’Orquestra Simfònica?\nNosaltres tenim un marc legal per convocar oposicions, però la prioritat a l’hora de triar els músics és exactament igual com ha dit la presidenta, és el de l’excel·lència musical. Dit això, és preocupant que des de la dreta, des de Ciutadans -que són els qui han parlat-, es faci aquest discurs tan perillós de sectarisme, com si un músic catalanoparlant no pogués ser un músic excel·lent. Vull recordar que des del 2009 els músics excel·lents que surten del Conservatori no s’han pogut presentar a unes oposicions perquè no se’n convocaven. El que em sap greu és que ara que l’Orquestra Sinfònica té un projecte amb cara i ulls, el volen tapar amb remor.


Pot una empresa prohibir les propines als treballadors? - TOTLLEIDA\nOPINIÓ. José Luis Solans Pueyo. Doctor en Dret. Professor de l’Escola Universitària de Relacions Laborals. Adscrita a la UDL\nPer Jose Luís Solans Última actualització Jul 31,2021\nEl salari, segons l’article 26 de l’Estatut dels Treballadors, és la totalitat de les percepcions econòmiques dels treballadors, en diners o en espècie, per la prestació dels serveis laborals, per compte aliena, tant si retribueixen el treball efectiu, qualsevol que sigui la forma de remuneració. Per tant és una retribució pel treball realitzat per l’empleat. L’obligació del pagament del salari recau sempre sobre l’empresari.\nLa propina, és el resultat del pagament que el treballador rep de part dels clients del seu empresari(persones alienes a l’empresa i a la relació laboral i depenen d’un tercer), de forma lliure, voluntària i espontània, com un agraïment pels serveis prestats pel treballador. Per tant, els ingressos que per concepte de propines reben els empleats dels establiments, no constitueixen salari ni es pot parlar de retribució del servei prestat pel treballador. L’empresa quan es mantingui al marge de la propina i el seu repartiment, s’entendarà com una donació entre persona treballadora i client, sense consideració de salari i per tant, no existirà cap obligació de cotitzar per ella.\nÉs fonamental descriure els dos conceptes anteriors (salari i propines), per comprendre l’arrel del problema i les seves interconnexions mútues.\nSorgeixen moltes dubtes al respecte, una seria si l’empresari gestiona, reparteix i controla d’alguna manera les propines, formarien part del salari? S’han d’incloure en la nòmina? En aquest cas, si l’ocupador gestiona o controla les propines, aquestes s’hauran d’incloure en la nòmina sota el concepte de propina i passarien a formar part del salari. Si la propina es configura com un concepte més en nòmina o, sota aquesta, es compensa qualsevol altre concepte, passarà a considerar-se com un ingrés provinent de l’empresari, la quan cosa implicarà la seva condició de salari i per tant, el deure de cotitzar per les quantitats lliurades.\nPot una empresa impedir als seus treballadors acceptar gratificacions dels clients?\nFa tres anys, l ‘empresa Serunión, que gestiona 5 establiments de restauració, després d’examinar els resultats d’una auditoria interna, va comprovar l’existència de certes irregularitats en la gestió dels diners en efectiu i decideix unilateralment prohibir les propines. A partir d’aquí en els tiquets de caixa apareixia la frase “no s’admeten propines” i un cartell que indicava “la nostra millor recompensa és que vostè torni a visitar-nos, per això noi acceptem propines”. S’ha d’indicar que el personal fixe obtenia una mitjana anual de 90 a 100 euros per aquesta via. En una innovadora sentència del Tribunal Superior de Justícia d’Astúries (TSJA), estableix que la propina no té caràcter salarial ni s’integra en cap de les matèries contemplades en l’ET, i per això no es requereix cap acord amb els treballadors per part de l’empresari ; tampoc, afegeix el Tribunal, pot ser considerada condició de treball més beneficiosa ni és un costum laboral, perquè no depèn de l’empresari, sinó de la lliure voluntat del client. El Tribunal Suprem (TS), estimant el recurs de CC.OO i la fiscalia, anul·la la sentència del TSJA i declara la nul·litat de la decisió adoptada per l’empresa i el dret de les persones afectades pel conflicte col·lectiu, a continuar rebent propines per part de la clientela, sense excloure als treballadors que estan laboralment vinculats a l’empresa amb contractes temporals, perquè fins ara, les propines es repartien només entre els treballadors fixos (segons normes UE i ET art.15.6) La sentència del TS puntualitza que “ l’eliminació d’aquestes percepcions per part de l’empresa, constitueix un canvi rellevant, no tant per la seva dimensió econòmica (sempre incerta) sinó en aspectes relatius al clima del treball i a l’existència d’estímuls o recompenses honorífiques.\nEn tot cas, continua el Suprem, que “ l’empresa pot acordar vàlidament la prohibició a mesura que la plantilla sigui gratificada per la clientela, perquè aquesta potestat deriva del seu poder d’organització i direcció (art.1.1 i 20.1 (ET), però hauria de seguir el “ procediment fixat en l’article 41 de l’Estatut dels Treballadors (modificació substancial de les condicions de treball), o sigui hauria de negociar amb els treballadors. El TS entén que, encara que les propines no estan literalment tipificades com a condicions de treball en l’esmentat Estatut dels Treballadors, “ la llista de condicions de treball contemplades per l’art. 41 és merament exemplificativa, de forma que aspectes del contracte de treball diversos del salari poden integrar-se en aquest concepte”\nJosé Luis Solans Pueyo. Doctor en Dret. Professor de l’Escola Universitària de Relacions Laborals. Adscrita a la UDL\nJose Luís Solans 45 posts 0 comments\nEl “més clicat” ahir, 29 de juliol, a totlleida. cat Notícies. Diari digital de proximitat. Informació de confiança.\nAfrucat i UGT signen un nou Conveni Laboral de les Centrals Frutícoles de Lleida per 2021 i 2022


El Mundialito de futbol base torna a Cambrils del 10 al 16 d’abril — Ajuntament de Cambrils\nEl Mundialito de futbol base torna a Cambrils del 10 al 16 d’abril\nEsteu aquí: Inici / Cambrils / Ajuntament / Comunicació / El Mundialito de futbol base torna a Cambrils del 10 al 16 d’abril\nL’esdeveniment està organtizat per la Escuela Internacional de Futbol Ricardo Godoy i és el campionat infantil més multitudinari del planeta. El torneig reunirà a Cambrils més de 1.900 jugadors i jugadores d’un centenar d’equips d’arreu del món.\nDesprés de dos anys de pausa per la pandèmia, Cambrils tornarà a ser la seu del Mundialito de futbol infantil del 10 al 16 d’abril. L’alcalde de Cambrils, Oliver Klein; la regidora d’Esports, Natàlia Pleguezuelos; la regidora de Turisme, Yolanda Burgos; la directora general del Mundialito, Nilda Gutiérrez, i el director esportiu, Ricardo Godoy, han presentat avui la 27 edició aquest campionat internacional internacional que reunirà a Cambrils més de 1.900 jugadors i jugadores d’un centenar d’equips procedents d’Estats Units, Mèxic, Canadà, Romania, Itàlia, Noruega, Marroc, Espanya o França, entre altres.\nEl torneig compta amb la participació de la majoria de grans clubs internacionals de futbol. Alguns dels clubs que ja han confirmat la seva participació són l’Atlético de Madrid, València, Llevant, FC Barcelona, Málaga CF, RC Espanyol, Juventus, Milan AC, Girona CF, Club Amèrica i altres equips de l’entorn, així com el club local UCF Cambrils, que participa i col·labora activament en el torneig.\nL’alcalde de Cambrils, Oliver Klein, ha destacat l’aposta de Cambrils pel Mundialito amb la signatura d’un nou conveni de col·laboració per quatre anys més i ha explicat l’important paper d’aquest tipus d’esdeveniments per posicionar i donar a conèixer la destinació. La regidora d’Esports, Natàlia Pleguezuelos, ha afirmat que Cambrils és un referent de turisme esportiu i ha recordat que aquesta Setmana Santa Cambrils també acull una nova edició del Torneig de Bàsquet TGN-Cambrils amb més de 900 jugadors i jugadores d’arreu de l’estat i també de França i Itàlia, i el campionat de Balls Esportius, amb més de mil esportistes de 30 països diferents. Amb tot plegat es preveu una ocupació d’entre el 80 i el 90% i aquests esdeveniments representaran vora el 70-75% de l’ocupació total i tindran un gran impacte econòmic en el sector turístic, reforçant la imatge externa de la Costa Daurada i Cambrils.\nPer la seva banda, la regidora de Turisme, Yolanda Burgos, ha explicat que el Mundialito encaixa amb el model sostenible de ciutat i dins l’aposta de Cambrils pel turisme esportiu i familiar i ha destacat la qualitat de les instal·lacions esportives i dels serveis per atraure aquest tipus d’esdeveniment. El 2013 Cambrils va aconseguir el Certificat en Turisme Esportiu de la Generalitat i des de llavors l’Ajuntament treballa per captar i organitzar esdeveniments esportius d’impacte significatiu. Un bon exemple d’aquesta línia de treball són els últims caps de setmana, amb una final d’etapa de la Volta Catalunya, la Cursa de l’Aigua, l’Scott Marathon de BTT, un territorial de natació o la Copa d’España de Trial amb bicicleta.\nEl director esportiu, Ricardo Godoy, ha agraït la confiança de l’Ajuntament de Cambrils s’ha mostrat molt il·lusionat per aquest renaixement del Mundialito després de dos anys de pandèmia. Godoy, que espera poder celebrar un campionat sense limitacions l’any vinent, també ha posat en valor el gran nivell dels participants i ha apuntat que durant els 30 anys d’història del Mundialito hi han jugat nombrosos esportistes que han arribat a ser futbolistes d’èlit. Finalment, la directora general, Nilda Gutiérrez, ha parlat de les dificultats per organitzar el campionat i ha lamentat que enguany alguns equips no hagin pogut venir per la pandèmia o per la guerra d’Ucraïna.\nSegons l’organització, en l’última edició del Mundialito celebrada a Cambrils, l’any 2019, es va produir un retorn econòmic d’uns cinc milions d’euros. Els partits del Mundialito seran transmesos en directe per streaming a través del web TV i per Esport3 (TV3).\nEl Mundialito compta amb la corresponent autorització de la Federació Catalana de Futbol i tots els partits seran dirigits per àrbitres col·legiats de la Federació amb el suport de la RFEF i la FIFA, que vetllen per tots els futbolistes internacionals.


Pengen sostenidors davant la Guàrdia Civil de Figueres - Diari de Girona\nPengen sostenidors davant la Guàrdia Civil de Figueres\nL'actuació s'emmarca en el Dia Internacional de la Dona\n08·03·19 | 12:10\nLes reivindicacions feministes del Dia Internacional de la Dona inclouen actuacions descentralitzades arreu del territori. A Figueres, una de les accions ha penjat sostenidors dels arbres de davant la caserna de la Guàrdia Civil, al carrer Nou.\n"L'1-O les dones també hi érem" diu un dels cartells de l'actuació, que reclama una república catalana feminista.\nA la tarda, hi ha convocat a la placeta de la Rambla un acte d'informació que començarà a les quatre, a les sis hi hauran tallers de pancartesi swingada reivindicativa a la plaça de l'Ajuntament. A les vuit del vespre començarà la manifestació en motiu del 8M amb inici a la placeta de la Rambla i amb sopar i fi de la jornada de vaga al pati de la Cate amb concert de Lakaste.\nEn el #DiaInternacionalDones pengen sostenidors davant la caserna de la Guàrdia Civil de #Figueres #8MVagaFeminista pic.twitter.com/0GDWBonNQs\n— Tramuntana Televisió (@tramuntana_tv) 8 de marzo de 2019\nD'altra banda, els actes institucionals de l'Ajuntament de Figueres comencen a les set del vespre a l'auditori de Caputxins amb la lectura del manifest institucional i el lliurament dels Premis 8 de març Maria Rosa Ymbert.\nEls actes del 8M es clouran amb concert als Caputxins i sopar tertúlia "La dona i l'esport" organitzat per la Xarxa d'Emprenedores a Torremirona.


Dansa creativa i expressiva - Espai Delta - Río Abierto Catalunya\nInici / Eventos/Dansa creativa i expressiva\nDansa creativa i expressiva\nTreballarem al voltant de l’exploració sobre les infinites possibilitats de moviment, expandint els límits i obrint-nos a gaudir de la dansa.\nDes eines de la dansa contemporània i el sistema río abierto, explorarem en el gaudi de el moviment, deixant sortir allò autèntic i convertint-ho en combustible per a la creació. També, des de l’escolta i la contemplació de si, es deixen anar les cuirasses musculars, mentals, i emocionals, tenint com a resultat un cos en tota la seva potència, més disponible per a la creació i interpretació. Es proposa un entrenament que aborda el treball tècnic, dinàmiques coreogràfiques, que treballen la relació cos-espai, cos-fluid, i qualitats i textures de moviment que ens portin a connectar amb diferents fisicalitats. Mentre que amb exercicis d’improvisació i exploració, buscarem connectar amb allò sensoperceptiu, el món interior i el cos emocional.\nFacilita Carolina Barbiel Vidal. Intèrpret creadora en Dansa Contemporània egressada del SODRE – conservatori nacional d’Uruguai. Terapeuta psicocorporal formada en el Sistema Río Abierto. Instructora de Hatha Vinyasa Ioga. Forma part de dues peces de Dansa Contemporània i és resident de Centre Cívic Drassanes i de Centre Cívic Barceloneta. Fundadora de l’Associació Cultural CX3M que gestiona projectes artístics amb impacte social.\n«Crec en el moviment com una eina transformadora, de gaudi i connexió amb el que unx és; com un espai que connecta, transforma, i motiva el creixement de l’ésser en totes les seves formes. La invitació és a sorprendre de nous llocs, noves plàstiques corporals, noves expressions i tot el que sorgeixi.»\nDivendres 17 setembre de 18h a 20h\nDivendres 15 octubre de 18h a 20h\nDivendres 27 novembre de 18h a 20h\n25€/sessió o 60€/trimestre\nTel. 674 961 750


L'illa dels llibres: EL CABALLERO DE ALCANTARA. Jesus Sanchez Adalid\nNou llibre del que podriem considerar un dels autors de novel.la històrica importants en castellà. Autor de novel.les com El cautivo, Tierra sin mal o El alma de la ciudad ara ens trallada a la cort de Felip II a El caballero de Alcántara.\nEl protagonista és ni més ni menys que Felip II. A l’any 1568 el rei espanyol no viu un dels seus millors moments i a més el seu fill, el prícep Carles ha mort.\nEls conflictes a Flandes creixen, els turcs amenacen la Mediterrània, els moriscs de Granada es rebel·len i tot sembla anar a pitjor. Però el monarca està disposat a afrontar els problemes del regne.Previngut gràcies als seus secretaris, posa en pràctica la seva millor arma secreta: una xarxa d'espionatge com mai no ha conegut cap Estat. Però no pot fiar-se gairebé de ningú ja que abunden els agents dobles. El pitjor enemic, el Gran Turc, disposa també d'hàbils informadors. La seva Majestat decideix llavors acudir a les Ordres Militars per llançar mà dels seus membres nobles i lleials: monjos guerrers juramentats que es mantindran fidels en els majors perills. Espionatge en ple segle XVI i amb una novel.la ben documentada com acostuma a fer l'autor habitualment.\nPublicat per Jordi Milian a 17:26


Campanya de recollida de lectures d'aigua | Ajuntament de Sort\n27 juny 2017\tin General, Novetats\nL’Ajuntament de Sort demana la col·laboració del veïnat. Us preguem que ens porteu les lectures d’aigua, amb identificació del núm. de comptador, a les oficines municipals fins divendres 30 de juny, inclós.\nUs agraïm per endavant la vostra cooperació; si-us-plau, feu arribar aquesta informació als vostres veïns i veïnes.\nRègim sancionador de l'ordenança de tinença d'animals domèstics


Els presidents del Col·legi i del Consell General d'Economistes aposten per suprimir l'impost de les hipoteques ! ACN ! directe!cat\nDivendres, 9 de novembre de 2018 14:30 h\nEls presidents del Col·legi i del Consell General d'Economistes aposten per suprimir l'impost de les hipoteques\nGasol considera que els impostos només haurien de gravar activitats amb les que es "genera riquesa" i Pich apel·la a un nou finançament autonòmic per poder prescindir d'aquest impost\nACN Barcelona.-El degà del Col·legi d'Economistes, Anton Gasol, ha definit l'impost de les hipoteques com "anacrònic" i ha dit que no hauria d'existir, de la mateixa manera que el president del Consell General d'Economistes, Valentí Pich, que ha desitjat la seva abolició perquè correspon a "una altra època". Ho han dit aquest divendres en el marc de la Jornada dels Economistes 2018 que organitza el Col·legi d'Economistes. El degà de l'entitat ha afirmat que qualsevol tributació hauria de gravar només activitats que "generen riquesa", i és per això que "tenen sentit" impostos com l'IVA, però no el de les hipoteques perquè "no aporten valor". Per la seva banda, Pich ha dit que l'impost és un "mal" que s'hauria de suplir amb un nou sistema de finançament autonòmic i que hi ha una imatge com si els bancs fossin els "dolents de la pel·lícula".\nGasol ha plantejat que si el Tribunal Suprem estava dividit -15 vots a 13- alhora de marcar qui pagava l'impost segons "qui tenia més interès en que es fes l'escriptura de l'hipoteca", el pagament de l'impost s'hauria d'assumir a mitges. "És fàcil, que s'ho parteixin, perquè sembla que hi ha un interès compartit, uns perquè els hi donin la hipoteca i els altres per la garantia", ha dit. Amb el decret llei del govern espanyol, el degà considera que és "lògic" que si el govern espanyol marca que són els bancs qui han de "suportar" l'impost, també és "lògic" que no sigui deduïble de la base imposable. "Si fos deduïble vol dir que un terç de l'impost se l'ha d'empassar la pròpia administració que ha rebut aquesta tributació. Es una cosa lògica. És bo que hi hagi aquestes cauteles", ha dit Gasol.No obstant, al seu parer es tracta d'un impost "anacrònic", corresponent a l'antic impost del timbre, i que només existeix a França, Itàlia, Espanya i Portugal. Respecte el rendiment econòmic que genera l'impost a les comunitats autònomes, Gasol ha dit que no proposa que es "quedin sense això", sinó que es vehiculi cap al concepte de "generació de riquesa". "Qui esta en millors condicions de poder tributar és aquell que ha rebut un increment de valor perquè ha rebut, per exemple, una millor renda", ha dit. Per activitats com una hipoteca, o qualsevol permuta o transacció, Gasol considera que no hauria d'existir impost perquè no aporten valor, però sí s'hauria de gravar activitats en les que es rebin serveis, es causin danys, com la contaminació, o es generi riquesa.Per la seva banda, Valentí Pich ha assegurat que l'impost és un "bitxo estrany en l'ordenament legal del nostre entorn", i que en cas de continuar existint, hauria de fer-ho amb imports inferiors. "Espero que aquest impost desapareixi ràpidament i voldria dir que tenim un nou marc autonòmic de fiscalitat", ha dit Pich. "No m'acaba d'agradar que un impost es converteixi en un impost finalista. Hi ha aquesta imatge com si els bancs fossin els dolents de la pel·lícula", ha remarcat Pich. De la mateixa manera, considera que la banca haurà "d'interioritzar aquests costos perquè estem en una economia de mercat".


TAXIDRIVER: un altre photopost\nPublicat per ddriver a 0:04\nBaccus ha dit...\nEscolta mestre... per casualitat vas entrar el passat diumenge al matí a l'aeroport d'El Prat amb una samarreta que posava 'Antimadridista' a l'estil Londsdale? És que jo venia de Helsinki, i vaig estar ben a punt de saltar a l'abordatge. Et juro que en aquell moment vaig pensar que eres tu... però portava tota la nit sense dormir, i vaig pensar que millor ho deixés per preguntar-ho per ací...\nEn fi, curiositat només! :P\n29 d’agost de 2007 a les 4:19\nde fiesta eh???????... guirisleando por ahi..incluye la borrachera azul????\nke cosas...me alegro que estes disfrutando¡¡¡¡ un besote\n29 d’agost de 2007 a les 11:15\nbueno, ja veuràs com quan tornis alt eu horari habitual tornaràs a tenir forcs per actualitzar el blog....\n29 d’agost de 2007 a les 15:34\nEi moltes gràcies per la promo!!!!\n29 d’agost de 2007 a les 16:33\nNo diumengue portava la del Barça que hi habia partit,pero som molts...jajaja\nal final em sembla que no sortire avui i fotare kms al llit,estic cansat per una marxa dura,una cervesseta si pero marxa heavy a Lloret fins dema no..estic meditant encara que faig\nNo se que fare al final...si seguire de dia o de nit\nDe res ja saps per vos el que gafi falta\n29 d’agost de 2007 a les 21:17\n12 de novembre de 2009 a les 14:44\nBooxFoorict http://buy-mobic.wikidot.com http://comprare-kamagra.wikidot.com http://neurontin.wikidot.com BooxFoorict\nRaistUrifsraw [url=http://usr-ict.cs.unicam.it/members/Levitra-senza-ricetta-comprare-Levitra-prescrizione-medica.aspx]cialis levitra[/url] Levitra [url=http://sicilia.tostring.it/members/Comprare-Cialis-online-senza-ricetta/default.aspx]generic cialis[/url] Cialis MiffNeift\n5 de desembre de 2009 a les 3:06


Jornades d’Ecofeminisme i economia social i sostenible – El Iris.cat – Digital d'informació i cultura\nDes de l’Associació de Veïns d’Es Mercadal ha organitzat el cicle de conferències sobre Ecofeminisme i Economia Social i Sostenible que es durà a terme a Mercadal els dies 17 i 24 de setembre i el 8 d’octubre, així com el taller de formació sobre Teatre de l’Oprimit, que tindrà lloc de l’1 al 4 d’octubre.\nAquestes jornades, organitzades per l’Associació de Veïns i finançades pel Fons Menorquí de Cooperació a través de la convocatòria de projectes de Ciutadania Global, comptaran amb la presència d’Ivan Miró, sociòleg, cooperativista i investigador en economia cooperativa, social i solidària; Yayo Herrero, antropòloga, enginyera, professora i activista ecofeminista; Amaia Pérez Orozco, doctora en economia, activista social i feminista, dedicada a l’estudi de la sostenibilitat de la vida; i La Hoja Blanca, projecte de teatre social que treballa, a través de diferents metodologies teatrals, per a la transformació social, personal i col·lectiva.\nTant les conferències com el taller de formació són gratuïts, però degut a les limitacions d’aforament és necessari fer inscripció prèvia a l’adreça de correu de l’Associació de Veïns (vesinsdesmercadal@gmail.com).\nEs pretén que aquestes jornades, que s’havien de fer el mes de maig però que es van haver de posposar pel confinament, puguin servir –\nprecisament en aquests temps tan convulsos de crisis ecològica i social que vivim- per poder compartir les perspectives i les\nexperiències que cerquen, davant d’un model capitalista i patriarcal injust i insostenible, altres maneres de ser i estar en el món, amb la convicció que un altre món és possible i, sobretot, més necessari que mai.\nArticle anterior Experts en Salut Pública demanen canvis estructurals per combatre l’extensió i la freqüència de les epidèmies\nSegüent article Menorca suma avui un nou cas de coronavirus per PCR


La IV Tamborada de la dona convoca a 125 dones i xiquetes de la província el dissabte a Vila-real\nVila-real celebrarà dissabte que ve, 23 d’abril, la IV Tamborada de la Dona. L’esdeveniment, organitzat per l’Associació Cultural de Bombos i Tambors de Vila-real i la Regidoria de Turisme, tindrà lloc a la plaça Major a partir de les 18.00 hores, on s’espera que es concentren un total de 125 dones i xiquetes procedents de 17 bandes, tant de Vila-real com d’altres municipis de Castelló.\nEn concret, les participants, a més de formar part de diferents entitats de Vila-real, arribaran des de Viver, Moncofa, les Coves de Vinromà, la Vall d’Uixó, Borriana, Betxí, Benicàssim, Benicarló, Tales i el Port de Sagunt.\nTotes elles estaran capitanejades en aquesta ocasió per Ainara Moreno, la jove vila-realenca guanyadora del premi Miss España Plus Size, qui serà l’encarregada de donar el toc d’inici de la tamborada local.\n“El baluern dels tambors és un dels sons més característics de la Setmana Santa de Vila-real, declarada d’Interés Turístic Provincial, gràcies a les activitats promogudes i desenvolupades per l’Associació Cultural de Bombos i Tambors. Des de fa només quatre anys, a la programació prèvia a la Setmana Santa hem incorporat, a més, aquest esdeveniment singular que posa de manifest el paper de les dones en la nostra Setmana Santa; un paper al qual contribuïm, d’aquesta manera, a donar visibilitat en un esdeveniment que ja està plenament consolidat en la programació”, conclou.


Manteniment industrial a Margalef - Tarragona - Tallerspacs TALLERS PACS - Manteniment industrial professional - manteniment industrial caldereria - treballs en acer i alumini - manteniment industrial de cellers\nMANTENIMENT INDUSTRIAL A MARGALEF\nA Tallers Pacs estem especialitzats en el manteniment industrial a Margalef. La nostra experiència ens permet oferir un servei professional de la màxima qualitat. El nostre equip humá compte una àmplia experiència en diversos sectors. Som experts en manteniment industrial calderaría, oferint muntatge i reparació incloent el desmuntatge i trasllat de maquinària vella. Tallers Pacs, manteniment industrial caldereria al seu abast.\nEL MILLOR MANTENIMENT INDUSTRIAL A MARGALEF\nA Tallers Pacs som especialistes en manteniment industrial a Margalef, els nostres clients i experiència avalen la nostra professionalitat i el nostre servei. Realitzem treballs de metalmecánica, aplicacions especials, trasllats, urgències, avaries, manteniment caldereria i actualitzem els seus equips per poder gaudir de les noves tecnologies. A Tallers Pacs, gaudirà d'un servei de manteniment industrial a Margalef a l'alçada de les seves necessitats i amb la millor relació qualitat-preu.


Metodologia-ips-aecid | Observatorio Iberoamericano de la Comunicación\nEl disseny i implementació de la investigació està en la línia de la tradició empírica consolidada pels estudis especialitzats en avaluar i analitzar el comportament de la premsa, en particular la de l'anàlisi de continguts.\n» Descripció i justificació de la mostra\n» Selecció de les unitats d'anàlisi i processament de les dades\nCom a referent més immediat hi ha el treball del Projecte per a l'Excel·lència en el Periodisme (PEJ, per les sigles en anglès), dedicat a desxifrar el desenvolupament de la informació als Estats Units ja sustentar un mètode empíric que permet quantificar el contingut dels mitjans de comunicació, observar els canvis en l'àmbit dels mateixos i comprendre, en última instància, les seves tendències de desenvolupament futur.\nOriginalment el PEJ va estar vinculat a l'Escola de Periodisme de la Universitat de Columbia, i la seva missió era avaluar la premsa i ajudar a depurar els principis professionals dels periodistes. El 2006 el projecte va començar una nova etapa en la seva història en incorporar-se al Centre d'Investigació Pew, una organització sense ànim de lucre amb seu a Washington, DC, finançada pel Pew Charitable Trusts. Des de llavors ha duplicat el seu personal i ha ampliat significativament les seves activitats de recerca, que inclouen sèries d'estudis sobre el contingut de l'agenda informativa, el seguiment de les tendències de la indústria de la comunicació, un informe anual sobre l'estat dels mitjans nord-americans , estudis de continguts puntuals sobre el tractament de la premsa a esdeveniments o temes significatius, etc.\nEn el seu informe anual sobre l'estat dels mitjans de comunicació als Estats Units, el PEJ concentra els resultats d'un continu procés de codificació executat per investigadors especialment capacitats per a tal fi. L'objectiu fonamental de l'estudi és analitzar una àmplia mostra dels mitjans del país per identificar els temes que formen part de l'agenda informativa nacional. Es parteix d'un mostreig polietàpic que no s'ajusta totalment a fórmules estadístiques causa de les diferències en els sistemes d'audiència o difusió dels mitjans de comunicació, però que pondera factors importants, com el nombre de mitjans que ofereixen notícies, el nombre de programes informatius segons tipus de mitjà i l'abast de l'audiència. L'estudi divideix els mitjans en cinc grups: noticiaris de televisió, premsa escrita, llocs de notícies en línia, noticieros emesos per xarxes de televisió per cable i informatius de ràdio. Per elaborar l'informe 2009 es van codificar 69.942 històries: 7.350 articles periodístics, 6.539 notícies en línia, 19.796 notícies difoses a través de la televisió oberta, 21.892 notícies de televisió per cable i de 14.365 informacions emeses en programes de ràdio.\nLa valuosa base de dades acumulada pel PEJ li permet desenvolupar estudis ad hoc sobre el tractament que donen els mitjans a determinats temes i analitzar la cobertura periodística en diferents àrees d'interès. La rigorositat i solvència d'aquest tipus d'estudis avala el seu ús com a referent per a emprendre la investigació sobre el pes de la cooperació internacional per al desenvolupament en la premsa europea. A partir d'aquest marc de referència, el present treball, sobre la premsa i la cooperació internacional, estableix amb criteris propis una anàlisi de continguts sistemàtica, objectiu i quantitatiu, és a dir, sotmès a regles explícites, de comú aplicació per part de tots els investigadors i que permet sustentar en termes numèrics seus principals consideracions.\nSELECCIÓ DE LES UNITATS D'ANÀLISI I PROCESSAMENT DE DADES\nPer a cadascun dels diaris seleccionats, es va codificar a dos nivells tot el contingut redaccional. En el nivell 1 es va procedir al buidatge temàtic ia la ubicació de les unitats Periodístiques sobre Cooperació per al desenvolupament (UPC). Mitjançant una Fitxa de Buidat Diari es van identificar les Unitats Periodístiques totals (UP) agrupades per àrees temàtiques o seccions i distribuïdes en tres grups, segons la seva tipologia: el primer permet identificar les notícies que apareixen a la portada, el segon destinat al gènere d'opinió i les columnes d'anàlisi signades, i el tercer grup inclou les unitats informatives. Cada grup, al seu torn, permet diferenciar les UP de les UPC.\nLes principals fortaleses d'aquest tipus de buidatge exhaustiu és que garanteix l'anàlisi íntegre de totes les unitats periodístiques, permet una reflexió sustentada sobre els continguts del diari i els seus criteris de jerarquització temàtica, i obre la possibilitat de plantejar recomanacions per ubicar els continguts sobre la cooperació en l'agenda dels mitjans impresos.\nTot i que es van comptabilitzar totes les unitats periodístiques de les edicions domèstiques dels diaris analitzats, es van descartar alguns elements del contingut difícils d'individualitzar (cartelleres de cinema o teatre, quadres estadístics amb resultats de lligues esportives, sumaris, agendes d'activitats culturals, guies de serveis ciutadans) o que poguessin distorsionar la totalització (suplements temàtics, encartaments especials, publireportatges). Així mateix, es va excloure del buidatge la publicitat comercial i institucional, ja que si bé pot estar associada en casos puntuals a campanyes de sensibilització sobre temes de cooperació per al desenvolupament, l'objecte de la recerca era el contingut periodístic dels mitjans.\nLa setmana constitueix la unitat d'anàlisi temporal establerta per l'estudi. Per tal motiu es va dissenyar una eina informàtica de totalització, la Fitxa Resum Setmanal, per a ser emplenada al final del buidatge de cada període. Aquesta fitxa s'emplena a l'ordinador i genera automàticament, mitjançant fórmules preestablertes, els percentatges i els totals, diaris i setmanals. La seva funció és precisar l'estructura del diari i determinar el pes que té la cooperació per al desenvolupament dins del contingut total.\nEn aquest nivell es van classificar una mitjana total de 125 unitats periodístiques diàries per cada un dels nou mitjans estudiats.\nPer al nivell 2 de captura de les dades es va dissenyar una eina electrònica integrada per un Formulari de Codificació que en emplenar en línia alimentava automàticament una base de dades permanentment disponible per al treball en xarxa. El formulari o protocol de codificació es va aplicar a cadascuna de les unitats periodístiques sobre cooperació per al desenvolupament identificades durant el buidatge dels diaris. El seu disseny no només permet que els codificadors incorporin remotament les dades per a cada variable, sinó també que la coordinació repassi el seu treball i corregeixi errors quan sigui necessari. El mateix programa informàtic compila totes les dades de la codificació cada setmana i permet extreure informes parcials per a la realització de les proves estadístiques necessàries.\nEl formulari de codificació consta de setanta-set entrades: disset variables bàsiques i seixanta descriptors temàtics.\nLa identificació de les notícies i opinions sobre cooperació internacional per al desenvolupament es va basar en una eina pròpia on es van incorporar els temes i descriptors específics d'aquest àmbit. Aquesta elaboració part dels estàndards internacionals en la matèria i respon tant a les necessitats de la metodologia científica en si mateixa, com a les especificitats de l'anàlisi de contingut aplicat.\nEl formulari de codificació es va dissenyar amb el propòsit de permetre la descripció comparativa de les UPC i garantir que les dades recollides foren completament compatibles amb el programa d'anàlisi estadístic emprat en l'explotació dels resultats de la recerca . En concret, es van separar els descriptors corresponents a cada un dels deu temes de la cooperació per poder seleccionar de forma independent en el formulari i permetre el seu tractament com a variables individuals amb el programari estadístic. A la resta de les preguntes, es va utilitzar un format de llistats tipus test per facilitar la introducció de dades i evitar errors o omissions. Dins el formulari, en la pregunta sobre el Tema general, s'havia de seleccionar un de la llista. A continuació, a les caselles de verificació corresponents als descriptors dels diferents temes generals, es selecciona un màxim, aconsellable, de 3 en total. Si és indispensable, com que és una unitat periodística que aborda amb similar èmfasi múltiples temes de cooperació, pot superar aquest màxim. En determinats casos, quan la unitat periodística s'enfoca diferents perspectives d'un mateix assumpte, els descriptors no estan necessàriament associats al tema general de la informació o opinió.\nEs codificar tots els textos identificats com a unitats periodístiques de cooperació per al desenvolupament. Si una UPC apareixia a la portada i incloïa un salt a pàgines interiors en l'edició impresa, es codificaven individualment ambdues unitats. D'estar disponibles, s'ha accedit mitjançant subscripció a les edicions en PDF dels diaris. Aquest va ser el cas de El País , La Vanguardia , Le Monde i The Times . A la resta dels diaris es va accedir mitjançant la subscripció al servei Press Display , que ofereix igualment el contingut íntegre dels diaris presentat de la mateixa manera que les versions en paper. En ambdós casos, es van emprar els textos identificats per determinar el nombre de paraules de cadascuna de les UPC: es va copiar el contingut (sense incloure, en el cas de les unitats de pàgines interiors, els títols, subtítols, intertítols o els peu de fotos) al programa Microsoft Word i es va executar el comandament 'comptar paraules' per obtenir el nombre final.\nPer garantir la integritat de les dades, es va establir un estricte procediment d'enviament de la informació que va permetre mantenir protegida en una base de dades central. Es disposava setmanalment del buidatge de la setmana anterior, és a dir, de la Fitxa Resum Setmanal corresponent a cada un dels nou diaris analitzats. Això va facilitar el seguiment continu de les dades, l'ajust dels criteris de codificació i la correcció de les desviacions en la selecció de la mostra. A més, la disponibilitat permanent dels formularis enviats per l'eina de treball en línia permetre processar periòdicament les dades mitjançant el programari d'anàlisi estadística (SPSS), generar les taules i gràfics amb resultats parcials, avançar l'anàlisi i preveure possibles conclusions.\nEn la línia de les recomanacions de la literatura científica sobre la investigació dels mitjans de comunicació (Wimmer, Dominick, 1996), la recerca dels majors nivells de fiabilitat en els procediments metodològics es va sustentar en la definició dels límits de les categories amb el màxim detall, en la realització d'assaigs previs i en l'ensinistrament pràctic dels codificadors. Com a part del procés d'avaluació i control de qualitat, abans d'iniciar el buidat definitiu corresponent al període estudiat, es van realitzar dues setmanes de prova (entre el 11 i el 17 de maig de 2009 i el 26 de juny i el 5 de juliol de 2009) per validar les eines metodològiques. A més, des de la coordinació del projecte es va executar un control de qualitat de la mostra seleccionada pels investigadors (unitats periodístiques sobre cooperació per al desenvolupament) a dos nivells: 1) Sobre la totalitat de les UPC codificades per evitar possibles desviacions del criteri general i homogeneïtzar la mostra, i 2) Sobre una selecció aleatòria d'alguns diaris, la qual cosa va permetre fer un buidatge alternatiu i detectar omissions o desviacions d'UPC.


fallas - Les Falles com a impuls de la diversitat\nLes Falles com a impuls de la diversitat\nSe celebra la 16a edició dels Premis Arco Iris.\nLa Delegació de Participació i Solidaritat i la seua àrea de Diversitat han acollit per primera vegada la presentació dels Premis Arco Iris 2018 a la diversitat sexual. Es tracta d'un guardó promogut pel col·lectiu Lambda de lesbianes, gais, transsexuals i bisexuals, l'objectiu del qual consisteix en estimular el tractament respectuós d'este col·lectiu a través dels monuments fallers. A més, també es pretén fer un reconeixement a les comissions que millor reflecteixen la diversitat sexual mitjançant la gràcia i l'enginy tan característic de les falles. La coordinadora general de Lambda, Fani Boronat, ha ressaltat que la presentació d'este premi en la seu de Junta Central Fallera suposa "un exemple de com la societat valenciana secunda iniciatives en favor de la no discriminació per motiu de sexualitat, gènere o identitat".\nA l'acte han assistit el regidor de Cultura Festiva i president de la Junta Central Fallera, Pere Fuset, i la regidora de Igualtat i Polítiques Inclusives, Isabel Lozano. El president de JCF ha destacat la potencialitat de les Falles com a "ferramenta per a la inclusió de qualsevol tipus de diversitat", mentre que Lozano ha remarcat que estos premis són "una oportunitat magnífica per a promoure valors sobre la diversitat en tota la seua amplitud".\nPer segon any consecutiu, s'han establert dos premis: un dirigit a les falles principals i un altre a les infantils. Qualsevol monument faller, independentment de la categoria o la secció en què es trobe classificat, pot participar. Les comissions interessades hauran de presentar els projectes a través de la pàgina web del col·lectiu amb la data límit del proper 14 de març.\nLa comissió premiada en el darrer exercici faller fou l'Associació Cultural Falla Lepanto-Guillem de Castro, del Sector Botànic - La Petxina, en la categoria de falla principal. Per la seua banda, la falla Pere Cabanes - Joan XXIII, es va fer amb el guardó en la categoria infantil per segon any consecutiu.\nEn esta línia, després de la presentació dels premis s'ha celebrat un debat sobre les falles i la diversitat, en el qual han intervingut representants de diversos col·lectius: Fani Boronat (LAMBDA), Carmen Juan (FESORD), José Manuel Pichell (ONCE), Mª José Pérez (CERMI), la periodista Mónica Antequera i la vicepresidenta de Junta Central Fallera, Montse Catalá. També assistiren a la fila 0 l’artista fallera Marisa Falcó, la regidora d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Isabel Lozano, Chelo Bailén, en representació de la diputació d’Igualtat, Violeta Rull, de la FEAC, així com Rocío Gil i Pere Fuset.\nDurant el debat es tractà l’escassetat de notícies sobre temes de diversitat que ocupen les planes dels mitjans de comunicació, i de les Falles com a plataforma de visibilització de la pluralitat social. Marisa Falcó agraí que es feren arribar als artistes fallers eixes inquietuds, ja que a ells i a elles les serveixen d’inspiració per plasmar-les també en els ninots. Per la seua banda, Rocío Gil i Pere Fuset es comprometeren a participar en tot moment en allò relacionat amb la diversitat per potenciar-la.


Verema de cinema a Jean Leon\nActors catalans participen en la festa anual del celler\nActors de cinema participen en la trepitjada de raïm del celler Jean Leon\nUna representació d’actors catalans, entre els quals Nausicaa i Hernann Bonnín, Francesc Colomer, Joel Joan, Anna Ycobalzeta, Anna Sahún, Cristina Brondo, Ferran Carvajal i Mercè Martínez, han participat a la Verema de Cine, la festa que anualment celebra el celler Jean Leon per mantenir viu el vincle que el fundador de la bodega tenia amb el món del cinema.\nEn efecte, Ceferino Carrión (més conegut com a Jean Leon) omplia el seu restaurant La Scala de Beverlly Hills amb estrelles de Hollywood. En aquesta ocasió va ser la vinya La Scala, una de les més antigues de la propietat, la que es va omplir d’actors, que per un dia es van convertir en veremadors.\nEls actors també van participar al concurs de trepitjadors de raïm. Per equips van competir, amistosament, per intentar treure més most dels gotims que els seus companys. Després, els actors que ja havien participat a la festa l’any passat, com Marius Hernández y Mari Pau Pigem, van embotellar el vi que ells mateixos havien elaborat. Després del típic dinar de veremadors, Mireia Torres, gerent del celler Jean Leon, va presentar el Jean Leon Gran Reserva 1998. Abans de donar per finalitzada la jornada, els actors van assistir a una visita guiada pel celler. Com a novetat i per sorpresa, van veure en primícia la Visita Teatralitzada, la nova proposta de la bodega, en la que és el mateix Jean Leon qui explica la seva singular història i la del vi que porta el seu nom.


El Govern destina 1,5 milions al transport terrestre per a la compra de material per fer front al covid-19\nEs podran beneficiar d'aquestes ajudes un total de 4.000 empreses del sector i taxistes\n2 min. Palma 20/11/2020 13:28\n651x366 El conseller de Mobilitat i Habitatge, Marc Pons, i el president de la FEBT, Rafel Roig. / CAIB El conseller de Mobilitat i Habitatge, Marc Pons, i el president de la FEBT, Rafel Roig. / CAIB\nEl conseller de Mobilitat i Habitatge, Marc Pons, ha anunciat aquest divendres la convocatòria d'ajudes per valor d'1,5 milions d'euros per al transport terrestre. Els ajuts es destinaran a la compra de material i productes sanitaris per fer front al coronavirus. El Govern ha assenyalat que s'estima que els beneficiaris puguin ser unes 4.000 empreses del sector i taxistes de les Illes.\nEn concret, ha explicat la Conselleria, es poden acollir a aquestes ajudes treballadors autònoms i també petites i mitjanes empreses que siguin titulars d'autoritzacions de transport públic de viatgers o de mercaderies residenciades a les Balears.\nMobilitat i Habitatge ha pactat amb la Federació Empresarial Balear de Transports (FEBT) destinar 1,1 milions a les empreses de transport i taxistes de Mallorca, 161.500 euros a Menorca, 202.500 euros a Eivissa i 29.000 euros a les empreses de Formentera.\nPons ha apuntat que "som molt conscients de la repercussió econòmica que les mesures anticovid han tingut en les empreses, i més encara en un context de reducció dels ingressos per la forta baixada de l'activitat". En aquest sentit, el conseller ha destacat que "treim aquesta convocatòria consensuada amb la FEBT per poder ajudar el sector a afrontar aquesta crisi".\nL'Executiu ha exposat que les sol·licituds de les ajudes es podran presentar l'endemà de la publicació en el BOIB, que es farà la setmana que ve i fins al pròxim 15 de gener. La Conselleria ha detallat que s'ha establert un màxim de 50.000 euros de subvenció per sol·licitud i que les ajudes s'aniran atorgant per ordre d'arribada de la petició i fins a exhaurir la partida acordada.\nPer part seva, el president de la FEBT, Rafel Roig, ha reconegut que el sector "no sabia que aquesta crisi seria tan llarga". No obstant això, ha recalcat que "no cal crear alarmisme". A l'espera que l'economia millori amb l'arribada de la vacuna contra el coronavirus, Roig estima que l'activitat del sector del transport a les Balears caurà fins a un 50% l'any que ve.\nTreball dona un milió d'euros en ajudes a les empreses del transport discrecional\nFederació empresarial de transports


Diari de Masquefa: Diversos detinguts a l’Anoia\nPer tràfic de drogues i per robatori\nEls Mossos han detingut\ndiverses persones a la comarca\nAquests últims dies, els Mossos d'Esquadra d’Igualada han detingut diverses persones a la comarca de l’Anoia, amb el resultat de dues persones ingressades a la presó per ordre judicial.\nPresó per un traficant de drogues de l'Anoia\nEls Mossos d'Esquadra d’Igualada van detenir el passat divendres, 30 de març, Fernando MM de 27 anys i veí d’Odena, Javier VL de 31 anys i veí d'Igualada i Jesús Maria RF de 25 anys i veí d'Igualada com a presumptes autors d'un delicte contra la salut pública.\nLa investigació es va iniciar el passat mes de gener per la denúncia per amenaces presentada per una persona que feia més d'un any havia comprat 500 grams d'haixix per al seu consum a un traficant, que va identificar com Fernando. Aquella compra, segons el denunciant, l'hauria fet acompanyat d'un altre home que no hauria pagat la part d'haixix adquirida. Segons la denúncia, l'home que sí va pagar l'haixix va rebre amenaces reiterades per part del traficant, qui li exigia que pagués la part d'haixix no cobrada i va rebre la visita de dos individus que el van amenaçar dient que si no pagava li tallarien el coll.\nDavant d'aquesta situació, l'home va decidir denunciar els fets als mossos i en un reconeixement fotogràfic va identificar Fernando MM com la persona a la qual li va comprar la droga i de la qual estava rebent amenaces.\nPer part de la Unitat d'Investigació es va iniciar una vigilància i seguiment de Fernando MM per comprovar la seva possible implicació en la venda de substàncies estupefaents. Els agents van observar que aquesta persona es desplaçava amb un vehicle, sempre realitzant una conducció evasiva i prenent moltes precaucions i mesures de contravigilància.\nEl passat divendres, 30 de març, desprès d'un mes i mig d'investigació, els mossos van realitzar una entrada i registre en un domicili de la Travessia Sant Joan Domènec d'Igualada. En l'escorcoll van intervenir uns 25 grams de cocaïna i més de 500 grams de marihuana, així com bàscules per l'elaboració de dosis de drogues, productes químics per l'adulteració de substàncies estupefaents i material divers.\nArran de les investigacions, els mossos van descobrir que Fernando MM venia presumptament substàncies estupefaents a joves d'Igualada, Odena, Vilanova del Camí i Santa Margarida de Montbui, motiu pel qual el van detenir juntament amb Javier VL i Jesús Maria RF, com a col·laboradors. Amb aquestes detencions, els mossos donen un cop definitiu a una banda local de joves de la comarca de l'Anoia que es dedicaven al tràfic de cocaïna, èstaxi i haixix.\nTots tres detinguts van passar a disposició judicial el passat dilluns, 2 d'abril. El presumpte responsable de la venda de drogues, Fernando MM, de 27 anys, va ingressar a presó, i els altres dos detinguts Javier Vl i Jesús Maria RF van quedar en llibertat amb càrrecs.\nPresó per 3 robatoris amb violència i intimidació a Igualada\nEl dimecres, 4 d'abril, els Mossos d'Esquadra d'Igualada van detenir Carlos NM, de 28 anys, nacionalitat espanyola i veí de Vilanova del Camí, com a presumpte autor de diversos robatoris amb violència i intimidació a la comarca de l'Anoia.\nEl passat dimarts, 3 de març, es van produir dos robatoris amb intimidació, gairebé seguits, a Igualada. En el primer cas, un jove armat amb un ganivet va intimidar un ciutadà i li va robar els diners que duia. Poc després, una persona que responia a la mateixa descripció va aprofitar que un conductor es trobava aturat amb el seu vehicle en un semàfor per entrar al l'interior del cotxe, armat amb un ganivet, i de manera violenta fer fora el conductor i fugir a tota velocitat. Tot seguit, i gràcies a un ràpid dispositiu policial dels mossos, es va poder localitzar el vehicle sostret, que havia patit un accident. Els agents van fer recerca per la zona i finalment van poder identificar i detenir l'autor dels robatoris.\nDe les investigacions policials s'ha pogut determinat que aquest individu també havia comès un altre atracament, concretament en un bar d'Igualada. En aquesta ocasió anava armat amb un pistola d'aparença antiga. El detingut, amb múltiples antecedents, va ingressar a presó el dijous, dia 5 d’abril, per ordre judicial.\nPublicat per P.M. a les 14:58\nNomés amb el que passa a la comarca que ja hi hauria prou arguments per a fer una sèrie de pel·lícules de policies d’aquestes que fan a la televisió.


Bétera celebra la III Edició del Concurs de Curtmetratges del Pla Municipal de Prevenció de l’Absentisme Escolar – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nBétera celebra la III Edició…\nAquests dies, Bétera està acollint la III Edició del Concurs de Curtmetratges del Pla Municipal de Prevenció de l’Absentisme Escolar.\nAquest concurs vol cridar l’atenció dels nostres estudiants, les seues famílies i el veïnat en general, respecte de la importància de participar de l’Educació Bàsica per a la formació personal i social.\nTambé vol donar oportunitat a l’alumnat de ESO d’experimentar amb el llenguatge de les imatges com a mitjà de comunicació social i artístic.\nAquesta iniciativa està oberta al públic fins a completar aforament i també és totalment gratuïta. Aquest concurs es portarà a terme durant dues jornades. La primera d’elles va tindre lloc aquest dimarts, 26 de març, a l’auditori de la Casa de Cultura. Hui dimecres serà el moment per a la segona i última jornada. Al voltant de les 18.00 hores s’inicia l’acte, amb la projecció dels curts participants.\nAhir va ser el torn per a la projecció de: ‘Anem!’, ‘La lección’, ‘No quiero ir al colegio’, ‘Yo también quiero’ y ‘No te escaquees de tu cuento’. Posteriorment, es va realitzar la votació del públic. Hui serà el torn per a les projeccions de: ‘Queremos un mundo diferente’, ‘School game’, ‘Todo cambia’, ‘Vigila tus pasos’ y ‘¿Tu qué harías?’.\nEls centres educatius participants són els següents: IES Les Alfàbegues / C. Marqués de Dos Aguas / C. Nuestra Señora del Carmen.


...Conta'm El Teu Secret...: "Fem Pinya" un poema de na Carolina Ibac\nDesprés d' un temps sense posar "posts" en el blog, més que res perquè era de vacances com la majoria dels blogs, i avui el primer dia de classe ens hem trobat aquest meravellós poema dedicat especialment a nosaltres. Ha estat genial, no ens esperàvem aquest poema tant bonic. Moltes gràcies per aquest poema i més per haver-nos inclós en ell.\nEl dia a dia us apropa.\nLa vostra guia és l’Antònia.\nLa connexió és plena de llum.\nUs penseu perdedors,\nArribeu una mica perduts,\nPerò la unió juga al vostre favor.\nLa constància i la il·lusió us captiven.\nComenceu a treure’n suc de la vostra vida.\nUs mireu al mirall i veieu un reflex esperançador.\nRes és fàcil, només cal esperar, pacients, com els pescadors.\nJa hi ha la canya.\nI un munt de peixos de colors.\nLa paciència de companya\nEns anima a la revolució.\nTeniu una edat complicada.\nA cavall entre l’adolescència i l’adultesa.\nA voltes uns, a voltes altres.\nAra és moment d’aprendre, ment estesa.\nLa preparació és la millor eina,\nper a poder sobreviure en aquest món injust,\non els rics i els llestos s’emporten la feina.\nI la resta, mà d’obra barata amb un salari just.\nSou el nostre futur.\nSou la nostra esperança.\nLa natura és plena de fum.\nL’esfera us demana.\nConfiem en vosaltres.\nNo llenceu la tovallola.\nLa lluita no és dels altres.\nSinó vostra, ben vostra.\nGràcies a la Mònica i a en David,\nA la Míriam i a en Jaume,\nA en Joan i a en Mauricio,\nA la Lupe i a la Tere,\nA tots vuit,\nQuan s’acabi el curs\nDeixareu un gran buit.\nEl vostre grup és una pinya.\nEl pi és l’Antònia\nI cadascun de vosaltres sou els pinyons.\nUns fora de sèrie i uns bons minyons.\nProposeu-vos qualsevol fita,\namb fermesa serà assolida.\nPublicado por Davis en 0:12


Blog de Parc Agroecològic de l'Empordà: de gener 2017\nAigua i fred\nL'aigua i el fred estan jugant males passades. Aquest cop m'ha tocat el rebre. M'han enxampat en un moment amb les defenses baixes i aquí estic, amb el coll tocat, les mucositats rajant per tot arreu i la febre pujant i baixant al seu aire.\nI és que la feina al camp té un punt idíl·lic que quan hi ets costa bastant de trobar-li. Potser no us ho creureu, però segons com és fàcil anar tan estressat com al mig d'una gran ciutat o fins i tot, a estones, està tan fart de la feina com si tinguessis un cap que et fa anar de bòlit sense cap sentit. Treballar amb els elements, com l'aigua i el vent, és molt gratificant quan es mouen dins d'uns marges, però és totalment exasperant quan se surten de mare i malmeten la feina i les collites.\nJa ho deia en Raimon: "al meu país la pluja no sap ploure". Tot i que el més probable és que l'agricultura, per molt que ho vulguem, no sigui un fet natural. En realitat és tant contra natura que, quan aquesta es mostra tan salvatge com és, pot arribar a desmanegar-ho tot.\nPublicat per Parc Agroecològic de l'Empordà a 13:45 Cap comentari:\nAquestes setmanes passades ens han portat molts canvis. Entre ells un de molt important: la M.Rosa ja no continuarà treballant amb nosaltres. Des d'aquí vull agrair la seva extraordinària dedicació i la immensa tasca que ha desenvolupat en el projecte. És evident que sense ella no hagués estat possible arribar on som. La vida ens sorprèn contínuament, de la manera més insospitada possible. Desitjo que els camins que prengui li portin tot el que li calgui per tenir una vida plena en tots els sentit.\nEn quan al Parc, he començat a redefinir aquest projecte que cada setmana procura portar-vos a taula les verdures i fruites que pugueu necessitar. Per ser-vos sincer, de moment em sento totalment aclaparat per l'allau de feina i de decisions que he de fer i prendre en pocs dies. Sort que la perspectiva dels anys ens retorna un bri de serenor al recordar que tot passa i que, quan recuperem l'optimisme, davant nostre fàcilment se'ns obre un immesurable mar de possibilitats.\nTal i com tinc l'hàbit de fer, ja us aniré informant de les "novetats" de tot plegat. Ara per ara, espero ser capaç de poder oferir-vos el mateix que us hem ofert fins a dia d'avui, amb la mateixa qualitat i amb l'atenció que us mereixeu, ja que també sou vosaltres els que feu possible que això segueixi endavant.\nL'únic petit canvi, que ja posarem en marxa aquesta setmana vinent, és en l'horari de recollida de les cistelles dels dimecres, si més no fins a nou avís. En comptes de tenir obert fins a les 8 del vespre els dimecres, tancarem a les 7. De fet aquest canvi no ha d'afectar gens als que veniu a buscar la cistella al Parc ja que normalment a partir d'aquella hora ja no en queda cap per recollir.\nDoncs vinga, ja teniu penjat el catàleg i ja podeu fer les vostres comandes.


Els altres ‘bancs expropiats’ | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEls altres ‘bancs expropiats’\nL’Ajuntament de Barcelona negocia amb els col•lectius de mitja dotzena d’edificis municipals ocupats\nBarcelona 30 MAI 2016 - 07:27\tCEST\nGràcia: Els moments previs al desallotjament del Banc Expropiat. Joan Sanchez\nUna de les qüestions que més es van assenyalar arran de la crisi del desallotjament de l’anomenat Banc Expropiat és la gran diferència d’aquest centre amb Can Vies. Mentre que el local de Gràcia és de propietat privada, el veterà centre de Sants és en sòl municipal. Aquesta circumstància, i la voluntat de no enderrocar-lo ni fer fora els seus ocupants, dóna marge al govern de Barcelona que presideix Ada Colau per negociar i buscar alternatives al desallotjament. Can Vies no és l’únic cas. N’hi ha mitja dotzena més. El PP va anunciar que els portarà a l’Oficina de Transparència i Bones Pràctiques per alertar de “males praxis” com la “desatenció de les denúncies dels veïns per molèsties, que no hi hagi obert expedients administratius o sancionat activitats com festes”, segons el regidor Alberto Fernández Díaz.\nCan Vies, buscant una alternativa a la passarel·la. El Consistori explora alternatives per evitar el seu enderrocament, que l’exalcalde de Barcelona Xavier Trias (CDC) volia portar endavant però l’indici del qual va provocar cinc nits de disturbis greus al maig del 2014. La clau de l’indult de Can Vies està, a més de la voluntat política i la negociació amb tots els agents de l’entorn, a trobar una fórmula que permeti construir la passarel·la d’accés al calaix de les vies de tren sense enderrocar l’edifici.\nTres Lliris, l’antiga comissaria de Gràcia que havia de ser un equipament. El Casal Popular Tres Lliris era originàriament a la Travessera de Gràcia, en una antiga oficina de Caixa Catalunya. Va ser desallotjat al novembre del 2015 i després d’una manifestació de protestes es va ocupar l’antiga comissaria de la Policia Nacional a Gràcia, al carrer de Torrent de l’Olla. L’edifici (planta baixa, primera i el soterrani on eren els calabossos) feia temps que estava buit. Pertanyent al Patronat Municipal d’Habitatge, estava destinat a ser un equipament. El districte es va acostar als joves que el van ocupar i, en 48 hores, expliquen fonts municipals, es van pactar tres condicions que, fins ara, s’han complert.\nDe les tres condicions pactades, la primera era que es realitzaria una inspecció i un informe sobre la seguretat de l’immoble. Dos, garantir la convivència amb els veïns: res de festes fins a les mil. I tres, que hi hagi un retorn social, una graella d’activitats obertes, la pota que més està costant. Mentrestant, s’ha començat a negociar quin podria ser en el futur l’acord entre el consistori i el col·lectiu, un pacte que podria acabar amb una fórmula en la línia de Can Batlló o Flor de Maig, on les entitats gestionen espais ocupats.\nAntiga Casa de l’Oficial, a Sant Andreu. En aquest cas, al carrer de Pont de Sant Andreu, tocant a la de Segre, es tracta d’un conjunt de finques molt antigues, del segle XVII. L’Ajuntament preveu conservar-ne dues, que no estan ocupades, per destinar-les a equipaments. La que sí que té ocupants il·legals és la Casa de l’Oficial (on dormia l’oficial quan els sometents de la Guerra dels Segadors, que va començar a Sant Andreu el 1640, paraven al poble i la resta de la tropa dormia al ras). Aquesta caseta, que va ser protagonista d’un altre desallotjament el 2013, està afectada pel PGM i en el seu lloc hi ha prevista una zona verda, reivindicada pels veïns. El districte manté converses amb els okupes, que la utilitzen d’habitatge, expliquen fonts municipals.\nResidència d’Estudiants Autogestionada (i provisional) al Raval. L’assemblea llibertària del campus del Raval de la Universitat de Barcelona va ocupar al març un edifici municipal del carrer de Sant Bernat. L’immoble, buit des del 2008, estava destinat a acollir un projecte d’una entitat sociocultural que treballa amb joves, expliquen fonts de l’Ajuntament. El districte va començar a parlar amb els okupes quan el van ocupar i els ha imposat les mateixes condicions que al Casal Tres Lliris. A més, s’han compromès a permetre l’accés per arrencar el projecte de l’entitat i a abandonar-lo quan comencin les obres.\nTaller de Torres-García al carrer de l’Hort de la Vila, a Sarrià. Al desembre un grup de joves va ocupar una caseta al carrer Hort de la Vila, a Sarrià, un edifici que havia acollit un taller de l’artista Torres-García i que després d’estar molts anys buit l’Ajuntament el va comprar el mandat passat. El regidor del districte, Gerardo Pisarello, defensa el procés de diàleg que ha iniciat amb el col·lectiu i entitats del districte per recuperar l’espai amb “fórmules innovadores de gestió comunitària” que facin compatibles les demandes de veïns i okupes.


L’any 1975 el periodista britànic Peter York va descriure en un article de Harpers & Queen qui eren i com es comportaven els sloane rangers, és a dir, l’equivalent als nostres pijos, un terme que va fer fortuna a partir dels anys vuitanta entre tots aquells que s’havien enriquit gràcies al raig de diner fresc procedent de la City (també al Regne Unit van tenir el seu particular pelotazo ) i que necessitaven una bona pàtina a més de fórmules per construir un llinatge que semblés que provenia de Camelot.\nEl centre de l’univers d’aquests personatges va ser Sloane Square, a Londres -d’aquí ve el nom-, i el seu principal model d’èxit Lady Diana Spencer, i és que les joves a la caça d’un bon partit (ai las!) van ser el principal corrent de transmissió d’aquest modus vivendi.\nLes sloan rangers són noies de camp filles de pare militar d’alt rang, petit noble rural o funcionari colonial i de mare encantadora i aficionada a la jardineria i a l’aviram, però aficionada i prou.\nAquestes English roses mai no vesteixen sexi, mai stretch, no utilitzen perfum (si ho fessin seria alguna cosa així com ara Miss Dior o Calèche d’Hermès), porten la manicura natural i un tall de cabells molt còmode, de manera que no sigui gens difícil encaixar-hi el casc de muntar. Mai no pensen gaire estona què s’han de posar (vaja, mai pensen gaire en res) perquè es vesteixen com les seves mares, tenen una fórmula i, per tant, ho fan de manera automàtica. Combinen, per entendre’ns, Barbour i perles i vesteixen indoor peces outdoor.\nSegons Peter York, les noies sloane, bàsicament, munten a cavall. Una típica pregunta que les seves mares es fan entre elles quan es troben per mesurar l’índex de sloaneitat de les seves criatures seria una cosa similar a aquesta: “La teva filla munta a cavall, oi? Li queda temps per fer alguna feineta remunerada?”\nSi alguna cosa no els agrada no diran “Això no m’agrada” sinó “M’avorreixo”. S’han criat a les public schools, que són un lloc perfecte per fer-hi bons contactes, tot i que no tenen cap pega en ser ignorants en molts aspectes. Són conservadores i clàssiques i estan fascinades per l’aristocràcia, que senten molt propera. Quan van de festa no s’hi posen per poc i són, amb diferència, les més salvatges a tots nivells, tot i que de dia tornaran a desplegar tots els gestets femenins propis de la falsa timidesa i el decòrum. Mai no parlen de classe social, per als sloanes hi ha els que són com ells (“ people like us ”) i després aquell tipus de persones que gasten diners anant de vacances i comprant mobles (no com ells, que van de vacances a casa d’algun amic o cosí i hereten els mobles).\nL’accent és el que realment fa l’ sloane i és la seva marca més personal, el que els distingeix. Per aprofundir sobre aquest aspecte res millor que llegir l’article de Nancy Mitford titulat “ The English aristocracy ”, publicat com a rèplica al del professor Alan S.C. Ross titulat “ U and non U ”, tots dos recopilats per la mateixa Mitford al llibre Noblesse oblige (1956).\nLes sloane rangers es casen amb un igual que els presentarà el seu germà, com a molt el seu cosí, i que serà un noi que treballarà (és un dir) a la City perquè a aquests personatges els encanta el magic money, és a dir, aquell diner que es fa sense gaire esforç i gràcies al misteri que hem acordat anomenar “finances”.


La discoteca en qüestió es trobaria al carrer Tuset de la ciutat comtal. | Google maps/EP\nEl punt de trobada entre la jove i el futbolista seria una discoteca de Barcelona\nper Arnau Peláez 08/06/2022 18:26h\nLa ruptura més mediàtica de l'any està en plena ebullició, ja que cada vegada van apareixent més informacions i detalls d'aquesta sonada història d'amor o, millor dit, desamor, engany i deslleialtat.\nDes que els protagonistes van oficialitzar, dissabte passat, el trencament definitiu de la relació, els mitjans de comunicació s'han fet eco de tota mena de notícies relacionades amb aquest tema. Tothom vol saber-ne més i més.\nJa feia mesos que la relació de la parella estava en el punt de mira, ja que s'havia pogut veure al jugador blaugrana passar dies i nits al seu antic pis de solter de la ciutat comtal. Tots sabem que, quan algú és famós, les parets tenen ulls i orelles.\nAixí, ha sortit a la llum que el capità del Futbol Club Barcelona hauria sigut infidel a la cantant colombiana amb una jove d'uns 20 anys aproximadament i no només això, sinó que tal com informen les periodistes Laura Fa i Lorena Vázquez a El Periódico, se sabria el lloc on s'hauria produït dita infidelitat.\nUna discoteca de Barcelona\nD'aquesta manera, la suposada deslleialtat, hauria tingut lloc en un bar musical situat al carrer Tuset de la ciutat comtal anomenat 'La Traviesa'. Fins hi tot el nom li va que ni pintat. Però, a més, les periodistes que han donat la notícia, les quals es fan anomenar 'mamarazzis', afirmen que la jove treballaria en aquest mateix local de cambrera.\nTambé diuen que des que la noia i el futbolista es van conèixer, s'haurien vist en diverses ocasions en aquesta discoteca convertint-se, així, en el seu punt de trobada.\nLes informacions van més enllà i la catalana dedicada a la premsa del cor, Laura Fa, fa un pas més, afirmant que sap el nom de la noia per la qual Piqué i Shakira estarien posant fi a la seva relació.\nEl nom començaria per la lletra: C\nEl Periódico, no ha revelat el nom sencer d'una de les protagonistes d'aquest entramat, entenem que per preservar la seva identitat, ja que la jove no formaria part del món públic en ser una persona totalment anònima.\nPer últim, i com a gota que fa vessar el vas, Vázquez i Fa han afirmat que la noia hauria eliminat el seu compte d'Instagram en veure's descoberta. Caldrà esperar per veure com avança tota aquesta història. Ben segur que encara queden molts més capítols per descobrir.


Conferència 'Curiositats sobre els noms de carrers i places de Catalunya. Especial anàlisi dels de Torà' - Torà online\nCultura dissabte 2 novembre 2019 Autor: AjTora\nConferència 'Curiositats sobre els noms de carrers i places de Catalunya. Especial anàlisi dels de Torà' Autor: APACT\nEl dissabte 2 de novembre hi haurà una la conferència 'Curiositats sobre els noms de carrers i places de Catalunya. Especial anàlisi dels de Torà' a càrrec de Josep Palou Brau. Serà a les 6 de la tarda al Convent.\nL'activitat s'inscriu en els actes de celebració dels 40 anys de l'Associació de Patrimoni Artístic i Cultural de Torà\nEtiquetes: conferència apact torà\nLectures: 7 Darrera: 07.05.2021


11 recomanacions per a un Sant Jordi esportiu | Fosbury\nFosbury » Fosbudiary » 11 recomanacions per a un Sant Jordi esportiu Tria de llibres per la diada d'enguany\nSi sou d’aquelles persones que esperen amb candeletes el dia de Sant Jordi, que tres mesos abans d’aquesta data ja esteu rumiant quins llibres comprareu, i us encanta el món de l’esport, aquesta llista és per a vosaltres.\n5 ressenyes publicades a La Fosbury:\nEl 2019 està sent un gran any per a Kilian Jornet: acaba de ser pare, ha estrenat un nou documental (A long day out) i ha publicat el seu quart llibre, Res és impossible (Ara Llibres). El 2011 s’estrena al món editorial amb Córrer o morir, i tan sols un any més tard publica La frontera invisible. Al 2015 prepara l’expedició cap a l’Everest, que tancarà el repte de Summits of my life, però un terratrèmol sacseja el Nepal, i el que havia de ser un repte esportiu culmina amb un viatge per reconstruir la zona i una pel·lícula que narra aquesta experiència, Langtang. Finalment, el projecte s’acaba el 2015, amb el llibre Summits of my life: somnis i reptes a la muntanya, i tres pel·lícules més.\nA Res és impossible Jornet mostra la seva part més íntima: l’exigència extrema, els temors profunds, la rutina d’una expedició al cim del món…\nARA O MAI – NÚRIA PICAS\nNúria Picas també ha publicat un altre llibre, Ara o Mai. Fa dos anys va escriure Córrer per ser lliure, un relat en què narra la seva carrera esportiva des dels seus inicis fins ara, en què s’ha convertit en una de les referents mundials de l’Ultratrail. En aquest nou llibre pretén reflexionar sobre la seva vida en els darrers quatre anys, fent un repàs de tots els èxits i fracassos que ha hagut d’afrontar.\nEL TRIDENT DE LA SINCRONITZADA\nSi us interessa la natació sincronitzada – ara anomenada natació artística – o us voleu endinsar en aquest món, no us podeu perdre els llibres de tres dels pilars d’aquesta disciplina a Catalunya: Anna Tarrés, Gemma Mengual i Ona Carbonell. Les dues nedadores i la seleccionadora repassen els inicis de l’equip estatal i la seva consagració com a potència mundial. Cadascuna ho fa des del seu punt de vista i d’un temps determinat, però els tres relats ajuden a concebre millor com un país amb tan poca tradició en aquest esport ha aconseguit ser campió del món, medallista olímpic i tenir algunes de les millors solistes de la història.\nLAS DAMAS DEL AGUA – ANDRÉS CORPAS\nAndrés Corpas és un dels periodistes referents de la natació espanyola actual. Ha seguit la trajectòria de Gemma Mengual, Melani Costa, Mireia Belmonte, l’equip de waterpolo, Erika Villaécija… D’aquesta experiència neix Las damas del agua, que repassa algunes històries de superació, de talent i de disciplina de les millors nedadores estatals.\nSIN MIEDO A VOLAR – SIMONE BILES\nL’estrella nord-americana ha publicat Sin miedo a volar, un relat en què explica com una nena que va partir d’un centre d’acollida va acabar guanyant quatre metalls olímpics a Rio 2016. Amb tan sols 19 anys, va aconseguir trencar la frontera del seu esport i que tot el món seguís la gimnàstica artística durant aquells Jocs, tot i ser una disciplina tradicionalment minoritària.\nA través d’un intercanvi de converses telefòniques i correus electrònics, l’escriptora francesa Lola Lafon construeix la trajectòria de la mítica Nadia Comaneci. En forma de relat documental, explica com aquella nena comunista de 14 anys va passar a la història amb set exercicis perfectes a Montreal 1976, com va viure sent una estrella mundial durant el mandat de Ceaucescu i com va haver d’exiliar-se als Estats Units després d’acabar la seva carrera esportiva. Amb aquesta obra, Lafon vol “omplir els silencis de la història i de la seva protagonista, així com recollir les múltiples hipòtesis i versions d’un món desaparegut”.\nOLYMPIA – ALMUDENA CID\nLa gimnasta espanyola Almudena Cid ha plasmat la seva història a Olympia, una sèrie de contes infantils dirigits a nens d’entre 9 i 12 anys. Amb les il·lustracions de la també gimnasta Maria Martín i de Maria Emegé, narra la història d’Olympia, una nena que practica rítmica i que somia amb anar a uns Jocs Olímpics i ser campiona del món. Alguns dels personatges principals estan inspirats en antigues companyes de la selecció, com Tania Lamarca o Estíbaliz Martínez, en la seva entrenadora, Iratxe Aurrekoetxea, o en la seva amiga de la infància, Marta Ibisate. Cada conte inclou consells per decorar un aparell o el maillot, fer estiraments, millorar posicions…\nÉs una col·lecció de llibres sobre futbol i misteri en clau d’humor, protagonitzada per nens i nenes d’11 anys que juguen en un mateix equip. Al llarg de la història, han de trobar solució als problemes que van sorgint en cada llibre, sense trencar la seva amistat o deixar de jugar al seu esport preferit. Les il·lustracions d’Enrique Lozano i el text de Roberto Santiago han convertit Los Futbolísimos en un èxit, amb més d’un milió i mig de llibres venuts des de la publicació del primer còmic, a principis de 2013.\nMUJERES EN EL DEPORTE – RACHEL IGNOTOFSKY\nDesprés de l’èxit del llibre il·lustrat Mujeres en ciencia, arriba la versió sobre el món de l’olimpisme. Inclou la trajectòria de cinquanta esportistes destacades, des del 1800 fins a l’actualitat. També conté infografies sobre l’atenció mediàtica de l’esport femení, anatomia muscular, estadístiques i gràfiques… Algunes de les atletes que hi apareixen són Nadia Comaneci, Simone Biles, Serena Williams, Patti McGee o Toni Stone.\nMés llibres recomanats, a càrrec d’Oriol Rodríguez\nAlmudena CidAnna TarrésDestacatGemma MengualKilian JornetLlibresNadia ComaneciNúria PicasOna CarbonellSant JordiSimone Biles


Agriturismo Monte Giove Fano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Flaminia 124, Monache Benedettine, Fano, Itàlia, 61032 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Agriturismo Monte Giove\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Fano, no busqui més enllà de Agriturismo Monte Giove. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Agriturismo Monte Giove, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix ascensor, lloguer de bicicletes.\nL'ambient de Agriturismo Monte Giove es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, piscina exterior, ping pong, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Agriturismo Monte Giove la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Fano.


Santfeliuenc Futbol Club - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Santfeliuenc FC)\nEl Santfeliuenc Futbol Club, conegut popularment com el Santfe, es va fundar el 3 de desembre de 1905 i és el club de futbol més antic de la comarca del Baix Llobregat (Barcelona). Actualment milita al grup 5 de Tercera Divisió de futbol.\nNou Estadi Municipal de Les Grases,\n(1r (Ascens a 3r divisió) la temporada 2012-13)\n5 Els colors, la bandera i l'escut\nEn Josep Plana Deu, influenciat per l'èxit que tenia el futbol a la capital catalana i l'experiència viscuda durant els tres mesos de l'estiu anterior, va decidir organitzar un equip de futbol per tal de representar Sant Feliu de Llobregat. Va aconseguir un bon equip de col·laboradors, constituint la primera Junta Directiva amb un objectiu molt concret: la fundació del club. A les poques setmanes ja es comptava a una plantilla de jugadors nombrosa per poder formar el primer equip. Van adquirir el vestuari i una pilota i van llogar un terreny situat davant de la Unió Coral. El partit inaugural es va celebrar el diumenge dia 3 de desembre de 1905 i tenien com a equip rival el Catalonia. El 15 de juny de l'any 2013 el Santfeliuenc FC aconsegueix l'ascens per primera vegada en 107 anys d'història a la 3r divisió en guanyar en els play off al CD Masnou (1-2 i 3-1).\nEn Lluís Camprubí va accedir a la presidència del club per votació social l'any 1917. L'època del Sr. Camprubí es pot considerar com l'Era oficial del Santfeliuenc FC per motius fonamentals d'organització. L'equip, des de 1915 figurava inscrit a la Federació Catalana de Futbol, i el 1917, d'acord amb les lleis en matèria d'associacionisme, va entregar al Govern Civil els estatuts de la societat, amb aquest tràmit es va atorgar al Santfeliuenc personalitat jurídica.\nEl Santfeliuenc Futbol Club juga els seus partits al Camp Municipal del Parc Esportiu de Les Grases. Aquesta instal·lació va ser readapta per a la pràctica del futbol i el dissabte 20 de gener de 2007 el Primer Equip hi va disputar el primer partit oficial davant el Vila-Seca, encontre corresponent a la dissetena jornada del grup II de Regional Preferent. El partit va ser retransmès a través del Canal 33 de Televisió de Catalunya i va ser vist per més de 100.000 persones.\nLes dimensions del terreny de joc són de 100x60. L'aforament és de 2.000 espectadors. Aviat es construirà una tribuna i nous vestidors que acabaran de completar les infraestructures d'aquesta zona esportiva de la ciutat que se situa entre els barris de La Salut i Les Grases. El Parc Esportiu de Les Grases es troba al carrer Mataró s/n.\n2009-2010 Primera div. Catalana 4t\n2010-2011 Primera div. Catalana 10è\n2011-2012 Primera catalana 7è\n2012-2013 Primera catalana 1r (Ascens a 3r divisió nacional)\nPresident: Manuel Navarro García\nVicepresident: Alberto Prieto Carretero\nSecretari: Julián Ramos Juy\nTresorera: Noelia Redondo García\nVocals: Jesús Gil Díaz, Oliver Lima Agraz, Sergio Coarasa Bonavia, Juan Ruiz Barragan, Indalecio Prieto Pizarro, Juan Antonio Díaz Cabrera i Josep Carreras\nEls colors, la bandera i l'escutModifica\nEls colors del santfeliuenc són la samarreta blanca i blava amb pantaló blau. Antigament, el pantaló va ser negre. El perquè d'aquest colors: En Manel Riera era l'encarregat del material. Juntament amb Baldiri Ribas es van traslladar a Barcelona per comprar el vestuari de l'equip. Encara no tenien decidit els colors i tenien previst triar-los en funció de les existències. El surtit era limitat, predominava el blaugrana i el blanc i blau. Es van decidir pel segon perquè era més econòmic.\nLa bandera va ser confeccionada i brodada per les senyores Carme i Mercè Salsas.\nL'escut va ser dissenyat a través d'un bocet realitzat pel jugador Salsas, l'any 1918, amb la finalitat que les germanes el brodessin a la primera bandera del club. Apareix publicat en el Llibre d'Or del Futbol Català imprès el 1918. Es va començar a fer servir a les samarretes a partir dels anys 50.\nActualitzat a data de 18 d'agost de 2013\nAlberto CANTERO (Provinent del Prat)\nFabricio Rafael Da Costa "FABRI"\nJAIME Santamaría (Provinent del San Cristóbal)\nNACHO Ruiz Morillo (Provinent del Vic)\nEDGAR Mayor Freixes (Provinent del Putnok VSE d'Hongria)\nJosé Ramón Campos "JOSERRA"\nJavier GORDILLO (Provinent del Castelldefels)\nÁlex BOLAÑOS (Provinent del Santboià)\nJonathan López "JONHY"\nJosé Joaquín Avellaneda "JOSELE"\nCRISTIAN Fernández (Provinent del Sant Cugat)\nCarlos CANO (Provinent del Vista Alegre)\n↑ «Una afiliació molt productiva». Mundo Deportivo, 13-03-2012.\n↑ «"Los equipos de tercera división: Santfeliuenc FC». Sport, 18-08-2013.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Santfeliuenc_Futbol_Club&oldid=22663081»\nDarrera modificació: 23 gen 2020 a les 20:52


Vinaròs acollirà dissabte una jornada de participativa del Pla Especial de Protecció del Centre Històric - Diari Valencià\nPortada » Actualitat » Vinaròs acollirà dissabte una jornada de participativa del Pla Especial de Protecció del Centre Històric\nVinaròs acollirà dissabte una jornada de participativa del Pla Especial de Protecció del Centre Històric\nDissabte, a les 11:00h, l’Auditori Municipal serà el punt de partida la segona jornada participativa del Pla Especial de Protecció del Centre Històric, un document que tal com indica en el seu nom, té com a objectiu protegir el patrimoni del nucli antic de la localitat, a més d’apostar per la regeneració urbana i la mobilitat. Recordem que el passat 10 de gener es va fer la primera sessió informativa a la Biblioteca Municipal i per dissabte es farà la segona per continuar debatin el Pla i sobretot facilitar la participació dels veïns.\nEl regidor de Govern Obert, Hugo Romero, ha destacat “que és important comptar amb les idees i opinions de la ciutadania per tal de crear un municipi que s’adapte als veïns, però que al mateix temps també garantisca la protecció dels valors patrimonials, culturals i socials propis del nostre centre històric”. En aquest sentit, afegia que “creiem que els ciutadans tenen molt a dir i aquests processos participatius són un exemple més de la voluntat de la regidoria i de l’equip de govern.\nPel que fa a la jornada de dissabte Romero ha detallat que aquesta vegada són processos participatius diferents a peu de carrer com és un passeig en perspectiva inclusiva pels carrers de Vinaròs i un mapeig on els ciutadans podran participar d’una manera més lúdica, divertida i amena.\nCal destacar que s’ha habilitat una web (pepvinaros.particip.es) des d’on es pot fer el seguiment del procés de redacció d’aquest document i en la que es pot realitzar l’enquesta inicial de diagnosi. L’espai s’anirà actualitzant periòdicament amb el calendari d’activitats de participació previstes.\nEl Baix Maestrat Patrimoni Pla Especial de Protecció del Centre Històric vinaròs\nVila-real convoca mig miler de bombos i tambors de 19 bandes en la IX Tamborada Provincial\nDel 12 al 18 de març arriben a Santa Pola unes jornades de promoció de la salut\nL’Illa Campus tornarà a oferir oci i entreteniment als petits durant l’estiu\nEl IVCR+i rep una menció especial d’Europa Nostra a la investigació prèvia a la restauració de la Porta dels Apòstols de la Basílica de Morella


Podar, retallar les tanques, netejar branques i seques fetes malbé. Si els troncs són gruixuts, aplicarem la pasta cicatritzant (disponible al garden) per prevenir els fongs i altres malalties. Fins a la primavera no et caldrà podar de nou. També pots fer la prepoda dels rosers de peu baix, sempre que no estiguin florits.\nAbonar les plantes de flor de temporada tardor/hivern com ara els crisantems, ciclàmens, pensaments i sedums amb un fertilitzant ric en potassi, així floriran més temps.\nRECOMANACIÓ: fer la tècnica “mulching” a les plantes delicades al fred: és a dir, protegir i nodrir amb bases orgàniques i així enriquir el sòl quan es descomponguin (escorça de pi, turba, compost...) o inorgàniques (graves, roca volcànica...). Així, evitarem el creixement de males herbes, reduirem la pèrdua d’aigua del sòl i protegirem les arrels de les baixes temperatures.\nCal ruixar amb oli mineral les branques i els troncs dels arbres com ara cirerers, cítrics, oliveres i arbusts de fulla caduca per tal de combatre i preveure l’aparició de plagues que surten a la primavera. Com? Eliminant els ous, les “larves”, insectes i àcars que estan en fase de latència.\nFer el tractament dues vegades al mes de novembre i, quan hagin perdut la fulla al mes de gener.


La renúncia del bisbe de Solsona per amor, per Laura Rosel - Catalunya Ràdio\nEl bisbe de Solsona, Xavier Novell (ACN / Bisbat de Solsona)\nLa renúncia del bisbe de Solsona per amor\n07/09/2021 - 07.50 Actualitzat 07/09/2021 - 11.37\n"Quan arribi el capvespre, ens examinaran de l'amor, que és l'estructura de la persona". Paraules del místic Sant Joan de la Creu que podrien servir per explicar la història de la qual des del cap de setmana tothom en va ple: la renúncia del bisbe de Solsona per amor. Tot i que un amor que difícilment encaixa en la descripció que en feia el frare carmelita.\nCada detall que se sap de la història és una sorpresa, començant per la mateixa decisió de Xavier Novell de deixar el bisbat, on va arribar el desembre del 2010, i ja protagonitzava els primers titulars en ser el bisbe més jove d'Espanya. La següent sorpresa és saber que renuncia a la mitra per una dona: una escriptora divorciada, autora de llibres eròtics i satànics, amb qui ja estaria vivint. Després arriben les pregàries per la seva ànima des de la diòcesi i comencen a sortir no poques veus dins l'Església catalana que en posen en dubte l'estat mental i que fins i tot en demanen l'exorcisme.\nDurant els gairebé onze anys de bisbat, Xavier Novell ha estat notícia sovint. Ja sigui per polèmiques relacionades amb la seva manera d'entendre la vida, la sexualitat o la política, com quan va dir que l'avortament era el pitjor genocidi de la història, i que als homosexuals els faltava virilitat per culpa d'un pare absent quan eren petits (fins i tot se sospita que va participar en tenebroses teràpies de conversió d'homosexuals), o quan va denunciar que durant segles s'havia intentat eliminar la identitat nacional de Catalunya i en reclamava el dret a decidir.\nNo dissimulava una certa tirada pels mitjans: va protagonitzar un dels capítols d'"El convidat", d'Albert Om, a TV3, va donar la campanada disfressat de diable per saltar a la Patum i més tard va protagonitzar (de manera involuntària, això sí) el cartell de carnaval de Solsona on es veia el tors d'un home vestit amb sotana, obrint-se la camisa i deixant-hi veure una 'S' de Superman a sota.\nNo havia generat tant d'enrenou en l'opinió pública, però des de feia uns anys, també era l'encarregat dels exorcismes a Solsona. El Vaticà vol que cada bisbat tingui un exorcista per combatre el mal i Novell ho era al seu. Ara és a ell a qui li volen treure el dimoni.\nMés enllà des si duu el dimoni dins seu o no, segur que el bisbe Novell sí que deu dur raons per al seu comportament. Els fidels a qui durant tots aquests anys ha adreçat paraules que subratllaven els valors cristians, a les homilies, cartes pastorals o trobades, també mereixen -ara, sobretot- unes paraules del bisbe. Durant els últims anys ha tingut cura de la diòcesi de Solsona. Com a cap espiritual de la diòcesi, és el màxim responsable de la cura pastoral dels catòlics que hi viuen. Encara en aquest moment, que en continua sent bisbe emèrit i, per tant, manté les prerrogatives. El sou, per exemple. Per tant, té una responsabilitat cap als feligresos. Els deu una explicació.