Barcelona celebra el 25è aniversari de l'agermanament amb Kobe | Barcelona Ciutat Global\nBarcelona celebra el 25è aniversari de l'agermanament amb Kobe\n15/11/2018 - 09:24 h\nLa regidora de Relacions Internacionals, Laura Pérez, i el vice-alcalde de Kobe, Hidetoshi Terasaki, han encapçalat un acte institucional a l'Ajuntament de Barcelona en què s'ha signat la declaració del 25è aniversari d’agermanament.\nUna delegació de la ciutat japonesa de Kobe, encapçalada pel seu vicealcalde, Hideyuki Terasaki, visita Barcelona entre el 10 i el 15 de novembre per participar en els actes del 25è aniversari d’agermanament entre totes dues ciutats. L'aniversari coincideix amb els 150 anys de l’establiment de les relacions diplomàtiques entre Espanya i el Japó.\nLa regidora de Relacions Internacionals, Laura Pérez, i el vice-alcalde de Kobe, Hidetoshi Terasaki, han encapçalat un acte institucional a l’Ajuntament de Barcelona en què s’ha signat la declaració del 25è aniversari d’agermanament, que manifesta el desig de promoure la continuïtat de les relacions i l’aprofundiment de l’amistat i la cooperació entre totes dues ciutats.\nTambé s’ha signat un acord de col·laboració en els àmbits de la promoció del govern obert, d’intercanvis econòmics, gastronòmics, universitaris, d’investigació i d’esports, entre d’altres i s’han programat una sèrie de visites —a Barcelona Activa, el 22@, el Centre de producció i recerca d’arts visuals Hangar o l’Institute for Advanced Architecture of Catalonia (IAAC), entre d’altres— per conèixer les polítiques i els projectes innovadors de la ciutat.\nD’altra banda, s’ha organitzat conjuntament un repte internacional per fomentar l’ús de dades obertes i la seva adaptació per a millores urbanes, que s’han presentat a l’Smart City Expo World Congress. El vicealcalde de Kobe també ha participat en el Sharing Cities, juntament amb els tinents d’alcaldia de París, Milà i Bolonya, a fi de debatre sobre les qualitats de les plataformes i els programes de promoció i treball.\nTambé s’ha inaugurat l’exposició “L’art, la cultura i el cor del Japó”, que presenta obres creades per l’Associació de Dones de la Província de Hyogo —territori on es troba la ciutat de Kobe— i que es pot visitar al Centre Cívic Convent de Sant Agustí fins al 15 de novembre.\nDurant la visita, Kobe organitzarà un sopar de promoció gastronòmica de la ciutat i del sake —el licor típic japonès— que servirà per promoure el contacte amb empreses, mercats i institucions del món de la restauració de Barcelona a fi d’impulsar l’intercanvi i les possibles futures col·laboracions.\nPer acabar, i aprofitant el fet que l’ex-jugador del Barça Andrés Iniesta juga ara en un dels equips de la ciutat, el Vissel Kobe, s’ha propiciat el contacte entre la Hyogo Football Association i la Federació Catalana de Futbol per promoure la col·laboració entre totes dues institucions en aquest àmbit.


Pastor va saltar-se el confinament per anar a buscar un gos per a les seves filles\nDe tornada, va ser detingut pels Mossos d'Esquadra\nper Redacció dimecres, 22 d’abril 2020 - 16:25h\nL'exalcalde de Badalona, Álex Pastor, en una imatge d'arxiu. | Europa Press.\nÁlex Pastor, fins aquest matí alcalde de Badalona, ha dimitit aquest dimecres, 22 d'abril, després que protagonitzés un lamentable episodi a la ciutat de Barcelona. Pastor ha plegat després que aquest dimarts, dia 21, els Mossos d'Esquadra l'enxampessin conduint begut, saltant-se el confinament, i el detinguessin també per atemptat a l'autoritat, en haver arribat a mossegar un dels agents que el va detenir.\nPastor ha fet arribar al seva renúncia a través del seu advocat on dona algunes explicacions i assegura que «l'exigència» del càrrec l'ha acabat afectant emocionalment: «He vist ressentit el costat més personal i familiar. Això ha afectat a la meva salut i al meu estat emocional i m'ha portat a fer coses de les que em penedeixo», ha explicat.\nPastor recollia un gos per a les seves filles\nSegons revela 'El Nacional', Álex Pastor va saltar-se el confinament aquest dimarts al vespre. Cap a dos quarts de set va fer la seva darrera videoconferència com a cap del govern municipal de Badalona i, pels volts de les set, va veure les seves filles, Claudia i Valeria, de 10 i 8 anys, respectivament. Una estona més tard, Pastor va trencar el confinament i va sortir de la ciutat de Badalona amb el seu cotxe.\nPer què ho feia? Anava a buscar un cadell de gos per a les seves filles, segons publica l'esmentat digital. En tornar, es va produir l'episodi: els Mossos el van interceptar mentre conduïa un cotxe fent ziga-zagues pel carrer del Consell de Cent. En demanar-li que s'identifiqués, enlloc de mostrar el DNI, Pastor, visiblement nerviós, els va mostrar el carnet del PSC. A partir d'aquest moment, els nervis es van apoderar del llavors encara alcalde de Badalona, que es va tirar a terra, va donar puntades de peu i va mossegar un mosso, segons 'El Nacional'.\nVa ser traslladat a un ambulatori proper on, tal com havia fet davant dels Mossos, també es va negar a col·laborar i fer-se la prova d'alcoholèmia. Ja entrada la matinada, el seu advocat el va visitar als calabossos de la comissaria dels Mossos a les Corts i li va comunicar que el PSC l'havia suspès de militància. En saber que els fets eren públics i que estava abocat a dimitir, Pastor es va enfonsar. Va ser a quarts de quatre de la matinada quan va signar la seva carta de dimissió, feta pública aquest dimecres a primera hora.\nDetingut Badalona PSC Barcelonès


AUDI RS 4 Avant, el retorn de la icona | NacióMotor\nNacióMotor | 15/09/2017 a les 10:22h\nArxivat a: Novetats Motor, Novetats Cotxes, Saló de Frankfurt 2017, RS4 Avant, Audi\nAudi Sport GmbH celebra l'estrena mundial del nou Audi RS 4 Avant al Saló de l'Automòbil de Frankfurt 2017. Combina un alt rendiment amb una gran versatilitat per a l'ús diari, i amb el seu motor 2.9 TFSI amb 450 CV i 600 Nm de parell, es col·loca a l'avantguarda esportiva de la família A4. La tracció quattro de sèrie distribueix la potència del motor V6 biturbo a les quatre rodes.\nEn crear la quarta generació de l'Audi RS 4 Avant, els dissenyadors es van inspirar en molts detalls de la competició de l'Audi 90 quattro IMSA GTO. Les enormes entrades d'aire amb la característica reixeta RS en forma de bresca i l'ampla i plana graella Singleframe defineixen la part davantera. Els fars Matrix LED opcionals exhibeixen detalls tintats. En comparació amb l'Audi A4 Avant, els arcs dels passos de roda són 30 mil·límetres més amples i posen en relleu encara més els blisters quattro. A la part posterior, el difusor RS específic, les sortides ovals del sistema d'escapament RS i el spoiler RS en la vora del sostre li confereixen un aspecte distintiu. El color exterior blau Nogaro amb efecte perla, una opció d'Audi exclusive, recorda al de la primera generació de l'Avant d'altes prestacions llançat al mercat el 1999. El nou Audi RS 4 Avant equipa de sèrie llandes d'alumini forjat de 19 polzades; opcionalment poden triar unes llandes de 20 polzades de diàmetre.\nEl frontal llueix unes enormes entrades d'aire pròpies de les versions RS Foto: Audi\nEl motor V6 biturbo del nou Audi RS 4 Avant desenvolupa una potència màxima de 450 CV. El seu parell màxim de 600 Nm, 170 Nm més que en el model anterior, està disponible en un ampli rang des de 1900-5000 rpm, i resulta clau perquè l'Audi RS 4 sigui capaç d'accelerar de 0 a 100 km / h en 4 , 1 segons. La velocitat màxima limitada electrònicament és de 250 km / h, i pot augmentar-se fins als 280 km / h amb el paquet opcional RS dynamic.\nLa potència del 2.9 TFSI biturbo es reparteix a les quatre rodes a través del sistema de tracció total permanent quattro per mitjà d'un canvi tiptronic de vuit velocitats optimitzat de configuració esportiva. El consum mitjà és de 8,8 l / 100 km , el que suposa una millora en l'eficiència d'un 17 per cent respecte al model anterior. També s'ha rebaixat el pes final en 80 kg, de manera que el pes del nou Audi RS 4 Avant és de 1.790 kg.\nMaterials sofisticats i un lloc de conducció marcadament esportiu Foto: Audi\nEl protagonisme del color negre a l'interior subratlla el caràcter esportiu de l'Audi RS 4 Avant. Els seients esportius RS opcionalment amb trama tipus bresca, el volant esportiu multifunció pla en la seva part inferior, la reixeta del canvi de marxes i les insercions il·luminades dels llindars de les portes estan adornats amb l'emblema RS. En l'Audi virtual cockpit i en el head-up-display, indicadors específics RS mostren informació sobre les forces G, el parell motor i la pressió dels pneumàtics.\nEls paquets d'estil negre, carboni amb alumini i carboni amb elements en color negre proporcionen més possibilitats de personalització. El programa Audi exclusive cobreix gairebé qualsevol altra sol·licitud especial.\nAudi admetrà comandes del RS 4 Avant a partir de la tardor, i l'arribada del nou model als concessionaris està prevista per a l'inici de 2018. El preu de partida serà de 96.890 euros.


Tramitació de la compra del vehicle\nCom en qualsevol altra operació comercial, per a formalitzar el tracte és necessari realitzar per escrit un contracte de compra-venda. Aquest document beneficiarà tant al comprador com al venedor en cas de conflicte.\nSi no es compleix el pagament o si el vehicle es trenca acabat de comprar, en el contracte apareixeran les dades necessàries per a solucionar el problema.\nAquest document ha d’incloure les següents dades:\nIdentificació de les parts contractants. Ha de constar la identificació completa del comprador i del venedor: nom i cognoms, núm. del carnet d’identitat, domicili, etc.\nIdentificació i característiques del vehicle, especificant la marca, model, matrícula, número de bastidor, nombre de quilòmetres i estat general.\nCàrregues i gravàmens del vehicle. Apareixerà reflectit el pagament de l’impost de circulació, les multes, etc. En el cas d’haver estat finançat, aquestes dades informaran sobre si s’ha acabat de pagar o no.\nPreu (si es dóna un senyal ha de quedar reflectit).\nTermini de lliurament del cotxe. S’entén que un article ja està venut en el mateix moment en què el comprador el té en el seu poder, no abans.\nVes a la pàgina anterior: « Opcions per a comprar un vehicle de segona mà\nVes a la pàgina següent: Garantia »


El Montmajor s’endú un partit boig per assegurar la cinquena plaça (4-3) | Entre rivals – Esports\nEl Montmajor s’endú un partit boig per assegurar la cinquena plaça (4-3)\nÈric Fígols va fer el definitiu 4 a 3. ALEIX CAMPRUBÍ / ARXIU\n07 maig 2019 20:47\nVictòria del Montmajor en el darrer partit de la temporada com a local. Els de Jordi Casas van patir més del compte per superar un rival de la part baixa, el Navàs B, que no es va donar mai per vençut i va ser capaç de remuntar un 2 a 0 advers. Al final, però, el Montmajor va ser millor a la represa i va poder capgirar novament el marcador per col·locar el definitiu 4 a 3.\nEl partit es va posar molt de cara per al Montmajor, que al quart d’hora de joc ja guanyava per 2 a 0 amb gols de Jordi Casas i Sergi Sala. Malgrat tot, el Navàs va aprofitar cinc minuts de relaxació del Montmajor per fer tres gols a pilota aturada i capgirar el marcador. Amb el 2 a 3 es va arribar al descans.\nA la represa, el Montmajor va sortir disposat a capgirar el partit i no va tardar gaire a empatar, amb una altra diana de Sala. A partir d’aquí, l’equip va intentar de totes les formes culminar la remuntada, però no va ser fins a les acaballes quan Èric Fígols va fer el definitiu 4 a 3, en aprofitar una bona deixada de Jordi Cortizo. Més info\nAmb aquest resultat, el Montmajor s’assegura la cinquena plaça final al campionat de lliga. Els del Baix Berguedà són a quatre punts de Berga B i Alt Berguedà, de manera que ja no els poden atrapar, a falta d’una sola jornada. Tot i això, també tenen l’Avià B quatre punts per sota, de manera que tenen el lloc matemàticament assegurat. La classificació sencera, AQUÍ.\nI en la darrera jornada de lliga l’equip dirigit per Jordi Casas visita el camp de l’Avinyó, que és vuitè, amb 35 punts, i ve de perdre a Casserres per 2 a 1. +PROPERA JORNADA\nFutbol Montmajor Navàs B Quarta Catalana SET34\nEl Montmajor segueix somiant amb una patida victòria a Sant Llorenç (2-3) 06/11/2018\nEl Montmajor cau golejat al camp del Castellnou (4-0) 30/04/2019


Es convoquen les sis places de vigilant per a la Guàrdia Municipal | Ajuntament del Morell\nEs convoquen les sis places de vigilant per a la Guàrdia Municipal\nag. 17, 2020 | Notícies\nAmb aquest procediment es dotarà el cos del personal necessari per operar.\nAixí es culminarà el procés d’implementació d’aquest nou servei de l’Ajuntament del Morell.\nJa s’ha obert la convocatòria de les places de vigilant per a la Guàrdia Municipal del nostre municipi. En total, sis places de règim funcionarial que serviran per dotar el cos del personal necessari per operar.\nLes persones interessades a optar a les places poden obtenir tota la informació i inscriure’s al procés a través de la seu electrònica de l’Ajuntament, a l’apartat de recursos humans.\nAquest tràmit és pràcticament l’últim pas abans de poder posar totalment en marxa aquest servei, que va començar a caminar ja fa uns anys. De fet, el cap del cos de vigilants, Manel Catalán, ja fa més d’un any i mig que va prendre possessió del càrrec i va iniciar el camí d’aquest operatiu.\nEn el darrer ple celebrat al consistori, el passat 30 de juliol, “ja vam aprovar el reglament regulador del servei de Guàrdia Municipal, així com el conveni de col·laboració amb el Servei Català de Trànsit sobre l’assumpció de les facultats de denúncia i sanció per infraccions a normes de circulació en vies urbanes”, detalla l’alcalde del nostre poble, Eloi Calbet. “D’aquesta manera, ja està gairebé tot a punt perquè el cos comenci a funcionar amb totes les garanties”, remarca.\n“Amb el cos ja en marxa, tot el municipi estarà cobert, en qualsevol aspecte, les 24 hores del dia i els 365 dies de l’any”, explica el regidor de Seguretat Ciutadana, Alberto Ortega, “de manera que la ciutadania notarà una clara millora de la seva qualitat de vida”.\nLa Guàrdia Municipal estarà situada a la planta baixa de l’Ajuntament Vell, on ja treballa el seu cap, i on també es troba l’Oficina d’Atenció al Ciutadà, així com altres serveis municipals.


Neix la plataforma apolítica Sí desdoblament per combatre l'autovia entre Inca i sa Pobla\n18 maig 2021 20:26\nL'Ajuntament de Campanet i la plataforma Sí desdoblament, no autovia Inca-sa Pobla, que ha nascut recentment per tal d'iniciar una campanya de recopilació de signatures, han recollit al voltant de 4.000 al·legacions contra aquest projecte que preveu desenvolupar el Govern balear.\nEls membres de la plataforma han iniciat una campanya de recollida d'al·legacions a les diferents fires. A més de les peticions destinades als afectats existeixen altres dos models d'al·legacions per a la resta.\nPrecisament, la nit del passat dimarts els membres de la plataforma realitzaren la primera reunió en el poble de Campanet amb l'objectiu d'organitzar les properes sortides per recollir peticions. Així mateix, la plataforma també es planteja realitzar un acte reivindicatiu el proper 30 de novembre a sa Pobla, coincidint amb el dia de la Fira.\nDurant aquest encontre, la vintena de persones que assistiren a la reunió informativa pogueren exposar els seus dubtes sobre el traçat. Per la seva banda, Mauricio Rodríguez, membre de la plataforma, anuncià als presents que «avui hi haurà la primera reunió de la plataforma contra l'autovia que es fa per primera vegada a Lloseta». Així mateix, el PP de Campanet ha anunciat que es presentarà una sèrie d'al·legacions puntuals a aquest projecte.


Obren els dos primers quioscos de premsa gestionats per persones amb discapacitat a Barcelona La República\nObren els dos primers quioscos de premsa gestionats per persones amb discapacitat a Barcelona\nACN Barcelona .-La cooperativa Diverscoop, integrada per onze persones amb diversitat funcional, ha reobert aquest dilluns dos quioscos en desús de la ciutat de Barcelona, als districtes de Sant Andreu […]\nACN Barcelona .-La cooperativa Diverscoop, integrada per onze persones amb diversitat funcional, ha reobert aquest dilluns dos quioscos en desús de la ciutat de Barcelona, als districtes de Sant Andreu i Sants-Montjuïc. L’obertura dels establiments està integrada en un projecte impulsat per l’Ajuntament d’integració social de les persones amb diversitat funcional i té per objectiu reobrir set quioscos més abans que acabi l’any 2020 amb una vessant “més social, sostenible, solidària” segons la regidora de diversitat funcional Marga Marí-Klose. Els treballadors seran persones amb discapacitat i, a banda del negoci de venda de premsa, llaminadures i productes sostenibles i solidaris, tenen el focus posat en la lluita contra la soledat.\nLa previsió és que la cooperativa Diverscoop gestioni un total de set quioscos abans que acabi el 2020 a la ciutat de Barcelona. A banda dels dos primers quioscos, durant els mesos vinents està prevista l’obertura de dos establiments més al passeig Colom 2 (Ciutat Vella) i a l’avinguda Meridiana 330 (Sant Andreu). Abans que acabi l’any 2020 se’n posaran en marxa tres més.La iniciativa ha estat possible després d’un any de feina durant el qual les 11 persones cooperativistes que integren Diverscoop han rebut formació específica i ”assessorament i acompanyament” per part de l’Institut Municipal amb discapacitat (IMPD). La cooperativa es va constituir el passat 30 de desembre i durant les últimes setmanes els cooperativistes, amb l’ajuda de l’Institut Municipal de persones amb discapacitat, han acabat de detallar el seu pla de negoci inicial. La intenció d’aquest projecte pilot va més enllà de reobrir quioscos tancats. Aspira a convertir-se en un model de negoci gestionat per persones amb discapacitat que ”respongui a les necessitats emergents de cada barri i esdevingui i un punt de referència pel veïnat, a banda de prioritzar la venda de premsa a domicili, de productes ecològics, artesanals i de proximitat fets per entitats de persones amb discapacitats” ha dit la regidora d’Infància, Joventut, Persones Grans i Diversitat Funcional, Marga Marí-Klose. El producte no serà “homogeni” a tots els quioscos sinó que, tal com ha afegit Marí-Klose, es vendran ”productes adequats a les necessitats de cada context”.D’aquesta manera, durant les setmanes vinents s’acabaran d’establir acords per oferir serveis de promoció i venda de productes vinculats al barri, així com serveis de recollida de productes. A més a més, el projecte té la intenció de lluitar contra la soledat. Per fer-ho, els quiosquers intentaran ”fer la funció de “psicòlegs” de totes aquelles persones que vinguin al quiosc i se sentin soles” ha dit un membre de la cooperativa Diverscoop, Josep Giménez. A més, entregaran la premsa a domicili a totes les persones beneficiàries del projecte municipal Vincles.Per a la posada en marxa, la cooperativa ha comptat amb la col·laboració d’algunes entitats de la xarxa per a la inclusió laboral (XIB) com són ACAPPS, Fundació ECOM, Fundació Joia i l’Associació Centre Higiene Mental de les corts, a banda de Barcelona Energia, Barcelona Activa i l’equip tècnic de la Direcció de Patrimoni.


Fira internacional de productes forestals de la Xina Yiwu (fira forestal per a breus) (2020-01-04)\ncategories: Inici i oficina, agricultura, Alimentació i begudes, Arts & Crafts, Te i cafè\netiquetes: Silvicultura, Tecnologia forestal, Equipament forestal, Menjar forestal, Accessoris de mobles, Materials de construcció de fusta, Necessitats diàries de fusta i bambú, Artesania de fusta i bambú\nLa fira internacional de productes forestals de la Xina Yiwu (fira forestal a curt termini), organitzada per l’Administració forestal estatal i el govern popular de la província de Zhejiang, s’ha celebrat amb èxit des de 2008. La Fira del Bosc és una exposició verda, de baix contingut en carboni i respectuosa del medi ambient, amb una potent funció de comerç, abundància d’oportunitats de negoci, un nivell internacional destacat i un sistema de servei perfecte. La seva escala d’exposicions, el volum de comerç d’exposicions i la influència de l’exposició ocupen el primer lloc entre les exposicions similars a la regió d'Àsia-Pacífic i, per tant, compta amb la reputació de "Jocs Olímpics forestals". Projectes expositius ”. Forest Fair és la primera fira nacional, la segona fira agroforestal mundial aprovada per la UFI. La fira forestal se celebrarà a Yiwu. És la gran reunió que mostra les famoses empreses forestals xineses, l’essència dels productes forestals xinesos i la collita en l’últim desenvolupament forestal xinès. És una plataforma important de comerç, cooperació i informació per als productes forestals xinesos a nivell global.\nMobles i accessoris:\nMobiliari Redwood, mobles per a oficines, hotels, llars, escoles, nens, laboratoris, a l'aire lliure, accessoris per a mobles, etc;\nMaterials de construcció de fusta i fusta:\nResidència de fusta com cases de fusta, peces prefabricades de fusta; fustes a l'aire lliure, de paisatge, com ara pavelló de fusta, pont de fusta, pèrgola de fusta; materials de construcció de fusta com ara portes i finestres de fusta, escales, terres, fusta anticorrosiva, fusta tècnica, productes de perfilat de fusta i plàstic; taulers com xapes, tauler d'afaitat, taulers de taulers, tauler de densitat; disseny de decoració de la llar, etc;\nArtesania de fusta i bambú:\nArt de l'arrel, talla de fusta, talla d'ivori, teixit de bambú, talla de bambú, talla de carbó vegetal, treball de laca, marcs de fotos, marcs de regal, adorns, espècies, etc;\nNecessitats diàries de fusta i bambú:\nJoguines, estris de cuina, vaixella, articles de papereria, eines de neteja, bugaderia, roba de llit, productes sanitaris, productes per a automòbils, equipament a l'aire lliure, productes esportius, carbó vegetal de bambú; productes de fusta i fibra de bambú, teixit de vímet, teixit de vímet, equipament turístic forestal, etc;\nProductes de gra fusta i oli; brots de bambú, fruits secs, fruites, fongs comestibles i productes relacionats, plantes medicinals xineses, aliments saludables, productes domèstics i de cria d'animals i plantes salvatges; vi, begudes, aperitius, condiments, etc;\nProductes de te:\nFamós te excel·lent (te verd, te blanc, te negre, etc), productes de te profundament processats (menjar de te, begudes de te, productes per a la cura del te, teixits, coixins de te, etc.), estris de te ( taula de te, tetera, tassa de te, plat de te, safata de te, etc.), treballs de cultura del te, maquinària de te, pa de te, etc;\nFlor i jardineria:\nFlors, plàntules; articles turístics com plantes ornamentals, bonsai, flors fresques, flors seques, materials de jardineria i equips com a testos, mitjà de cultiu, eines de maquinari de jardí, subministraments per a mascotes; neteja de para-sols de jardineria, abonament, fertilitzants químics, etc;\nTecnologia forestal i equipament forestal:\nAssoliment de tecnologia forestal, productes creatius forestals, màquines de jardineria, maquinària per a processament de fusta i bambú, maquinària de registre i de registre, equipament de camp per a oci forestal, equips de lluita contra incendis forestals, màquines de control de plagues forestals, instal·lacions de reg, instal·lacions de reg, menjar i equips de processament i embalatge de begudes, etc.\nGnoundou alfred fabrice 4 mesos 6 dies\nPetició de cooperació sobre la proposta de venda i exportació de fusta des del Gabon\ncooperació i sol·licitud d’informació per als productes forestals\nnous vous proposons diversité de bois à la vente


Inici > Escumosos>Cava>Vallformosa>Vallformosa Origen Brut Nature\nCaracterístiques de Vallformosa Origen Brut Nature\nVallformosa Origen Brut Nature és un cava elaborat amb un cupatge de les varietats Macabeu, Xarel·lo i Parellada procedents de les vinyes propis més vells de la regió Cava.\nLa verema és tant manual com mecànica. El Macabeu és a principis de setembre, el xarel·lo a mitjans de setembre i, finalment, el Parellada en la primera setmana d'octubre. Pel que fa a l'elaboració, la primera fermentació es realitza en tancs d'acer inoxidable a temperatura controlada de 14-16ºC. En canvi, la segona fermentació és en ampolla pel Mètode Tradicional.\nPeix blanc amb salsa, Sol, Sopes, Sushi, Aperitiu\nNota de tast Vallformosa Origen Brut Nature\nTast a la vista Groc palla amb reflexos verdosos, de petita bombolla i blanca corona. Tast al nas Fresc i molt afruitat. Aromes de poma verda, pera i pinya. Lleugeres notes de brioix i fruits secs procedents de la criança en ampolla. Tast a la boca En boca és ampli, complex, afruitat i equilibrat. Molt sec. Pas de boca saborós que s'allarga amb un fresc post gust deixant un final agradable i afruitat.


Les millors alternatives de TeamViewer que hauríeu de provar (2020) - Programaris\nLes millors alternatives de TeamViewer que hauríeu de provar (2020)\nTeamViewer és un dels millors programes d'escriptori remot que us ajuda a connectar-vos de forma remota amb diverses estacions de treball. Ja han desaparegut aquells dies en què la connexió a qualsevol dispositiu remot solia ser insegura i complicada. Aquest programari us permet accedir a l’ordinador de forma remota.\nLes seves extenses funcions i funcionalitats permeten millorar el rendiment del control remot accelerant el processament d’imatges de maquinari. També us permet deixar un fitxer de l’ordinador remot a un altre equip.\nTanmateix, tot i la seva essencialitat, l’inconvenient més important d’aquest programari és que, mentre actualitzeu la versió nova, el vostre sistema pot ser lent i el cost de la versió professional és força elevat. Per això, molts usuaris busquen alternatives TeamViewer en aquests dies.\nPer què necessiteu Alternatives de TeamViewer?\nPer als usuaris nous, el programari TeamViewer no és fàcil de configurar, cosa que crea més problemes de seguretat. I si el vostre programari TeamViewer no està configurat amb precisió, és possible que el vostre sistema sigui susceptible de risc. A més, si voleu utilitzar aquest programari amb finalitats empresarials, haureu de desemborsar-hi una inversió massiva.\nBé, aquestes raons són suficients per buscar una alternativa a TeamViewer. Per tant, aquí hem resumit les set millors alternatives de TeamViewer, que poden accedir fàcilment als equips remots.\nBuscant Descompte per a estudiants de Windows 10? Obtingueu de la nostra secció de blocs.\nAlternatives de TeamViewer (2020): 7 millors\nAquí hem avaluat un total de set solucions de programari diferents que poden ser l’alternativa més forta de TeamViewer. Aquest programari alternatiu funciona com les millors eines de gestió remota per a tots els proveïdors de serveis. Per tant, sense perdre molt de temps, continueu llegint per conèixer aquestes alternatives.\nAquesta és una de les millors alternatives a TeamViewer, ja que podeu accedir-hi de manera ràpida i directa a través dels sistemes operatius principals, ja siguin tauletes, ordinadors portàtils, telèfons intel·ligents i ordinadors de sobretaula. En accedir al visualitzador HTML, un equip de més de 25 persones pot accedir a un ordinador alhora.\nA més, l'administrador pot permetre a l'usuari ràpidament i canviar fàcilment. També inclou algunes funcions impressionants per a reunions en línia fluides, com ara xats de text, gravació, funcionalitat de pissarra, etc.La persona pot accedir a la demostració durant 14 dies; tanmateix, ja no és gratuït. S'espera que els usuaris paguin uns 48 i mensualment per donar llicències a cinc usuaris.\nDameware Remote Everywhere és un altre substitut més valuós de TeamViewer. Aquest programari ofereix suport d'escriptori remot a ordinadors MacOS X, Windows i Linux. Per tant, segons la nostra opinió, aquesta és la millor solució de programari de gestió remota disponible al mercat.El programari funciona eficaçment per als usuaris de Windows, ja que permet a l’administrador afegir instantàniament els usuaris al directori actiu i donar-los una concessió ràpida per accedir a les eines de gestió.\nAquesta solució de programari basada en el núvol ofereix a l'usuari facilitat d'accés i agilitat des de l'eina SaaS. Tot i que no és una alternativa gratuïta a TeamViewer, encara us pot funcionar. Mentrestant, també podeu reiniciar els equips de forma remota, fer captures de pantalla amb un clic i xatejar amb els usuaris finals amb l’ajuda d’aquest programari.\nEsteu buscant una alternativa de TeamViewer amb un pagament flexible? Si és així, toqueu cap a la dreta cap a Splashtop És una solució d'escriptori remot fiable que està disponible tant per a la versió gratuïta com per a la de pagament.És compatible amb dispositius Linux, macOS X, Android, Windows i iOS. Si us preocupa una mica els problemes de seguretat, oblideu les vostres preocupacions perquè ofereix diversos nivells de xifratge de dades per a la total seguretat dels vostres dispositius.\nNo obstant això, la latència és relativament baixa en aquest programari. Tot i això, és una opció ideal per a aquelles persones que fan molta transmissió d'àudio i vídeo. La facilitat d'accés i control remot és una de les millors característiques d'aquesta solució de programari. A sobre, és gratuït si el feu servir per a usuaris solters. Splashtop cobra 60 dòlars anuals.\nSi voleu una alternativa a TeamViewer per fer front a objectius principals, com optimitzar l’assignació i la disponibilitat de recursos sense comprometre la seguretat, heu d’anar per aquesta aplicació.\nL’eina LogMeIn Pro és el millor servidor de núvol que satisfà explícitament les vostres necessitats. Inclou 1 TB d’espai, de manera que podeu estar segur de desar tots els vostres fitxers i aplicacions aquí. El vostre equip també pot accedir ràpidament als fitxers des de l’emmagatzematge si és necessari.\nA sobre, l'individu és lliure d'imprimir els seus documents remotament a una impressora local, col·laborar fàcilment amb els fitxers específics i automatitzar tasques rutinàries de TI, juntament amb altres funcions impressionants.\nUn altre avantatge d’accedir a LogMeIn Pro és que té una alta seguretat, cosa que potser us perdeu a TeamViewer. La vostra sessió està protegida amb xifratge AES 256-bi i transport TLS 1.2. A part d'això, el servidor també s'identifica ràpidament amb l'ajut d'Infraestructura de clau pública.\n5. Escriptori remot de Chrome\nCom hem comentat a la secció d'introducció, un dels principals problemes d'ús de TeamViewer és la seva complexitat. Però ara teniu l’alternativa perfecta en forma d’escriptori remot de Chrome. Aquesta solució de programari és senzilla d’utilitzar. Tot el que necessiteu és obrir Google Chrome al vostre ordinador remot. De manera instantània, podreu començar a controlar i controlar els dispositius que cauen a les zones de xarxa.\nSi us preocupa la velocitat del sistema operatiu, és meravellós. No afecta la velocitat de funcionament del crom. Aquesta eina inclou un preu i us ofereix funcions curtes. Trobareu a faltar algunes funcions, com ara videotrucades, no xatejar i compartir pantalla, que teniu a Mikogo. Tot i així, seria fantàstic accedir a dispositius remots.\n6. Reunions Webex\nBé, Webex Meetings és l'autèntica alternativa a TeamViewer, ja que també és la millor eina de conferència web. Es tracta d’una aplicació basada en el núvol que es dispersa per diversos servidors de núvol de Cisco amb un ample de banda limitat. A més, aquest programari també inclou conceptes de memòria cau i còpia de seguretat, cosa que fa que aquesta eina sigui ideal per a l’equip desemborsat i gran que vulgui la màxima disponibilitat.\nTot i això, el paquet premium de Webex us permet configurar conferències web amb 100 convidats. Podeu personalitzar el perfil dels usuaris, compartint pantalla amb el seu propi conjunt de permisos.\nA més, també tindreu protecció amb contrasenya i accedireu fàcilment als dispositius remots i us integrareu amb Microsoft Outlook. Però aquesta aplicació només us permet fer conferències amb només dos usuaris a la vegada en la seva versió gratuïta. Per tant, podeu pensar a pagar l’import total per accedir a totes les seves eines.\nL’últim de la llista és REALVNC Connect. És una de les millors alternatives per a TeamViewer en termes de sessió i seguretat a REALVNC. Això ofereix protecció amb contrasenya i xifratge.Inclou tant l’accés de l’aplicació visor des del vostre equip com l’aplicació del servidor instal·lada a l’ordinador que esteu controlant.\nEl millor d’aquest programari és que no requereix configuracions d’encaminadors ni un tallafoc concret.A sobre, està disponible tant en opcions de pagament com gratuïtes. Si voleu accedir a més eines, haureu de pagar un preu elevat d’uns 55 dòlars. A més, també rebrà algunes funcions estàndard com el xat i la transferència de dades.\nPer tant, ara teniu algunes de les millors alternatives de TeamViewer que podeu instal·lar als vostres equips per crear una connexió remota amb un altre PC de la zona remota. Aquestes alternatives compliran tots els vostres requisits per accedir a equips distants.\nCorregiu l'error de Microsoft Minecraft Remoteconnect\nmillor manera de substituir la televisió per cable\nCom comprovar si tens contracció primerenca\nels millors emuladors per a PC\nhi ha alguna manera d’obtenir robux gratuït a roblox\ncom obtenir targetes psn gratuïtes sense enquestes\ncom iniciar la sessió al programa Roku


L'Ajuntament informa a les PIMES de les reformes a la llei de contractacions del sector públic\nAquest matí el regidor de Contractació de l'Ajuntament, David Adell, ha comparegut davant dels mitjans de comunicació per explicar els nous canvis que ha introduït el Govern Central a la llei de contractes del sector públic. En termes generals ha indicat que "sobretot es vol aconseguir més transparència en les licitacions, una major relació entre qualitat-preu a l'hora de contractar, així també com facilitar la participació de més empreses simplificant el procés".\nAdell ha explicat que hi ha el mètode obert simplificat per a adjudicacions de contractes d'obres amb un valor estimat igual o inferior als 2 milions d'euros, així també com per subministraments i serveis amb un valor igual o inferior als 100.000 euros. D'altra banda, també s'ha establert el procediment supersimplificat per a obres amb un valor igual o inferior als 80.000 euros i per a serveis inferiors als 35.000 euros.\nEn tots dos casos les PIMES o autònoms que vulguen optar a les contractacions s'hauran d'inscriure al Registre Oficial de Licitadors i Empreses Classificades del Sector Públic. Adell ha indicat que "un cop facilitades les dades, llavors ja quedarà registrada la informació de les empreses, que podran accedir a totes les licitacions d'una forma senzilla i àgil sense haver d'introduir de nou totes les dades cada cop que vulguen concursar en una nova licitació".\nAl realitzar aquest procés les empreses també entren dintre del perfil del contractant, on podran rebre informació de forma automàtica de qualsevol licitació que pose en marxa l'Ajuntament de Vinaròs o qualsevol altra administració pública.\nDes del consistori s'enviarà una carta informativa a totes les PIMES de la localitat amb la informació detallada dels canvis més importants que ha introduït el Govern Central a la llei de contractacions. Per a la resolució de dubtes es poden adreçar a la segona planta de l'Ajuntament de Vinaròs, al Departament de Contractació o bé trucar al telèfon 964 40 77 00.


Biografia | Clara Luna\n“Jo no sé si jo m’interesso per la música o és la música la que m’atrapa a mi. Crec que un músic fa de filtre de la música que existeix en un algun lloc i t’utilitza per mostrar-se als altres”.\nLa Clara Luna va néixer a Barcelona l’any 1980, al barri del Guinardó, en una casa que els seus pares omplien de música els caps de setmana. “A casa hi havia de tot, el meu pare posava copla, després la meva mare sardanes, cançons de Nadal cubanes, música clàssica, jazz… hi ha tot un bagatge musical dins del meu disc dur que surt d’aquells primers anys”. La Clara va demanar un piano per Reis amb només cinc anys. Li van portar un professor particular que, al veure les seves aptituds, va recomanar als seus pares que la portessin al Conservatori de Música de Barcelona.\nAnys al Conservatori: “Vaig tenir la sort d’estudiar amb la Mercè Molero, una de les millors, es dedicava a la música amb passió, ganes i amb tot el respecte del món”\nLa Clara va estudiar el grau mig del Plà 66 de piano clàssic amb la Mercè Molero i en Ramon Coll, formant-se com a intèrpret de piano i picant l’ullet a la música contemporània, treballant, entre d’altres, amb l’Albert Sardà i la Ludovica Mosca. Va gaudir fent el seu examen de vuitè i els professors van reconèixer que feia anys que no s’ho passaven tan bé. “Em va agradar que em diguessin això, jo és el que n’espero de la música, que no la controlis, que flueixi”.\nCanvi de registre: “Acabava d’acabar una part de la carrera de piano, i em qüestionava si m’hi volia dedicar. Però em cridava més començar a descobrir la música moderna, el jazz i cantar”\nLa cantant va compaginar l’últim any de vuitè de piano amb els primers contactes amb la música moderna. Va entrar al Taller de Músics fent jazz, veu i piano. Tot i que el piano clàssic no el volia deixar, rebia classes esporàdiques de la mà del pianista brasiler Luiz de Moura Castro que la va encoratjar a seguir el seu instint. Li va deixar també moltes partitures del Brasil i d’altres compositors sud-americans, que a poc a poc atraparien a la cantant que continuava introduint-se en el món del jazz, estudiant amb professors que li oferien eines per expressar-se a través de la veu i les harmonies modernes, com són Anna Finger, Xavi Maureta, Jorge Rossy o Pere Arguimbau. També va rebre màster classes en diversos seminaris de Luciana Souza, Claudia Acuña, Michele Weir, Dick Oatts, Seamus Blake o Bill Steward. S’interessa durant aquells anys per les diferents tècniques vocals, com el Voice Craft, que treballa amb Viv Manning i Helen Rowson, i el Somathic VocieWork, amb Jeannie LoVettri i Theo Bleckmann. La cantant, inquieta, sempre buscant ampliar coneixements, treballa amb Franco Fussi i Mònica Miralles.\nLunar Project: “Va ser el primer cop que construïa alguna cosa meva. Quan miro cap enrere estic molt orgullosa que el meu primer disc fos música meva original”\nVa tenir l’oportunitat de treballar amb gent com Bobby McFerrin amb l’Ensemble vocal del Taller de Músics ( Festival de Jazz de Barcelona 2002), amb Joan Albert Amargós (Festival de Músiques de la Mediterrània 2005). També de participar a la Original Jazz Orquestra del Taller durant 4 anys sota la batuta de Vicens Martín, i de cantar amb la Girona Jazz Project amb en Perico Sambeat com a director. Tanmateix va treballar sota les ordres del coreògraf David Campos, en l’espectale “En Clau de Jazz”.\nAl 2005, la Clara forma el seu primer grup amb altres companys del Taller, Lunar Project, on comença a composar temes originals seus, i queden semifinalistes del concurs de Jazz Sala Montjuïc, fet que fa que New Mood Jazz s’interessi per enregistrar el seu primer cd “Lunar Project, Supernova” (New Mood Jazz, 2007). La Clara lidera aquest projecte durant més de tres anys, donant-se a conèixer dins del circuit de jazz, actuant en cicles i festivals com el Festival Internacional de Jazz Heineken de Canàries, i són guardonats amb el Premi Enderrock a la Millor Proposta de l’any 2007.\nBuscant un camí propi: “vaig pensar que ja havia aconseguit eines suficients de les escoles i que a partir d’aquell moment les aniria a buscar jo mateixa”\nLa Clara Luna va trencar ens aquells anys els vincles amb les escoles, decidint-se a buscar ella mateixa nous camins per la seva música. La recerca es va aturar dues vegades al Brasil. “Anava a molts concerts, parlava amb els músics… vaig descobrir una altra manera de viure la música, menys racional del que jo havia après. Allà la música està a tot arreu i veure tot això em desvinculava encara més dels conservatoris. Encara recordo veure uns nens que sortien de l’escola, només veure el swing amb el que caminaven… com no han de fer bona música després?”\nNew York y Coleing Porter: “Nova York és energia pura 24 hores. Qualsevol expressió artística allà es multiplica. Vaig tornar amb mires més àmplies. I amb extra de confiança després de les ‘jams sessions’ fetes amb uns músics brutals”.\nL’any 2009 decideix anar a fer una estada a la ciutat de Nova York, on estudia amb músics de la talla de Steve Coleman, David Berckmann, Theo Bleckmann i Jeannie LoVettri. S’empapa tot el que pot de l’energia d’aquesta ciutat, que decideix anar visitant de tant en tant, ja que coneix al contrabaixista madrileny afincat a Nova York, Javier Moreno, amb el que comparteix un projecte on uneixen les seves músiques i exploren les diferents sonoritats que es viuen a les dues bandes de l’Atlàntic . Quan torna a Barcelona enregistra el seu segon cd, en companyia de Xavi Maureta i creen l’espectacle “Coleing Porter”, com a tribut a la música d’aquest gran compositor, fent arranjaments on decideixen experimentar amb instruments que no són exactament jazzístics -com ara la serra, que en el disc toca en Pepino Pascual-, i busquen nous colors i textures per una música que és creada per als musicals de Broadway, però que “com tota la música, si és tractada amb respecte i estima, pot transgredir les lleis de l’espai i el temps i sentir-se de tot arreu”. En el disc hi ha una mica de tanguillo, amalgames, delicadesa, energia, senzillesa… amb col·laboradors d’excepció com Jordi Bonell, Adam Kolker, Pepino Pascual i Martí Serra.\nLa Barcelona de la Clara\nA Barcelona ha treballat amb músics com Gemma Abrié, Nadia Basurto, Arecio Smith, Santi Careta, Jose Alberto Medina, Abel Boquera, Roger Más, Carlos Falanga, Laia Fortià, Clara Peya, Marco Mezquida i molts d’altres. Músics de la seva generació que, com ella, estan decidits a fer de la seva música una via d’expressió inconformista, que vol experimentar, crear, i seguir transformant la realitat musical del país.\nD’altra banda també ha participat en formacions més reduïdes com el duo de guitarra i veu amb el guitarrista Albert Vila. Aquest projecte l’ha obligada a treballar la veu d’una manera diferent. “La proximitat íntima amb l’altre instrument fa que de sobte tots dos adquireixin uns altres rols, tos dos sols fan melodies, ritmes, harmonies i espais de silenci i expliquen històries”. Històries que han enregistrat en el seu cd “Moments”.\nDesprés de 10 anys de professionalitat en el sector, les seves inesgotables inquietuds la porten a recollir les seves visions de la música en un nou projecte, el més personal fins al moment, on es despulla per ensenyar qui és i què pensa Clara Luna, com sent i com s’emociona, com juga i deixa que la música passi per dins seu i surti en forma de composicions originals i algunes versions de temes que han estat claus en algun moment de la seva vida. I no deixa de treballar en nous projectes que miren cada cop més endins, en una recerca d’una essència pròpia que la cantant s’exigeix cada vegada més.\n“El jazz ha estat el meu vehicle per expressar-me fins ara, com abans ho havia estat el piano. Són maneres de donar-li forma a les meves necessitats artístiques. Però, en realitat, és igual com es digui la meva música estèticament. M’agrada descobrir. La meva manera d’entendre la vida és a través de la música i és el millor que puc oferir”.


L’Ajuntament presenta les activitats que es realitzaran amb motiu del dia de Sant Jordi – Ajuntament d'Elx\nHomeCulturaL’Ajuntament presenta les activitats que...\nL’Ajuntament presenta les activitats que es realitzaran amb motiu del dia de Sant Jordi\nElx se suma, una vegada més, al BookCrossing alliberant per tota la ciutat prop de 600 llibres, perquè els usuaris els agafen, els lligen i els abandonen en un altre punt\nEls regidors de Cultura i Comerç, Patricia Macià i Héctor Díez, respectivament, han presentat les activitats que es duran a terme amb motiu del dia de Sant Jordi, amb l’objectiu de seguir revitalitzant el centre històric de la ciutat. Les activitats estan programades per al 21 d’abril, amb un mercat ambulant temàtic en el qual les llibreries i floristeries més emblemàtiques d’Elx tindran presència, amb la intenció d’anar arrelant la tradició de regalar “la rosa i el llibre”.\nLa III edició Sant Jordi Elx constitueix un esdeveniment ja consolidat que contribueix també a la dinamització dels carrers de la zona, oferint als ciutadans una ocasió de gaudir de les diferents activitats lúdiques i culturals, dirigides fonamentalment al públic infantil i familiar entre les 11.00 h i les 22.00 h.\n“En aquesta ocasió, els autors il·licitans tindran un major espai dins de la fira, i seran 24 els escriptors els que ens acompanyaran presentant i signant les seues obres i novetats”, ha explicat Héctor Díez.\nEn relació amb el Concurs de poesia infantil, dirigit a escolars de 2° i 3° de primària, les seues bases estableixen que les obres hauran d’estar formades d’un màxim de 4 versos i es presentaran en horari de matí (de 10.00 h a 14.00 h) en l’estand de l’Associació d’Escriptors en la seua Tinta que les valoraran per a decidir els guanyadors al millor poema, poema més original i poema més divertit. Els poemes poden estar redactats en castellà o valencià indistintament.\nEls guanyadors s’anunciaran una vegada acabe la programació de l’esdeveniment, a les 20.00 h, cadascun dels premiats rebrà un lot de llibres valorat en aproximadament 120 € aportats per les llibreries participants.\nLa regidora de Cultura ha presentat l’activitat de BookCrossing, una iniciativa que consisteix a abandonar llibres pel carrer, perquè una altra persona el trobe, el llige i l’abandone en un altre lloc diferent.\n“Ho anem a fer juntament amb les biblioteques municipals el pròxim 23 d’abril i l’objectiu és convertir Elx en una gran biblioteca”, ha assenyalat Patrícia Macià.\nEn total, es repartiran per les places més importants de la ciutat i les pedanies. 600 llibres que ja estan repetits en les biblioteques.


Les ciutats principals n'eren Grabeis, Muicurum i Byllis. Les muntanes principals eren les actuals Dinarsko Gorje o Prolog que anaven des d'Ístria a Albània. Les illes eren dividides pels grecs en dos grups: Absyrtides i Liburnides. El primer grup són les illes més al nord, com Cres i Krk; al segon destaquen Lissa, Brattia, Issa, Melita, Corcyra Nigra, Pharos i Olynta. A l'interior hi havia el llac Lychnitis, del qual sorgeix el Drilo (a l'edat mitjana, la ciutat d'Ocrida, l'antiga Lychnidus, fou capital de l'Imperi búlgar).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Il·líria&oldid=25087760»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 set 2020 a les 18:57.


El Space Core de Portal 2 està en l'espai! | wikiNoticia\nHas vist faltes en alguna notícia? WikiNoticia la fem entre tots! Si et registres podràs corregir els errors que has vist. Llegeix com funciona WikiNoticia o registrat!\tEl Space Core de Portal 2 està en l'espai!\nTecnologia\t- Videojocs\tdimarts, 24 de juliol de 2012 04:00\tEn una nota molt curiosa, el blog oficial de Portal 2 reporta que un treballador tècnic anònim de la NASA ha decidit brindar un homenatge únic al joc de Portal 2 en agregar la imatge del personatge conegut com Space Core (o Space Sphere) a un dels páneles que formaran part de l'Estació Espacial Internacional. La imatge representa al core corrupte i la frase “Inspaaaaaaace !” fent referència a l'obsessió que la simpàtica intel·ligència artificial té amb l'espai exterior. En Valve comenten: Encara que la humanitat segur es penedirà de donar a Wheatley un penjador celestial des d'on planejarà la seva següent acció, aquí en Valve estem més que gens impressionats per l'esquema atrevit i sense precedents amb la seva nau de re-proveïment, i per favor notin que quan vam dir “un tècnic anònim de la NASA” no estàvem bromejant: De cap manera NASA recolza que personatges de Portal siguin secretament gravats amb làser en les seves naus. Creguin-ho o no ells ni tan sols recolzen a Portal 2, malgrat el fet que és en veritat un joc excel·lent. La nau de re-proveïment japonesa HTV-3 conteniedo el pánel que ara ostenta el simpàtic tatuatge va ser llançada el divendres passat amb destinació a l'estació espacial internacional. I aquí està la prova, ecetianos, que els somnis es compleixen. Sura per l'espai, petit Space Core! Crida “spaaaaaace” per sempre en el lloc al que sempre vas voler anar! Això és tan commovedor! Font Compartir Enviar a un amic


Cap Vermell - Història del C.E. Escolar / 1 /\nHistòria del C.E. Escolar / 1 /\nAquest any 2016 es compleixen\n70 anys de la fundació del club\nAmb la valuosa col·laboració de Sebastià Ferrer "Malater", per a l'època anterior a 1966, i amb el suport de moltes persones, miraré de reflectir el que ha estat durant més de setanta anys la història del futbol a Capdepera, i amb ella la història del C.E. Escolar.\nAmb els molts equips de futbol que a hores d'ara hi ha al nostre municipi, cada temporada té la seva història, amb la qual es podria escriure un llibre. Per això, intentaré resumir els setanta anys d'existència de l'Escolar, al costat de les meves experiències de 27 temporades pertanyent al club, com a jugador, entrenador, directiu, coordinador, president, i les ultimes deu temporades per mitjà del setmanari Faxdepera i la revista digital Cap Vermell, seguint l'Escolar en totes les seves vicissituds.\nDeixaré alguna cosa en l'oblit, moltes persones quedaran sense esmentar, però si en els articles que aniré publicant algun lector troba alguna cosa a afegir o alguna equivocació, per no estar jo correctament informat, li agrairé que per telèfon o correu electrònic m'ho comuniqui. En aquests comentaris esper la col·laboració i l'ajuda de persones que han viscut part de la història del C.E. Escolar.


COMUNICACIÓ – Pàgina 9\nInformació de les proves d’avaluació de 3r i 6è\nUs informem que, properament, es faran a l’escola les proves d’avaluació diagnòstica de 3r (del 28 de febrer al 13 de març) i les proves d’avaluació de competències de 6è (al maig) que marca la LOMCE. Segons la Generalitat de Catalunya, l’avaluació diagnòstica té caràcter orientador i formatiu per als centres i no determina l’expedient\nEl passat 19 de gener de 2017 es va celebrar la reunió mensual de l’AMPA, on es va treballar al voltant de l’elaboració d’un reglament de règim intern amb l’objectiu de desenvolupar i complementar els estatuts aprovats en assemblea del curs 2012-2013. A continuació, es resumeixen els aspectes més rellevants acordats: – L’Assemblea general és el\nCasa nostra, casa vostra és una campanya que neix d’un gran grup de persones independents que van coincidir als camps de refugiats de la frontera de Grècia amb Macedònia fent-hi projectes professionals o de voluntariat. A la tornada, van decidir que havien de fer alguna cosa per canviar la situació de les persones refugiades i migrants. A poc\nEl passat 14, de desembre de 2016 es va celebrar la reunió mensual de l’AMPA, on es va parlar de diferents temes relacionats amb l’activitat de l’associació. A continuació, es descriuen els més rellevants: – La comissió encarregada d’organitzar l’activitat de l’AMPA que recull diners per La Marató de TV3 informa que ja està tot preparat. Enguany, s’organitzen\nBy Comunicació ANUNCI, COMUNICACIÓ 0 Comments\nTelèfon per ampliar l'atenció als casos d'assetjament a les escoles, ciberassetjament, violència masclista en adolescents i abusos sexuals


Retreuen al PDeCAT haver convocat el Ple d'urgència amb l'absència de dos diputats i qualifiquen el mandat de continuista\nper Redacció dijous, 18 d’octubre 2018 - 13:35h | Actualitzat a 18/12/2018 11:11h\nPla mitjà on es pot veure la presidenta de la Diputació de Lleida, Rosa Maria Perelló | LleidaDiari.cat\nRosa Maria Perelló ha estat investida en segona volta presidenta de la Diputació de Lleida, la primera dona a la història al capdavant de la institució. Ho ha fet en un Ple d'urgència que s'ha celebrat després d'una altra sessió extraordinària on el ja expresident, Joan Reñé, ha oficialitzat la seva renúncia després de dimitir per la seva detenció en un suposat cas de corrupció. Els grups a l'oposició han criticat durament les formes del PDeCAT per la celebració del ple d'investidura de forma immediata al de la renúncia pel fet que hi havia l'absència de dos diputats: el de la CUP i el d'Unitat d'Aran. Encara que el resultat de la votació no hagués canviat consideren que no se'ls ha donat veu. Reñé ha demanat la paraula per defensar la seva innocència i «honorabilitat» mentre que Perelló s'ha mostrat convençuda que en els pocs mesos del mandat podrà guanyar-se la «confiança» dels diputats.\nPerelló ha estat investida en segona volta per majoria simple amb dotze vots dels diputats del PDeCAT. A la primera votació també ha rebut els mateixos vots i els grups a l'oposició han proposat a la presidència els seus candidats. D'aquesta manera, ha rebut cinc vots el portaveu d'ERC, Jaume Gilabert, tres Enric Colom, del PSC, un Dolors López, del PPC, i un Ángeles Ribes de C's. En la segona votació, els diputats d'ERC també han emès un vot per al futur diputat de la CUP, Josep Cabré, i els del PSC han votat per Paco Boya, d'Unitat d'Aran (UA), els dos diputats absents, per la qual cosa han comptabilitzat com a vots nuls. Rosa Maria Perelló ha dit durant el discurs que ha ofert després de ser investida que estava experimentant un conjunt de «sensacions»; des de la «tristesa» per l'expresident Reñé, de qui considera que el pas al costat que ha fet li «permetrà tenir serenitat per defensar la seva honorabilitat», fins a l'agraïment als seus companys de grup per la «confiança en la meva persona» i voluntat de treballar per «buscar la millor manera d'afrontar moments difícils».\nPerelló ha respectat les crítiques dels grups a l'oposició i ha dit que seran un «estímul» perquè amb el seu treball del dia a dia pugui ser mereixedora de la seva confiança. En aquest sentit, s'ha mostrat convençuda que no té cap possibilitat de plantejar un «pla de mandat» per una legislatura complerta perquè estarà pocs mesos al càrrec. Això no obstant, confia que tindrà «temps suficient» per guanyar-se la confiança dels diputats que «avui no he pogut tenir». Perelló té previst modificar el cartipàs, ja que almenys s'ha de nomenar un nou vicepresident i també fer canvis en l'equip de treball però no ha concretat quins i ha afegit que es perfilarà tot plegat en el proper ple del mes que se celebrarà al novembre. Així mateix, s'ha fixat el pressupost 2019 com un dels principals objectius a treballar els dies vinents.\nATENCIÓ CONDUCTORS: Apliquen el model Zona 30 en aquest barri de Lleida


Primera sessió de la Technovation Girls Catalonia 2019 | Xarxa Punt TIC\nLaunch Event de la Technovation Girls Catalonia el 8 de novembre a l'Espai Bital de Barcelona, por Associació Ciberespiral. 2019. Licencia: Tots els drets reservats\nL'esdeveniment vol convidar a totes les nenes i adolescents d'entre 10 i 18 anys que vulguin canviar el món fent ús de la tecnologia. La primera sessió de l'edició 2019 serà sobre dades i feminisme amb la Catherine D’Ignazio, professora de ciència urbana al MIT i directora del Laboratori Dades + Feminisme.\nLa Catherine és escriptora, artista/dissenyadora i hacker-mama, i s'enfoca en la tecnologia feminista, l'alfabetització de dades i la justícia social. El seu pròxim llibre de MIT Press, "Data Feminism", en collaboración amb Lauren Klein, planteja pràctiques de ciència de dades més ètiques i potenciadores.\nSota el lema Girls for a Change, l'edició 2020 de la Technovation Girls Catalonia, l'impulsa a Catalunya l'Associació Espiral, Educació i Tecnologia.


[13/01] Estrena d'«En Folkefiende» - Campanya revisió Procés Montjuïc - Vaga contra la Llei de Residència - Vetllada pro Radowitzky - «Tinta y Libertad» - Ferré - Campagnoli - Gil Balañà - Pietroni - Orsolini - Pignat - Asensio - Monforte - Lamolla - Jiménez Herrero - Monteil - Zapata\nefemerides | 13 Gener, 2018 12:55\nAnarcoefemèrides del 13 de gener\n- Estrena d'En Folkefiende: El 13 de gener de 1883 al teatre de Christiania d'Oslo (Noruega) l'escriptor i dramaturg Henrik Ibsen estrena la seva obra teatral En Folkefiende (Un enemic del poble). L'obra, precursora del «teatre de tesi», va tenir molta importància en el moviment anarquista i va ser representada infinitat de vegades per grups teatrals llibertaris. L'èxit als països del sud d'Europa pot tenir molt a veure amb la predisposició especial d'un públic predominantment de procedència obrera i influenciat per l'anarquisme. La visió de les obres ibsenianes representades tenia connotacions molt diferents a la que podia donar-se, per exemple, als països nòrdics. La clau de la popularitat a Catalunya es deu, sobretot, a la bona receptivitat d'aquest públic proletari respecte d'alguns problemes exposats, com poden ser la identificació que es fa amb la lluita dels protagonistes ibsenians contra tots els convencionalismes, l'exaltació dels instints, o la idea de l'oposició de l'individu contra la massa. En canvi, la lectura que feien crítics noruecs i alemanys de l'obra d'Ibsen resultava ben diferent, i se sorprenien de la bona acollida de l'autor per part de les classes populars italianes o espanyoles, atès que, per a ells, les peces teatrals del dramaturg escandinau reflectien una ideologia profundament conservadora i uns valors antidemocràtics. En 1893 es va estrenar al «Teatro Novedades» de Barcelona Un enemic del poble, abans fins i tot de l'estrena francesa de l'obra.\nMontjuïc, "el castell maleït"\n- Campanya per la revisió del Procés de Montjuïc: El 13 de gener de 1898 es publica en el periòdic El Progreso de Madrid (Espanya) l'article de Joan Montseny (Federico Urales) «Revisión de proceso. Las infamias de Montjuich» que engegarà una important campanya per demanar la revisió de les causes instruïdes en l'anomenat «Procés de Montjuïc», denominació aplicada al procés militar que seguí l'atemptat contra la processó del Corpus al carrer dels Canvis Nous a Barcelona (Catalunya), el 7 de juny de 1896, i que portà una dura repressió a l'obrerisme anarquista català i la detenció de més de 400 persones. Joan Montseny, que fou un dels deportats arran d'aquest judici el juliol de 1897, al vapor «Isla de Luzón», cap a Anglaterra, havia retornat clandestinament amb documentació falsa a la Península i es va instal·lar a Madrid, on va fer contacte amb Alejandro Lerroux, director d'El Progreso, amb qui ja havia tingut relacions epistolars. La seu del periòdic, al madrileny carrer de la Montera, es va veure inundada per cartes dels torturats a les masmorres de Montjuïc i aquestes serviren com a base dels futurs articles, gairebé diaris, que durant els mesos següents Montseny va publicar en una secció fixa que recollia escrits de comitès republicans, societats obreres, grups anarquistes i condemnats. També tingueren cabuda notícies sobre la situació dels familiars: dones, mares i infants. Una activitat tan intensa que portà Federico Urales a viure a la redacció del diari. A poc a poc la campanya reeixí i durant febrer i març de 1898 altres periòdics, especialment madrilenys i catalans, se sumaren a la campanya. Un d'aquests, El Pueblo de Cadis, fou el primer en utilitzar l'expressió de «castell maleït». A més, es donà un bot qualitatiu quan començaren a organitzar-se manifestacions. A Barcelona, a mitjans de febrer de 1898, unes 15.000 persones recorregueren els carrers de la ciutat fins lliurar a l'ajuntament un escrit on es demanava el càstig dels responsables i l'alliberament dels penats. Actes semblants tingueren lloc a La Corunya, Valladolid, Saragossa, Gijón i Sabadell. Un cop desaparegué El Progreso, des de començaments de juliol de 1898 Joan Montseny començà a editar el quinzenal La Revista Blanca, que, a més de voler imitar el model intel·lectual de la seva homònima francesa que tan important paper havia jugat per a la denúncia internacional de Montjuïc, pretenia recollir el testimoni del periòdic de Lerroux en pro de la revisió del procés.\nMíting de la FORA contra la Llei de Residència\n- Vaga contra la Llei de Residència: El 13 de gener de 1908 a l'Argentina comença una vaga general indefinida per exigir la derogació la Llei de Residència. Fou provada en el VII Congrés de la Federació Obrera Regional Argentina (FORA), celebrat a La Plata entre el 15 i el 19 de desembre de 1907. Es coneix com a «Llei de Residència» o «Llei Cané» la «Llei 4.144 de Residència» sancionada pel Congrés de la Nació Argentina en 1902 que permeté i facultà el govern a expulsar immigrants sense judici previ. La llei fou utilitzada per successius governs argentins per reprimir les organitzacions sindicals, expulsant principalment anarquistes i socialistes. Sorgí a partir d'una demanda formulada per la Unió Industrial Argentina al Poder Executiu Nacional en 1899, arran del qual el senador Miguel Cané presentà davant el Congrés de la Nació el projecte d'expulsió estrangers. Aquesta vaga pretenia ser «l'exponent més grandiós del que és i de la força que representa la FORA», però no va assolí les proporcions esperades, ja que la preparació fou massa llarga i l'Estat tingué temps suficient per avortar-la. Només va durar dos dies i portà com a conseqüència la clausura de locals i una gran quantitat d'obrers empresonats. La Llei de Residència va estar en vigor 56 anys i fou derogada durant el govern del president Arturo Frondizi.\nPropaganda de l'acte publicada en el periòdic de Montevideo El Hombre del 6 de gener de 1917\n- Vetllada pro Radowitzky: El 13 de gener de 1917 se celebrà al Centre Internacional de Montevideo (Uruguai) una vetllada a benefici de l'activista anarquista Simón Radowitzky, aleshores tancat a la colònia penitenciària d'Ushuaia (Tierra del Fuego, Argentina). L'acte, organitzat per l'Agrupació Propaganda Anarquista, amb el suport del Quadre Escènic «El Internacional», comptà la interpretació orquestral d'Hijos del pueblo, la representació de l'obra de Joaquín Dicenta Benedicto Juan José, la recitació de poesies i una conferència a càrrec del destacat intel·lectual anarquista Rodolfo González Pacheco, vingut expressament de l'Argentina per a aquest acte.\nCapçalera de Tinta y Libertad\n- Surt Tinta y Libertad: El 13 de gener de 2008 surt a Madrid (Espanya) el primer número del periòdic quadrimestral Tinta y Libertad. Boletín de la Coordinadora Nacional de Artes Gráficas, Comunicación y Espectáculos de CNT (Confederació Nacional del Treball). Fou continuació de La Tira de Papel i era l'òrgan anarcosindicalista cenetista del sector d'arts gràfiques, comunicació i espectacles. Les seves pàgines es dedicaren especialment a notícies sindicals i a campanyes per la llibertat d'expressió. Els articles es publicaren sense signar. En sortiren set números, l'últim l'abril de 2012.\nHippolyte Ferré fotografiat per E. Appert\n- Hippolyte Ferré: El 13 de gener de 1848 neix a França el communard i internacionalista anarquista Hippolyte Ferré. D'antuvi blanquista, en 1871 fou secretari del seu germà, Théophile Ferré (1846-1871), delegat de Seguretat General de la Comuna de París, i fou nomenat capità del 76 Batalló Federat. Arran de la caiguda de la Comuna, fou empresonat un temps, però acabà refugiant-se a Zuric (Zuric, Suïssa), mentre un consell de guerra el condemnà en rebel·lia a la deportació en recinte fortificat. Després s'instal·là a La Chaux-de-Fonds (Neuchâtel, Suïssa), on treballà de tapisser, i s'afilià a la bakuninista Federació del Jura, de la qual va ser nomenat secretari arran del congrés celebrat a La Chaux-de-Fonds entre el 6 i el 7 d'abril de 1874. El febrer de 1876 publicà --amb Pierre Jeallot, François Dumartheray, Charles Alerini i Jean-Louis Pindy-- el fullet Aux trevailleurs manuels partisans de l'action politique, primer text que parlarà de «comunisme anarquista». El 18 de març de 1877 assistí a la «Manifestació de la Bandera Roja» en record de la Comuna de París a Berna i fou ferit al cap durant els enfrontaments amb la policia. Entre el 19 i el 20 d'agost d'aquest mateix any participà en el congrés d'una Federació Francesa de l'Associació Internacional dels Treballadors (AIT), de caire bakuninista antiautoritari, que s'havia constituït l'abril anterior i en la qual Alerini, Paul Brousse, Dumarteray, Jules Montels i Pindy formaren la comissió administrativa inicial i que a partir del congrés Jeallot i Ferré reemplaçaran Brouse i Montels. Després de proclamada l'amnistia per als communards, tornà a França i s'establí a Levallois-Perret (Illa de França) i milità en el grup anarquista «La Solidarité» de Levallois. Entre 1882 i 1888, amb el suport de Courapied (L'Ancien) i de l'artista i pintor Francois Hoffman, intentà sense èxit federar els grups anarquistes de la regió parisenca. Entre 1887 i 1888 existí una efímera «Federació Socialista-Revolucionària del cantó de Neully», al voltant del grup anarquista de Clichy i del grup de Levallois «Les Déshérités». A partir de 1889 fou el tresorer de la «Societat fraternal dels antics combatents de la Comuna». Hippolyte Ferré va morir en 1913 a París (França). Sa germana, Marie Ferré (1852-1882), també fou militant anarquista i íntima de Louise Michel.\n- Arturo Campagnoli: El 13 de gener de 1874 neix a Imola (Emília-Romanya, Itàlia) el propagandista anarquista Arturo Campagnoli, també conegut per la seva versió portuguesa Artur Campagnoli. Sos pares es deien Vincenzo Campagnoli i Maria Cornazzani. En 1886 es traslladà a Bolonya (Emília-Romanya, Itàlia) amb sa família, on treballà de fuster i d'ebenista al taller de son pare. En 1890 va ser fitxat per la policia per les seves activitats anarquistes. En 1891 emigrà, amb son pare i altres familiars, a Brasil –arribà el juliol d'aquell any al port de Santos (São Paulo, Brasil) a bord del vapor Nord America– i s'establí a São Paulo (São Paulo, Brasil), on es reuní amb son germà Paolo. En 1892 edità, juntament amb Galileo Botti, el periòdic Gli Schavi Bianchi, el títol del qual feia referència a la substitució de la mà d'obra esclava, arran de l'emancipació recent dels negres, pels proletaris blancs de la immigració. El 15 d'abril de 1894 va ser detingut per primera vegada en sortir d'una reunió de preparació del Primer de Maig celebrada al Centre Socialista Internacional (CSI), juntament amb altres 16 anarquistes i socialistes de São Paulo (André Allemos, Giuseppe Bacchini, Augusto Bargioni, Galileo Botti, Alfredo Innocenzi, Antono Maffucci, Francesco Patelli, Suppo Serafino, Felice Vezzani, etc.), i va ser empresonat durant vuit mesos a Rio de Janeiro (Rio de Janeiro, Brasil). El 30 d'agost de 1894 va ser declarat insubmís al reclutament. El 16 de març de 1895 va ser detingut, quan repartia pamflets pels barris de l'Avinguda Paulista i de Ponte Grande, juntament amb altres anarquistes, entre ells son germà petit Luciano Campagnoli, Andréa Allemos, Galileo Botti, Alfredo Capricci, Giuseppe Consorti, Antonio Maffuci, Francesco Patteli, Attilio Venturini i Felice Vezzani, arran de desencadenar-se una important repressió contra el moviment llibertari brasiler després de la manifestació del 18 de març de commemoració de la Comuna de París. Expulsat del Brasil, passà a l'Argentina, on treballà de ramader i col·laborà en L'Avvenire, de Buenos Aires. El 2 d'octubre de 1896 va ser amnistiat del seu delicte d'insubmissió al reclutament. L'abril de 1899 s'embarcà amb un vaixell cap a Marsella (Provença, Occitània) i s'establí a París (França), on treballà d'orfebre. Un informe policíac de 1900 citava la seva pertinença a un grup anarquistes italians, format per una quarantena de companys (Silvio Corio, Francesco Giambaldi, Nino Samaia, de qui era íntim amic, Felice Vezzani, etc.), que es reunien al número 36 del carrer Tiquetonne o dins del restaurant Ferrari, al carrer Saint-Laurent de París. També aquest any les autoritats franceses declararen il·legal el Congrés Obrer Revolucionari, que s'havia de celebrar entre el 19 i el 21 de setembre, i en el qual havia de ser delegat. El 29 de setembre d'aquell any se li va decretar l'expulsió de França. Es traslladà a Londres (Anglaterra), on entrà a formar part del grup editor dels periòdics anarquistes L'Internazionale i el bilingüe Lo Sciopero Generale-La Grève Générale (1902), els redactors del qual van ser Carlo Frigerio i Silvio Corio. L'abril de 1902 embarcà a Dover (Kent, Anglaterra) cap a São Paulo amb la intenció de recaptar fons per a la publicació d'un número especial escrit per Felice Vezzani, però hagué d'abandonar el projecte i deixà de banda la propaganda a causa de diversos desacords. No obstant això, continuà subscrit regularment als periòdics anarquistes, fet pel qual va ser estretament vigilat, ben igual que sos germans Ercole, Luciano i Guido. En 1904 es traslladà a la petita localitat de Guaranema (São Paulo, Brasil), on un germà seu tenia una propietat, però mai no es va crear cap colònia anarquista, com assegura Afonso Schmidt en el seu llibre São Paulo de meus amores (1954). Fins al 1926 contribuí generosament de manera econòmica al sosteniment de la premsa anarquista italiana i sempre mantingué contacte epistolar amb destacats exponents del moviment llibertari italià, com ara Errico Malatesta. Fins al 1942 va ser vigilat per les autoritats brasileres. Arturo Campagnoli va morir en 1944 a São Paulo (São Paulo, Brasil).\nNecrològica de Joan Gil Balañà apareguda en el periòdic tolosà Cenit del 6 de novembre de 1990\n- Joan Gil Balañà: El 13 de gener de 1914 neix a Barcelona (Catalunya) l'anarquista Joan Gil Balañà. En la seva joventut milità en ateneus llibertaris i en la Confederació Nacional del Treball (CNT). Amb el triomf franquista s'exilià a França. Quan l'Ocupació, el 27 de gener de 1941 va ser deportat pels nazis al camp de concentració de Mauthausen (Alta Àustria, Àustria) i fou alliberat el 5 de maig de 1945 d'aquell camp. Retornà a França i treballà d'obrer impressor. Fou membre de la Federació Espanyola de Deportats i Internats Polítics (FEDIP), de la qual era president en morir. També col·laborà en la revista Hispania, òrgan de la FEDIP, i fou condecorat a França per les seves accions socials. Joan Gil Balañà va morir el 13 de juliol de 1990 a París (França).\nAnna Pietroni s'encarregà de la publicació d'Umanità Nova\n- Anna Pietroni: El 13 de gener de 1925 neix a Roma (Itàlia) la militant anarquista Anna Maria Pietroni. Filla d'una família llibertària, son pare fou un ferroviari d'Ancona company d'Errico Malatesta, que fou perseguit i que perdé la feina durant el feixisme; son germà Manlio, fou condemnat el 8 de gener de 1940 per anarquista a nou anys de presó per un Tribunal Especial. Anna va fer estudis literaris a l'institut i prengué part en la Resistència antifeixista com a missatgera dels maquis. Després d'un matrimoni que només durà dies, es casà de bell nou amb el partisà comunista Veraldo Rossi (Aldo Rossi) i amb qui tindrà dos fills. Després de la II Guerra Mundial, abandonà el Partit Comunista Italià (PCI) amb son company i tornà a les idees anarquistes, col·laborant durant molt de temps en el setmanari Umanità Nova. Entre 1963 i 1965, amb son company i altres membres del grup romà de la Garbatella, participà en la publicació del butlletí La Bussola. Arran de les polèmiques suscitades en el moviment anarquista internacional sobre la qüestió cubana i de la dimissió d'Armando Borghi en el Congrés de 1965, entrarà amb Aldo en la nova redacció d'Umanità Nova. En 1968 assistí al Congrés Anarquista Internacional de Carrara. Després del sagnant atemptat de la Piazza Fontana del 12 de desembre de 1969 a Milà, participà en la contrainvestigació amb el Collettivo Politico Giuridico di Difesa, que contribuí a desemmascarar aquest muntatge policíac i col·laborà en la campanya de suport de l'anarquista Giovanni Marini, condemnat a nou anys de presó per defensar-se d'un atac armat d'un grup feixista on morí un dels agressors. La parella animà durant anys el grup romà de la Federació Anarquista Italiana (FAI) i els càmpings anarquistes internacionals. Anna Pietroni i son company Aldo Rossi va morir la nit del 27 al 28 d'abril de 1974 en un accident de circulació a l'entrada de Roma (Itàlia) quan tornaven d'una reunió.\n- Pirro Orsolini: El 13 de gener de 1887 mor a Lucca (Toscana, Itàlia) el fuster i obrer internacionalista anarquista Pirro Orsolini. Havia nascut el 17 d'octubre de 1854 al popular barri de Porta a Mare de Pisa (Toscana, Itàlia). El 20 de novembre de 1878, en acabar una manifestació monàrquica convocada per congratular-se pel frustrat atemptat tres dies abans de l'anarquista Giovanni Passannante contra el rei Humbert I de Savoia, esclatà una bomba «Orsini» a prop de la Prefectura de Pisa, desencadenant el pànic entre els manifestants. Pirro Orsolini, que passava en aquell moment entre el Ponte di Mezzo i la Torre dell'Orologio, va ser acusat per l'estudiant Armando Romani d'haver llançat la bomba, incitant la multitud contra ell. L'explosió no afecta cap edifici de la zona ni cap persona, si s'exceptua una lleugera raspada al costat esquerre patida pel jove Augusto Bini; però per a la policia i les autoritats, la bomba va ser l'ocasió per engegar una vasta repressió contra el moviment internacionalista local. Un dia abans d'aquests fets havia explotat, en el curs d'una manifestació semblant a Florència (Toscana, Itàlia), una bomba que provocà la mort de quatre persones i ferides a moltes altres. Entre finals de l'any i els primers mesos de 1879 més d'un centenar d'internacionalistes van ser apercebuts, desenes detinguts i a molts d'ells se'ls va condemnar a residència obligatòria. Durant el procés quedà demostrat que no hi havia cap evidència contra Orsolini, llevat dels testimonis contradictoris de l'estudiant i de la policia. Tots els seus presumptes còmplices (son germa Pilade Orsolini, Antonio i Guido Sguanci, Oreste Guidi, Ferdinando Bozzi, Alessandro Busoni, Enrico Garinei, Ranieri Cipriani i Giovanni Rossi) implicats per les forces de l'ordre, van ser absolts durant la instrucció del sumari després de passar dies i fins i tot mesos empresonats; només Orsolini va ser incriminat. El judici, que tingué un gran ressò en premsa tant regional com nacional, va tenir lloc entre l'11 i el 13 de març de 1879 a l'Audiència Siena (Toscana, Itàlia) en un clima de cacera de bruixes i en el qual l'imputat va ser condemnat el 14 de març, en només 20 minuts de deliberació, a 19 anys de treballs forçats. En ser condemnat l'acusat digué: «Puc dir que s'ha condemnat un innocent.» L'estudiant acusador Armando Romani va ser premiat amb un lloc de feina en la Prefectura de Policia de Roma ofert directament pel Ministeri de l'Interior italià. Pirro Orsolini va morir el 13 de gener de 1887 a la penitenciaria de San Giorgio de Lucca (Toscana, Itàlia). Dies després, el 19 de gener, els anarquistes pisans publicaren una manifest en protesta per aquesta mort injusta i l'endemà es convocà una manifestació popular solidària davant el seu domicili.\n- Clovis Pignat: El 13 de gener de 1950 mor a Monthey (Valais, Suïssa) el militant anarquista i anarcosindicalista Clovis-Abel Pignat, també conegut com Tschombine Pategnon o Pierre des Marnettes. Havia nascut el 16 de novembre de 1884 a Vouvry (Valais, Suïssa). Sos pares foren Henri Pignat i Aurélie Lovet. Després d'aprendre l'ofici de vidrier, treballà en diverses feines de la construcció. Va ser un dels fundadors del sindicat revolucionari «Fédération des Unions Ouvrières de la Suisse Romande» (FUOSR, Federació d'Unions Obreres de la Suïssa de cultura francesa) del cantó de Valais i un gran propagandista de l'acció directa i de la «vaga salvatge». Entre 1906 i 1914 col·laborà en La Voix du Peuple, òrgan de la FUOSR. En 1906 organitzà un grup anarquista al cantó de Valais. L'abril d'aquest mateix any va ser tancat tres mesos i 19 dies a la presó del castell de Saint-Maurice per rebutjar el servei militar. Inscrit en les llistes negres, no pogué trobar feina. Va exercir nombrosos oficis (vidrier, paleta, llenyataire, serrador, agricultor, venedor ambulant, etc.) i en 1909 marxà a Itàlia, on va fer teatre de carrer i titelles per Pavia i pel centre del país per mantenir sa família, tot denunciant l'explotació i el clericalisme. De bell nou a Valais, en 1913 i 1914 va fer els discursos del Primer de Maig a Monthey. L'1 de maig de 1914 va crear a Vouvry el periòdic mensual àcrata francoitalià Le Falot / Il Fanale (El Fanal), que es publicà fins al 1919, i on defensà la via sindical com a única possible i s'oposà a la constitució d'un partit socialista de Valais. En aquesta època va col·laborar en nombroses publicacions llibertàries, com ara Le Réveil Anarchiste, de Luigi Bertoni. En 1916 fou novament empresonat durant dos mesos per les seves conviccions antimilitaristes. En 1918 signà una crida amb altres anarquistes demanant la nacionalitat a la Unió Soviètica per als desertors llibertaris italians a Suïssa detinguts en camps de treball. Entre 1921 i 1946 fou secretari permanent de la «Fédération des Ouvriers du Bois et du Bâtiment» (FOBB, Federació dels Obrers de la Fusta i de la Construcció), afiliada a la Unió Sindical Suïssa (USS). Va fundar L'Action Ouvrière, que en 1922 esdevingué L'Ouvrier du Bois et du Bâtiment, òrgan de la FOBB de llengua francesa. En aquests anys promogué nombroses vagues, manifestacions, etc., les més importants de les quals foren la vaga de Ginebra (1928), la de Sion (1931) i la de Dixence (1935), i moltes de les quals van ser engegades sense el suport del Comitè central de la FOBB. Partidari de la independència sindical, sempre es trobà en conflicte amb els comunistes. En 1926 fou condemnat per un tribunal d'Aigle a 10 dies de presó i a 200 francs de multa per haver copejat el prefecte del districte de Vaud. En 1942 va participar en la festa organitzada per celebrar el setantè aniversari de Luigi Bertoni. Lucien Tronchet, altre militant anarquista suís, en va escriure una biografia: Clovis Pignat, una vocation syndicale internationaliste (1971).\nDiego Asensio Pérez\n- Diego Asensio Pérez: El 13 de gener de 1973 mor a Barcelona (Catalunya) l'anarcosindicalista Diego Asensio Pérez, conegut com El Pipa. Havia nascut el 3 de gener de 1911 a Cuevas de Almanzora (Almeria, Andalusia, Espanya). Emigrà a Barcelona (Catalunya), visqué a les «Cases Barates» de Can Tunis del barri barceloní d'Horta i milità en la Confederació Nacional del Treball (CNT). Durant la guerra civil fou milicià en la Columna «Hijos del Pueblo». En aquesta època tenia per companya Antonia Alarcón Casquet. En 1939, amb el triomf franquista, creuà els Pirineus i va ser internat als camps de concentració del Barcarès i d'Argelers. Després va ser enrolat en una Companyia de Treballadors Estrangers (CTE) a Saint Juèri (Llenguadoc, Occitània). El 18 de juliol de 1940 va ser novament enviat al camp d'Argelers i al mes següent va ser integrat en una CTE a Elna (Rosselló, Catalunya Nord).\nDiego Asensio Pérez (1911-1973)\n- Juan Monforte Galbe: El 13 de gener de 1977 mor a Champclausson (Llenguadoc, Occitània) l'anarcosindicalista Juan Monforte Galbe –el segon llinatge a vegades citat Galve o Gálvez. Havia nascut el 2 de desembre de 1902 a Andorra (Terol, Aragó, Espanya). Quan tenia 18 anys emigrà a Catalunya, on treballà de miner i s'afilià a la Confederació Nacional del Treball (CNT). Va mostrar-se especialment actiu sindicalment a les localitats bagenques de Súria i Sallent i a Olesa de Montserrat (Baix Llobregat, Catalunya), fet pel va ser empresonat a la Presó Model de Barcelona (Catalunya). En 1939, amb el triomf franquista, passà a França i va ser internat a diversos camps de concentració. Posteriorment va ser enviat a treballar a les mines de Champclausson, a la zona de La Grand Comba (Llenguadoc, Occitània). Després de la II Guerra Mundial milità en la Federació Local de Champclausson de la CNT, de la qual va ser secretari.\nAntoni García Lamolla fotografiat per Antoine García\n- Antoni García Lamolla: El 13 gener de 1981 mor a Dreux (Centre, França) el pintor anarquista Antoni García Lamolla. Havia nascut el 24 de juny de 1910 a Barcelona (Catalunya). A causa de la professió de son pare, ferroviari, la família va haver de traslladar-se diverses vegades de domicili (Tarragona), fins que en 1924 van fixar definitivament la residència a Lleida. En aquesta ciutat va començar els estudis de dibuix i pintura, inscrivint-se en les classes de l'acadèmia del pintor Justo Almela als 18 anys, on aprengué ràpidament les tècniques pictòriques. Va formar part del grup de joves artistes Cau d'Art amb els quals presentarà la seva primera exposició col·lectiva en 1930 a les sales del Museu d'Art Jaume Morera. Aviat comença l'amistat amb Leandre Cristòfol, amb qui comparteix coneixements i sensibilitat. Aquest mateix any participa amb el col·lectiu d'artistes Uns Altres, compost per Cristòfol, Roca, Sanabria, Tufet i ell mateix. Així mateix, quan Justo Almela va tancar l'acadèmia, un grup d'artistes, entre ells Lamolla, obrí l'Studi d'Art. En 1932 els components d'aquest estudi exposaren les seves obres al Casino Independent de Lleida i, pocs mesos després, a les Galeries Laietanes de Barcelona. Participà en la fundació de la revista Art, començà a interessar-se pel surrealisme i assistí a les tertúlies del Rialto. En 1934 presentà la seva primera exposició individual (paisatges urbans i figures) a la Galeria Syra de Barcelona i començaren els seus enfrontaments amb les institucions oficials lleidatanes. En 1935 es presentà a l'Ateneu de Tarragona, però amb uns paisatges ja surrealistes. En aquesta època començà a realitzar obres que combinaven formes abstractes amb motius figuratius, en les quals la línia cobrà un clar protagonisme, contrastant amb el tractament d'ombres que feia servir. En aquest mateix 1935 exposà amb molt d'èxit --elogis de García Lorca i de Guillermo de Torre-- pintures surrealistes a Madrid i coneix Eluard a Barcelona. En 1936 participà, juntament amb Leandre Cristòfol, en l'Exposició Logicofobista presentada pels Amics de l'Art Nou (ADLAN) a la barcelonina Galeria Catalonia; Manuel Abril el presentà a Madrid; obres seves són enviades a París per a formar part de l'Exposició d'Artistes Ibèrics que es va presentar al Jeu de Paume; també exposà a Lleida i a Tenerife, i és mostrà molt preocupat per salvar les obres artístiques durant el conflicte bèl·lic. En aquesta època coneix Fidela González Cepero, amb la qual es casarà posteriorment. Durant la guerra trobem el seus dibuixos en moltes revistes anarquistes i confederals, especialment en la lleidatana Acracia (1936-1937). Després de la contesa es refugià a França i passà pel camp de concentració d'Argelers, on es trobà amb Enric Crous, amb qui intentà recuperar la llibertat a través de les seves amistats més influents. Finalment sa companya aconseguí que pogués sortir del camp. La família s'establí a Dreux, on en 1939 nasqué son primer fill, Andreu, i posteriorment tres fills més (Antoni, Carme i Iolanda). En aquesta època la seva obra va fer un important viratge, que passà d'una interessant i personal interpretació surrealista de la pintura, a un paisatgisme postimpressionista, fregant l'expressionisme en alguns casos. Presentà en aquests anys la seva obra, individualment i col·lectivament, a París i a altres ciutats franceses, relacionant-se amb pintors espanyols de l'Escola de París. Amic de Wlaminck, va exposar amb Grau, Rebull i Clavé. També exposà a Estocolm, Gènova, Buenos Aires, Nova York, Roma, etc. A Paris va compartir estudi amb Antoni Téllez Solà i va ser assidu de la tertúlia anarquista parisenca (Téllez, Alaiz, Gómez Peláez, García Gallo, etc.). Durant els anys seixanta començaren les seves visites esporàdiques a la Península, que posteriorment realitzarà més sovint. Viatjà a Lleida per pintar els seus paisatges i en 1973 exposà a Saragossa. En 1974 exposà a Madrid i a Osca i participà en l'exposició del Grup Dau al Set a Barcelona. A partir de 1976 la ciutat del Segre organitzà exposicions diverses sobre la seva producció (1976, 1981, 1987, 1993). Com a pintor s'ha d'incloure en les files de l'impressionisme i del surrealisme, però també va ser un ferm defensor de les prerrogatives del dibuix. El 30 de novembre de 2005 la família del pintor i l'Ajuntament de Lleida va formalitzar un acord de cessió i de venda d'obres del pintor que es van incorporar al fons artístic del lleidatà Museu d'Art de Jaume Morera.\nNecrològica de Miguel Jiménez Herrero apareguda en el periòdic tolosà Cenit del 15 de febrer de 1983\n- Miguel Jiménez Herrero: El 13 de gener de 1983 mor a Arnouville-lès-Gonesse (actual Arnouville, Illa de França, França) l'anarquista i anarcosindicalista Miguel Jiménez Herrero. Havia nascut el 5 d'abril –segons alguns el 5 de maig– de 1899 a Saragossa (Aragó, Espanya). Impressor de professió, milità en el Sindicat d'Arts Gràfiques de Barcelona (Catalunya) de la Confederació Nacional del Treball (CNT). Durant els anys de la dictadura de Primo de Rivera formar part del grup que a l'entorn de Manuel Buenacasa Tomeo publicava a Blanes (La Selva, Catalunya) el periòdic El Productor. En 1923 va ser nomenat secretari del Comitè Nacional de la Federació de Grups Anarquistes d'Espanya (FGAE) i entre el 24 i el 25 de juliol 1927 participà en la conferència fundacional de la Federació Anarquista Ibèrica (FAI), celebrada a València (València, País Valencià), on obrí la sessió inaugural presentant un informe de gestió sobre l'activitat reorganitzadora que havia portat ha terme. Entre 1927 i 1928 col·laborà en la revista Prismas, publicada a Besiers (Llenguadoc, Occitània), òrgan oficiós dels anarquistes espanyols establerts a França, i des d'on defensà la necessitat que els anarquistes s'afiliessin a la CNT amb la finalitat d'eliminar el «desviacionisme» sindicalista i anarcosindicalista. El desembre de 1928 fou un dels responsables del grup «Solidaridad», iniciativa engegada per Ángel Pestaña Núñez per tal de reagrupar tots els sectors confederals sense distinció. En aquesta època col·laborà en nombroses publicacions llibertàries, com ara Acción Social Obrera, ¡Despertad, Prismas, El Productor, El Sembrador, Solidaridad Obrera, El Vidrio, Suplemento de Tierra y Libertad, etc. En 1935 fou un dels redactors del periòdic barceloní Liberación. Quan el cop militar feixista de juliol de 1936, treballava com a mestre racionalista a l'Ateneu Llibertari del barri del Carmel de Barcelona. Després marxà cap a Aragó i entre octubre i desembre de 1936 fou conseller d'Informació i Propaganda del Consell d'Aragó, i el desembre de 1936 passà a ocupar la secretaria de la Delegació i Presidència del Consell d'Aragó, fins a la seva dissolució manu militari per les tropes de la reacció comunista encapçalades per Enrique Líster Forján el juliol de 1937. En 1939, amb el triomf franquista, passà a França i s'establí primer a Bordeus (Aquitània, Occitània) i després a París. A França fou un dels majors representants de la tendència «apolítica» del Moviment Llibertari Espanyol (MLE) en l'exili, enfrontada a l'anomenada tendència «circumstancialista» o «política». En aquests anys col·laborà en Atalaya, CNT, Espoir, Le Combat Syndicaliste, Solidaridad Obrera, Umbral, etc. Fou el company de l'anarcosindicalista María Ascaso Budría, cosina dels germans Ascaso Abadía, amb qui tingué un fill, Miguel Jiménez Ascaso, que va ser un destacat militant de les Joventuts Llibertàries. Miguel Jiménez Herrero va morir el 13 de gener de 1983 Arnouville-lès-Gonesse (actual Arnouville, Illa de França, França) d'una crisi cardíaca.\nJean-Paul Monteil (ca. 1930)\n- Jean-Paul Monteil: El 13 de gener de 1983 mor a Meusac (Llemosí, Occitània) l'electricista, corrector d'impremta i escriptor de cançons anarquistes Antoine Julien Jean-Paul Monteil. Havia nascut el 6 d'abril de 1900 a Neda (Llemosí, Occitània). Fill d'un vinyater, després de fer estudis clàssics a l'institut de Llemotges (Llemosí, Occitània) s'especialitzà en electricitat i aquesta fou la seva professió fins 1950. Alhora, començà la seva carrera d'autor de cançons a París (França). El 25 de novembre de 1922 es casà a París amb la cantant Jeanne Langlade i amb ella participà en el grup de poetes i cançonetistes revolucionaris anomenat «La Muse Rouge» (La Musa Roja), i en 1926, després de la jubilació de Clovis Poirier (Clovis), n'esdevingué el secretari. Va escriure les lletres de nombroses cançons socials, les quals van ser interpretades per colles de cantaires, a cabarets i en gales i festes populars d'entreguerres. La major part d'aquestes cançons es van publicar en els periòdics del grup, com ara La Muse Rouge, del que fou redactor en cap, i Nos Chansons, o van ser editades en petit format sobretot per l'editorial de Marguerite Greyval, on també treballava. A més de les seves cançons revolucionàries i pacifistes (Chanson de liberté, Debout camarades!, La Guerre, etc.), amb música de Cloërec-Maupas, també va escriure romances i cançons ballables. En 1931, juntament amb la majoria de cançonetistes de «La Muse Rouge», rebutjà entrar en la Federació del Teatre Obrer Francès (FTOF), d'obediència comunista, fet que provocà la ruptura amb al Partit Comunista Francès (PCF), el qual demanà als seus militants el boicot a «La Muse Rouge» i no assistir a les seves actuacions, no comprar les seves publicacions i no organitzar cap acte públic amb els seus membres. Aquest fet provoca una gran caiguda en els ingressos d'aquesta organització, que es va veure obligada a deixar de publicar partitures. No obstant això, continuà participant en gales de tota mena d'organitzacions (anarquistes, socialistes, sindicalistes, pacifistes, etc.). També acompanyà Victor Méric en les seves gires propagandístiques per un «pacifisme integral» organitzades per la Lliga Internacional dels Combatents de la Pau (LICP) i en 1933 va escriure, amb Louis Loréal, un himne per a aquest moviment, Patrie humaine, en memòria de Méric. El 14 d'abril de 1934 fundà, amb Roland Noget, Cantaret i altres companys, la Lliga Internacional d'Acció Pacifista i Social (LIAPS). El 10 de novembre de 1934 portà a terme una reunió pública contradictòria a l'Ajuntament d'Amiens (Picardia, França) organitzada per la LIAPS. El 27 de maig de 1936 participà, en nom de la LIPAPS, en un gran acte per l'amnistia total, per la derogació de les «Lois Scélérates» (Lleis Perverses) repressives i pel respecte del dret d'asil, que se celebrà a la Sala Wagram de París. Entre 1931 i 1939 col·laborà en Le Libertaire i La Patrie Humaine, i, després de la II Guerra Mundial, en Ce qu'il faut dire i Le Monde Libertaire. En 1939 va ser mobilitzat i, pels seus coneixements en electrònica (giroscopis, reparació de talls de cables, etc.), destinat en aplicacions militars. El juny de 1940 hagué de restar a París i fou destinat a l'Associació dels Obrers en Instruments de Precisió, on treballà durant tota l'Ocupació i alguns anys després. En el moment de l'Alliberament va escriure la cançó La Liberté est revenue. Entre 1950 i 1965 treballà com a corrector d'impremta i tingué temps per continuar amb les seva tasca d'autor i editor de cançons. En 1951 preparà i prologà la nova edició de La chanson d'un gars qu'a mal tourné, del cantautor anarquista Gaston Couté. Va fer costat nombroses orquestres de ball del seu Llemosí natal.


Podemos denuncia que WhatsApp ha tancat el seu compte oficial\n18 maig 2021 04:46\nEl secretari de comunicació de Podemos, Juanma del Olmo, ha denunciat aquest dimarts que WhatsApp ha tancat el compte que la formació feia servir per a comunicar-se amb els seus simpatitzants, tenien més de 50.000 persones apuntades a aquest canal, i qualifica el fet de «molt greu» perquè es produeix en el postdebat, a sis dies de les eleccions espanyoles. Estudien portar el cas a la Junta Electoral Central (JEC).\nDel Olmo ha assenyalat a més que el tancament del compte suposa una «discriminació irreparable» a la formació, perquè la resta de partits, assegura, continuen usant WhatsApp per a transmetre els seus missatges electorals. Ha posat com a exemple que el PSOE va llançar un enviament massiu aquest migdia als seus simpatitzants amb una enquesta sobre el debat de RTVE.\nDel Olmo afegeix que s'han personat a la seu de Facebook (propietari de WhatsApp) per a intentar solucionar el problema del tancament, però no els han rebut, i ha comentat que ja han enviat un burofax a la companyia.\nDesprés del tancament del compte, Del Olmo es pregunta per què no passa el mateix amb la resta de partits que, assegura, fan servir el mateix programari, i apunta que el dany produït ja és "irreparable" perquè aquest canal els permetia articular el seu missatge en una setmana en què es va a decidir el vot.\nUna de les propostes de vox és la d'il.legalitzar a Podem i a tots els partits nacionalistes. Supòs que també rebrien els partits petits d'esquerra i que només quedarien rls de l'IBEX -35.\nPerò hi ha molta gent que aplaudeix amb les orelles.\nEn quant algú alça la veu, amb sensatesa i sentit comú, li tanquen la boca, no siga que la ciutadania se n'adone i guanye les eleccions. Aquesta deu ser la "llei, mordassa" del Whats. Aplicada als que avaloten el galliner vigilat per les guineus de l'extrema dreta.


Mas i Mas Festival I Atómica Cincuenta sombras de Andreu 2 Barcelona Beach Festival Abracadabra\nBrunch -In The Park Il Trovatore Grec Festival II Moritz Festival'Era Impro Show Grec Festival I Pride Barcelona Festival Jardins de Pedrables Cars 3 Cruïlla Barcelona bases legals\nQueden 24 invitacions\nDeixa’t hipnotitzar per “Abracadabra”, la nova comèdia de Pablo Berger\nCarmen i Carlos son una parella de l’extraradi de Madrid resignada a la rutina. Però tot canvia durant la celebració de la boda de la seva neboda: Pepe, cosí de Carmen i hipnotitzador aficionat, fa una demostració a la qual Carlos, incrèdul, es presta com a voluntari. Al matí següent Carlos es comporta de forma insòlita. Sembla ser que alguna cosa ha sortit malament, un esperit l’ha posseït. Aleshores comença una investigació per part dels cosins per recuperar-lo. Mentrestant, Carmen comença a sentir-se estranyament atreta pel seu “nou” marit.\n“Abracadabra”, la nova comèdia hipnòtica de Pablo Berger, està protagonitzada per Maribel Verdú, Antonio de la Torre, José Mota, Quim Gutiérrez i Josep Maria Pou.\nLa pel·lícula arriba als cinemes el 4 d’agost però amb JoTMBé la podràs veure abans de l’estrena.\nSortegem 120 invitacions dobles per a la preestrena, on assistiran alguns dels actors.\nData: 25 de juliol\nLloc: Cine Comedia\nParticipació oberta del 10 al 24 de juliol del 2017.\nClica a “Participa-hi” i descobreix al moment si has guanyat la teva invitació doble per a la preestrena. Ho pots intentar 5 cops cada dia.\nHe llegit i accepto les bases legals