Les ostres: per a paladars exquisits - Diari de Terrassa\nMercè Folch 04.09.2016 | 04:00\nLes ostres generen passió. Normalment en pensar en elles ho fem amb la idea que és un producte molt especial, de luxe, car i difícil de trobar. I per això s’associen a la celebració de festes i ocasions especials, on es busca el millor del millor. Són l’excusa perfecta per preparar un sopar romàntic, una reunió d’amics o una festa molt especial.\nI és que l’ostra és un dels mol·luscs més valorats que es coneix des de l’any 160 aC. Es dedicaven a l’ostreïcultura a la badia de Nàpols i eren famosos els criadors en els llacs de Fusano i Lucrinio, les aigües volcàniques de les quals es comunicaven amb el mar. L’ostra ja ocupava un lloc important en els banquets romans.\nD’aquest producte natural també destaca la capacitat d’algunes espècies per produir perles, que es formen a partir de partícules que se sedimenten en ella (generalment de sorra), i que amb el pas del temps acaben formant una pedra preciosa. Existeixen diferents tipus de perles que depenen del sediment acumulat.\nPerò, a part del seu sabor, valorat pels paladars més exquisits, es tracta d’un mol·lusc ric en àcids omega 3, els quals resulten interessants a l’hora de tenir cura i prevenir malalties cardiovasculars.\nTambé és rica en minerals, destacant sobretot el zinc, que ajuda a potenciar la fertilitat, millora el sistema immunitari, cuida la pell i ajuda a la curació natural de les ferides.\nA més, el seu contingut en ceramides i minerals protegeix contra diferents tipus de càncer, mentre que el seu alt contingut en ferro ajuda no només a prevenir l’anèmia, sinó que també augmenta la resistència natural del nostre organisme a les infeccions.\nAquests minerals que contenen també contribueixen a la fortalesa dels ossos. Els alts nivells de calci, fòsfor, coure o seleni, entre altres, contribueixen en tots els sentits a augmentar la densitat mineral òssia i la seva durabilitat, protegint així contra el desenvolupament de malalties com l’osteo- porosi.\nLes dones embarassades i els nadons en estat de lactància poden beneficiar-se dels seus efectes, ja que les ostres contenen una gran quantitat de vitamina B12, també coneguda com a cobalamina, que ajuda les persones amb problemes estomacals.\nD’altra banda les ostres són un aliment que sacia tot i les poques calories que presenta cada porció. Això significa que les persones que intenten perdre pes poden mantenir el seu cos amb els nutrients que necessiten sense afegir massa calories.\nCrues sí, però vigilant\nTenint en compte que tradicionalment les ostres es mengen crues i sense mastegar, és fonamental que siguin molt fresques i fins i tot que estiguin vives. Això sobretot es deu al fet que, si es cuinen, poden perdre la majoria de les seves virtuts. En aquest sentit és millor menjar-les cultivades que salvatges, ja que aquestes contenen nivells de contaminants que en grans dosis poden resultar tòxics per a la salut. En cas que una persona s’intoxiqui, el primer que sent és una mena de gastroenteritis i cal que vagi de seguida al metge perquè li realitzi un diagnòstic i li faci el tractament adequat.\nQuant a si són afrodisíaques, és un tema que encara s’està investigant. No obstant això, alguns estudis suggereixen que el seu alt contingut en zinc fomenta l’alliberament d’hormones sexuals. Però aquest és un tema que encara no està completament desenvolupat i encara falta temps per saber si és realment cert o no.\nAlgunes curiositats. Terrassa


El Deportivo Alavés, rival del Valencia CF en els quarts de final de Copa - Pàgina web oficial Valencia CF\nEl Deportivo Alavés, rival del Valencia CF en els quarts de final de Copa\n12 Gener de 2018\nEl Valencia CF s'enfrontarà en l'eliminatòria de quarts de final de la Copa del Rei al Deportivo Alavés, jugant el primer partit a Mestalla la setmana que ve. L'únic precedent dels dos equips en aquest torneig va ser el 1979, també en l'eliminatòria de quarts de final, guanyant 0-1 en el partit d'anada i 3-0 en la tornada a Mestalla, temporada en què es va conquistar el títol de Copa.\nVa tardar la bola a eixir, va tindre que ser el Director d'Organització del Primer Equip, Voro, qui extraguera la bola amb el nom del Valencia CF. "A priori hem evitat als equips grans, però no serà una eliminatòria fàcil. La temporada passada van fer una bestiesa arribant a la final", va assenyalar Voro.\nMarcelino va seguir el sorteig des del vestidor, però va escoltar crits pròxims quan va eixir el tercer aparellament entre l'Atlètic i el Sevilla FC, el que significava que el conjunt valencianista s'anava a enfrontar al Deportivo Alavés. Així ha valorat el duel de Copa l'entrenador del Valencia CF.\nQuina valoració fa de la Copa del Rei?\nHa estat un sorteig del qual no hem sortit molt perjudicats, és un equip que a priori haguéssim triat com a rival, però crec que l'etiqueta de favorit no et dóna el passaport per a les semifinals. Qualsevol equip et pot sorprendre, l'Esportiu Alabès té una bona trajectòria a la Copa com van fer la temporada passada, per això tenim el màxim respecte i humilitat. Hem d'afrontar els dos partits amb la màxima ambició i amb l'objectiu d'intentar arribar a les semifinals.\nHi ha moltes expectatives posades en aquest torneig.\nLa Copa és una il·lusió, creiem que tenim un bon equip, podem arribar lluny i afrontem l'eliminatòria amb il·lusió, amb la idea que cada partit és una final per a nosaltres. Des del màxim respecte i la humilitat intentarem eliminar el Deportivo Alavés.\nEl partit d'anada es juga a Mestalla, què li sembla?\nÉs el que ha sortit i ho acceptem. Per a nosaltres jugar a Mestalla el partit de tornada és un plus afegit, però en aquesta circumstància serà en el primer partit, no crec que sigui determinant en l'eliminatòria.


Els cants de les caramelles recorren els carrers de la Pobla de Claramunt - Ajuntament de la Pobla de Claramunt\nData i hora oficials: 23/03/2019 08:20\nEls cants de les caramelles recorren els carrers de la Pobla de Claramunt\nUna quarantena de cantaires, entre adults i nens i nenes, van recórrer, el diumenge 1 d'abril durant el matí, els carrers del nostre municipi per oferir la tradicional cantada de caramelles. L'activitat la va organitzar la Societat Coral La Lira i estava emmarcada dins dels actes de celebració del centenari del naixement de la formació coral poblatana, que se celebra al llarg d'aquest any.\nLa cantada va començar cap a les 10 del matí a l'avinguda de Gumersind Bisbal. El recorregut va seguir pels barris de can Galan l'Estació, les Cases Noves, can Solà, les Figueres, Sant Andreu, l'Hotel Robert, les Tres Fonts, l'església, la plaça de l'Ajuntament i es va acabar a la Font de la Petxina. L'activitat va finalitzar cap a les 2 del migdia.\nEls caramellaires, sota la direcció de la poblatana Marta Carceller, van interpretar diverses cançons populars i d'autor. Algunes de les peces que van cantar van ser: Els tres tambors, Vestida de nit, Escolta-ho en el vent, Dins la fosca i un fragment de Caramelles, una composició que s'havia cantat fa anys i que va arranjar la directora. També van fer dos balls: la Polca d'Ours i el Ball dels Set Salts. Les veus van estar acompanyades per la música de guitarres, tambors i violins.\nA més d'interpretar i ballar les cançons, els cantaires van repartir, com ja és tradició, clavells entre la gent que els escoltava. L'activitat va comptar amb el suport de l'Ajuntament.


Solidaritat amb l’Activista Pratenc Represaliat – Negres Tempestes\nSolidaritat amb l’Activista Pratenc Represaliat\nUn muntatge dels mossos condemna a un pratenc a un any de presó i un mes\nVa ser el 17 de juny de 2007 quan el pratenc O.R. va ser aturat per un cordó dels mossos quan es dirigia a participar a una marnifestació per la llibertat d’expressió a la pl. Universitat de Barcelona sota el lema “No ens tallareu les ales”. Aquesta denunciava la dinàmica iniciada pels mossos d’esquadra, dirigits per Saura, impedint en les setmanes prèvies el lliure exercici del dret de manifestació de diverses marxes amb la tàctica d’encerclar-les, impedint l’entrada i la sortida dels participants, i immobilitzant-les durant hores amb desplegaments policials desproporcionats i enormement agressius. Parlem dels temps de les denúncies per l’utilització dels kubotans, un arma prohibida utilitzada en nombroses ocasions pels mossos d’esquadra.\nProu impunitat policial, solidaritat amb l’activista pratenc represaliat!\n+ informació sobre el que va passar aquell dia:\nOctaveta amb l’informació del cas\nEl 17 de Juny el Mossos d’esquadra segresten un cop més la llibertat d’expressió i el dret de manifestació\nPublicat el 07/06/2011 12/04/2017 Autor Negres Tempestes\nAnterior Entrada anterior: Publicat el llibre de la 5a edició del Certamen de literatura anti-autoritària “La Rosa dels Vents”\nSegüent Entrada següent: [Granollers] Xerrada-debat sobre anarquisme i alliberament nacional


Els nens i les nenes de 5è i 6è han fet ja el curs d’apadrinament lector.\nEls padrins lectors és una activitat que vam engegar el curs passat i que ens ha aportat a tots moltes satisfaccions i grans aprenentatges.\nLa idea és que els nens de 6è apadrinen als de P5 i els de 5è apadrinen als de 1r.\nCada divendres a la tarda padrins i fillols passen junts una estona de lectura compartida, jocs i converses.\nL’experiència va ser un èxit rotund.\nEls padrins lectors es comprometen a:\n- Ajudar al meu fillol en l’aprenentatge de la lectura\n- Escoltar atentament i amb paciència com llegeix el meu fillol\n- Corregir les paraules que llegeix amb dificultat i explicar-li les que no entén\n- Ser un guia i un model de comportament\n- Gaudir de l’estona que passarem junts i establir un vincle d’afectivitat i d’amistat.\nAquests propòsits han estat treballats a l’hora d’ètica i han pres consciència del que vol dir compromís.\nEls més petits reben als grans amb admiració.\nÉs molt bonic veure’ls quan padrins i fillols es troben per l’escola i es saluden, o quan ho fan pel carrer.\nUs animem a que els pares conegueu els padrins i fillols que tenen els vostres fills i a que els hi pregunteu cada divendres que han fet plegats per poder així aprofitar molt més l’experiència viscuda.\nDemà divendres farem les presentacions i junts faran el punt de llibre.\na de setembre 27, 2012\nPer nosaltres l'any passat va ser una experiència molt bonica, la relació que es va establir entre fillols i padrins va ser "molt i molt" especial :))\nEl curs passat va ser genial, l'Ernest, que no és gaire pacient, va entendre que la Daniela havia d'anar al seu ritme, no al d'ell..parlava amb entussiasme dels avanços de la nena, sen sentia orgullós, crec que li va fer més bé la fillola a ell que ell a la fillola. A veure aquest any si té el mateix filing amb el seu fillol/fillola\nja tenim ganes que ens expliquin com ha anat la presentacio entre padrins i fillols.\nFamilia Gomez Massague\nL ´any passat vam viure una experiència molt xula i aquest any segur que tambè. Em va agradar molt fer de professor.\nAquesta tarda he conegut al meu fillol i crec que aprendrem molt els dos i ho passarem molt bé.\nLa Mireia ha sortit molt contenta, durant la tarda ha nombrat a la seva fillola unes quantes vegades !!!\nEl curs passat va ser una experiència molt bonica. S'estima molt la seva padrina i en parlava orgullós. Llàstima q aquest any ja no en tenim, em deia l altre dia... Bon senyal, qualsevol cosa per fer-los agafar gust per la lectura i una bona manera de conèixer els nens grans! Rosa B.\nÉs un projecte magnífic!\nL'experiència del passat curs va ser molt enriquidora per la meva filla, i pel que podia veure quan ens creuavem amb el seu fillol, es veia una complicitat i uns somriures encantadors.\nM'agrada saber que aquest any també podrem gaudir d'aquesta experiènca.\nUna experiència molt rica i molt bonica: plena d'afecte i d'aprenentatges. Estaven entusiasmats amb els seus padrins!\nES GENIAL TINDRE UNA FILLOLA\nL'any passat hem va agradar molt fer de padrí, i aquest any espero que sigui igual de divertit.\nL'any passat m'ho vaig passar molt bé però aquest any es encara millor perquè es torna a repetir.M'encanta fer de padrina i ajudar a la meva fillola en la comprensió del conte.\nL'any passat ens ho vem passar molt bé jo i el meu fillol(el Martí) llegint, rient i passant totes les tardes els divendres.\nAquest any també podrem gaudir dels divendres jo, el meu altre fillol(el Víctor)i tots els altres padrins/es i fillols/es.


Repartiment benèfic de 415 tones d'aliments | Lleida.com NOTÍCIES\nRepartiment benèfic de 415 tones d'aliments\nLes persones necessitades de Lleida rebran aquest any 415.000 quilos d'aliments procedents del Fons Espanyol de Garantia Agrària que gestiona el ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient, juntament amb Banc d'Aliments i Creu Roja, que seran les encarregades del seu repartiment a través d'un centenar d'entitats socials. Es tracta de la segona fase del Pla d'Ajuda Alimentària 2014, que en la seua primera part ja va permetre repartir a Lleida uns altres 185.013 quilos.\nL'import total del cost dels aliments ascendeix a 492.000 , dels quals 357.076 corresponen a aquesta segona fase i els productes repartits són, entre altres, arròs, galetes, llet, pasta, tomata i llegums.\nAhir es va reunir la comissió de seguiment que organitza el repartiment d'aquests aliments i que coordina la subdelegació del Govern. Es calcula que els aliments repartits a les comarques lleidatanes beneficiaran unes 27.000 persones. A tot Espanya, aquest programa repartirà 44,3 milions de quilos d'aliments entre aproximadament 9.000 entitats benèfiques i de caràcter social de tot el país. Aquest pla es desenvolupa des dels anys 80. Fins ara, la Unió Europea destinava una partida financera a cada país per a la compra d'aquests aliments, però no ho ha fet per al 2014, la qual cosa ha obligat el Govern central a destinar una partida extra de 40 milions d'euros per donar continuïtat al pla.


L'Ajuntament ha encarregat la diagnosi a la URV i ara licitarà les obres de restauració | Jordi Olària Gras\nLa restauració del panteó Boule del cementiri de Reus podria començar i acabar enguany\nDesprés de l'estudi diagnòstic de la URV, ara se'n licitaran les obres\nper Jordi Olària Gras 10/06/2021 15:15h\nTal com es va anunciar a finals de l'any passat, l'Ajuntament de Reus restaurarà el panteó de la família Boule. Es tracta d'una actuació prevista en el marc del 150 aniversari que se celebra enguany. És un dels monuments funeraris emblemàtics del Cementiri General de Reus.\nProjectat per l'arquitecte Francesc Blanch, es va construir l'any 1882. Actualment és de titularitat municipal després que anys enrere la família se'n desprengués. El projecte compta amb un pressupost total d'uns 55.000 euros dividits en dos àmbits. Per una banda, i amb uns 11.800 euros de pressupost comptant l'IVA, l'estudi dut a terme per l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de la URV.\nLa resta del pressupost, uns 43.200, es destinarà a les obres de restauració en si. Es preveu que durin tres mesos i podrien començar enguany mateix. Montserrat Flores, regidora de Serveis Generals, apunta que «tot plegat té una durada prevista de tres mesos i ara procedirem a contractar l'empresa que ho hagi d'executar».\nLes previsions del govern són optimistes; «esperem que ho pugui fer al llarg de l'any 2021». Tal com han subratllat tant la regidora com l'alcalde, Carles Pellicer, mausoleus com aquest són els que donen l'atractiu patrimonial, artístic i històric al cementiri de Reus. Per part de la URV han dirigit el projecte de diagnosi els doctors Sergi Coll i Agustí Costa.\nTres línies d'actuació per conservar el monument\nEls doctors en arquitectura implicats ja havien impartit una assignatura sobre patrimoni funerari. Segons ha recordat Flores, «van portar els alumnes a mirar-se el cementiri com a conjunt urbanístic i com a conjunt d'elements arquitectònics. «Va ser per això que ens vam adreçar a ells», ha destacat la regidora.\nEls dos arquitectes de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de la URV han fet una radiografia de l'estat de conservació del mausoleu. L'informe final va acompanyat d'una proposta, que és la que ara es licitarà. Serà una empresa especialitzada qui restaurarà finalment el panteó Boule.\nTot i tractar-se d'un monument funerari, des de l'Ajuntament no es descarta arribar-li a donar algun ús. Flores ha resumit l'informe arquitectònic afirmant que «l'estat de conservació és bo, en general». Tot i això, es preveu una actuació integral que actuï en tres línies diferents.\nPer una banda, restaurar les superfícies, consolidar els elements que el formen i unir fissures i fer-hi un tractament per evitar que l'aigua l'erosioni. En segon terme es reposaran els elements que hagin caigut o desaparegut amb el pas del temps. La tercera línia d'actuació seran els pinacles, més exposats a l'erosió i amb més risc en cas que caiguessin.\n«Ha envellit molt dignament»\nEl doctor Agustí Costa, al seu torn, ha confirmat el diagnòstic que havia apuntat Flores. Ha afirmat que «pel que fa a l'estructura està mol bé». «Ha envellit molt dignament», ha insistit, assegurant que «el problema que hem tingut en aquest mausoleu ha sigut la degradació dels materials per culpa de l'aigua».\nDurant el seu estudi els ha sorprès la qualitat del detallisme de l'obra. «La foto general la vam tenir molt clara des del principi, però quan hem quantificat els petits desperfectes hem vist la riquesa escultòrica tan gran que hi ha», ha explicat. Un estudi que ha durat sis mesos.\n«És molt necessària aquesta intervenció per evitar que es produeixin danys més grans», ha apuntat. Segons la proposta de l'ETSA de la URV, el primer que cal fer és netejar la superfície exterior del panteó. «No pretenem que sigui una neteja per deixar-lo com el primer dia, la instància històrica és molt important i per això deixarem constància del pas del temps», ha explicat.\nLa part ennegrida de la pedra quedarà netejada per evitar que incrementi el desgast que l'aigua hi provoca. A través de morters especialitzats i petits perns de fibra de manera puntual es consolidaran els elements escultòrics. Es tracta d'alentir tant com es pugui el procés de desgast propi del pas del temps.\nLa intervenció de restauració també inclou la recuperació dels elements que s'hagin pogut perdre durant els anys. En el cas que sigui possible, a través de la seva recol·locació. Quan no es pugui, a través de la reproducció. Costa ha volgut agrair que es comptés amb l'Escola Superior d'Arquitectura de la URV per al projecte.\n«Ens va agradar molt perquè som especialistes en el món del patrimoni, i tenir l'oportunitat de treballar amb una peça com aquesta és un luxe», ha afirmat. A més, però, «entenem que la universitat té l'obligació de retornar al territori pròxim el coneixement que tenim».\nUniversitat Rovira i Virgili Ajuntament de Reus patrimoni


Ciutadans congelarà els impostos municipals - Sabadell Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Política » Ciutadans congelarà els impostos municipals\n19 Maig 2015 a 16:00\nCiutadans congelarà els impostos municipals\nTambé eliminarà gradualment la taxa de residus\nCiutadans // Imatge del web de Ciutadans Sabadell\nEn el cas que l’alcaldable de Ciutadans Sabadell, Joan García, es converteixi en el proper alcalde de la ciutat es congelaran els tres principals impostos municipals: l’Impost de Bens Immobles (IBI), l’Impost sobre Vehicles de Tracció Mecànica (IVTM) i l’impost sobre l’increment del valor dels terrenys de naturalesa urbana. A més també planteja un increment de l’eficiència de recollida selectiva i la separació dels residus i la venta del producte de la recollida en els casos que es pugui.\nLa candidatura de Ciutadans també contempla incorpora altres mesures rellevants i favorables per les classes més desprotegides. La principal serà la possibilitat d’ajornar el pagament de l’IBI i la taxa de residus als jubilats amb pocs recursos. A més es compromet en assegurat el subministrament d’aigua i energia a les persones amb pocs recursos i exigir als bancs que paguen l’IBI dels immobles que mantenen buits, especialment, els procedents d’execucions hipotecaries i desnonaments.\nA més, Ciutadans creu que pot impulsar des de l’ajuntament el teixit econòmic local si se’ls presten les ajudes suficients. Per aquest motiu Joan García proposa: “Un programa de dos anys de bonificacions fiscals per emprenedors, microempreses i generadors d’autofeina”.\n#ciutadans #compromet #congelerà #eliminar #gradualment #IBI #impostos #municipals #residus #taxa\nL’Ajuntament de Matadepera baixarà els impostos el 2015


Més 5-HTP també conegut com oxitriptán (INN) s'extreu de les llavors d'una escalada llenyoses arbustives natives d'Àfrica occidental, anomenada planta de Griffonia simplicifolia.\nQuin és el 5-HTP?\n5-HTP o "hidroxi L-triptòfan" (5-hidroxitriptófano) és un aminoàcid d'origen natural i és el precursor i metabòlica intermèdia en la biosíntesi dels neurotransmissors serotonina i melatonina a partir de triptòfan. 5-HTP es converteix en el neurotransmissor serotonina (5-HT), amb l'ajuda d'B6.This vitamina es produeix tant en el teixit nerviós i en el fetge. 5-HTP travessa la barrera hematoencefàlica (mentre que 5-HT no ho fa). La suplementació amb 5-HTP, per tant augmenta la producció de serotonina.\nbeneficis per a la salut de 5-HTP\nÀmpliament utilitzat per ajudar amb l'obesitat (dieta), PMS, migranyes, depressió, ansietat, insomni i comportament addictiu. 5 HTP augmenta la producció de serotonina. Els nivells de serotonina en el sistema nerviós són essencials per a molts aspectes de la nostra vida quotidiana. La serotonina és responsable de la sensació de benestar, la satisfacció i de patrons normals de son. L'obesitat, la síndrome premenstrual, la migranya, la depressió, l'ansietat, l'insomni i la conducta addictiva son estats associats amb baixos nivells de serotonina. La serotonina juga un paper important en el control de la ira, l'agressió, la temperatura corporal, l'estat d'ànim, la son, la sexualitat humana, la gana i el metabolisme, així com estimular el vòmit.\nEs creu que l'estil de vida modern agitat d'estrès i els mals hàbits alimentaris disminueix els nivells de serotonina en el cos. Se sap que la irritabilitat, agressivitat, impaciència, l'ansietat i la preocupació causa que el cos alliberi serotonina. Aquest serotonina llavors ha de ser reposat pel cos dels aliments que consumeix. No obstant això, la serotonina no es troba en grans quantitats en la majoria de les dietes de manera que el cos ha de fa que sigui propi dels aliments que contenen L-triptòfan, com la xocolata, civada, plàtans, dàtils secs, llet, iogurt, formatge cottage, carn, peix, gall dindi , pollastre, sèsam, cigrons i cacauets. Per tant, moltes persones anhelen els aliments esmentats (greixos i hidrats de carboni), especialment quan estan estressats, causant l'augment de pes, depressió, mals de cap i dolors musculars.\nDieta Atkins - reduir els desitjos\nEls estudis clínics han demostrat que la suplementació amb 5-HTP produeix resultats positius en la pèrdua de pes, ansietat i depressió. Millora els patrons de son i redueix els desitjos de carbohidrats en aquells amb dietes baixes en carbohidrats (com la dieta Atkins). Qualsevol persona que utilitzi un programa de pèrdua de pes similar a la dieta Atkins podria experimentar una reducció en els nivells de serotonina a causa del fet que els carbohidrats estimulen la producció de serotonina en el cos. L'alliberament de serotonina és provocada per una càrrega d'hidrats de carboni (sucre, etc.) i es creu que és per això que sovint anhelem Els hidrats de carboni sota estrès com volem estimular aquest alliberament de serotonina. Quan el cervell produeix serotonina, la tensió s'alleuja. Per contra, quan el cervell produeix la dopamina o la norepinefrina (noradrenalina), tenim la tendència a pensar i actuar més ràpidament i són generalment més alerta. Per tant menjar hidrats de carboni sembla tenir un efecte calmant, mentre que les proteïnes augmenten l'estat d'alerta.\nPrendre suplements de 5-HTP pot aturar aquest ànsia de greixos i hidrats de carboni, així com proporcionar el cos amb els mitjans per controlar totes aquestes altres funcions enumerades anteriorment, com ara la ira, la gana i la son.\nAjuda amb depressió i l'ansietat\nAlgunes investigacions s'han realitzat en 5-HTP i demostra que té potencial per ajudar amb la depressió i, possiblement, l'ansietat, trastorn de pànic, trastorns del son i l'obesitat. 5-HTP sembla tenir els mateixos efectes que SSRI antidepressius (selectiva de serotonina inhibidors de la recaptació).\nEls medicaments amb recepta que eleven els nivells de serotonina es prescriuen per a tots aquests problemes, però moltes persones creuen que el 5-HTP és una forma natural per obtenir el mateix resultat.\nPer millorar el son, és àmpliament recomanable prendre 5-HTP 30 minuts abans d'anar al llit, ja que a més de la producció de serotonina, 5-HTP també produeix melatonina, que és una hormona que indueix el son. La dosi habitual és o bé una 50 mg o rajola de 100 mg. Els efectes de prendre 5-HTP es poden sentir dins de 10 a 30 minuts.\nIntenta comprar 5-HTP, que també conté vitamina B6, vitamina B6 és necessària per a la conversió de 5-HTP en serotonina.\ndosis molt més altes semblen ser necessaris per a la pèrdua de pes i reduir les migranyes. Les dosis de fins a 900 mg al dia al voltant semblen estar informat àmpliament.\n5-HTP és generalment tolerada molt millor que els antidepressius tradicionals. L'excés de 5-HTP es creu que és metabolitzada i excretada, especialment quan es pren amb vitamina B6.\nPer què no proves alguns avui en dia i veure si vostè també pot reduir els seus desitjos, els nivells d'estrès i la ira, així com aconseguir una bona nit de son!\nData de Publicació: desembre-13 fins a 2016


Es compleixen cinc anys de la mort de Dani Jarque\nLa porta 21 de l'estadi està oberta d'11h a 19 h perquè els aficionats puguin retre homenatge davant la seva estàtua. Els jugadors hi aniran a la tarda\nEs compleixen cinc anys de la mort de Dani Jarque / RCDE\nBarcelonaEl 8 d'agost del 2009 és una data que difícilment podran oblidar mai els aficionats de l'Espanyol. És el dia que va morir el capità Dani Jarque d'un atac de cor mentre l'equip feia una estada a Florència. Avui se'n compleixen cinc anys.\nCom és habitual, l'Espanyol obre la porta 21 de l'estadi de Cornellà-El Prat (d'11 h a 19 h) perquè els aficionats puguin retre el seu homenatge particular al capità davant la seva estàtua. De la mateixa manera, la plantilla de l'Espanyol també s'hi atansarà a la tarda abans de marxar cap a Tenerife, on aquest dissabte juguen un nou amistós. Alguns representants de la directiva acompanyaran els futbolistes i el cos tècnic a l'homenatge.\nL''etern capità', com se'l va batejar des del club, va morir sobtadament a la localitat italiana de Coverciano. El jugador es trobava malament i va preferir quedar-se a l'habitació en comptes d'acompanyar els companys al vespre. Quan van tornar a l'habitació, ja van trobar el cos sense vida de Jarque.


Coderch, modernista - Nosaltres La Veu\nAquest és el tercer article consecutiu que dedique a Coderch. Si en el primer repassava les seues opinions generals, en el segon em vaig centrar en la seua concepció de l’arquitecte com a homme de métier. Ara reprendré aquest tema, en relació amb el modernisme, i sense perdre de vista el paral·lelisme amb Josep Pla.\nPer a Coderch, l’ofici és el fonament de la pràctica de l’arquitectura. No solament pensa en la professionalitat de l’arquitecte, sinó també en la complicitat dels oficis de la construcció. L’arquitecte disposa d’un repertori de solucions constructives que formen part de la pràctica de l’edificació en un lloc i moment determinats, com l’escriptor de les paraules i construccions sintàctiques de la llengua en què escriu. No es poden inventar les paraules o molt poques vegades. Usar-les al marge del seu sentit habitual és temerari. Encara més arriscat és inventar solucions constructives, perquè el llibre el podem tancar i oblidar si no convenç, mentre que l’edifici construït durarà molts anys. L’arquitecte ha de recórrer necessàriament als oficis, que són com els parlants d’una llengua, atent al que saben fer avui i atent també als edificis que sabien fer ahir. Fa com el gran escriptor, que para una orella als parlants de la llengua i l’altra als llibres escrits amb ella. És inútil projectar una solució que els operaris de què disposarem no sabran construir —és a dir, que no sabrem construir. Només podrem imaginar una nova solució, amb garanties d’èxit, si els seus ingredients formen part del saber fer dels oficis o dels industrials, només si es tracta d’una combinació nova d’elements coneguts i experimentats. Si no, val més deixar-ho córrer.\nAvui hi ha la sensació que es pot fer tot, i això és un perill: «La mayor desgracia que tenemos es esa: que podemos hacerlo todo.» Ja des de l’aparició i difusió del ferro com a element estructural i constructiu, es va obrir un panorama de possibilitats que hem usat tant si calia com si no. Abans d’aquest moment, els materials disponibles eren capaços de treballar només a compressió, com la pedra, la ceràmica o el formigó. En les bigues sobretot, però, apareixen tensions de tracció i només la fusta era capaç d’absorbir-les, tot i que amb limitacions. En canvi, l’acer té unes qualitats estructurals incomparablement millors. Quan va ser possible fabricar-lo a gran escala, va revolucionar els sistemes constructius. Amb l’acer es va poder travessar un riu ample de riba a riba per a fer-hi passar el feixuc ferrocarril. En aquest cas, està justificadíssim el seu ús, perquè és impossible fer-ho d’una altra manera. No obstant això, l’ús del ferro es va estendre ràpidament en la solució de qualsevol problema, a qualsevol escala. Oblidaven el seu origen i la seua necessitat. Coderch recela d’aquesta evolució. Així, admira La Pedrera, però observa que algunes de les lloses que caracteritzen la façana s’han hagut de subjectar amb un ferro interior, com en qualsevol aplacat. Les pedres, que de tota la vida han suportat el pes —perquè estructuralment són aptes per a això i no per a altra cosa—, ara resulta que pengen d’un ganxo de ferro. Això és un contrasentit, va contra la lògica constructiva, contra la lògica sintàctica del llenguatge constructiu:\nY como mi padre decía siempre de los arquitectos, repitiendo una frase antigua —él era ingeniero de caminos, como mi abuelo y mi bisabuelo— : «Donde hay hierro, yerro hay».\nCoderch, ho hem vist ja, objectava al moviment modern arquitectònic la imposició d’uns ideals preconcebuts, aliens a la pràctica de l’arquitectura, com ara un formalisme geomètric, unes consignes polítiques o sociològiques, o una metodologia de moda. Objectava el seu estil internacional perquè feia abstracció de la realitat constructiva de l’arquitectura. No és possible un estil internacional si les condicions de la indústria de la construcció són locals. Ho eren al segle XX, per descomptat. Encara ho són ara —en el fons, profundament locals— en aquesta època de la globalització. En el futur, no ho sabem cert, tot i que difícilment desapareixeran les realitats locals —i nacionals. També el gòtic es postulava com un estil internacional per a tota la cristiandat, però la seua pràctica estigué sempre arrelada en les condicions d’execució del terreny, de manera que el gòtic de cada nació té un caràcter particular. En aquest sentit, l’arquitectura de Coderch és específicament nacional, com la del seu admirat Alvar Aalto.\nPer això el respecte que Coderch tenia pels oficis. Sense ells, és inconcebible la seua arquitectura. Conten que quan un fuster, un manyà o un paleta visitava el despatx, Coderch els rebia amb la més gran consideració i els oferia whisky:\nAhora bien: un poeta mediocre, como muchos, un intelectual mediocre, un artista mediocre que baje un metro de Shakespeare ya es inferior al artesano, al carpintero.\nTenia al despatx una pissarreta on anotava els noms dels industrials que li havien fet una mala passada i amb qui de cap manera volia tornar a treballar. Sospite que, amb el temps, la pissarra se li anà quedant curta, perquè la degradació dels oficis, tal com ell els entenia, ha estat un procés inexorable. En un moment de l’entrevista, Enric Sòria Badia, que parla a Coderch francament, li fa notar amb perspicàcia que, en els projectes dels últims anys, «siento la ausencia de una característica que ha sido ejemplar en muchas de sus obras, la claridad de la idea». Sòria il·lustra l’observació amb el contrast entre els edificis d’habitatges del carrer Modolell de Barcelona i el de Les Cotxeres de Sarrià. Són projectes dels anys 1967 i 1968, respectivament. Coderch esquiva l’observació i insisteix en la diferència dels programes respectius. A pesar que té part de raó, l’observació de Sòria és encertada. Els projectes de Coderch sempre van ser bons, però és veritat que la «claredat expositiva» de què parlàvem, no és tan evident a partir d’un cert moment, que justament podríem situar cap a l’any 1968. Aquest punt d’inflexió, en la meua opinió, s’ha de relacionar amb la progressiva desaparició dels oficis. En el pròleg, Sòria també expressa el temor que l’entrada en el despatx dels seus fills i l’allunyament de Coderch, cada vegada més a gust a Espolla, del dia a dia del despatx, «seque una de las más fecundas fuentes de su creatividad». No era tant l’allunyament del dia a dia del despatx, que en contrapartida li permetia concentrar-se més en les feines específicament projectuals, com la desaparició progressiva dels oficis, suport de la professió. Coderch parlava una llengua que anava desapareixent. Avui, els arquitectes projectem sense dominar cap llengua. En les escoles tècniques d’arquitectura hem après que una teulada son dos planos que intersectan, quan, en realitat, és només una teulada.\nCoderch havia assimilat l’arquitectura racionalista en un moment en què la llengua era encara viva. Ja coneixem el prolongat impacte del modernisme arquitectònic català, que va anar molt més enllà de l’abast del moviment general modernista. També sabem que el modernisme arquitectònic és inconcebible sense els oficis. Coderch ha explicat sovint que, en l’origen de la seua carrera, el seu mestre va ser Josep Maria Jujol, professor en l’Escola d’Arquitectura de Barcelona. Jujol fou deixeble de Gaudí i col·laborador de particular importància, tot i que el seu nom ha estat eclipsat pel geni del mestre. Per donar una idea del seu paper, convé recordar, per exemple, que la decoració del banc ondulant del Parc Güell és de Jujol i porta la seua signatura. Coderch el valorava per sobre del mateix Gaudí:\nA mí Gaudí me gusta, aunque a Jujol le tenga más cariño personal, por haberle tratado y porque creo que ha hecho obras mucho más importantes que Gaudí...\nNo només era l’afecte personal: pensava que Jujol era més important que Gaudí. Ja hem vist les reticències de Coderch envers certs aspectes de La Pedrera. L’objecció principal a Gaudí no devia ser molt diferent de la valoració global que feia Pla del modernisme. Per a Pla, el modernisme era el galimaties, l’arbitrarietat, el caprici personal, la bohèmia. Alhora, es posicionava contra el noucentisme, contra el que tenia d’encarcarament, de formulisme o de buidor. Pla sembla prendre el millor de cada casa: rigor, disciplina i ofici, però animats de vida, d’amenitat, d’una punta de misteri, com sol dir. Coderch adopta una posició anàloga. Ell no podia situar-se contra el noucentisme, perquè pròpiament no va existir en arquitectura, com afirma Oriol Bohigas. El fort impacte del modernisme arquitectònic no deixà quallar un estil noucentista. Com a molt, el noucentisme va matisar el modernisme dels edificis, que evolucionaren sense solució de continuïtat d’acord amb l’esperit ordenador i normatiu del noucentisme. Jujol, que podia haver estat l’arquitecte del noucentisme —tenia quasi la mateixa edat que d’Ors—, va avançar en aquesta direcció, però sense abandonar el modernisme. S’acostà, i molt, al racionalisme, però sense assumir la ruptura que les avantguardes representaven. Entre els edificis de Jujol, s’ha destacat sempre la casa Planells, de l’any 1924, com a exemple d’aquesta evolució:\nCoderch comparteix l’esperit de continuïtat que va inspirar Jujol, sòlidament fonamentat en una tradició ben viva dels oficis. La reacció de Pla contra el noucentisme té un paral·lel en la reacció de Coderch contra el racionalisme de les avantguardes i el seu estil internacional desvinculat dels oficis, de manera que passa per ser una de les veus més crítiques. Alhora, però, i fidel a aquell esperit de continuïtat, assimila les lliçons del moviment modern i continua el trajecte allí on el va deixar Jujol. Potser la casa Ugalde és la culminació d’aquest procés que té el primer impuls conscient en el modernisme. Com Josep Pla, Coderch treballarà amb disciplina i rigor un material extret de l’experiència i de la vida:\nPues mi primo me decía: «Las cosas hay que sacarlas de la vida. Lo que está ligado a la vida y a la experiencia es la jurisprudencia. Por eso la ley sin jurisprudencia es siempre un desastre.» Y más si la hacen intelectuales, como digo yo.\nPosaré un exemple, finalment, per a il·lustrar tot això. És la façana lateral de l’edifici d’habitatges del carrer del compositor J. S. Bach de Barcelona, de l’any 1958. A primera vista, la façana és severa i ordenada. Un gran mur de fàbrica cara vista constitueix el cos principal, sense vols ni reculades:\nSi la contemplem amb calma, però, hi ha alguna cosa que ens atrau l’atenció. No és suficient amb un sol cop d’ull i hem de tornar-hi. D’entrada, hi ha un eix de simetria obvi, remarcat en coberta per la caixa del nucli principal d’escales i ascensor. No és un eix purament compositiu. Simplement, és el resultat exterior de l’organització interior, i correspon a la simetria dels dos habitatges que hi ha en cada planta, en aquest costat de l’edifici. En la següent fotografia, he marcat aquest eix en color blau:\nA banda i banda d’aquest eix, els buits de les finestres s’organitzen entorn d’un altre eix secundari (en color roig), també remarcat en coberta per una altra caixa d’ascensor. En relació amb aquest eix, les finestres són simètriques en amplària. Però no en alçària! Si ens fixem només en la dimensió vertical de les finestres, aquest és un eix d’asimetria o, millor, d’antisimetria: cada finestra verticalment llarga es correspon, a l’altre costat de l’eix, amb una finestra curta. En relació amb l’alçària, les finestres són simètriques respecte a un altre eix (en color groc). Potser en podríem detectar altres eixos subsidiaris. De manera que hi ha almenys dos eixos (roig i groc), molt pròxims entre si però no coincidents; i un d’ells marca simultàniament una simetria i una antisimetria. Cal dir que l’alçària i amplària de les finestres no és arbitrària, ni respon a un criteri exclusivament compositiu. Així, les finestres petites en altura ventilen els banys, mentre que les que van de forjat a forjat il·luminen dormitoris. A més, les finestres amples corresponen a dormitoris grans amb llit de matrimoni o al bany principal. No hi ha, doncs, arbitrarietat en la composició, no es tracta d’un joc purament formal. Comparem ara la façana construïda amb la prevista en el projecte original:\nEn el projecte original, a més de l’eix de simetria principal, hi ha només un eix secundari. La introducció, en l’edifici construït, d’aquell joc de simetries i antisimetries transforma el disseny original, correcte però rígid, en un disseny ple de vida, ordenat però vibràtil. No importa si l’espectador és conscient o no d’aquest truc; tampoc importa si Coderch hi va arribar seguint-lo o no. El joc hi és, o almenys serveix per a interpretar aquest moviment que l’espectador percep d’una manera o altra. És una qualitat que el modernisme va ambicionar sempre confusament i que remet a la natura. Un arbre, és simètric? Sí i no. Aquesta façana, com tot l’edifici, té la virtut que Coderch reclamava a l’arquitectura: la serenitat, però no la serenitat d’un cadàver. Ve a ser una síntesi entre la vitalitat inintel·ligible del modernisme i el rigor trist del racionalisme arquitectònic.\nSi hem de fer cas dels Índexs de l’Obra Completa de Josep Pla, Coderch no hi apareix mencionat. Tampoc Jujol, i això m’estranya més.


Foy House Folkestone Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nFoy House16 Bathurst Road, Sandgate & West Folkestone, Folkestone, Regne Unit, CT20 2NT - Veure al mapaExcepcional9,6Basada en215comentarisFoy HouseVeure més fotos"We had a great stay at Fly House. Having a car, it was perfe..."WilliamUnited StatesVestíbulVeure més fotosVeure totes les 29 fotosExcel·lent ubicació 9,3Veure al mapa9,3UbicacióParticularitats que li encantaranTransport públic a 450 mWi-Fi gratuït en totes les habitacionstransport hotel/aeroportjardí\nVeure les fotosHabitació Doble amb bany privat (Double Room ...11 m21 llit dobleFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble amb bany privat (Double Room ...11 m21 llit dobleFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Deluxe Doble amb dutxa (Deluxe Doub...20 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Deluxe Doble amb dutxa (Deluxe Doub...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Deluxe Doble amb dutxa (Deluxe Doub...Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Foy House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Folkestone. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Foy House, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD, articles de tocador per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km), jardí. Foy House és una elecció inteligents per a viatgers a Folkestone, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxestransport hotel/aeroport Coses a fer, maneres de relaxar-sejardí Serveis i comoditatszona de fumadors Esports de terracamp de golf (a 3 km) Accéss'admeten animals de companyia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


Venda de llavors de Original Juan Herer Reg de Delicious Seeds\nDescobriu la trobada entre dues llegendes del món cannàbic en forma de llavors regulars en el catàleg de Alchimiaweb.\nL'Original Juan Herer de Delicious Seeds barreja les propietats de la OG Kush amb les característiques de la Jack Herer per a plantes principalment sativa. La collita serà relativament ràpida, efectivament es podrà collir després de 66 dies de floració com a màxim.\nAquesta genètica és particularment resistent i es desenvolupa ràpidament. Les flors són compactes i es cobreixen ràpidament de resina per a una producció que pot arribar als 600gr / m2 en interior i 800gr per planta en exterior.\nEls sabors són terrosos amb matisos d'espècies i notes d'encens. L'efecte és potent i cerebral, els nivells de THC d'Original Juan Herer pot arribar als 20%.\nCaracterístiques d'Original Juan Herer Regular de Delicious Seeds:\nProducció exterior: fins 800gr / planta\nCollita interior: 55-65 dies\nPropietats de Original Juan Herer Reg\nGranes Regulars Productives Sativa Indica Efecte estimulant Genètica OG Kush\nOpinions de Original Juan Herer Reg i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Original Juan Herer Reg o preguntar sobre aquest producte?


L'Ossa d'Ordino s'acarnissa amb l'hotel Cassamanya, Grifols i la reserva de la biosfera - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL'Ossa d'Ordino s'acarnissa amb l'hotel Cassamanya, Grifols i la reserva de la biosfera\nLa farsa burlesca, representada aquest dimecres, ha efectuat un repàs a l'actualitat política i social de la parròquia\n08/12/2021 (17:00 CET)\nRepresentació de l'Ossa d'Ordino. DEMÒCRATES\nLa tradicional Ossa d'Ordino s'ha representat aquest dimecres fent un repàs als principals temes socials i polítics de la parròquia. Així, la farsa ha passat pel laboratori de Grifols, la reserva de la biosfera, la manca de pisos o l'hotel Casamanya.\nOrdino ha tornat un any més a acollir la representació de l'Ossa de la mà dels dallaires i amb l'humor que la caracteritza. L'acte ha servit per homenatjar el Crispi que hi ha participat els últims anys i per donar protagonisme als més petits, amb el despertar de l'osseta d'Ordino. Els temes de més actualitats han estat objectes de les burles com la instal·lació a la parròquia del laboratori Grifols, o la reserva de la biosfera.\nOriginàriament, la representació d’Ordino es duia a terme per Carnaval a la plaça del poble. Després d’anys de continuïtat i discontinuïtat, va passar a celebrar-se per Sant Esteve fins que, finalment, el 2017 es va recuperar la festa amb força i ara es representa la primera setmana de desembre.


Campanya de recollida de joguines en bon estat • Càritas d'Urgell\nCampanya de recollida de joguines en bon estat\n“BON NADAL, PERÒ PER A TOTHOM”… especialment pels infant\nUs animem a col·laborar de diferents formes en aquesta campanya, ja sigui fent una aportació d’una joguina en bon estat als diferents centres de Càritas o bé a través d’una aportació econòmica. Fem que a les poblacions del nostres Bisbat cap infant es quedi sense rebre un joc o una joguina aquest Nadal.\nNadal serà tan Nadal com tu vulguis que ho sigui!\nAdreça’t a :\nCENTRE SANT DOMENÈC A BALAGUER\nCENTRE PUIGCERDÀ A PUIGCERDÀ\nCENTRE VAL D’ARAN A VIELHA\nCENTRE SANT OT A LA SEU D’URGELL\nCENTRE DELS PALLARS A TREMP\nEns capbussem en el soroll i en les llums que ens enceguen, en el consum excessiu i en el materialisme, corrents vertiginoses que acaben causant-nos cansament, i que en moltes ocasions acaben ofegant els nostres anhels de pau.\n… i no ens equivoquem. Aquest Nadal arriba, però no per a tothom.\nCàritas d’Urgell durant aquest any ja a acompanyat a 467 infants.\nPer a més informació podeu contactar per les nostres xarxes socials o al correu de comunicacio.cdurgell@caritas.es . Si sou una associació o empresa i voleu col·laborar podeu telefonar al 973351266 o via WhatsApp 622470683.\ncartell joguines 2020Baixa


Mask Singer: revelem les identitats dels quatre finalistes\nEl ballador es va convertir en el successor de Paz Vega després de conquistar als presents amb les seues actuacions i el seu desplegament de bon humor i picardia.\ndivendres, 30 de juliol 2021 - 09:50h\nEls Javis, Paz Vega i José Mota han sigut els investigadors de la segona edició de 'Mask Singer' | Atresmedia\nAquest dijous, Antena 3 va emetre la final de la segona edició de 'Mask Singer: adivina quien canta', en la qual els quatre finalistes: Monstruita, Ou, Eriçó i Plàtan van actuar per a aconseguir guanyar la màscara daurada i convertir-se en el successor de Paz Vega com a guanyador de l'edició.\nEl programa presentat per Arturo Valls ha posat per fi cara a les màscares que han arribat fins a la final, i de les quals hem anat coneixent pistes cada setmana amb les quals els investigadors 'Els Javis', Paz Vega i José Mota han tractat d'arribar fins a la dentitat de l'intèrpret.\nNo obstant això, els quatre participants finalistes han arribat fins a l'últim programa sense ser descoberts. En la gala final de la segona edició de 'Mask Singer', les expectatives eren molt altes després de la llista de famosos que han participat com: La Toya Jackson, Isabel Preysler o Esperanza Aguirre, entre altres.\nFinalment va ser Eriçó qui es va alçar com a guanyador de l'edició deixant sense paraules a investigadors i audiència en revelar la seua identitat: Joaquín Cortés, que ha aconseguit emportar-se la màscara daurada de la segona edició de 'Mask Singer'. El ballador va sorprendre a tots els presents en desprendre's de la seua màscara, amb la qual ha conquistat a l'audiència, i el més important, no ser descobert fins al final.\nLa resta de finalistes descoberts\nPlàtan s'havia convertit en una de les màscares més estimades pels espectadors i es va quedar a les portes de guanyar el tan anhelat premi: la màscara daurada. Sota la seua disfressa s'amagava Willy Bárcenas que va enamorar a tots els presents cantant una de les cançons més conegudes de Queen, ni més ni menys que 'Bohemian Rhapsody'. Plàtan va aconseguir superar el Primer Assalt enfront d'Eriçó i Ou, però va caure en l'Assalt Final enfront d'Eriçó, el guanyador de l'edició de 'Mask Singer'.\nEl tercer classificat de la nit va ser Ou. Aquesta simpàtica màscara, que ara coneixem com a María Pombo, va enlluernar al públic cantant 'Tusa' en la Gran Final del programa. Els investigadors estaven tan convençuts de la seua identitat que es van marcar un 'total four' després de sentir-la cantar. Malgrat aconseguir no llevar-se la màscara en el Primer Assalt de la nit, Ou va haver de revelar la seua identitat abans d'arribar a la recta final del concurs.\nFinalment, Monstruita va ser la quarta finalista de 'Mask Singer' i la primera expulsada de la nit. Darrere de la màscara s'amagava Anne Igartiburu, la presentadora de 'Corazón de TVE', que va traure el seu costat més rebel sobre l'escenari cantant un dels 'hits' més coneguts de 'La Oreja de Van Gogh': La xiqueta que plora en les teues festes'.\n"Jorge Javier Vázquez revela un dels majors secrets de la seua infància" "Anabel Pantoja celebra el seu aniversari amb els col·laboradors de Sálvame"


Les propostes dels escriptors per aquest Sant Jordi - Diari de Girona\nLes propostes dels escriptors per aquest Sant Jordi\n«Diari de Girona» demana a 12 autors que citin dues obres per orientar el lector en la tria del Dia del Llibre\ndaniel bonaventura 14.04.2019 | 00:07\nSense voluntat d'exhaustivitat, perquè el mercat del llibre és molt abundant i divers, Diari de Girona convida els escriptors a fer de prescriptors i proposar cadascun dos títols que no siguin els propis. Hem parlat amb una dotzena d'autors, que ens han fet dues recomanacions. Hi ha novetats editorials, però també clàssics reeditats. Ara ja es coneix la llista dels llibres més venuts a la Diada de Sant Jordi 2019. Aquesta és la seva tria:\nLes recomanacions de Narcís Comadira\nToni Sala (L'Altra editorial)\n"Una cavalcada literària esplèndida pels territoris del Mal i de la imaginació. Hotels desolats, cocaïna, una avioneta i un assassinat al fons. Un dels millors llibres dels últims anys".\nMichel Houellebecq (Llibres Anagrama)\n"Una història desolada de sexe, antidepressius i remordiment, en un món sense bondat i amb canvis incontrolables. Un retrat del món d'avui.\nLes recomanacions de Vicenç Pagès\nW.G. Sebald (Anagrama)\n"La millor barreja que he llegit mai de ficció i història".\nAtletes de la fuga\nJoan Manuel Pérez (El Gall Editor)\n"Una vida (o més d'una) condensada en poesia".\nLes recomanacions de Rafel Nadal\nHomer - Traducció de Joan F. Mira (Proa)\n"Perquè és un llibre en vers aparentment difícil però el lector se sorprendrà per com apreciarà el ritme dels versos i la trama d'aventures".\nVindràs amb mi després del diluvi\nMar Bosch (Comanegra)\n"Destaco la penúltima obra de Mar Bosch, en representació de les darreres obres que ha fet qui s'està consolidant com una gran autora".\nLes recomanacions de Miquel Berga\nGeorge Orwell (Random House)\n"La nova edició en còmic d'un clàssic indispensable de la guerra civil a Catalunya i el Front d'Aragó que es presenta, ara, en un format original i dialogant amb el present".\nJaume Subirana (Cátedra)\n"Una avaluació informada i lúcida, en castellà, de les significatives relacions de la cultura catalana i, especialment, de la seva literatura, en la construcció de narratives nacionals i d'identitat col·lectiva".\nLes recomanacions de Toni Sala\nAnna Punsola (Amsterdam)\n"Novella molt valenta, perfectament inscrita en la tradició catalana d'autobiografies femenines noveL.lades, de Català Rodoreda i Barbal".\nJoan Bensiu (Edicions del Periscopi)\n"Entre la novel.la i l'assaig, una reflexió sobre la identitat contemporània, individual i social".\nLes recomanacions de Martí Gironell\nEls camins de la llum\nCoia Valls (Rosa dels Vents/EdsB)\n"Una gran història, la de Braille, bellament escrita i explicada. Des de la sensibilitat i la saviesa de qui sap de què parla".\nUri Costak (Amsterdam/Destino)\n"Original, provocatiu, reflexiu, inspirador... Contundent com una faula d'Isop, però amb més cos".\nLes recomanacions de Miquel Fañanàs\nLa Girona desconeguda\nJoan Boadas i David Iglésias (Col·lecció Catalunya Desapareguda)\n"Una valuosa aportació d'una ciutat pel record i la memòria".\nRafel Nadal (Columna)\n"Acurada reconstrucció novel.lada d'uns fets històrics fins ara desconeguts".\nLes recomanacions de Maria Mercè Roca\nLa ciutat dels joves\nAurora Bertrana (Males Herbes)\n"Una obra del 1971, que inclou les notes dels censors de la novel.la".\nSebastià Sorribas (La Galera)\n"Reedició en edició facsímil amb motiu dels 50 anys de la seva primera edició amb dibuixos de Pilarín Bayés".\nLes recomanacions de Rosa Font\nMarta Marín-Dòmine (Club Editor)\n"Per la descripció que fa de la condició de l'exiliat que 'ha passat del paisatge familiar a no ser res en el paisatge' amb una bellesa corprenedora. És un homenatge al pare i a la memòria".\nI ara en veure-hi\nRoger Costa-Pau (Llibres de L'Índex)\n"Perquè també parla de la unió indestriable entre terra i memòria amb un llenguatge precís i amb una imatgeria captivadora".\nLes recomanacions d'Anna Carreras\nLa fam invisible\nSanti Balmes (Columna)\n"Una antinovel·la sobre la identitat, la fragmentació de l'ésser humà, els mapes mentals i les ciutats interiors de cadascú".\nMaiol de Gràcia (Més Llibres Editorial)\n"Una novel·la-cub de Rubik on el lector ha de descobrir l'assassí d'una matança a partir de les mirades de tots els personatges implicats".\nLes recomanacions de Núria Martí\nVíctor Català (Club Editor)\n"Tercer volum dels relats salvatges i magnífics de Caterina Albert. Una autora molt nostra que descriu la violència al món de la dona amb una llengua riquíssima, potent i precisa".\nAnna Punsola (Amsterdam-Ara Llibres)\n"Una novel·la íntima i dura que parla d'abusos, de silencis i de dolor d'una manera tan directa que sacseja el lector".\nLes recomanacions de Mar Bosch\nUn circ al pati de casa\nDamià Bardera (Empúries)\n"Perquè qui no l'hagi llegit se sorprendrà (com sorprèn un clatellot inesperat) i qui el conegui hi trobarà un bon recull de la seva obra".\nMarc Artigau (Destino)\n"Perquè és una barreja deliciosa, rica en nutrients literaris i juganera. En Marc Artigau és un escriptor de premi (literalment: La Vígília és el 51è premi Josep Pla 2019).\nConsulta aquí totes les novetats editorials del Sant Jordi 2019\nEls escriptors recomanen no ser esclaus de les novetats\n«Recomano que la gent no es deixi portar només per les novetats estrictes», diu l'escriptor Rafel Nadal, un dels dotze autors consultats pel Diari de Girona perquè facin la seva recomanació de Sant Jordi. Nadal proposa llegir un obra de tres mil anys d'antiguitat, l' Odissea d'Homer, en la nova traducció de Joan F. Mira, «un dels millors llibres, escrit en vers, aparentment difícil, però sorprenent per la trama d'aventures».\nSense voluntat d'exhaustivitat, perquè el mercat del llibre és molt abundant i divers, Diari de Girona convida els escriptors a fer de prescriptors i proposar cadascun dos títols que no siguin els propis. Així, Nadal no ha pogut recomanar el seu actual Premi Ramon Llull, El fill de l'italià, però ja ho ha fet Miquel Fañanàs en aquesta doble pàgina.\nNadal no és l'únic escriptor que aposta per clàssics reeditats. També ho fa Maria M. Roca, amb La ciutat dels joves, reedició d'una obra de l'any 1971 de la gironina Aurora Bertrana, i amb el perenne El zoo d'en Pitus, ara amb il·lustracions de Pilarín Bayés. O Núria Martí, que es decanta per la tercera entrega de Tots els contes, de la prolífica Víctor Català, que Club Editor ha aplegat en tres volums.\nUn altre clàssic, Homenatge a Catalunya, la visió del brigadista britànic a la Guerra d'Espanya de 1936-39, ara en còmic, és la suggerència de Miquel Berga.\nPerò també hi ha espai per als llibres que acaben de sortir d'impremta, com Girona desapareguda, un llibre per mirar fotos antigues de l'Arxiu Municipal, o Serotonina, el darrer del provocador Michel Houellebecq.\nL'empordanès Damià Bardera també té padrins aquí gràcies al seu nou Un circ al pati de casa, igualment com Toni Sala amb Persecució, per citar-ne un parell.\nSón només alguns dels milers de títols que el dimarts 23 d'abril es podran adquirir a les llibreries i parades al carrer, en una Diada del Llibre que, segons el Gremi de Llibreters, espera vendre un milió i mig d'exemplars i facturar uns 2,2 milions d'euros. En total hi ha uns 50.000 títols per triar i remenar.\nSegons la presidenta del gremi, Maria Carme Ferrer, «tota la Setmana Santa estarem venent llibres per Sant Jordi». A més, ha pronosticat bones vendes en les llibreries dels pobles gràcies a les vacances. És la màgia de Sant Jordi.\nLes novetats editorials d'aquest Sant Jordi. Cultura\nLes fires i activitats de Sant Jordi a les comarques gironines. Cultura\nDiada a Girona: Sant Jordi triomfa amb el permís de la pluja. Cultura\nEls còmics s'obren pas entre les llistes de novetats per a aquest Sant Jordi. Cultura\nEls catalans compraran set milions de roses i 1,5 milions de llibres per Sant Jordi. Cultura\nQuè es pot fer a la fase 2? Tots els canvis i activitats permeses\nLa propietària d´un restaurant de Girona, indignada amb l´ajuntament\nCatalunya registra un nou repunt amb 277 defuncions\nLa propietat de la casa, principal mòbil del crim de l´Escala\nMenys nissan i més caseta i hortet\nUn home en estat crític en ser atropellat per un cotxe a Banyoles\nBanyistes clandestins a la Costa Brava\nGirona passarà dilluns a la fase 2\nUn jove de 21 anys feia de metge en una clínica privada sense tenir els estudis\nL´alerta d´un microbiòleg: "L´impacte col·lateral de la COVID-19 en morts serà brutal"\nLa pandèmia de la covid-19 augmenta la violència entre els traficants de drogues\nRenda mínima vital: Què és, com funciona i qui pot demanar-la\nTwitter reprèn Trump per "apologia de la violència"\nExperts alerten que el confinament podria incrementar el risc de miopia entre infants i adolescents\nTreballadors de Nissan tallen la Gran Via després d´encartellar i llançar ous a concessionaris\nLes funeràries reporten 42 nous morts per covid-19 a Catalunya i hi ha 387 nous positius testats\n"Som mereixedors de l´ascens"\nEl govern aprova l´ingrés mínim vital\nL´Olot renova Del Campo\nCornellà del Terri prohibeix el bany a rius i gorgs per brutícia i concentració de persones


Pavelló auricular - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSuperfície lateral del pavelló auricular.\nPavelló auricular humà.\nArtèria auricular anterior, artèria auricular posterior\nGanglis limfàtics pre i post auriculars, ganglis de la paròtide i cadena cervical\n56580 : multiaxial – jeràrquic\nEl pavelló auricular és una estructura cartilaginosa (composta per cartílag i pell) la funció és captar les vibracions sonores i redirigir cap a l'interior de l'oïda. Es connecta amb el conducte auditiu extern.\nMolts animals són capaços de moure a voluntat el pavelló auricular cap a la direcció de la qual procedeix el so (per exemple, els gossos). En canvi, el pavelló auricular humà és molt menys mòbil; però no manca totalment de moviment, ja que no es posseeix control voluntari dels músculs sobre la seva orientació. Alguns subjectes poden aconseguir moure les seves orelles lleument sota entrenament. A mesura que l'ésser humà envelleix, les orelles continuen el seu creixement, el lòbul cau per gravetat prenent majors proporcions i l'accés al canal auditiu, el glop i l'antitrague adquireixen més pilositat.\nSense l'existència d'aquesta estructura helicoidal, que com un embut canalitza el so, les ones frontals arribarien a l'oïda de forma tangencial i el procés d'audició resultaria menys eficaç, ja que gran part del so es perdria:\nPart de la vibració no penetraria en l'oïda, part de la vibració rebotaria sobre el cap i tornaria en la direcció de la qual procedia (reflexió), i part de la vibració aconseguiria envoltar el cap i continuar el seu camí (difracció).\nEl pavelló té aquesta forma perquè li permet captar i dirigir les ones sonores cap a l'orella mitjana on es troba el timpà.\nÉs captar les vibracions sonores i redirigir-les cap a l'interior de l'orella.\nMolts animals són capaços de moure a voluntat el pavelló auricular cap a la direcció d'on procedeix el so (per exemple, els gossos). En canvi, el pavelló auricular humà és molt menys direccional, perquè no posseïm aqueix control voluntari sobre la seua orientació.\nSense l'existència d'aquesta estructura helicoidal, que com un embut canalitza el so, els fronts d'ona arribarien de forma perpendicular i el procés d'audició resultaria ineficaç (gran part del so es perdria):\nPart de la vibració penetraria en el sistema auditiu.\nPart de la vibració rebotaria sobre el cap i tornaria en la direcció de què procedia. (reflexió).\nPart de la vibració aconseguiria rodejar el cap i continuar el seu camí. (difracció).\nOïda o Audició\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pavelló auricular\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pavelló_auricular&oldid=29513501»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 17 feb 2022 a les 17:38.


Notícies » Ajuntament de Lleida » Homenatge a l’enginyer lleidatà Victoriano Muñoz\nHomenatge a l’enginyer lleidatà Victoriano Muñoz\nRos: “Victoriano Muñoz és un enginyer emblemàtic per a les terres de Lleida i per al conjunt del país”\nÀngel Ros, juntament amb Javier Manterola i familiars de Victoriano Muñoz\nLa ciutat de Lleida ha celebrat aquesta tarda un homenatge a l’enginyer lleidatà Victoriano Muñoz, que ha tingut lloc en el marc d’una jornada sobre les “Grans Obres d’Infraestructura a Lleida”. Aquest homenatge s’ha realitzat com a activitat prèvia a la inauguració demà de l’avinguda que porta el nom de l’enginyer, i del nou pont atirantat de Príncep de Viana.\nDurant l’acte ha intervingut l’alcalde de Lleida, Àngel Ros, l’enginyer autor del pont atirantat de Príncep de Viana, Javier Manterola, i diversos professionals de la càtedra Victoriano Muñoz Oms per il•lustrar la trajectòria professional de l’enginyer lleidatà.\nRos ha destacat que Victoriano Muñoz és “un enginyer emblemàtic per a les terres de Lleida i per al conjunt del país”. Per la seva banda, Javier Manterola ha reconegut “l’ampli recolzament i suport de l’administració en la construcció d’aquest pont”. A més, ha destacat “l’espacialitat i l’harmonia del nou pont, que li confereixen una bellesa especial”.


Terratrèmol de 3.6 graus a Caldes de Malavella | Des de la Mediterrània: Ciència, tecnologia i més\nPàgina d'inici › Ciència i Tecnologia › Terratrèmol de 3.6 graus a Caldes de Malavella\nTerratrèmol de 3.6 graus a Caldes de Malavella\nPosted on 20/12/2010 by Rafael Balaguer\nEl diumenge 19 de desembre, a les 07:18 minuts del matí, un terratrèmol de magnitud 3.6 a l’escala de Richter va despertar als habitants de Caldes de Malavella, Llagostera i rodalies.\nL’epicentre es va localitzar a uns 750 metres de profunditat, als afores de Caldes de Malavella, a prop de la carretera que uneix Caldes i Cassà, la GiV-7741, abans d’arribar a Sant Andreu Salou. L’activitat sísmica es va deixar sentir en una zona molt àmplia que engloba bàsicament el Gironès i La Selva, des de Girona fins a Blanes.\nCom que es tracta d’un sisme feble però amb l’epicentre a poca profunditat, els seus efectes han estat lleus i sense danys: desplaçaments de mobles lleugers, alguns llits que també s’han mogut i que han esfereït els seus ocupants, quadres ballant, vibracions de vidres i persianes a les finestres, i un gran estrèpit que va alarmar a la població pensant que potser s’havia produït alguna explosió en la benzinera més propera, por doncs i sorpresa!\nAquests tipus de sismes són normals i relativament freqüents a les nostres contrades però, per què? Doncs perquè estem situats en una zona amb vulcanisme recent, amb una geologia encara força activa al nostre subsòl, tal i com ja ens indica el termalisme de Caldes de Malavella. I és que, efectivament, geològicament parlant estem en una zona jove.\nLes erupcions volcàniques a Catalunya van començar a la zona de l’Empordà (fa entre uns 14 i 6 milions d’anys), van seguir a La Selva (fa entre uns 6 i 2 milions d’anys) i van finalitzar a la zona de la Garrotxa (fa entre uns 700.000 i uns 10.000 anys). Als marges de la depressió de La Selva, on es troben Caldes i Llagostera, van aparèixer volcans deguts a la formació de falles, les quals van facilitar l’ascens del magma. Aquests volcans, tot i estar ben extingits, tenen el seu reflex en les aigües termals de Caldes de Malavella.\nI és que la zona de l’epicentre està rodejada de volcans. Si fem un cop d’ull al mapa observem Terra Negra, al límit de Llagostera amb Tossa de Mar sobre l’Ardenya, el volcà de Maçanet de la Selva, a tocar del peatge de l’AP7; més lluny, el volcà de la Crosa de Sant Dalmai, amb el seu cràter encara ben visible. I per acabar, el volcà situat a Caldes de Malavella: el volcà del Camp dels Ninots.\nI com és aquest volcà? Esta situat darrera de les conegudes com a “cases del Butano” i és un volcà ben especial. Es tracta d’un MAAR. Un maar és un cràter volcànic ample i baix, com aquest que podem veure a Oregon, produït per una erupció freàtica o una explosió volcànica causada per aigua subterrània en contacte amb el magma.\nEl maar típicament s’omple d’aigua per formar un llac dins un cràter de poca profunditat. El nom maar prové d’un dialecte local germà, al seu torn derivat del llatí mare. A Alemanya es van descriure els primers maars. La grandària d’un maar pot variar entre 60 i 2000 m de llarg i entre 10 i 200 m de profunditat, com el de Caldes de Malavella.\nEl maar del Camp dels Ninots ha esdevingut un lloc de referència mundial, ja que el llac que ha anat reblint de sediments el cràter fins fer-lo pràcticament inapreciable va atrapar abundant fauna prehistòrica sorprenent: grans bòvids, rinoceronts i fins i tot tapirs, que constitueixen bioindicadors climàtics que ens informen que fa 3,5 milions d’anys a La Selva teníem un clima subtropical. El Camp dels Ninots és un jaciment paleontològic excepcional que sens dubte ens depararà noves sorpreses.\nI com van morir aquests animals i van quedar atrapats al llac del Camp dels Ninots? Doncs molt possiblement els animals anaven a beure al llac i emanacions tòxiques de diòxid de carboni i sofre els van asfixiar. Van caure fins al fons del llac i es van fossilitzar i preservar fins avui.\nNo és un fenòmen desconegut. L’any 1986 al llac Nyos, un altre maar, al Camerún, una emanació sobtada de diòxid de carboni va matar 1500 persones i 6000 caps de bestiar! Avui allà han hagut d’instal•lar diverses canonades per evacuar el CO2 que va emanant del llac per evitar noves catàstrofes…\nAh, que per poc no m’oblido! El volcà de Caldes es diu Camp dels Ninots per aquests nòduls d’òpal que es troben en abundància a les rodalies del cràter i que recorden formes humanoides…\nAixí que per això encara tenim ensurts a la comarca de La Selva, les falles sota nostre a la depressió de La Selva encara estan actives i cada tres anys tenim un petit sisme normal, però tothom tranquil que el maar de Caldes de moment dorm ben plàcidament…\n‹ La dictadura de la mediocritat\nDefensa que feia Averrois (segle XII) de la igualtat de la dona ›\n2 comments on “Terratrèmol de 3.6 graus a Caldes de Malavella”\n21/12/2010 a les 17:41\nEpisodis com el viscut aquest diumenge passat ens fan veure que, contra el que moltes vegades es creu, a Catalunya tenim diverses zones amb una certa activitat sísmica.\n21/12/2010 a les 17:50\nI tant! La depressió de La Selva la van formar una sèrie de falles que encara estan actives i de manera cíclica, cada 3 anys aproximadament, pateixen petits moviments que generen aquests sismes. Igualment passa a la Garrotxa, els volcans estan adormits, però no morts!


Les etapes valencianes de la Volta recorren Fitur amb l’essència del ciclisme com a revulsiu turístic – Compromís Diputació de València\nLa Volta i València tornen a rodar juntes. Després del parèntesi de l’últim any, donada la impossibilitat geogràfica d’un recorregut que només tocava la costa mediterrània pel sud, la ronda ciclista torna a terres valencianes com ja el fera en 2016 i 2017, aquesta vegada amb dues etapes amb eixida a la província, a Cullera i l’Eliana, i final al Puig.\nDues jornades, les del dimarts 27 i el dimecres 28 d’agost, que situaran de nou a la província en l’aparador mundial que ofereix la Volta, amb la retransmissió en directe en 200 països i una caravana de 2.500 professionals que deixarà un retorn aproximat de mig milió d’euros durant els dos dies i la nit que romandrà a València.\nEn paraules d’Isabel García, diputada d’Esports, “l’arribada de la Volta és sempre un esdeveniment que hem de celebrar tant per l’espectacle esportiu que ofereix a les moltes afeccionades i afeccionats valencians com pel potencial com a element vertebrador del territori i la imatge que projecta dels nostres pobles i ciutats”.\nEn la mateixa línia s’ha expressat la diputada de Turisme, Pilar Moncho, qui ha instat als alcaldes i alcaldesses dels municipis pels quals discorrerà la carrera a bolcar-se en aquest esdeveniment que “obri la finestra de València al món i descobreix no solament l’encant turístic d’aquesta terra sinó també la seua història, la seua gastronomia i els seus costums”. “En aqueixa part final de l’estiu, la Volta s’està convertint en una cita clàssica que gaudim i hem d’aprofitar per a oferir una imatge conjunta i global del nostre producte turístic”, ha afegit la responsable del Patronat.\nEl dimarts 27, la carrera partirà de Cullera i travessarà els termes de Corbera, Alzira, Almussafes, Alfarp, Real de Montroi, Xest, Vilamarxant, Bétera, Torres-Torres i el Port de Sagunt, abans d’aconseguir la meta al Puig. L’Alt del Oronet, de tercera categoria, serà la cota més destacable en muntanya. Un dia després, l’etapa 5 eixirà de l’Eliana, al Camp de Túria, i passarà per Lliria abans d’acomiadar-se de la província pel Port de les Alcubles, de segona categoria, rumb a l’Observatori de Javalambre, on estarà instal·lada la meta.\nEl director de la Volta, Javier Guillén, ha mostrat la seua satisfacció per tornar a “una terra de ciclisme” i ha explicat que la Volta “és molt més que una competició esportiva amb 200 corredors que busquen la victòria, ja que des de l’organització tractem de vendre territori”. Aquesta filosofia es tradueix en una carrera que compta amb un milió i mig d’espectadors per etapa.\nLa ronda espanyola tornarà a la fi d’agost a terres valencianes amb els millors ciclistes del moment, la caravana que acompanya l’esdeveniment, els helicòpters i les seues cambres aèries per a captar els nostres municipis a vista d’ocell i les cambres que portaran l’esdeveniment a 365 milions d’espectadors. Com ho defineix el màxim responsable de la Volta, “un projecte esportiu i turístic global”.\n←La Diputació mostra en Fitur la ‘lluentor’ del turisme valencià fruit de la col·laboració entre institucions i empreses\nEl Museu Valencià d’Etnologia organitza un taller pels museus de l’ETNOXARXA, la Xarxa de Museus Etnològics Locals→


Tortosa es desentén del monument franquista i el deixa en mans del Parlament | NacióDigital\nper Redacció , Tortosa, 14 de maig de 2019 a les 15:30 |\nL'àguila que sobresurt del monument franquista de Tortosa | Sofia Cabanes\nPer als ciutadans de Tortosa, el monument franquista de l'Ebre no estaria entre els seus principals maldecaps. De fet, en la consulta que es va fer el maig del 2016 la participació només es va apropar al 30%. "Per a la gent de Tortosa no és el problema principal. A la premsa i als mitjans els interessa molt però no és el que preocupa a la ciutadania, que el veu allà i el té assumit", defensa el cap de llista del PSC, Enric Roig. També l'alcaldable d'ERC, Xavier Faura, reconeix que "a la major part dels tortosins no els preocupa excessivament" i assenyala que se li té "més o menys tolerància" depenent de com va viure el franquisme cada generació. "Els menors de 50 anys el veuen com un monument al mig del riu i no l'associen a Franco. En canvi, el visitant es pregunta què hi fa aquí", argumenta l'alcaldable republicà.\nDes del PP de Tortosa, el nou cap de llista, Tonyo Vallés, se suma a l'argument que a la capital ebrenca el monòlit franquista no és un motiu "de discussió", però es mostra disposat a adaptar-se si la ciutadania, "més endavant, demana algun altre tipus d'actuació". "S'hauria d'estudiar", admet Vallés. L'alcaldable popular defensa "la bona intenció dels que el van col·locar" però reconeix que "la interpretació que cadascú fa d'un símbol pot molestar" tot i assenyalar que "estructuralment no fa nosa".\n"Cal respectar totes les sensibilitats i aplicar estrictament el que digui la llei. Si ha d'anar fora, ha d'anar fora", afirma Faura. Este mateix criteri és el que també defensa l'actual alcaldessa i candidata de Junts per Tortosa, Meritxell Roigé. "El Govern ha anunciat una nova llei que preveurà retirar el monument. No ho sabem amb certesa però permetria saber què s'ha de fer", argumenta. "Complirem el que les lleis del Parlament de Catalunya determinen però sempre tenint en compte que no és nostre i que els recursos els haurà d'aportar qui sigui i l'haurà de retirar qui sigui", afegeix Roigé. "Per més que tinguem intenció de fer una cosa o una altra des del municipalisme, acabarà passant el que digui la llei", afegeix Faura. També des del PP, Vallés recorda que el monument no és propietat de Tortosa i assenyala que "és de tots els espanyols". "Potser també hi tindrien alguna cosa a dir", defensa l'alcaldable popular.\nDes de Movem Tortosa, el cap de llista, Jordi Jordan, també s'empara en la nova llei de Memòria Històrica i demana que siguin les administracions superiors les que acaben assumint el cost del que s'haja de fer. "Es va imposar des del règim franquista i ara la Generalitat i el govern de l'Estat han de dir la seva", sosté Jordan. "És una competència de la Generalitat -i confia que es contempli explícitament què fer-ne a la nova llei- però des de Movem Tortosa considerem que hem de ser un referent en memòria històrica i aprofitar el monument per fer-ho possible", diu el candidat de Movem.\nL'oposició no estalvia crítiques a la inacció del govern municipal des que es va celebrar la consulta. "No han fet absolutament res", sentencia Jordan. "Hi ha hagut un govern que no han fet els deures. No ha complert ni el mandat popular ni la llei de memòria històrica", afegeix Roig. El candidat socialista també considera que la ciutat ha de ser capdavantera en memòria històrica i capitanejar el memorial de la Guerra Civil. El PSC proposa destinar una nau del Museu de Tortosa a recordar la repressió franquista a la ciutat.\n"No tota la feina està feta amb la retirada del monument feixista. Hi ha 27 símbols més clarament franquistes a la ciutat i altres que hem detectat", apunta el cap de llista de la CUP, Xavier Rodríguez. "Al feixisme ni se'l pot consultar ni reinterpretar i s'ha de fer fora de l'espai públic. Demanem la rectificació als partits independentistes o que es diuen d'esquerres que van avalar la consulta de la vergonya, que ha fet que el monument encara estigui al mig del riu. La prova de la seva errada és que no s'ha complert ni el resultat de la consulta", tanca el candidat cupaire.\nEleccions municipals 2019, Territorials, Política, memòria històrica, monument franquista, Tortosa, eleccions municipals 2019


Els Catarres, Blaumut i Mishima són alguns dels caps de cartell del Festivalot - Diari de Girona\nEls Catarres, Blaumut i Mishima són alguns dels caps de cartell del Festivalot\nEl festival impulsat per Els Amics de les Arts es trasllada a l'Auditori de Girona i la Devesa per la gran afluència de públic en edicions anteriors\naleix camps 14.03.2018 | 07:49\nPresentació a l´Ajuntament de Girona.\nEl Festivalot, que es celebrarà els dies 2 i 3 de juny, arriba aquest 2018 amb més força que mai. El Festival de Música en Família de Girona celebrarà la seva quarta edició traslladant la zona de concerts a l'Auditori de Girona i a la Devesa. El canvi es deu a la dimensió que ha agafat un certamen que en l'edició de l'any passat va rebre uns 10.000 assitents.\nÉs per aquest motiu que els concerts de pagament se celebraran a la Sala Montsalvatge i la Sala de Cambra de l'Auditori, mentre que es muntaran dos escenaris enfocats als concerts gratuïts just davant del recinte, a la Devesa.\nLa voluntat dels membres del grup de música Els Amics de les Arts, organitzadors del festival, és la d'apropar tot tipus d'estils musicals a l'àmbit familiar. És per això que molts dels grups del programa són d'àmbits força variats. Un dels grups amb més ressò és Els Catarres, coneguts per un públic més jove, i que pot acostar els pares a la música que escolten els seus fills.\nJoan Enric Barceló, membre d'Els Amics de les Arts, va confessar ahir que amb una altra de les bandes del programa, Mishima, pot passar a la inversa, ja que «és un grup molt més pop i que els fills potser no coneixen tant i els acostarà als pares».\nAmb aquest festival, es busca acostar-se al públic de manera transversal, ja que pot arribar als més petits i als més grans. A més, la característica que manté el Festivalot és que ofereix una gran varietat de possibilitats d'estils de música i també a nivell econòmic. Tal i com va declarar Albert Piñeira, responsable de Cultura de la Diputació de Girona, el festival «apropa una música de gran qualitat a uns preus assequibles, ja que estem parlant d'un esdeveniment que se celebra de dia i amb volums reduïts, capgirant la concepció del que és un festival».\nSeguint amb la dinàmica ascendent que ha aconseguit mantenir aquest concepte impulsat per Els Amics de les Arts, Carles Ribas, regidor de Cultura de l'Ajuntament de Girona, va assegurar que el Festivalot «està molt a prop d'arribar a l'excel·lència».\nÉs per aquest motiu que el regidor opina que aquest model d'esdeveniment, on col·laboren diversos grups del territori, ajuda a reforçar la música catalana i el seu públic. Seguint amb l'èxit de l'any passat, també hi haurà els «concerts per a nadons», amb l'elaboració d'un disc de caràcter solidari amb cançons dels grups que hi participen.\nEntre Rolling Stones i Beatles\nSi bé en edicions anteriors el Festivalot havia buscat ser una forma d'homenatge per a cantautors i formacions emblemàtiques de la ciutat de Girona, aquest 2018 aposta per retre homenatge a dues bandes emblemàtiques com són els Rolling Stones i The Beatles, amb la intenció d'apropar als més joves a la música que escoltaven els seus pares o, fins i tot, els seus avis.\nÉs per això que, amb les actuacions dels Beatles a càrrec del grup clònic Abbey Road, i Smoking Stones, pels Rolling Stones, es vol demostrar que tothom i tots els estils musicals tenen cabuda en un festival que busca una interacció musical entre pares i fills, van explicar els organitzadors en roda de premsa.\nConcerts amb les entrades ja exhaurides. Cultura


La col·lecció «Breitling Superocean», a Pere Quera - Diari de Girona\nA la mostra es presenten els nous rellotges del mític model que ha dissenyat la marca rellotgera suïssa\nddg 08.09.2017 | 09:33\nImatge de l´exposició que es pot veure a la botiga de Girona. pere quera\nL'emblemàtica col·lecció de bussejador professional Superocean de Breitling arriba aquest 2017 als seus 60 anys, i Pere Quera 1887 ha volgut celebrar aquesta efemèride amb una exposició a la seva boutique de Girona. A la mostra es presenten els nous rellotges del mític model que la marca rellotgera suïssa ha redissenyat sense perdre la seva essència.\nLa nova col·lecció, que rep el nom de Superocean Héritage II, incorpora com a novetat un nou bisell d'acer amb cèrcol de ceràmica high tech de gran duresa, que no es ratlla i és molt resistent als xocs. Per reforçar els vincles amb el model original de 1957, s'ha recuperat el logotip de SuperOcean original i la forma de les agulles i els índexs s'han modificat per oferir una perfecta llegibilitat potenciada amb punts luminescents.\nEl Superocean Héritage II, que ja està disponible a les botigues de Girona i Figueres de Pere Quera 1887, es proposa en dos models de 42 i 46 mm i un cronògraf de 46 mm, tots ells en tres colors diferents: negre, blau i bronze. Les versions de color bronze poden anar acompanyades d'un nou i exclusiu braçalet de cautxú-cuir del mateix color, amb repunts contrastats. A més de cuir, pell de cocodril i cautxú, els models poden obtenir-se amb un braçalet d'acer trenat inspirat en l'original.\nL'exposició Breitling Superocean 60 Aniversari es podrà veure durant el setembre a la boutique de Pere Quera 1887 del carrer de Argenteria, en horari de botiga de dilluns a dissabte.


"Halloween amb el ‘Caudillo’", Francesc-Marc Álvaro - BARCELONA RADICAL\n"Halloween amb el ‘Caudillo’", Francesc-Marc Álvaro\nEnmig de la crisi política més gran de la democràcia, en plena campanya electoral, quan la ultradreta ha aconseguit escons a les Corts espanyoles, algunes autonomies i diversos ajuntaments, i al més pur estil dels reality shows televisius, avui treuen les despulles del dictador Franco de la seva tomba al Valle de los Caídos. El que havia de ser un exercici de justícia reparadora per reforçar la democràcia ha acabat sent un teatret de gesticulació a més glòria d’una versió caricaturesca i barata de les dues Espanyes. El deure de memòria ha anat derivant en exorcisme de Halloween i, finalment, ens han servit un gran esdeveniment de màrqueting al servei de Pedro Sánchez. L’ús postmodern de la mòmia serà estudiat a diverses facultats en el futur, començant per les escoles d’art dramàtic. Conserveu les imatges d’avui.\nEl resultat de fer tan malament una cosa tan necessària ha donat lloc a un doble fenomen, no per sabut menys preocupant. D’una banda, la banalització extrema de la figura del tirà que, després d’un cop d’Estat i una guerra civil, va fer servir el terror i la violència per imposar-se i manar. Per l’altra, la victimització (amplificada per diversos mitjans) dels impúdics familiars de Franco i dels seus partidaris, creant un relat veritablement al·lucinant que diu molt de la impunitat amb què determinades elits van continuar vivint i campant a partir del 1976.\nFernando Camino / Getty (Getty)\nEl problema polític espanyol és que encara hi ha defensors del paper de Franco i el seu llegat\nTot això anava de memòria, anava de justícia, anava de dignitat i ara ja no sé de què va. A més, la retirada de les despulles del dictador és condició necessària però no suficient perquè el Valle de los Caídos deixi de ser l’infame monument que els vencedors de la contesa van construir per enaltir la seva victòria amb la coartada de l’homenatge a “tots els morts”, fal·làcia al mateix nivell que la d’aquells “25 años de paz” o aquella “reconciliación” que no es va donar mai perquè només va ser submissió i, després, va consistir a no mirar enrere. Una cosa és que la política estigui en mans dels cuiners d’enquestes i una altra és que ens empassem les farinetes oportunistes del dia. Tot això anava d’abordar alguns deures pendents que la transició va postergar, però la paradoxa és feridora: es traslladen els ossos del Caudillo precisament quan la mentalitat franquista –que semblava residual i marginal– torna modernitzada gràcies a Vox i altres fenòmens, que proven d’homologar la caspa en una societat oberta, això que finament es denomina deriva il·liberal , que no és més que un colossal gir autoritari, que redueix el sistema de llibertats a una pantomima.\nD’altra banda, per al PP, tot el que té a veure amb la memòria traumàtica del franquisme és sempre sobrer i no mereix atenció. “No s’han de reobrir les ferides” és la seva tesi, la qual cosa sona a sarcasme tenint en compte que les ferides van supurant i posen en risc alguns òrgans del cos. Rajoy ho va deixar clar al congelar les polítiques que tenien a veure amb la llei de Memòria Històrica aprovada en el mandat de Zapatero. L’eurodiputat Esteban González Pons escriu una cosa que defineix perfectament aquest enfocament tan particular: “El cas és que, vist el panorama des de Brussel·les, tot Europa ha oblidat ja els seus dictadors, integrant-los amb més o menys fortuna en la consciència políti-ca general, menys Espanya. Només nosaltres continuem donant voltes a la calavera del nostre dictador 45 anys després que morís al llit”. S’oblida el polític valencià que “la consciència política general” en la major part de països europeus que van viure la Segona Guerra Mundial es va reformular a partir del significat de la derrota de Hitler i els seus còmplices locals, uns fets dels quals es va deslliurar el franquisme, que va sobreviure apuntalat gràcies a la lògica geopolítica de la guerra freda. No és casual que els socis europeus del PP condemnin els feixismes sense matisos. El problema de la consciència política general espanyola és que encara hi ha els qui estan disposats a defensar el paper de Franco i el seu llegat, encara que no es reconeguin com a franquistes i exerceixin de suposats demòcrates. Aquest angle mort de legitimació discreta i suau (però arrelada) del tirà és el que ens converteix en europeus rars, molt més que les desfilades de cada 20-N dels que van saludant amb el braç alçat.\nHauríem de celebrar que el franquisme perd avui un dels seus santuaris, però la manera amb què Sánchez ha manegat aquest assumpte ho tenyeix tot de gris. La batalla política, judicial i mediàtica per enviar la mòmia de Franco a un altre lloc ha tingut moments delirants que mostren el que hi ha sota la catifa, i l’acomplexament de l’esquerra oficial davant l’agenda de l’adversari. Malgrat tot, la història no rebobina, això cal tenir-ho clar. Estic d’acord amb el professor Enzo Traverso, que, en una entrevista a L’Avenç , declara que la nostra època “no és tant un retorn a la dècada del 1930, és a dir, un context històric totalment distint del nostre, sinó una marxa cap a alguna cosa desconeguda”. Paisatges nous amb fantasmes antics i misèries persistents.\nFrancesc-Marc Álvaro, 24/10/2019 - lavanguardia


Reflexions Dominicals: Vint-i-setè Diumenge del Temps Ordinari (Cicle B)\nSant Marc, 10, 2-16\nEn aquell temps, els fariseus anaren a trobar Jesús per provar-lo, i li preguntaren si el marit es pot divorciar de la seva dona. Ell els preguntà: “Què us va ordenar Moisès?”. Li respongueren: “Moisès permet de donar a l’esposa un document de divorci i separar-se”. Jesús els digué: “Moisès va escriure aquesta prescripció perquè sou tant durs de cor. Però al principi, Déu creà l’home i la dona. Per això deixa el pare i la mare, per unir-se a la seva esposa, i ells dos formen una sola família. Per tant, ja no són dos, sinó una sola família. Allò que Déu ha unit, l’home no ho pot separar”. Un cop a casa, els deixebles tornaren a preguntar-lo sobre això mateix. Jesús els diu: “Aquell qui es divorcia de la seva dona i es casa amb un altra comet adulteri contra la primera, i si la dona es divorcia del seu marit i es casa amb un altre, comet adulteri”.\nLa gent portava a Jesús uns nens perquè els imposés les mans, però els deixebles renyaven els qui els havien portat. A Jesús li sabé greu que els renyessin, i els digué: “Deixeu venir els nens, no els exclogueu, el Regne de Déu és per als qui són com ells.\nUs ho dic amb tota veritat: Qui no rebi el Regne de Déu com el rep un nen, no hi entrarà pas”. I els prenia als braços i els beneïa imposant-los les mans.\nCrec que no tinc un record més grat de la vivència de la meva fe que el dia en que vaig fer la meva primera comunió. Va ser un dia molt feliç per a mi, un dia en que veia a Jesús com un amic que m’acompanyava, veia a un Déu que m’estimava, tenia uns companys de catequesi que vam acabar ser molt bons amics, tenia la família al costat, i per primera vegada li vaig demanar perdó a Déu per les meves faltes d’una manera “cerimonial” celebrant el sagrament de la reconciliació.\nEra una vivència de la fe vista per un infant, un infant que estimava i que no entenia com hi havia gent que no seguia el missatge d’amor de Jesús. Suposo que quan Jesús comenta que el Regne de Déu és per als qui són com els nens, es referia a això. Ara, de gran, la meva fe ha canviat, i ja no veig les coses tant clares com les vaig veure aquell dia, però aquella experiència em serveix per a saber com hauria de ser una fe perfecta. I a ella vull tornar.\nRespecte al divorci, jo, en principi, també sóc partidari de que el casament hauria de ser per sempre, i crec que actualment, moltes parelles fracassen per l’egoisme, la falta de comunicació i la sortida fàcil. Per un costat, és molt trist veure fins on arriben els problemes de convivència, la bola es va fent gran fins que casi és impossible aturar-la. La parella pateix, els fills pateixen, la família pateix... els problemes s’haurien d’intentar solucionar quan es presenten, i no deixar que el ressentiment es vagi acumulant.\nPer l’altre costat, veig a divorciats que s’han tornat a casar i que han aconseguit formar una nova família que si no fos per això (perquè són divorciats), seria una família modèlica. I aquí es troba el meu dubte. Si s’ha intentat per tots mitjans que la primera relació funcionés, però no s’ha aconseguit, per què no es pot intentar un altre cop?.\nHa de ser molt dur per a un cristià trobar-se en aquesta situació, més quan es troben amb el rebuig d’altres cristians o de capellans, i amb els seus propis problemes de consciència. En aquest cas, només veig la possibilitat de pregar a Déu i confiar amb la seva infinita misericòrdia. Crec que la intenció amb que es fan les coses és el que compta, i si un cristià ha provat amb totes les seves forces salvar el seu matrimoni, i no ho ha aconseguit, i després troba l’ocasió de tornar a formar una família amb un altra persona i ho proba de tot cor sense desentendre’s d’altres responsabilitats, no hauria de ser reprovat per ningú.\nI per altra banda, no som ningú per jutjar als altres, només Déu coneix el cor dels homes.\nQue l’amor i no les convencions guiï la meva vida.


Cayetana ja té qui li pagui el seu recurs davant del Constitucional\nMadrid. Dimecres, 16 de setembre de 2020. 08:29\nActualitzat Divendres, 30 d'octubre de 2020. 13:35\nUna de les moltes raons per les quals el PP va decidir cessar Cayetana Álvarez de Toledo com a portaveu de la formació al Congrés va ser l'obstinació de l'encara diputada per portar al Tribunal Constitucional la decisió de la presidenta del Congrés de retirar del diari de sessions l'expressió "fill d'un terrorista" referida a Pablo Iglesias. La direcció popular es va oposar a la iniciativa, entre altres qüestions, pel seu elevat cost, uns 30.000 euros, segons el partit. Aquesta negativa, no obstant això, no serà un impediment per aÁlvarez de Toledo, que ja ha trobat qui li pagui el recurs d'empara.\nLliures i Iguals, plataforma que un dia va impulsar la mateixa Álvarez de Toledo, ha iniciat una col·lecta per sufragar el recurs davant del Tribunal Constitucional. L'associació ha indicat que el recurs afirma que l'expressió "fill d'un terrorista", referida a Pablo Iglesias, és veritable i que "la veritat no atempta contra el decòrum parlamentari".\n"Valor moral i polític"\nEl cost del recurs és de 15.730 euros i per això, a més d'utilitzar els seus propis fons, l'associació ha decidit obrir una col·lecta de finançament col·lectiu per ajudar a costejar-lo. Lliures i Iguals afirma que, des que es van produir els fets, "la direcció del PP va acollir amb renuència aquestes paraules del seu portaveu i, especialment, la possibilitat que sobre ella s'entaulés una pugna legal". Fa unes setmanes, explica, el partit li va comunicar que no assumiria el cost del recurs.\nLliures i Iguals afirma que ha decidit pagar el recurs pel seu "valor moral i polític". El comunicat està firmat per Félix de Azúa, Roberto Blanco Valdés, Albert Boadella, Dolors Caminal, Arcadi Espada, Mercedes Forts, Santiago González, Andrés González, Carmen Iglesias, Federico Jiménez Losantos, Carmen Ladrón de Guevara, Joaquín Leguina, Xavier Pericay, Miguel Ángel Quintana Paz, Fernando Savater, Gabriel Tortella, Andrés Trapiello, Mario Vargas Llosa, Francisco Vázquez i Francisco Sosa Wagner.\nMarquesa i terrorista\nL'objecte del recurs es remunta al passat 27 de maig, quan la llavors portaveu parlamentària del PP va respondre a Iglesias, que li recordava una vegada i una altra el seu "títol de marquesa", que els fills no són responsables del que facin els pares i que ell és "el fill d'un terrorista". "A aquesta aristocràcia pertany vostè, a la del crim polític," va proclamar.\nVa ser llavors quan la presidenta del Congrés, Meritxell Batet, va intentar sense èxit que Álvarez de Toledo retirés les seves paraules, així que figuren al Diari de Sessions amb una nota al peu que diu que les paraules estan retirades per la presidenta.\nL'associació afirma que el recurs no pretén "protegir el contingut del missatge". "El fonament del seu recurs és que un fet objectiu, constatable i fins i tot assumit de manera orgullosa per pare i fill no pot ser titllat d'opinió que afecti al decòrum parlamentari", diu el comunicat. Adverteix, a més, que "quan un fet vergonyós adquireix l'estatut d'opinable, s'aplana el camí cap al seu definitiu esborrament de la història", és a dir, "el negacionisme".\nÁlvarez de Toledo ha donat les gràcies a Lliures i Iguals "per defensar el dret dels espanyols a dir la veritat, també quan afecta l'esquerra. Per anivellar el tauler", ha manifestat. En el seu blog, l'exportaveu ha subratllat que no vol "retrocedir" i per això va presentar aquest recurs.\nPP Álvarez de Toledo denuncia que el PP no la deixa assistir presencialment al ple El Nacional


Una dona furta joies valorades en 40.000 euros en domicilis de Gandia on traballava netejant - Diari Serpis\nUna dona furta joies valorades en 40.000 euros en domicilis de Gandia on traballava netejant\nAgents de la Policia Nacional han detingut este dimecres a Gandia a una mare i el seu fill de 62 i 32 anys, respectivament, com a presumptes autors d’un delicte greu de furt. L’ara arrestada va aprofitar la seua condició de netejadora per a furtar en tres domicilis. Els detinguts van realitzar vendes de les joies ocasionant un perjudici de 40.000 euros a les víctimes. Les famílies no es percataron de les sostracions fins que van ser informades per la policia.\nLes recerques es van iniciar en detectar els policies una sèrie de venda de joies, en les quals no semblaven encaixar les dades de la inscripció d’un penjoll d’or amb la persona que l’havia venut. Els policies van esbrinar que la persona que havia venut la peça havia realitzat nombroses vendes de lots de joies en diversos establiments de compravenda d’or. Els agents van detectar que la dona, al costat del seu fill, havia realitzat nombroses vendes de joies, obtenint 40.000 euros.\nEls policies van aconseguir esbrinar la identitat de les propietàries de les joies, i que cap d’elles havia denunciat la pèrdua o robatori de les joies, descobrint llavors que la sospitosa tenia accés als domicilis ja que realitzava labors de neteja.\nEls policies després de localitzar als sospitosos i després dels esbrinaments pertinents, els van detenir com a presumptes autors d’un delicte greu de furt. Van realitzar un registre domiciliari on els agents van intervenir joies i bijuteria de les víctimes valorades en 2.000 euros, que després de les comprovacions oportunes van ser lliurades als seus legítims propietaris.\nUna de les famílies perjudicades va explicar que la mare sí havia detectat la falta de part de les seues joies, i li havia preguntat a l’ara detinguda qui negava saber el parador d’aquestes. Es va arribarr a no creure a la dona com a conseqüència d’un ictus que havia patit, esbrinant llavors, que tenia raó.\nDetenen a Gandia una jove per clavar un gavinet al seu nuvi\nLa Policia assalta a Gandia un pis on s’havia atrinxerat un presumpte maltractador