GAME as CRITIC as ART 3.0. | Imarte\nHome / Investigacions / Estudis teòrics / GAME as CRITIC as ART 3.0.\nGAME as CRITIC as ART 3.0.\nL'apropiació i modificació del programari de qualsevol videojoc-enginyeria inversa-és en si mateix un acte subversiu que implica una doble intencionalitat: crítica (de revisió) i creativa (de regeneració). En tots els jocs d'ordinador realitzats per artistes, joc, crítica i creació es combinen en major o menor mesura per aconseguir productes sorprenents i paròdics que inciten a l'exploració. Aquestes característiques adquireixen més rellevància en els jocs online i offline, originals o modificats-també paròdies de jocs-, que tenen un marcat caràcter sociopolític i que s'ubiquen de manera explícita en el territori de l'art.\nEn primer lloc, hem de destacar que per sobre fins i tot de la subversió formal que es dóna en la majoria d'ells, considerada com un atemptat directe a les multinacionals que sustenten la indústria del videojoc, el seu principal objectiu és implantar un altre tipus subversió purament conceptual.\nPer començar, el seu públic majoritari no són els adolescents i nens, sinó adults. I després les seves lleis no són les mateixes que regeixen els jocs comercials: no es tracta d'enganxar al major nombre d'addictes durant el major nombre d'hores, no es tracta de seduir amb l'estètica més realista o el disseny més original, no es tracta d'aconseguir el major grau d'identificació amb el personatge, no es tracta de ser el més competitiu del mercat, no es tracta de satisfer l'ego de l'adolescent que tots portem dins (uns més que altres) matant tot el que es mou en una pantalla , és més, ... no es tracta de guanyar. Es tracta de subvertir i parodiar ètiques i estètiques preconcebudes, es tracta de socialitzar induint a la reflexió.\nTradicionalment, la major part dels videojocs s'ha centrat en situacions fantàstiques molt allunyades de la realitat, però en aquests últims anys la indústria del joc ha popularitzat la tendència de basar els seus productes en situacions reals: estereotips de personatges reals debatent en llocs reals. Doncs bé, una de les característiques dels jocs realitzats per artistes i activistes és la referència sistemàtica a situacions reals, contemplada sempre des de la perspectiva del seu potencial socialitzador i educatiu. Conseqüentment, els temes que aborden s'agrupen al voltant de problemàtiques actuals, com ara l'emigració, la discriminació racial, la identitat, el sistema corporatiu, l'educació sexual, les visions històriques mediatitzades, les desigualtats socials, la guerra, i ja que aquests projectes parteixen del context de l'art, també es dóna algun cas crític amb el sistema institucional del mercat de l'art. A partir d'aquí analitzarem diversos projectes concrets que exemplifiquen les tres principals estratègies que adopten els creadors, a saber: convertir la recompensa en fracàs, establir nous sistemes de justícia social i utilitzar la violència simulada per denunciar la violència real.\nQuan la recompensa es converteix en fracàs\nDegut a les característiques del mitjà, la major part de jocs que es desenvolupen online són molt senzills i parteixen de recursos simples aplicats a situacions complexes.\nAquest és el cas d'Antiwar Game (2001) de Josh On, creador també del magnífic projecte They rule. El joc s'obre amb unes frases simplistes, però desgraciadament reals: "USA ha estat atacada. Els estrangers són sospitosos. I nosaltres respondrem a l'agressió" per proposar-nos que ens convertim en president dels EEUU a través dels personatges "Tío Sam" o "Tía Samantha". La nostra popularitat augmenta o disminueix en funció de les decisions que prenguem a l'hora d'administrar un pressupost dividit entre despeses militars, despeses socials i ajuda exterior. També podem enviar tropes a l'estranger, ascendir als soldats, motivar-los, controlar els mass media,… però totes aquestes accions, junt amb l'augment de la despesa militar tan sols condueixen l'estancament del joc; només l'increment del pressupost en despeses socials o en ajuda exterior porta a l'únic final possible: el derrocament o el magnicidi.\nNatalie Bookchin ha realitzat un joc online titulat Metapet que tracta de la deshumanització de la vida corporativa a partir de la combinació de la biotecnologia amb l'explotació laboral. En aquest cas, l'usuari actua com a jugador-empresari que adopta un Metapet, o mascota treballadora, aconseguida a partir d'humans al que se li ha implantat el gen de l'obediència d'un gos ensinistrat. El jugador ha d'aconseguir el seu màxim rendiment però també ha de tenir en compte les necessitats de la seva mascota que pateix un desgast. El seu manteniment inclou la dosificació de menjar, exercici, teràpies, fàrmacs per a tranquilitzar o estimular, tests genètics, compensacions, etc. Una mala decisió del jugador pot conduir-lo a un descens en els resultats que es traduirà en ineficiència, en la degradació del treball, en la pèrdua de la seguretat o del lloc, en fam i, en últim extrem, en la mort del seu animal/treballador. Guanyarà qui aconsegueixi el millor rendiment laboral,… independentment de l'estrès al que sotmeti a la seva mascota.\nSi en Antiwar Game el joc està programat per a que el jugador perdi sempre, frustrant sistemàticament les seves expectatives i negant la regla d'or de tot joc competitiu, en Metapet el guanyador del joc perd sempre,… perquè "guanyar" segons els paràmetres corporatius significa "perdre" des de la perspectiva dels valors humans.\nLa vertadera perversió d'aquestes obres radica en la seva capacitat d'emular la vida real: en la seva habilitat per evidenciar els autèntics mecanismes que articulen el nostre incongruent sistema social i per expressar d'una forma tallant i crua la nostra impotència o frustració davant aquestes situacions. El missatge de tots ells sembla ser el mateix: "no pots escapar d'una realitat distòpica".\nDe la distopia a la utopia. Nous sistemes de justícia social\nL'antítesi d'aquesta tendència està representada per una sèrie de jocs de caràcter "constructiu-educatiu", l'objectiu del qual consisteix en proposar nous sistemes de justícia social.\nEn aquesta ocasió, Natalie Bookchin, de nou, junt amb Jacqueline Stevens proposen la creació d'una comunitat online AgoraXchange amb l'objectiu de generar un joc destinat a eliminar la violència i les desigualtats de l'actual sistema polític internacional; el seu lema: "¡Juga i canvia el món!". Des d'aquesta web s'ha creat un espai per a l'intercanvi d'idees on es sol·liciten contribucions, suggerències i col·laboracions als participants, els quals hauran de treballar junts per generar les regles, el disseny i el programa utilitzat en la construcció del joc. Durant aquesta primera fase s'estan desenvolupant dos formes de participació, ja sigui en el disseny -Game Desing Room-, o a través del debat -Site and Related Ideas Forum-, però aquest "nou ordre mundial" estableix a priori quatre decrets fonamentals exempts de negociació: ciutadania per elecció, no per naixement (les fronteres no limiten el moviment de persones ni de béns); sense herències (quan algú mor els seus béns són redistribuïts en funció de les necessitats bàsiques del nou món); sense matrimonis i sense drets territorials privats.\nL'avantatge d'aquest projecte és que no estableix límits a la nostre ben intencionada imaginació; el problema resideix en què els seus plantejaments es desenvolupen en un context irreal i utòpic.\nEn el punt de mira. Violència simulada denuncia violència real\nIndependentment de la seva temàtica, un gran percentatge d'aquests jocs estan basats en l'estètica del SHOOTER, és a dir dels jocs tipus DOOM o QUAKE, on el jugador es desplaça en càmara subjectiva per un espai tridimensional mentre dispara contra tot bitxo vivent per avançar nivells. En aquest tipus d'obres, la utilització de la violència assumeix un paper protagonista en la intencionalitat i en les conseqüències del projecte, encara que sigui en forma de "prevenció terapèutica", com succeeix en el cas d'un projecte de Mikel Reparaz significativament titulat Buy Bush a PlayStation 2 Campaign que proposa recollir fons per comprar-li a George Bush una consola de PlayStation amb què desfogar la seva agressivitat i ànsies de guerra; això sí, amb un comandament extra per al Vice-president Cheney.\nPots disparar,… o no\nA 2001, Joey Skaggs va realitzar una atrevida proposta en l'Espai D'Art Contemporani de Castelló. L'obra, Art Attack, partia de la premissa del robatori de les plaques de la paret del museu i Skaggs va intervenir aixecant barricades amb cartells en diverses llengües: "Atenció: aquesta és una zona d'atac artístic. Es dispararà contra tots aquells que siguin sorpresos atemptant contra l'art o la propietat. Els supervivents seran processats i sobre ells caurà tot el pes de llei". En aquesta zona es van col·locar càmares de vigilància i altaveus que transmetien sons de caos i confusió (trets, crits i gemecs de víctimes i testimonis), de manera que els visitants que s'apropaven al museu es van trobar amb una violència inesperada. Ja a l'interior del museu, la vista de les càmares exteriors es projectava en una pantalla de videojocs armada amb una pistola del calibre 45 que permetia al participant disparar a les persones que es trobaven a l'exterior mentre els espectadors de la sala podien contemplar-ho també en una gran pantalla.\nSembla que l'objectiu del joc consistia en establir un ràpid posicionament davant la violència, tant dels passejants que passaven pel carrer, com dels espectadors del museu que podien decidir si participaven des de la posició activa de franco tirador o s'abstenien. Però el handicap d'aquesta proposta és que la contradicció implícita en el seu propi objectiu -qüestionar la violència a través de la simulació de violència- desactiva qualsevol tipus de crítica efectiva perquè el component lúdic del joc tendeix a imperar sobre de la idea que es pretén transmetre.\nContrarestant d'alguna manera aquesta paradoxa, trobem dos simulacions de jocs online molt senzilles que aborden la temàtica de la guerra des d'una perspectiva educativa. La primera, del col·lectiu NewsGaming.com, es titula Play September 12 i presenta els carrers d'un país àrab amb civils i terroristes barrejats circulant pels seus carrers. El jugador té el control del mirador d'un disparador que pot accionar abatent els terroristes. El problema és que, de pas, sempre elimina civils que posteriorment es convertiran en terroristes. El text d'entrada resumeix les seves intencions: "Això no és un joc. Pots guanyar i pots perdre. És una simulació. Això no s'ha acabat. Encara continua. Les regles del joc són senzilles. Pots disparar, o no. Això és un simple exemple que pots utilitzar per explorar alguns aspectes de la guerra del terror". Conclusió: hauríem d'intentar comprendre perquè ens ataquen altres pobles abans de respondre indiscriminadament.\nWarGame és una altra experiència de simulació de l'artista brasiler Joesér Alvarez que s'obre testant un arsenal d'armes per defensar (o atacar) al món que mostra tant les seves possibilitats, com les seves conseqüències. Abans d'iniciar el joc, l'autor intentarà dissuadir-nos diversos cops que ho fem, però si decidim continuar la nostra única possibilitat d'interacció consisteix en enviar un missatge a dirigents polítics o explorar un nou arsenal, aquest cop d'enllaços a moviments pacifistes i alternatius. En aquest cas, el posicionament del jugador davant la violència es troba estretament direccionat a través d'un únic missatge: "Hem de responsabilitzar-nos de les conseqüències dels nostres actes".\nDispara per guanyar\nCom és de suposar, la majoria de modificacions de jocs violents no eludeixen el tret, sinó que el fomenten. Aquest és precisament l'objectiu de Velvet-Strike, un pacht pacifista del joc Counter-Strike, concebut per Anne-Marie Schleiner, Brody Condon i Joan Leandre com a resposta a la guerra de Busch contra el terrorisme. La situació té lloc en l'escenari del joc comercial on el jugador forma part d'una unitat d'atac que combat a un grup terrorista, tot amb això no són armes el que alcen contra ells, sinó esprais per a realitzar grafitis pacifistes als murs dels diferents entorns espacials. Aquesta condició aparentment descafeïnada del joc no és impediment per gaudir d'ell, doncs és la situació "cacera-evasió" la que subministra adrenalina al jugador.\nEl caràcter del tret adquireix un tint més polèmic amb Blacklash, una obra del col·lectiu activista Mongrel que van programar el 1998 a partir del popular joc Backlash d'Arcade. El jugador assumeix el punt de vista d'un jove negre que sobreviu en una ciutat dels anys 90 triant la seva pròpia representació entre 4 estereotips de personatges negres que hauran de barallar-se contra les forces de Satan. La premissa del joc és que les autoritats dominen la societat perquè han reforçat les seves files amb oficials de policia racistes, amb nazis i membres del Ku Kux Klan que mantenen el control dels carrers amb les seves pistoles i drogues. Els jugadors han d'aniquilar-los per aconseguir el cotxe dels seus somnis, guanyar la seva llibertat,... i el joc. L'objectiu de Blacklash queda clarament exposat en aquesta advertència de Mongrel: "Si els detractors dels jocs sobre situacions reals donen una volta per qualsevol gueto actual podran comprendre als artistes que han escrit aquestes experiències de joc. si entren en una zona de guerra urbana, poden donar fe del diabòlic fenomen del crack, de l'amarg negoci de les drogues i de la conducció entre els trets i les ampolles buides d'alcohol que cobreixen els carrers".\nJa no es tracta de forçar al jugador a posicionar-se davant la violència; es tracta de transmetre-li, d'obligar-lo a patir-la en primera persona, encara que sigui virtualment. Per guanyar s'ha de disparar. Tornem altre cop a l'emulació de la vida real i al frustrant missatge de realitat distòpica que proposaven els primers projectes, però ara no es tracta d'una simple constatació.\nEducar jugant. Contra la simplificació de la indústria dels jocs\nEls anteriors treballs exemplifiquen les tres principals estratègies adoptades pels creadors per la creació/modificació de jocs d'ordinador i, encara que diferents entre sí, podríem concloure que el seu objectiu comú és una forma de socialització molt propera a l'educació. Tot i així, existeixen experiències la finalitat concreta de les quals és educar jugant. Així, tot i a pesar de ser patches de jocs que utilitzen armes, els següents projectes que analitzarem eludeixen la violència explícita amb la intenció de sensibilitzar al jugador mostrant-li una visió múltiple i exhaustiva sobre un fet concret de la vida quotidiana d'un poble.\nEscape from Woomera (2003) ha estat realitzat per un equip d'artistes, activistes i programadors australians, basant-se en una modificació de Half-life que no té en compte el component violent del tret. Aquest joc invita als jugadors a assumir el personatge d'un refugiat per intentar escapar de Woomera, un famós penal del desert australià que en realitat és un Centre de Recepció i Processament de la Immigració destinat a empresonar, en ocasions durant diversos anys, als centenars de refugiats que demanen asil a Austràlia, nens inclosos. Seguint la tradició dels camps de concentració, l'estat australià reemplaça els noms dels refugiats per números, i aquests solen patir abusos rutinaris físics i psicològics per part dels guardians de la presó. El govern els qualifica "d'il·legals", però Escape from Woomera transforma els seus retrats en víctimes i herois que fugen de situacions d'extrema pobresa en els seus països, havent-se d'enfrontar ara a una mort lenta rera les tanques i a uns buròcrates estatals cínics i racistes que consideren potencial terrorista a qualsevol que prové dels països de l'est.\nEl joc pretén desvetllar als mèdia i a l'opinió pública el misteri que oculten els diferents centres de detenció d'immigrants d'Austràlia, però també obligar a viure al jugador de manera immersiva i interactiva aquesta humiliant experiència de supervivència.\nPer tal d'equiparar-lo més si és possible a la realitat distòpica, el joc posseeix barres indicadores d'esperança que es van consumint conforme avança el temps. Si el jugador esgota el seu capital d'esperança es suïcida.\nD'altra banda, si aconsegueix escapar la gent del poble més proper el denuncia i ha de tornar al penal... on es suïcida. Go to "Quan la recompensa és el fracàs"...\nUnderAsh y UnderSeige són dos videojocs d'un palestí resident a Damasco (Síria), Rawdan Kasmiya, que reprodueixen la història i l'actualitat de la nació Palestina. el primer utilitza documentació de les Nacions Unides (1978-2004) sobre les represàlies militars d'ocupació a l'oest de Gasa i la lluita desigual dels seus habitants contra l'exèrcit israelí. UnderSiege es centra en la vida d'una família palestina durant el període de la segona Intifada (1999-2002). Tots dos jocs presenten amb cruesa les situacions que viuen els palestins en escenaris reals, tals com rescatar ferits en mig d'un tiroteig, permanèixer en un corredor de la mort d'una presó de Jerusalem, o intentar fugir d'un camp de refugiats de Jenin. Kasmiya assegura: "UnderSiege s'editarà a un nivell internacional per tal que els jugadors pugin notar la diferència entre un videojoc històric basat en la vida de persones reals que intenten sobreviure a la neteja racial i una propaganda política /America's Army) que tracta d'infondre entusiasme en els futurs marines per a justificar els seus assetjos a països que són molt llunyans a la seva terra natal.\nEl tercer projecte d'aquesta categoria ens el presenta el grup Personal Cinema -composat entre d'altres per Andy Deck, Ilias Marmaras, Nina Vagic y Stewart ZIF- que ha ideat The Making of Balkan Wars: The Game com una metàfora contracultural dels conflictes que han assolat la zona dels Balcans a través d'una exposició, un lloc web, un catàleg, un CD-Rom i un videojoc d'aventura èpica per a criticar el vertader joc històric que té lloc en el pla de la geopolítica i la vida quotidiana. No entraré en detalls del joc, però sí vull incidir en l'essència de la seva obra, resumida en un paràgraf on es denuncia la interpretació simplificada de la història i la cultura humanes que ofereix la indústria espectacular dels videojocs: "Mentre les batalles virtuals de qualsevol videojoc es fan amb extrem realisme, les guerres contemporànies semblen ciència ficció. La realitat (o la realitat virtual) que utilitza la narrativa oficial i la indústria de l'entreteniment no transmet les experiències de les persones que estan atrapades en els actuals jocs de guerra. Introduint-se en llars de tot el món, aquests relats ficticis amenacen el caràcter de la identitat nacional i qualsevol tipus de principi i dret democràtic a la lliure opinió. Tant en els vídeos en temps-real/guerra-real transmesos en directe pels noticiaris globals com en els videojocs, aquesta simplificació de la cultura i la història és en sí mateixa una forma de violència".\n"Dona-me'ls fins els dotze anys i seran meus de per vida"\nHi haurà qui pensi que alguns dels jocs presentats inciten a la violència, mentre que d'altres estan tractant de manera frívola un tema seriós. Els creadors d'Escape from Woomera argumenten la seva resposta de la següent manera:\nP: Donat que el joc es basa en l'execució d'activitats il·legals, tals com evadir-se d'una detenció, no estareu incitant a la gent a violar la llei?\nR: Això planteja una pregunta addicional: Donat que el joc es basa en l'execució d'activitats il·legals, tals com empresonar a la gent sense processar-la abans, no estarem incitant al govern a violar la llei?\nAquells que es preocupen perquè el joc inciti als refugiats a evadir-se de la seva detenció, o inciti als governs del món a violar lleis internacionals o els acords de la ONU, demostren una total ignorància sobre la naturalesa dels videojocs. Col·locar a un jugador a l'interior del món fictici d'un joc -permetent-li prendre decisions i assumir rols- no té res a veure amb la incitació o el recolzament. Encara que s'han realitzat molts estudis intentant provar una connexió causal entre les accions virtuals d'un joc i les accions reals d'un jugador (per exemple, "els videojocs violents fan nens violents"), mai s'han trobat aquestes connexions. Si apliquem la lògica de Ruddock al més famós joc d'aquests darrers anys -Grand theft Auto III-, la premissa central del qual és violar la llei, presumiblement hauríem de percebre un massiu increment de robatoris, prostitució i assassinats, i hauríem de creure que els jocs Rockstar (els seus promotors) toleren aquestes activitats a la vida real".\nAquesta afirmació contrasta amb una irònica frase publicitària de Kristian Wilson intentant demostrar la influència i importància dels productes Nintendo a la nostra societat: "Els videojocs no tenen cap influència sobre els nens.\nÉs a dir, si el Pac-Man hagués influenciat a la nostra generació, estaríem tots corrents en sales fosques, mastegant píndoles i escoltant músiques electròniques repetitives".\nTenint en compte que els nens són el sector més ampli, influenciable i potencialment consumista del mercat, no és d'estranyar la referència a la infància en ambdues declaracions. Així doncs, acabarem amb dues propostes atípiques en aquest context activista: perquè estan expressament dirigides a adolescents i nens (10-15 anys) i perquè intenten ser competitives en el mercat, és a dir, efectives en termes de distribució.\nLa primera va ser desenvolupada entre 1999 i 2000 pels grups activistes Carbon Defense League i Critical Art Ensemble sota el títol Nens com Audiència/Participants, convertint-se d'immediat en una experiència molt polèmica ja que la seva temàtica és relacionada amb la sexualitat. En realitat no es tracta de cap videojoc, sinó d'un text que desenvolupa una sèrie de continguts ideològics anarquistes, però que també ens explica pas a pas el procés de deconstrucció d'un joc amb l'objectiu que qualsevol sigui capaç de programar-lo i jugar-lo en una Nintendo GameBoy.\n"La narrativa de Super Kid Fighter juga amb desitjos edipals dels participants del joc permetent-los desafiar als quotidians agents socialitzadors. La base de la història prové dels escrits de Wilhelm Reich que tracten dels drets sexuals dels nens i del concepte de prostíbul públic i gratuït per a gent de totes les edats. El joc està escrit com un joc de rol i es basa principalment en text. El jugador ha de realitzar les eleccions correctes per escapar de les autoritats i guanyar diners i informació que li ajudin a trobar un prostíbul. Si un jugador s'entreté o no executa cap acció per un llarg període de temps és atacat pel sentiment de culpa. A SKF, l'entrada al prostíbul és la recompensa final del joc, però el jugador només podrà accedir a ell quan aconsegueixi fer-se amic de tota la gent fora de l'aparell disciplinari. Un cop ha entrat en el prostíbul, té l'opció de destapar una de dues imatges, la d'un nu femení i la d'un nu masculí. La puntuació obtinguda en el transcurs del joc determina el percentatge de la imatge que el jugador veurà, un mecanisme que ajuda a tenir en compte el valor rejugable del joc".\nPobre recompensa en un món saturat d'imatges pornogràfiques, pot pensar el lector. Bé,... depèn del tipus de societat a la qual pertanyi, i també de les pautes i restriccions imposades per pares i educadors en matèria sexual. Òbviament, el joc serà tant més interessant i addictiu com major pressió s'exerceixi en aquest sentit.\nI tampoc hem de perdre de vista el context on s'ha originat. Aquesta estratègia està dirigida a la moral pública estadounidense, el sistema educatiu del qual -institucional i mediàtic- intenta controlar al màxim la promiscuïtat i restringir la lliure orientació sexual dels nens criminalitzant l'homosexualitat. No oblidem els estralls emocionals que provoca l'abundància de predicadors en aquella societat, el procés inquisitori que va haver de suportar Bill Clinton per la seva infidelitat amb una becària, o l'absurd desplegament de censura mediàtica que va desencadenar el pit descobert de la Jackson a la TV. Sense dubte, el joc no ha degut suscitar la mateixa expectació en societat sexualment més madures.\nL'altra iniciativa es centra en la denuncia social tenyida de matisos racials. Es tracta de Bordergames, un projecte en fase d'elaboració concebut per La Fiambrera que actualment estan desenvolupant nois magrebins del madrileny barri de Lavapiés amb eines de software lliure (Blender, Crystal Space). Durant el procés de creació, realitzat en col·laboració amb especialistes, són els nois qui decideixen quines seran les denúncies, històries i aspectes de la seva vida que seran viscuts pels futurs jugadors.\nEn darrer terme, l'objectiu del videojoc de caràcter crític destinat a adolescents i a nens passa per un famós lema apòcrif sobre l'educació que tenien els Jesuïtes: "Doneu-me'ls fins els dotze anys, i seran meus tota la vida".\nEncara que amb objectius molt diversos, en aquestes dues darreres experiències comentades el joc ha estat utilitzat com un dels canals més demostradament operatius que existeixen en qüestions de socialització, convertint-se en una via idònia per arribar a audiències infantils (posat que els nens ja posseeixen les eines comunicatives d'accés i no requereixen cap aprenentatge complementari).\nSi en un adult, la capacitat d'influència i incitació del joc no està provada, haurem de convenir que l'assumpte resulta més complex quan es tracta de nens.\nExplícita o implícitament, en tots els casos es pretén exercir una influència en el jugador que l'obligui a qüestionar-se la seva postura enfront al tema presentat, o que l'ajudi a conèixer-lo i comprendre'l millor. Com afirma el teòric i dissenyador de jocs franco-uruguaià Gonzalo Frasca a la seva web Water Cooler Games "els videojocs són un mitjà excel·lent per vehicular missatges polítics i sociològics perquè poden interrelacionar cents de variables simultàniament. Això no significa que els jocs puguin modelar perfectament una societat, sinó que, al menys, poden ajudar als jugadors a tenir una millor comprensió de situacions complexes". L'anàlisi d'aquests jocs ens condueix a una reflexió final: que el poder dels videojocs de caràcter social i polític no està condicionat tant a una temàtica o a un missatge concret com a la voluntat d'obertura i comprensió, de socialització i educació, que cerca còmplices abans que addictes.\nLaura Baigorri, juny de 2004.\nRevisat el desembre de 2005.\nTraduït al català el març de 2006.\nAntiwar Game www.antiwargame.org/Metapet www.metapet.net/AgoraXchange www.agoraxchange.net/Buy\nBush a PlayStation 2 Campaign http://www.evilninja.net/buybush.htm\nArt Attack http://www.joeyskaggs.com/html/eacc.html\nPlay September 12 http://www.newsgaming.com/games/index12.htm\nBlacklash www.mongrel.org.uk/Natural/BlackLash/Escape from Woomera http://www.escapefromwoomera.org/\nThe Making of Balkan Wars: The Game www.balkanwars.net\nUnderAsh y UnderSeige http://www.underash.net/\nSuper Kid Fighter http://www.carbondefense.org/pdf/writing_4_spanish.pdf\nGonzalo Frasca www.watercoolergames.org


El projecte Apadrinar un Avi rep un Premi ABC Solidario - Càritas\nHome >> Diem >> Notícies >> El projecte Apadrinar un Avi rep un Premi ABC Solidario\nEl projecte Apadrinar un Avi rep un Premi ABC Solidario\nEls Premis ABC Solidario han reconegut la tasca del projecte Apadrinar un Avi, de Càritas Diocesana de Girona, que ha rebut el tercer premi de la quinzena edició dels guardons, segons ha fet públic el diari ABC aquest cap de setmana.\nEls Premis ABC Solidario, que s’entreguen el 24 de juny en un acte a Madrid, estan dedicats a la protecció, l’educació i l’assistència sanitària i s’atorguen a entitats i projectes centrats en la millora de la vida d’infants i joves d’Espanya i de fora de l’estat. Els premis compten amb el patrocini de Telefónica i Santander i reparteixen un total de 100.000 euros entre les diverses categories. El projecte Apadrinar un Avi, de Càritas Diocesana de Girona, ha rebut el tercer premi, valorat en 10.000 euros. El Jurat ha destacat que el projecte “promou la participació social del jovent amb les persones grans, la majoria de les quals no compten amb suport familiar i es troben en situacions de solitud no desitjada”. Dolors Puigdevall, directora de l’entitat, ha agraït en nom de Càritas Diocesana de Girona i de tot l’equip de Gent Gran, el premi rebut i ha manifestat que “l’atenció a les persones grans, que sovint es troben en situacions d’invisibilització i de solitud, representa un dels eixos més importants de la nostra acció social”. Puigdevall ha afegit que “el més singular d’aquest projecte és el seu component intergeneracional i voluntari i el compromís i la col·laboració de les residències” i ha recordat que “el motor d’Apadrinar un Avi són centenars de joves de la diòcesi de Girona que dediquen una estona cada setmana a conversar i compartir experiències amb persones grans que es troben en situacions de solitud, i això és impagable”. Puigdevall també ha destacat que algunes de les persones grans ateses esperen els joves amb tantes ganes que “fins i tot ordenen la setmana en funció de la visita”.\nEl projecte Apadrinar un Avi rep un Premi ABC Solidario El projecte Apadrinar un Avi rep un Premi ABC Solidario


Marc Duran, subcampió a l’Open World Tour d’Egipte\ndkv borges , Marc Duran , tenis taula , Tennis Taula , vall »\nPosted by : Lleida Sports Web martes, 26 de marzo de 2013\nEl palista va caure a la final davant el francès Abdel-Kader Salifou que va superar el català per un ajustat 4-3. Aquest és el millor resultat del palista del club borgenc, després d'haver arribat a semifinals de la prova estatal del World Tour.\nMarc Duran a la final del World Tour. (Federació Tennis Taula)\nEl palista del DKV Borges Vall, Marc Duran, s’ha proclamat subcampió de l’Open World Tour d’Egipte, que s'ha celebrat aquest diumenge a El Caire.\nEl palista català ha cedit en una disputada final davant el francès Abdel-Kader Salifou que va superar el català per un ajustat 4-3 (11-7, 7-11, 12-14, 11-3, 11-7, 4 -11 i 11-5). Tot i la derrota final, Duran ha signat un gran campionat. Campionat amb que repercutirà de forma molt positiva al rànquing mundial de la ITTF.\nEl jugador del conjunt borgenc entrava en la competició directament en el quadre final com a quart cap de sèrie. En primera ronda va eliminar l’egipci Amr Reda al qual es va imposar per 4-0 (11-4, 11-6, 11-6 i 11-8). Un altre egipci seria el rival del català a vuitens de final, Abdul-Rahman Mahmoud, a qui també va superar per 4-2 (11-6,9-11,11-7,11-8 ,4-11 ,11-7). De nou un jugador local tornaria a ser el rival de Duran en quarts de final, on guanyava a Mohamed Shouman per 4-0 (11-4, 11-8, 11-7, 11-5).\nA semifinals l’esperava el turc Li Ahmet que havia deixat fora el cap de sèrie número 1 del torneig, el seu compatriota i company d’equip Bora Vang. Duran va començar molt bé el partit i es va imposar en els tres primers jocs per 11-3, 11-9 i 11-5. Tot i cedir en el quart per 6-11, el palista català es va adjudicar el cinquè i definitiu joc per 11-8 i es va fer amb una plaça per jugar la final.\nAmb aquest resultat el palista català millora la plaça de semifinalista que va aconseguir en el al World Tour d’Espanya, on va arribar a les semifinals.


El Barça Regal farà una estada a Bulgària de l’11 al 16 de setembre - FC Barcelona\nHomeSeccionsBàsquetPrimer EquipNotíciesEl Barça Regal farà una estada a Bulgària de l’11 al 16 de setembre\nEl Barça Regal farà una estada a Bulgària de l’11 al 16 de setembre\nEl debut oficial serà la Supercopa ACB, els dies 22 i 23 de setembre a Saragossa La Lliga Catalana es jugarà el 25 i 26 de setembre\nL’actual campió de l’ACB, el Barça Regal, es posarà en marxa el dia 16 d’agost. Dos mesos exactes després de conquerir el títol de la Lliga Endesa al Palau Blaugrana davant del Reial Madrid, els jugadors de Xavi Pascual tornaran a la feina. Ho farà amb algunes novetats respecte a la plantilla de l’exercici anterior i també pel que fa a les estades de pretemporada. I és que la setmana anterior al debut oficial a la Supercopa ACB, els barcelonistes estaran sis dies a Bulgaria.\nProves mèdiques i treball a Barcelona\nLa posada en marxa oficial del FC Barcelona Regal serà el 16 d’agost. El primer que faran els integrants de la plantilla que estiguin citats serà passar els corresponents tests mèdics abans de calçar-se les sabatilles i trepitjar el parquet. El que està per veure és si serà al Palau Blaugrana o a la ciutat esportiva ja que, recordem, la instal·lació barcelonista de les quatre seccions professionals està patint una profunda remodelació a les seves entranyes.\nMolt treball físic, on el preparador del primer equip Toni Caparrós hi tindrà molt a dir, i d’altres sessions per començar a treballar conceptes tècnics i tàctics marcaran els primers onze dies de treball a Barcelona.\nPer cinquena temporada consecutiva, el FC Barcelona Regal –així com les seccions d’handbol i futbol sala- faran una estada de sis dies a Encamp (Andorra). Serà del 27 d’agost a l’1 de setembre, quan es posarà punt i final a aquesta clàssica estada que donarà pas a un amistós encara per confirmar que es jugaria el 2 de setembre.\nEl següent amistós , ja després de tornar a treballar uns dies a Barcelona, serà el dia 8 a Sabadell, encara amb rival per confirmar.\nBulgària, prèvia als debuts oficials\nLa gran novetat d’aquesta pretemporada per al Barça Regal serà l’esmentada estada de sis dies a Bulgària. Serà el moment perfecte per seguir conjuntant les peces noves i preparar el debut oficial a la Supercopa ACB que es jugarà a Saragossa aquest any. 25 i 26 de setembre es jugarà la Lliga Catalana de Bàsquet i, finalment, el 29 o el 30 de setembre l’actual campió debutarà a la lliga domèstica.


Unes 200 persones gaudeixen el Gastromusical de Sant Antoni - Diari de Girona\nUnes 200 persones gaudeixen el Gastromusical de Sant Antoni\nL'esdeveniment s'ha celebrat al paratge del Collet de Calonge i ha permès combinar música i vins\nddg 24.08.2020 | 22:51\nUn moment de l'actuació, diumenge. ajuntament de calonge\nUn moment de l'actuació, diumenge.\nEl Paratge del Collet de Calonge i Sant Antoni va aplegar diumenge 23 d'agost el Gastromusical, un concert a càrrec de Northern Cellos –on quatre violoncels i un bateria van donar gust als vins de Calonge–, i també es va oferir una degustació de quatre snacks de productes de proximitat.\nA l'esdeveniment hi van assistir prop de 200 persones. L'acte el va organitzar La Gastronòmica i va comptar amb la col·laboració de l'Ajuntament de Calonge i Sant Antoni. El tast el va dirigir la sommelier Clara Antúnez.\nL'esdeveniment va donar el tret de sortida a les 19.30 h, tot i que les portes es van obrir a partir de les 18.45 h. Hi havia parades informatives dels cellers que van oferir els seus vins per al tast, el Mas Ponjoan, Viníric, Mas Eugeni i Clos d'Agon. L'acte va permetre combinar vins i música, ja que després del concert, els usuaris van poder adquirir allà mateix. Per accedir al recinte, calia entrada prèvia, amb un cost de cinc euros. L'ús de la mascareta era obligatori.\nMenys raïm però de qualitat «excel·lent».\nFigueres suspèn la Mostra del Vi perquè «és impossible» fer-la amb normalitat.\nCorinna: «Hi haurà centenars de comptes en altres jurisdiccions».


Se celebra una nova sessió tècnica del CSC sobre l'Aliança estratègica C-17 | Notícies | Consorci de Salut i Social de Catalunya\nSe celebra una nova sessió tècnica del CSC sobre l'Aliança estratègica C-17\nEl Consorci per la Salut i Social de Catalunya (CSC) va organitzar, el passat 12 de maig, la sessió tècnica L'Aliança Estratègica C-17: un model col·laboratiu atractiu per als equips professionals. L'acte, que es va celebrar a la seu del Consorci, va comptar amb la presència de professionals i directius assistencials de diversos centres d'aquesta xarxa per compartir i debatre experiències, coneixement i reflexions al voltant del model.\nVa estar moderat per Cristina Iniesta, coordinadora de l'Aliança Estratègica C-17, qui va començar la sessió afirmant que la C-17 "és una aliança que suma per la ciutadania". A la primera part, es van compartir les experiències professionals i reflexions sobre el funcionament de l'aliança dels ponents: Sílvia Montserrat, cap del Servei de Cardiologia del Consorci Hospitalari de Vic; Miquel Nogué, director del Servei d'Oncohematologia del Vallès Oriental; Miguel Angel Plasín, metge adjunt del Servei de Medicina Interna de la Fundació Sanitària Mollet; David Fuster, director del Servei de Medicina Nuclear de l'Hospital Clínic, i Maria Alejo Sánchez, directora del Servei d'Anatomia Patològica de l'Hospitalari de Vic. Durant les seves intervencions, els professionals van coincidir a l'hora d'assenyalar que, tot i la complexitat, aquest model resulta estimulant per als professionals i serveix per complementar-se i enriquir-se. Com va afirmar María Alejo, "treballar en xarxa augmenta la qualitat i seguretat del procés assistencial". Per acabar aquesta primera part de la sessió, Miguel Ángel Plasín va voler destacar el fet que tots els avantatges i millores del model es deriven en el benefici del pacient, i que aquest fet és el més important.\nA la segona part de l'acte, es van compartir reflexions dels directius assistencials sobre la implantació del model als seus centres. Rosa Maria Morral, directora Mèdica del Consorci Hospitalari de Vic, va començar la seva intervenció assenyalant la necessitat de treballar en xarxa, "tant en la C-17, com en tota la resta d'àmbits". Mònica Botta, directora mèdica de l'Hospital General de Granollers, va reforçar aquest argument afirmant que "es manté el convenciment que, malgrat totes les adversitats, no hi ha alternativa a aquesta aliança tan positiva i estimulant".\nPer acabar, durant el debat final de la sessió, Toni Castells, director mèdic de l'Hospital Clínic i Sabina Molina, directora mèdica de la Fundació Sanitària Mollet, van reivindicar el fet que l'Aliança C-17 ha aconseguit crear confiança entre tots els agents implicats i que aquest fet és d'una gran importància per garantir la seva continuïtat. Finalment, la directora de l'Àrea Associativa del CSC, Palmira Borràs, va agrair la participació als assistents i participants, i va emplaçar-los a continuar liderant aquest model col·laboratiu d'èxit que és la C-17.\nEl vídeo de la sessió ja està disponible.


Es donen a conèixer els guanyadors de la Trobada d’instagramers al nucli antic del Vendrell\nIniciInformacióEs donen a conèixer els guanyadors de la Trobada d’instagramers al nucli antic del Vendrell\nEl passat dissabte 27 de maig, va tenir lloc una trobada d’instagramers al nucli antic del Vendrell organitzada per la Regidoria de Turisme amb la col·laboració del perfil d’Instagram @instatrobades.\nLa responsable de la trobada, Rosa M. Gabriel, ha destacat que aquesta ha estat un èxit tant pel què fa a l'organització de la jornada com per les fotos que s'han anat penjant en els diferents perfils dels participants. Unes imatges que serviran per donar a conèixer el nucli antic del Vendrell i promocionar els seus atractius culturals i turístics.\nA la jornada es van convocar una vintena d’instagramers procedents de diferents punts de les quatre demarcacions de Catalunya. Els participants van estar tota una jornada fent fotos pel nucli antic del Vendrell, les quals s’han anat publicant en els seus perfils d’Instagram durant les últimes setmanes amb mencions a @turismevendrell i @instatrobades i amb les etiquetes #instatrobadesElVendrell, #instatrobadaturismevendrell, #turismevendrell, #nubahotel, #cellersaugustus, #ElVendrell i #BaixPenedes.\nUn cop passat aquests dies i després de valorar les fotografies penjades a Instagram, totes elles de gran qualitat, s’han triat els guanyadors.\nEl guanyador del primer premi del concurs de foto de la 1a Instatrobada al Vendrell ha estat @nandolabartaroig, que rebrà una estada d’un cap de setmana a l’Hotel Nuba @nubahotel (*certificat Turisme Familiar).\nEl 2n premiat ha estat @raisabate, que s’endú un lot dels cellers Avgvstvs Forum.\nEl 3r premiat, @xsalvat, i la 4a premiada, @ariadna_pm, rebran entrades gratuïtes per a fer l’activitat de l’Aula Aquàtica (snorkel a la reserva Marina de Masia Blanca).


[PERFIL] Lourdes Ciuró, de Madrid a Sabadell i sempre fidel al partit La República\n[PERFIL] Lourdes Ciuró, de Madrid a Sabadell i sempre fidel al partit\nLa nova consellera de Justícia és regidora de la seva ciutat i havia estat diputada al Congrés\nLourdes Ciuró serà la nova consellera de Justícia, en substitució d’Ester Capella, que deixa el departament. La nova titular de la cartera arriba de la mà del pacte de Govern, que va deixar la conselleria en mans de JxCat. Com a dona fidel al partit, ja havia sonat per a ocupar càrrecs amb Quim Torra, però no ha accedit a l’executiu fins a ara. Nascuda a Reus (1971), Lourdes Ciuró és llicenciada en Dret per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i ha exercit com advocada especialitzada en Dret Civil. Ha tingut carnet de CDC, del PDeCAT i ara de JxCat. I ha passat per la política municipal i per la controvertida política espanyola.\nAl 2003, Ciuró va començar a militar a Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), i al 2008 va ser nomenada regidora del grup municipal de Convergència i Unió (CiU) de Sabadell. Al 2011 va renunciar a l’acta per fer el salt al grup de CiU al Congrés dels Diputats, a Madrid. Posteriorment, al 2018, la militància del PDeCAT de Sabadell la va elegir com a candidata a les eleccions municipals de 2019, on la seva candidatura va obtenir tres regidors sota les sigles de Junts per Sabadell. Prèviament, al gener d’aquell mateix any el seu nom ja va sonar per entrar a formar part de l’executiu de Quim Torra en substitució d’Elsa Artadi, però es va apostar per seguir al capdavant del projecte polític local.\nDes de l’oposició, ha mostrat bona sintonia amb l’actual equip de govern format per PSC i Podem per arribar a acords puntuals i aprovar, entre d’altres, els pressupostos municipals, així com plantejar projectes estratègics de ciutat, com la reconversió de la Gran Via de Sabadell o l’entorn del riu Ripoll.


Ajuntament de la Bisbal del Penedès » El passat cap de setmana es va celebrar la Setena Mostra de Música del Baix Penedès\nEl passat dissabte 27 de maig va tenir lloc, a Cunit, la Setena Mostra de Música del Baix Penedès. Durant la Mostra es va presentar la Guia 2017, que inclou les orquestres de ball, animació infantil, cant coral, lírica, cercaviles, DJ’s, grups de rock, grups d’havaneres o formacions de jazz, entre altres, és a dir, tot allò que ofereixen els artistes comarcals que formen part de l’Associació de Músics del Baix Penedès (AMBP). Tot i que al web de l’MBP encara no han publicat la Guia 2017, sí que hi podeu trobar, a la pestanya “Artistes”, bona part de la informació que conté: http://www.ambp.cat/\nLa presentació de la Mostra de Música del Baix Penedès va comptar amb el director dels Serveis Territorials de Cultura de Tarragona, Jordi Agràs; l’alcaldessa de Cunit, Montserrat Carreras; i el president de l’AMBP, Jordi López. Entre les activitats que s’hi van oferir s’hi incloïen xerrades, concerts, jornades professionals i concerts. A més, va tenir lloc una actuació amb la Pallassa Tona, que és bisbalenca i que també forma part de l’Associació de Músics del Baix Penedès. L’Alcaldessa de La Bisbal del Penedès, Agnès Ferré, va voler ser present durant la presentació de la guia i l’actuació de la Pallassa Tona i va aprofitar per gaudir d’altres activitats, com ara el concert vermut amb els Grallers del Penedès, els plats cuinats d’”Oh! K Bo” del Vendrell, els vins i caves dels Cellers Augustus i Domenus o la música dels baixpenedesencs Jazzul i del grup d’havaneres Veles i Vents. Val a dir que les actuacions musicals van allargar-se fins ben entrada la matinada.\nCal recordar que l’any passat la vila de La Bisbal va ser l’encarregada d’acollir la sisena mostra i que, en acabar, se’n va fer un balanç positiu des de les diverses entitats organitzadores i els participants.\nambp baix penedès cunit la bisbal del penedès mostra músics palassa tona


Crèdit Andorrà renova la col·laboració amb la Trobada Empresarial al Pirineu per tres anys més\nInici > Crèdit Andorrà renova la col·laboració amb la Trobada Empresarial al Pirineu per tres anys més\nDj., 23/09/2021 - 19:05\nRedacció / Foto: Crèdit Andorrà\nCrèdit Andorrà i l'associació Trobada Empresarial al Pirineu han renovat el conveni de col·laboració gràcies al qual el Banc dona suport a les tres properes edicions de les jornades, les corresponents als anys 2021, 2022 i 2023. Crèdit Andorrà, com a entitat patrocinadora, col·labora en aquesta iniciativa que s'ha consolidat com una de les jornades econòmiques de referència a Catalunya, amb l'objectiu de fomentar els ponts de diàleg i de relacions econòmiques entre Andorra i la zona de Lleida i dels Pirineus.\nL'edició d'aquest any, que porta per títol 'Resiliència empresarial', posarà en valor la capacitat d'adaptació de les empreses i els empresaris al nou paradigma econòmic post Covid-19, i farà èmfasi en qüestions com la sostenibilitat i la innovació digital. Es comptarà amb la presència d'empresaris, directius i professionals com Toni Nadal, entrenador i preparador físic de tenis; Gunter Pauli, professor i autor del concepte Economia Blava, emprenedor i expert en sostenibilitat; Jordi Gual, catedràtic d'Economia a l'IESE Business School, o Xavier Marcet, president de Lead To Change, empresa de consultoria en innovació estratègica, entre d'altres.\nLes jornades pretenen ser un fòrum de reflexió i debat sobre temes d'actualitat que afecten la gestió i la presa de decisions empresarials, i un espai per fomentar el 'networking'.\nVicenç Voltes, president de l'associació organitzadora, ha explicat que "entre un 18 i un 20% dels assistents que esperem són d'Andorra, país amb el qual mantenim molta bona relació tant pel que fa a espònsors com a participants. Des de la Trobada volem seguir mantenint aquesta bona relació amb el Principat".\nPel que fa al tema escollit, la resiliència empresarial, ha comentat que "estem en una economia de trinxera, vivint una situació molt complicada, en què els sistemes educatius i de salut han sabut respondre molt positivament. Les empreses han viscut una situació que les ha posat a prova. El títol d'enguany fa referència precisament a aquesta gestió de la resistència". Voltes ha insistit que "per aconseguir sortir d'aquesta situació, la innovació i la digitalització –de les quals parlem des de fa anys a les Trobades– han estat clau".\nLa 32a Trobada Empresarial al Pirineu, que torna a organitzar-se aquest any en format presencial, tindrà lloc els dies 28 i 29 d'octubre, i espera reunir més de 600 assistents entre professionals, empresaris i directius. Aquest any tindrà lloc al Palau Municipal d'Esports de la Seu d'Urgell.\nLes inscripcions es poden fer a través del web www.trobadaalpirineu.com .\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/economia/credit-andorra-renova-la-collaboracio-amb-la-trobada-empresarial-al-pirineu-tres-anys-mes


Planticòs - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn planticòs (adapatació de l'anglès plantibody de plant, planta, i antibody, anticòs) és un tipus especial d'anticòs creat a partir de plantes modificades genèticament. Tant el terme com la marca han estat registrats als EUA per la companyia Biolex. Tanmateix, el mot es va citar per primer cop el 1989 referint-se a una seqüència del genoma de ratolí introduïda en un cultiu cel·lular de planta. Els planticossos estan essent investigats per una varietat de raons.\nLa intenció és aconseguir que les plantes fabriquin de manera eficient anticossos o fragments d'anticossos que desenvolupin la mateixa funció específica per diferents malalties humanes. Aquests podrien ser, o bé purificats a partir del vegetal, mètode car, o servir com a mètode barat d'immunització mitjançant la ingesta: mètode interessant de cara al tercer món.\nGeert De Jaeger, Chris De Wilde, Dominique Eeckhout, Esbjörn Fiers, Ann Depicker, The plantibody approach: expression of antibody genes in plants to modulate plant metabolism or to obtain pathogen resistance, Plant Molecular Biology, Volume 43, Issue 4, Jul 2000, Pages 419 - 428.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Planticòs&oldid=18947497»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 oct 2017 a les 22:17.


Llavaneres, sense guinguetes a les platges després de detectar frau en la concessió\nLlavaneres // 03/07/2018 - 09:04h\nLa platja de Llavaneres\nLes dues platges principals de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme), la de les Barques i la de l'Estació, afronten un estiu sense guinguetes. L'Ajuntament ha deixat desert el concurs públic per adjudicar el servei després de detectar-hi un possible frau entre les empreses que s'hi van presentar. Segons expliquen des del consistori, dos dels tres concursants s'havien conxorxat per simular falsa competència i van presentar fins a set propostes diferents amb l'objectiu d'assegurar-se una adjudicació favorable, el que va obligar als serveis tècnics de l'Ajuntament ha declarar nul tot el procés. La burocràcia administrativa fa que ara no es pugui tornar a convocar aquest mateix concurs fins al mes de setembre, ja amb la temporada de bany acabada. Per l'any vinent s'estudia incorporar clàusules per evitar la mala praxis.\nAquest serà el primer estiu en què les dues platges principals de Sant Andreu de Llavaneres estaran sense servei de guingueta. Fins ara, n'hi havia hagut sempre dues, una a la platja de les Barques, la principal del poble, i una altra a la de l'Estació, a tocar del baixador de la línia de Rodalies. L'alternativa que tenen ara els veïns i visitants de la platja llavanerenca –la proximitat amb l'estació de Rodalies fa que hi hagi molts banyistes d'altres pobles– és recórrer, d'una banda, al bar de la pròpia estació de tren, en el cas de la Platja de l'Estació. Els banyistes de la Platja de les Barques tenen a tocar els locals del Port Balís.\nLa mala praxis per part de les empreses que optaven a l'adjudicació de les guinguetes va encendre les alertes a l'Ajuntament. "No s'estava actuant correctament i serem rigorosos", avisa l'alcalde, Nani Mora, que es lamenta pel fet que els principals perjudicats d'aquesta situació siguin els banyistes: "Hem de continuar aquesta línia i tot i que ens sap greu". Segons expliquen des del consistori, al concurs s'hi van presentar tres actors diferents. L'un va quedar eliminat per qüestions tècniques i els altres dos es va descobrir que estaven conxorxats per assegurar-se l'adjudicació i van presentar fins a set propostes diferents d'empreses diferents per a les dues guinguetes.\nPer evitar aquesta mala praxis, el govern municipal estudia incorporar noves clàusules per al concurs de l'any vinent. "El fet de renunciar comportarà una multa d'un percentatge sobre el preu de sortida de manera que no hi hagi qui intenti presentar dos o tres ofertes per aconseguir la més econòmica", detalla l'alcalde. Amb la nul·litat del concurs de les guinguetes, l'Ajuntament de Llavaneres deixa d'ingressar uns 40.000 euros aquest any. El pròxim any s'espera poder-les tornar a adjudicar per un període de tres anys. D'altra banda, la guingueta de la petita platja del Balís, a tocar del terme municipal de Sant Vicenç de Montalt, a l'altre costat del port, s'ha adjudicat amb normalitat.


Perspectiva experiencial sobre emprenedoria | UAO CEU\nComienza: dimecres, 21 de març de 2018 a las 16:00h\nFinaliza: dimecres, 21 de març de 2018 a las 18:00h\nPerspectiva experiencial sobre emprenedoria\nLa Càtedra d'empresa Familiar i Creació d'Empreses de la nostra universitat organitza la IV Jornada d'Emprenedoria Experiencial. La jornada és un espai de debat entre diferents emprenedors, que comparteixen la seva experiència amb els alumnes.\nDurant la jornada, els assistents coneixeran i comprendran les dinàmiques de l'emprenedoria a través dels testimoniatges dels ponents: el CEO i fundador d'Ecom Labs Incubator, Rafel Mayol i la CEO i co-fundadora de Future Funded, Laura Fernández.\nAquest esdeveniment està vinculat a l''Aula Emprèn' de la nostra universitat que duu a terme dinàmiques de treball i iniciatives enfocades a estimular l'emprenedoria entre els estudiants. A més, compta amb el suport del Club d'Emprenedors de la nostra universitat, CEU Emprèn i Santander Universitats.


Prova i error: "En un lugar salvaje": aïllar-se el món\n"En un lugar salvaje": aïllar-se el món\nUna de les pel·lícules més vistes i comentades d’aquest any ha estat “Nomadland”. En aquesta pel·lícula que combina ficció i documental, la protagonista és una dona que, després de perdre-ho tot durant la recessió, s'embarca en un viatge cap a l'Oest americà vivint en una caravana i explorant una vida fora de la societat convencional, com nòmada moderna.\nTambé a Canadà es va filmar “Y llovieron pájaros”, una pel·lícula que es va estrenar l’any passat i que, com les dues ja comentades, ens torna a presentar una sèrie de personatges que abandonen la civilització per anar viure aïllats enmig de les muntanyes. En aquest cas estem davant d’una història que parla sobre la voluntat de viure i morir dignament, a més d’incloure un missatge d’alerta sobre els efectes del canvi climàtic.\nSon tres pel·lícules d’enfoc diferent però amb elements en comú, sobre personatges que decideixen viure al marge de la societat i fer-ho acostant-se a la natura, per poder trobar el sentit a la seva existència.\nPublicat per Josep M.Cortina a 7/06/2021\nTant "Y llovieron pájaros" com "Nomadland" em van semblar molt bones. Hauré de veure aquesta també. Gràcies per la recomanació.\n12 de juliol de 2021, a les 8:50\nLes buscaré per veure-les aquest estiu.\n20 de juliol de 2021, a les 11:21


About: Cims borrascosos\nCims borrascosos (en anglès Wuthering Heights) és una novel·la escrita per Emily Brontë, publicada per primera vegada l'any 1847, un any abans de la mort de l'autora. Brontë el va editar amb el pseudònim d'Ellis Bell (les inicials del qual coincideixen amb les seves). Lockwood és el narrador de l'apassionada història de Catherine i Heathcliff. S'ha adaptat al cinema en diverses ocasions (el 1939, el 1954, el 1970 i el 1992), a la televisió, i també al teatre.\nCims borrascosos (en anglès Wuthering Heights) és una novel·la escrita per Emily Brontë, publicada per primera vegada l'any 1847, un any abans de la mort de l'autora. Brontë el va editar amb el pseudònim d'Ellis Bell (les inicials del qual coincideixen amb les seves). Lockwood és el narrador de l'apassionada història de Catherine i Heathcliff. En el seu temps va ser molt criticada per la seva estructura innovadora de diversos narradors, però actualment és considerada un clàssic de la literatura anglesa. Generalment s'ha considerat que la millor obra de les germanes Brontë era Jane Eyre, però algunes crítiques més recents diuen que Cims borrascosos és millor quant a originalitat. S'ha adaptat al cinema en diverses ocasions (el 1939, el 1954, el 1970 i el 1992), a la televisió, i també al teatre. (ca)\nCims borrascosos (en anglès Wuthering Heights) és una novel·la escrita per Emily Brontë, publicada per primera vegada l'any 1847, un any abans de la mort de l'autora. Brontë el va editar amb el pseudònim d'Ellis Bell (les inicials del qual coincideixen amb les seves). Lockwood és el narrador de l'apassionada història de Catherine i Heathcliff. S'ha adaptat al cinema en diverses ocasions (el 1939, el 1954, el 1970 i el 1992), a la televisió, i també al teatre. (ca)\nCims borrascosos (ca)


Masoveria de Lladó – Turisme Rural\nEns trobem a mig camí entre les platges de la Costa Brava i el Pirineu, les Garrotxes d’Empordà són terres d’un paisatge únic, rural i salvatge, a cavall entre l’Alt Empordà i l’Alta Garrotxa.\nUnes terres on podràs descobrir rius d’aigües cristal·lines, boscos i muntanyes amb vistes espectaculars, i pobles plens d’història.\nLa nostre casa rural és regeix en els principis de l’agroturisme i la sostenibilitat.\nHem recuperat bosc i pastures, on criem vaques de la espècie autòctona Fagina.\nLa casa s’autoabasteix amb energies renovables.\nEntrada després de: 2:30 PM\nN. de legalització : pendent\nOrganitzat per Mariona\nCarrer Serrallo, 2, Lladó, Espanya


On: Polònia, Gdynia\nDuració: preferiblement 12 mesos-comença el agost/setembre de 2022. En el cas dels candidats ucraïnesos, és possible començar ja a partir del juliol si cal.\nAssociació on es realitza el voluntariat: Centrum Współpracy Młodzieży\nLes organitzacions d’acollida són:\nGdynian Escola Social -treballar amb nens, 4 voluntaris\nFundació ADAPA – treballar amb adults amb discapacitat mental, 1 voluntari\nGdynia Biblioteca Municipal – “Biblioteca del Coneixement” – 1 voluntari\nEXPERIMENT Centre de Ciències – 1 voluntari\nGdynian Escola Social\nÉs una escola de primària creada i dirigida per pares i professors que volien introduir mètodes alternatius a l’educació. Se centra en treballar amb nens també amb necessitats inusuals, p. amb malalties com la discapacitat visual dels nens i altres problemes de salut. L’escola s’esforça per crear condicions úniques per a l’aprenentatge i el desenvolupament: relacions properes, mètodes d’ensenyament alternatius innovadors són el seu lema. És una petita institució (160 alumnes) per a nens de 1r de primària a 2n d’ESO (6-15 anys).\nBusquem 4 voluntaris:\n2 voluntaris treballaran principalment com a ajuda del pedagog de l’escola i dels treballadors de la sala comuna de l’escola. Les seves tasques són ajudar en tallers, organitzar activitats per als nens d’idees pròpies, ajudar a fer els deures, jugar amb els nens.\n2 voluntaris treballaran donant assistència als nens amb discapacitat visual. Inclou ajuda a classe, preparació per sortir, desplaçament, ajuda en l’ús de béns culturals (museu, teatre, cinema, concert, etc.), recreació, esports, i ajuda en la comunicació dins i fora de l’aula.\nSi esteu interessats ompliu aquesta sol·licitud en línia\nTreballem en l’àmbit de l’educació, la rehabilitació, l’atenció social i la teràpia. També intentem ampliar el coneixement de la societat sobre l’espectre de l’autisme i altres trastorns del desenvolupament. La Fundació és la base dels Tallers de Teràpia Ocupacional (OTW) que estan dissenyats per formar les habilitats laborals i socials dels nostres participants de la manera més pràctica. El voluntari podrà treballar directament amb els terapeutes en els Tallers de Teràpia Ocupacional, ajudant-los per tal de realitzar una teràpia més segura.\nDonem la benvinguda a qualsevol persona que tingui una ment oberta, comprensiva i tolerant amb persones diverses. El voluntari ha de ser flexible i comprensiu. La persona ha de presentar un cert nivell d’empatia per poder portar aquest tipus d’estil de vida.\nGdynia Biblioteca Municipal\nL’objectiu de la biblioteca és satisfer les necessitats culturals de la societat i fomentar la lectura de diferents maneres. Com que darrerament les biblioteques poden ser l’únic centre cultural d’alguns dels districtes de la ciutat, la biblioteca també té una segona funció: promoure les activitats culturals i permetre que tots els membres de la societat local hi participin. Els voluntaris treballaran amb la comunitat local en una sucursal de la Biblioteca Pública Municipal de Gdynia, ajudant els bibliotecaris amb les tasques típiques de biblioteca i donant suport a l’organització d’activitats culturals.\nBusquem un voluntari/a que sigui comunicatiu i obert a noves experiències, creatiu i inventiu. És benvingut si el voluntari té coneixements bàsics d’anglès i està disposat a estudiar polonès. El voluntari ha d’estar interessat en mètodes d’educació activa, obert a persones d’altres països i cultures i disposat a cooperar i treballar en grup. Ha de tenir una ment oberta. Busquem joves que contribueixin a les accions de la biblioteca i vulguin desenvolupar la seva personalitat. Estar interessat per la literatura i les tasques de bibliotecari o algunes habilitats artístiques seria un valor positiu a tenir en compte durant el procés de contractació.\nEXPERIMENT Centre de Ciències\nEXPERYMENT Science Center és un modern espai de joc científic i educatiu per a exploradors aficionats i seguidors de la filosofia “aprendre a través de la diversió” de totes les edats.\nTambé organitza festes d’aniversari per a nens, conferències especials per als més petits i els seus pares, diversos tallers per a petits i grans. EXPERYMENT participa en nombrosos festivals ocasionals de ciència a tot el país.\nLa tasca dels voluntaris és donar suport a les activitats educatives del Centre.\nBusquem persones comunicatives i obertes a noves experiències, creatives i inventives. Es busquen voluntaris tant homes com dones. El voluntari ha d’estar interessat en mètodes d’educació activa, obert a persones d’altres països i cultures i li agrada cooperar i treballar en grup. Ha de tenir una ment oberta per contribuir amb la pròpia creativitat i disposat a desenvolupar la seva personalitat.\nPrevious Voluntariado Italia, Matera\nNext “For Your Involvement: Citizenship” Formació a Croàcia


IX Jornades del Centre d'Estudis Escalencs | Ajuntament L'Escala\n13 març 2018 General\nUna exposició i una conferència sobre el Fluvià obren un nou cicle del Centre d'Estudis Escalencs\nUna exposició i una conferència sobre el Fluvià posen en marxa, aquest divendres (19h), un nou cicle del Centre d'Estudis Escalencs al Museu de l'Anxova i de la Sal.\n"El Fluvià, 3 comarques i un riu" és el nom de la nova exposició de llarga durada que s'estrena aquest divendres al Museu de l'Anxova i de la Sal.\nEl Fluvià és un riu compartit per les comarques de la Garrotxa, del Pla de l’Estany i de l’Alt Empordà al llarg del seu recorregut vertiginós a la capçalera, del camí volcànic i encaixat al tram mitjà, i del seu pas més obert i sinuós fins al mar. Normalment baixa calmós, però a\nvegades creix sobtadament al ritme capriciós i extrem de les pluges.\nLes inundacions han castigat severament el territori per on passa el Fluvià.\nEl Fluvià atresora racons i singularitats úniques que li confereixen un caràcter especial. El tram alt té una orientació poc habitual de sud a nord i ja de seguida es mou per una gran plana al·luvial. És l’únic riu d’entitat a Catalunya sense embassaments, amb una capçalera que és un autèntic niu de tempestes; un recorregut que deixa al descobert l’enorme petjada del vulcanisme, que travessa diferents espais naturals protegits, que conté infinites mostres patrimonials de l’aprofitament hidràulic, que testimonia l’impacte de les inundacions...\nCoincidint amb la inauguració de l'exposició, hi haurà una conferència a càrrec de Marisa Roig (arxivera de Castelló d'Empúries), sobre “El tram baix del Fluvià (s. XVIII-XIX). La dinàmica hidrològica i la intervenció de l’home”.\nEl territori i les poblacions que s’estenen dins l’àrea d’influència del Fluvià en el seu tram baix han patit històricament els efectes de les inundacions que, a la primera meitat del segle XVIII, van provocar un canvi important en el traçat del riu. La intervenció de l’home per mitigar i evitar els desbordaments, per aprofitar l’aigua i per enllaçar i comunicar poblacions veïnes ha estat, al llarg d’aquests darrers segles, una lluita constant.\nEl dissabte, com és habitual a les jornades del Centre d'Estudis Escalencs, es fa una visita relacionada amb la conferència, que en aquest cas serà a la desembocadura del Riuet (antic curs del Fluvià).\n“Itinerari pel tram baix del Fluvià”, a càrrec de Marisa Roig La sortida permetrà conèixer el patrimoni natural i arquitectònic que s’ha conservat al llarg del recorregut del Fluvià, des de Vila-robau (Ventalló) fins al mar i des de la desembocadura del Riu vell fins al molí de l’Armentera.\n“Ruta Riuet i aigües amunt” a càrrec de Carles Bayés.\nVisita guiada a l’exposició “El Fluvià, tres comarques i un riu” a càrrec del comissari Carles Bayés.\nVisita guiada “30 anys de protecció del medi natural del tram baix del riu Fluvià”, a càrrec d’Albert Albertí.\nFins el mes d'abril, hi haurà altres activitatts d'aquestes IX Jornades del Centre d'Estudis Escalencs (veure programació adjunta).\njornades+cdee+2018 [13 Kb | PDF]


Diumenge 13 d'abril * , sortida Viladordis - Cingle de la Roca Tinyosa , A càrrec de Meandre, Dins la programació d'anual Sortides de marxa nòrdica a l'Anella Verda.\nDimarts 1, dijous 3, dimarts 8 i dijous 10 d'abril * , 4 sessions de marxa nòrdica amb 3 grups de pacients del Departament de Rehabilitació d'Althaia, Dins el programa de "Marxa Nòrdica com a Eina de rehabilitació".\nDies 25, 26 i 27 d'abril , a l'Alberg del Carme, Curs d'Instructors de Nordic Walking , Organitzat per Nordic Walking Catalunya - INWA-Spain, con la col.laboració d'Althaia, Meandre i l'Alberg de l' carme.\n(*) Actes de commemoració del Dia Mundial de l'Activitat Física -6 d'abril-.\nLa ciutat de Manresa s'està guanyant un nom propi en el món de la marxa nòrdica, al costat-i d'altres localitats com la Seu d'Urgell o Calafell. Cal recordar que l'Hospital Sant Joan de Déu de Manresa ha Estat el Segon de Catalunya a introduïr AQUESTA disciplina per fermentació rehabilitació.


Els GRSC i els FURA es mereixen ser reconeguts\nNo és la primera vegada que la nostra organització sindical reclama el reconeixement del Grup Regional de Seguretat Ciutadana i del Grup Regional de Delinqüència Urbana de Barcelona. No és la primera vegada que, per les especificitats de les seves funcions, reclamem que siguin reconeguts a la Relació de Llocs de Treball i davant la negativa constant de l'Administració, avui ho tornem a reclamar.\nDenunciem que el CP de Quatre Camins no planifica el romanent a l'inici de l'any policial\nMalgrat la nostra oganització sindical, des de l'entrada en vigor de l'Acord de 2020, ha reclamat la planificació del romanent a principis de l'any policial, aquesta destinació segueix fent oïdes sordes a les nostres demandes i ignorant la normativa vigent sobre aquesta qüestió. SAP-FEPOL ja ha instat a la SGRH que doni les ordres oportunes per a què es repectin els extrems signats.\nS'incompleix la normativa vigent en la realització de la formació sobre Tablet Surface a la RP Girona\nMalgrat la formació de Tablet Surface tenia una durada inferior a una jornada de treball, aquesta es va realitzar en dies lliures de servei dels efectius que la realitzaveu. Aspecte absolutament contrari a la Instrucció 5/2020, de 30 de juny, sobre la formació de les persones funcionàries del cos de Mossos d’Esquadra.\nDemanem la dotació de guants d'hivern i guants anti-tall per a la Brigada Mòbil\nDes de la nostra organització sindical hem denunciat que els membres d'ordre públic no tinguin avui ni guants d'hivern que els permeti afrontar dispositius amb baixes temperatures, ni tampoc guants anti-tall. És per això que en un escrit registrat avui s'ha demanat a la Subdirecció general d'Administració i Serveis que iniciï els tràmits oportuns de compra i adquisició d'aquest material.\nSAP-FEPOL denuncia la manca de material i formació a la Unitat de Subsòl del cos de mossos d'esquadra\nLa nostra organització sindical ha registrat avui un escrit denunciant les deficiències que pateixen els efectius policials que hi estan destinats. A l'efecte SAP-FEPOL ja ha reclamat a la Subdirecció General d'Administració i Serveis que posi solució als aspectes denunciats per la nostra organització.\nEs vulnera l'Acord de 2015 en algunes unitats d'investigació?\nLa nostra organització sindical ha detectat que en algunes unitats d'investigació no s'estan imputant els coeficients multilplicadors per treballar en dies festius. Un dret que SAP-FEPOL va aconseguir l'any 2015 amb la signatura de l'Acord de 29 de gener. A l'efecte ja hem exigit a l'Administració el seu compliment íntegre i les gestions oportunes amb els respectius serveis regionals i d'ABP per a la seva correcció\nSol·licitem a la SGRH que els cursos de formació policial d'enguany meritin per al Concurs General\nEl Tribunal Suprem reconeix el dret a rebre indemnitzacions per assistència a exàmens de promoció interna\nLa nostra organització sindical s'ha fet ressó de la sentència del Tribunal Suprem el qual reconeix el dret d'una treballadora de l'Agència Estatal de l'Administració Tributària a percebre les indemnitzacions generades per la seva assistència a un exàmen de promoció interna. A l'efecte des del SAP-FEPOL ja hem reclamat el reconeixement d'aquest dret per a les persones membres del cos de mossos d'esquadra.\nDes del 2013 no es publiquen places a ARSET en el concurs general\nLa nostra organització sindical ha presentat un escrit demanant a la Sub-direcció General de Recursos Humans que, de cares al proper concurs general, es publiquin places en aquesta destinació més quan, es veurà greument afectada per la jubilació anticipada de trenta-nou (39) dels seus efectius.


Conferència Barcelona Meeting Point: Mètodes alternatius d’accés a l’habitatge | PEPEGINS\nConferència Barcelona Meeting Point: Mètodes alternatius d’accés a l’habitatge\ntags: Barcelona, Dret civil, habitatge, Sergio-Nasarre, tinencia intermedia\nCom molts de vosaltres ja sabeu, del 17 al 21 d’octubre es celebra el Barcelona Meeting Point, l’únic Saló Immobiliari professional i internacional d’Espanya. Un dels atractius principals del BMP són les conferències, especialment en aquests moments en què sembla que la crisi demana un tipus de respostes i actuacions diferents a les que s’han dut a terme tradicionalment en aquest sector. Si esteu interessats, us recomano una visita a l’agenda i llista de ponents, on trobem persones molt interessants.\nEl post d’avui el vull dedicar a recomanar-vos una de les conferències que amb el títol de “Mètodes alternatius d’accés a l’habitatge. Un solució per a l’estoc?” intentarà presentar propostes de modificació del Codi Civil de Catalunya per solucionar l’estancament que viu actualment el sector immobiliari i facilitat l’accés a l’habitatge. La presentació la farà el doctor Sergio Nasarre, catedràtic de Dret Civil de la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona i investigador principal del Grup de Recerca d’Accés a l’Habitatge, creat per estudiar i legislar noves fórmules d’accés a l’habitatge amb col·laboració l’Agència de l’Habitatge de Catalunya.\nPersonalment, fa temps que segueixo les propostes del professor Nasarre i les considero molt interessants. El seu treball està enfocat en explotar les possibilitats de les anomenades tinències intermèdies, fórmules que pretenen obrir el mercat a noves alternatives d’accés a l’habitatge, diferents a les opcions clàssiques de compra-lloguer. Si us interessa el tema podeu saber-ne més en aquesta entrevista que li van fer al 3/24. Les propostes del grup de recerca es concreten en dos branques:\nPropietat temporal: Compra d’un habitatge per temps limitat\nEs compra l’habitatge pel temps que l’usarem, 30 anys per exemple, equivalent al temps aproximat de la nostra vida laboral en una ciutat. De fet, es tracta d’un contracte de lloguer per molts anys, però amb la diferència que durant aquests anys som propietaris de l’habitatge a ple dret.\nPropietat compartida: Fraccionament de l’habitatge via adquisició progressiva\nEs tracta de pagar un 20 o 30% del preu, sobre el qual es fa una hipoteca més baixa, i que dona dret a tenir la casa durant un període determinat. En un futur, si la situació econòmica acompanya, s’executa la compra de la resta de l’habitatge. Seria una situació semblant al lloguer amb opció de compra, però amb unes altres condicions, és clar.\nMoltes d’aquestes propostes poden ajudar a donar sortida a l’estoc de pisos buits i a reactivar el sector de la construcció. La conferència és el dia 18 d’octubre a la Fira de Barcelona – Palau 8 – Saló professional – Sala 3 de 16:00 a 18:00 hores. Es requereix preinscripció en els següents telèfons: 93 228 71 84 – 93 228 72 47 – 93 228 71 97 – 93 228 71 19. Us la recomanem!\nfrom → ARQUITECTURA, DRET\n← França, Espanya i Itàlia guanya a Alemanya en edificació sostenible\nChinese Business Etiquette and Protocol (Part I of II) →\nNÚMERO DE VISITES:\t79,256 visites


Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès - La Manela, el nou espai d'Artcava, obre aquest vespre les seves portes amb música en viu i una exposició\nAvui, a partir de les 19h, es presentarà el nou projecte d'Artcava, un espai gastronòmic pop-up i cultural, ubicat al costat de les vinyes del celler, a Avinyonet del Penedès, i batejat amb el nom de La Manela. Aquest projecte neix amb l’objectiu d’avançar un pas més en el camí dels wine-bars i ofereix diversos tipus d’activitats relacionades amb l’essència d’Artcava, com els tallers programats i els concerts de música en viu.\nL’espai mostrarà la seva identitat singular i diferencial, caracteritzada pel disseny de les seves instal·lacions, presidides per contenidors marítims, enmig d’un pati de moreres. A més, ofereix una gastronomia diferencial, basada en la diversa tipologia de menjars d'arreu del món amb ingredients del Penedès.\nDurant la inauguració, l’espai mostrarà una exposició de l'escultor i professor d’art i escultura a l’escola d'oficis de Barcelona, Ramiro-Manel Garcia. També hi haurà música en viu amb el duet Aina i Joan.


PASSEJADES D´ESTIU CERCANT EL FRESCO I FUGINT DEL COVID – Cartelera Turia\nPASSEJADES D´ESTIU CERCANT EL FRESCO I FUGINT DEL COVID\nPor Redacción 14/08/2020 234 views\nPACO TORTOSA: Arribe a les contrades més solitàries i màgiques del port de muntanya del Remolcador. Estic a més de 1.000 metres d’altitud. Un camí intimista a la meua esquerra, em porta fins la masia de la Magdalena. Tota remodelada, s’ha convertit en un secret hotel de muntanya d’una calidesa i confortabilitat inusuals. Però, el més colpidor per mi es fer-me sabedor que em trobe en una finca agrícola i ramadera de més de 60 hectàrees, hui colonitzada en gran part per una exuberant vegetació arbòria on sobresurten les carrasques.\nEn arribar a la terrassa d’entrada em reben Pablo i Beatriz, una jove parella que viu tot l’any en este xicotet paradís que ha vist nàixer a la seua encantadora filla Aitana. Fa uns quinze anys van deixar els seus comuns treballs de periodistes per a fer-se càrrec d’aquest càlid hotel de muntanya. El seu principal objectiu era guanyar qualitat de vida. I vaja si ho han aconseguit! Tot el que ofereixen al viatger i la viatgera s’ho van trobar ja en funcionament, atès que el propietari que els ha llogat l’establiment el va obrir dotze anys enrere. A ell es deuen els mobles de gran qualitat, la decoració discreta però agradable, les àmplies habitacions i banys, les finestres totes exteriors, el bellíssim entorn enjardinat, un restaurant acollidor i personalitzat, i una xicoteta capella de mil colors edificada fa uns anys.\nPablo i Beatriz han pres el testimoni amb una il·lusió contagiosa que acaricia al viatger així que arriba al mas. Pablo elabora amb molta mestressa plats típics de la gastronomia de la zona, i amb productes locals. Cal tindre-ho en compte i valorar-ho, viatger, viatgera.\nSi acollidores i silencioses són les habitacions, no menys gratificants em resulten els voltants: àmplies terrasses, bells jardins, un paisatge rural impagable, boscos de roures, pins i alzines… Entre aquests nobles arbres destaca una alzina que ronda els 800 anys de vida. Ells em conviden a abraçar-me a ella. Ho faig amb gust, per molt que en aquest cas no cal que em despulle. Sent que la càrrega d’energia està assegurada amb aquest acte de confraternitat amb la naturalesa.\nPerò hi ha més sorpreses agradables en aquest xicotet reducte de pau i harmonia de l’hotel del mas Magdalena. Un camí íntim pròxim a l’hotel em convida a realitzar passejos que asserenen l’ànima entre roures i carrasques, prop dels quals es localitza una estètica bassa amb una exuberant vegetació de ribera. I per als xiquets (i els no tan xiquets) és sempre un goig visitar les gallines que Pablo i Beatriz cuiden per oferir el seu preuat fruit a la cuina del restaurant. Al costat d’elles es deixen veure dues cabres i una ruca que enriqueixen el paisatge més pròxim a les habitacions de l’hotel. A l’estiu es pot gaudir d’una xicoteta piscina escassament utilitzada, donades les temperatures tan dolces d’aquestes altures contundents de les nostres muntanyes mediterrànies.\nM’endinse pel bosc que tanca pel nord el mas de Magdalena. De seguida apareixerà davant meu la imatge colpidora de la impertorbable mola pètria del cim del Penyagolosa. Se’m mostra con un sentinella gelós de totes les masies que habiten els seus voltants. Com la que dona vida a aquest bell hotel que t’embolica el cor i et segresta per sempre.\nPasse nit a una habitació càlida. Després de desdejunar agafe la bici i m’aprope a diferents contrades del terme. Beatriz m’ha recomanat no deixar de banda el poble de Llucena. A la vila em deixe seduir pel singular entramat urbà de carrers i places d’origen àrab. I entre carrerons que m’agradaria que no tigueren fi, arribe a la plaça Major, on l’església Arxiprestal és la gran protagonista.\nCombinant la bici i el bon caminar, m’aprope a les torres històriques de control de la vall, escampades pel terme municipal de Llucena: la de Torrecelles, d’origen àrab i amb una ermita annexa, la de San Miguel; la Torre de l’Or, coneguda també com Fort Carlista o Torre Carlista, o simplement El Fort; i la de Foios, Monument Nacional des de 1931, originària del s. V a. C., considerada com l’edificació més antiga de Llucena.\nTambé em resulta rellevant el castell de Llucena, conegut com a castell d’Urrea o Palau dels Ducs d’Híjar. D’origen àrab, ha patit successives transformacions que l’han allunyat massa del seu aspecte original.\nI no puc deixar de banda les ermites del terme: Sant Antoni i Sant Vicent. Així com els paratges del Salt del Cavall; el naixement del riu Llucena; i les contrades de la Badina i la cova de l’Ocre. Encara que el més sorprenent per mi resulta ser tot el conjunt salvatge de roques, penyes i barrancs, gran part d’ells conformant un paisatge de bellesa esquinçadora als peus del massís del Penyagolosa.\nSi vos he convençut per apropar-vos per aquest mas de la Magdalena, podeu trucar a Beatriz: 630558934. I si voleu deixar el cotxe a casa, hi ha bon servei d’autobusos entre Castelló i Llucena (companyia ICID. Encara que l’autobús que et pot deixar prop del mas de Magdalena es dirigeix a Castillo de Vilamalefa i només circula de dilluns a divendres. S’admet la bicicleta com a equipatge de manera gratuïta.)\nEns veiem per eixos camins tan desconeguts de la comarca de l’Alcalatén, passejant de manera el més assossegada, poètica i sensual possible. I no se n’oblideu de portar en l’equipatge algun llibre de poemes.\nCRÓNICA SAGUNT A ESCENA 2020: CONTRA LA PANDEMIA


Nova convocatòria municipal d'ajuts al pagament del lloguer - somVallès\nS'incorpora un nou ajut vinculat a les persones que més han patit la crisi del coronavirus i les conseqüències de l'estat d'alarma\nDimarts, 29 de setembre de 2020 | 12:20h\nPer cinquè any consecutiu, l’Ajuntament de Granollers ha obert una nova convocatòria d’ajut al pagament de lloguer. Com en les edicions anteriors, seran prioritaris determinats col·lectius: joves menors de 35 anys, persones de 65 anys o més, i altres col·lectius en situació de vulnerabilitat: dones víctimes de violència masclista, unitats de convivència amb algun membre amb un grau de discapacitat igual o superior al 33 % i famílies monoparentals amb menors a càrrec. També es poden acollir a aquests ajuts els titulars d'un contracte d'arrendament formalitzat a través de la Borsa de Lloguer Municipal, per ampliar el nombre d’habitatges de lloguer assequible disponibles al conjunt de la ciutat.\nSe subvencionarà el lloguer de tot l’any 2020, en el cas de contractes ja vigents, amb una quantia de 100 euros mensuals, amb un màxim de 12 mensualitats, és a dir, fins a 1.200 euros. En el cas dels contractes formalitzats durant el 2020, se subvencionarà la primera mensualitat sencera de lloguer, fins a un màxim de 600 euros; l’impost que s’ha de liquidar amb motiu de la signatura de contracte, fins a un import de 150 euros; i 100 euros mensuals, amb una percepció màxima de 1.100 euros.\nDel 29 de setembre al 29 d’octubre, es podran presentar les sol·licituds d’ajut al lloguer d’ambdues convocatòries, preferiblement de forma telemàtica a través de la seu electrònica de l'Ajuntament de Granollers, o bé es pot demanar cita a l'Oficina Local d'Habitatge, situada al carrer del Rec, 50, trucant al 938601200.\nAjuts durant l’estat d’alarma\nAixí, les dificultats econòmiques per afrontar el pagament del rebut del lloguer de l’habitatge habitual, sorgides arran de la Covid-19, són la base dels requisits necessaris per poder rebre aquest ajut. També, en el cas de ser empresari/autònom, el fet d’haver passat a una situació de pèrdua d'ingressos o cessament d’activitat des del mes de març. L’import d’aquesta subvenció correspondrà als rebuts de lloguer dels quatre mesos de l’estat d’alarma, de març a juny de 2020, i l’import es determinarà per la diferència entre l’import del lloguer a pagar i l’import equivalent al 30 % d’endeutament de la unitat familiar, essent la quantia màxima total de la subvenció de 1.200 euros per tot el període.\nRepresa del servei de mediació a l’Oficina Local d’Habitatge\nDes del 15 de setembre, qualsevol persona amb cita pot rebre novament atenció presencial de les advocades del servei d’assessorament jurídic a la ciutadania a l’Oficina Local d’Habitatge on s’han habilitat els espais adequats per garantir totes les mesures. Aquest servei és gratuït i ofereix una mediació entre les diferents parts davant de dificultats que puguin sorgir relacionades amb l’habitatge en règim de propietat o de lloguer. Un servei que sorgeix de la col·laboració entre el Col·legi d’Advocats de Granollers i l’Ajuntament.


Postius troba escandalós que Ros aporti ara informació addicional davant de la Fiscalia Anticorrupció - 7accents\nLleida 02.10.2015 16.45 h\nToni Postius, líder del grup municipal de Convergència i Unió. (Foto: Arxiu)\nEls regidors del grup municipal de Convergència i Unió, encapçalats per Toni Postius, han mostrat la seva sorpresa per la declaració de l’alcalde de Lleida i president del PSC, Àngel Ros, assegurant que havia presentat documentació davant de la Fiscalia Anticorrupció que demostraria la legalitat de la seva gestió. Així, troben escandalós conèixer ara l’existència de nous documents i informació addicional al voltant de la investigació oberta envers Ros per suposades irregularitats municipals. En aquest sentit, els regidors convergents afirmen que aquesta documentació hauria d’estar presentada, en tot cas, davant de la Fiscalia des del març passat, quan es va requerir tota la informació en el decurs de l’escorcoll a la Paeria.\nAl mateix temps, des de Convergència i Unió s’insisteix que, malgrat haver-se demanat reiteradament tota la documentació lliurada davant de la Fiscalia Anticorrupció i de l’Oficina Antifrau, encara ara no s’ha donat compte ni còpia de la mateixa des del mes de març. Per aquest motiu, els regidors de CiU exigiran rebre còpia d’aquesta nova informació apuntada per Àngel Ros en la propera Comissió de la Transparència atesa la reiterada negativa de donar compte dels documents que s’han aportat a les autoritats judicials.\nCiU ha concretat que, si bé des d’un punt de vista judicial aquest cas té el seu propi curs, des del punt de vista administratiu i polític s’exigirà depurar responsabilitats polítiques i administratives.\nD’altra banda, Postius ha volgut subratllar que l’alcalde de Lleida no ha anat voluntàriament a declarar sinó que ha estat Fiscalia qui l’ha obligat a personar-se.\n 02.10.2015. Àngel Ros declara davant de Fiscalia per presumtes irregularitats


L’IRONMAN MÉS GRAN DEL MÓN | Esportiu Maresme\nCalella i el Maresme tornen a superar-se\nCalella és, per dret propi, la capital catalana del triatló amb l’IRONMAN Barcelona. Diumenge 3 d’octubre la comarca del Maresme i tot el seu entorn va escriure un nou capítol d’aquesta història amb el mateix entusiasme del primer dia. Una edició que es va presentar amb una gran novetat: la celebració de les proves de mitjana i llarga distància en una mateixa jornada. Milers de participants vinguts de més de 80 països diferents van convertir Calella en l’epicentre del triatló mundial. De fet va ser l’IRONMAN més gran del món. 1.540 atletes van prendre part de la prova llarga i 1.272 de la 70.3, 2.812 en total, un fet nou i sense precedents que va exigir una perfecta organització i la col·laboració de nombrosos voluntaris.\nCentenars de participants vinguts de més de 80 països diferents van convertir Calella i el Maresme en l’epicentre del triatló mundial\nEl fort vent va condicionar el segment de la natació, suposant la retallada dels circuits de natació a 950 metres i l’endarreriment de la sortida. Finalment a les 8.15 es va donar el tret de sortida a la prova. Els primers atletes no van trigar a sortir de l’aigua per afrontar després un circuit de bici per la costa entre Calella i Montgat. Un circuit sense molt desnivell que es va convertir en el segment més difícil per als atletes d’ambdues carreres a causa del vent en contra. L’assistència de públic va ser especialment present en la cursa a peu. Un circuit pla pel passeig marítim en què els corredors van gaudir durant tot recorregut del suport del públic.\nPer primera vegada a la història es van celebrar conjuntament la distància llarga i la curta, la 70.3, coincidint alhora 2.812 atletes en dos circuits diferents\nEl francès Lauren Lambert (3:47:20) i la suïssa Loanne Duvoison (4:24:35) van ser els primers a travessar la línia de meta. Els més ràpids en la distància full van ser el suec Kristiak Ek (7:46:44) i la danesa Janette Dommer 08:20:25. El primer espanyol en la distància llarga va ser Juan Damasceno, que va entrar en cinquè lloc. Entre els participants va destacar la presència de la suïssa Brigitte McMahon, la primera guanyadora de triatló olímpic a les olimpíades de Sydney.\nMontserrat Candini – Alcaldessa – “Calella ha estat, un cop més, una finestra al món”\nL’alcaldessa, Montserrat Candini celebra que “Calella sigui, un cop més, una finestra al món. Veure els carrers de la ciutat, plens d’atletes, de diferents nacionalitats, és un orgull. Significa que Calella creix, i que nosaltres seguim apostant de manera incondicional per l’esport com a motor de canvi”.\nL’IRONMAN no solament situa la ciutat al centre d’una de les competicions més importants del món sinó que suposa una font d’ingressos per a la ciutat. El turisme, el comerç, la vida social i el teixit empresarial s’enforteixen de forma exponencial cada cop que Calella acull aquesta prova. S’ha de tenir en compte que cada atleta porta una mitjana de 2 o 3 acompanyants; aquesta dada també és molt significativa pel que fa l’ocupació hotelera i per al creixement de l’hostaleria.\nPer això, el passat mes d’abril l’alcaldessa Candini, i el director regional d’EMEA, Agustí Pérez, van oficialitzar el conveni de col·laboració que allarga tres anys més la relació de Calella amb la prova IRONMAN. A l’any 2019, quan es va celebrar la última edició de l’Ironman, la ciutat va rebre un impacte econòmic de grans magnituds, superant els 20 milions d’euros.\nVídeo de l’Ironman\nCrèdits: Ràdio TV Calella


Venda de CBD Satin Black Domina (abans Sensi #743) de Sensi Seeds\nCBD Satin Black Domina (abans Sensi #743)\nCBD Satin Black Domina (abans Sensi #743) del banc de llavors Sensi Seeds és una planta de marihuana feminitzada amb alts nivells de CBD creada a partir de l'encreuament en S1 de la més que coneguda Black Domina, una indica de gran qualitat amb herència afghana.\nEl creixement de CBD Satin Black Domina és el d'una planta indica al 100% amb una tija ample i robust amb unes ramificacions marcades que li donen forma d'arbust, no molt alta però ben ramificada i compacta ideal per racons sense gaire alçada. És un cep fàcil de conrear ja que no requereix d'excessives cures per obtenir una planta de gran qualitat.\nCBD Satin Black Domina 1 landrace 100% índica amb CBD\nEl seu període de floració és d'unes 9 setmanes, durant les quals aporta uns cabdells rocosos, molt resinats els quals evoquen unes olors dolços al paladar amb tocs a terra, picants ja fusta. La seva producció en interior és de 500gr/m2 i en exterior es poden esperar plantes de grans dimensions pot collir fins i tot més de 800gr per planta.\nÉs una planta indica al 100% un landrace procedent del Hindu Kush seleccionada per la seva ràtio THC/CBD 2:1 , amb la qual cosa el seu efecte psicodèlic és gairebé nul ja que el CBD s'anteposa a l'efecte psicotròpic del THC.\nCaracterístiques de CBD Satin Black Domina de Sensi Seeds\nPropietats de CBD Satin Black Domina (abans Sensi #743)\nLlavors Feminitzades Productives Indica Fàcil per Iniciació Efecte relaxant Scrog Sog CBD Varietats per a extraccions Genètica Afganesa\nOpinions de CBD Satin Black Domina (abans Sensi #743) i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre CBD Satin Black Domina (abans Sensi #743) o preguntar sobre aquest producte?


Preveu que estigui en funcionament d'aquí a dos anys i la plataforma No a la MAT fa una crida a presentar al·legacions «en massa»\nacn / ddg | riudarenes\nPart de la subestació de la Farga a Sant Julià de Ramis · ACN\nL'Estat manté el ramal de la MAT i la subestació dels 400 kV de Riudarenes dins la proposta de planificació energètica per al període 2021-2026. El document que ha publicat el Ministeri per a la Transició Ecològica situa l'entrada en servei de la línia per d'aquí a dos anys, al 2023. Recorda que el projecte per fer una estesa aèria que creui les Guilleries ja té declaració d'impacte ambiental (DIA) i subratlla que, després d'estudiar alternatives a la xarxa de distribució, «no se n'han detectat de viables». La plataforma No a la MAT Selva fa una crida a presentar al·legacions «en massa» a la proposta del Ministeri i critica que el projecte es mantingui quan s'ha creat la taula de treball amb el territori per buscar-hi alternatives.\nDins la planificació per a Catalunya, el document recull que s'ha de construir una nova subestació de 400 kV a Riudarenes, amb circuits d'entrada i sortida des del tram de la MAT que s'estén de Vic a Bescanó. El Ministeri justifica aquesta línia per, literalment, «alimentar l'eix ferroviari» (és a dir, l'AVE) i en situa la posada en servei al 2023.\nLa proposta de planificació elèctrica que fa l'Estat recorda que «el gestor de la xarxa de distribució» ha valorat alternatives «amb un cost superior a les plantejades a la xarxa de transport». I que en el cas de Riudarenes, no se n'han detectat de «viables» a la xarxa de distribució.\nL'estiu de l'any passat, precisament, la Generalitat va impulsar una taula de treball per trobar alternatives al ramal de la MAT. Hi participen el Govern, els alcaldes, les companyies Red Eléctrica (REE) i Endesa i representants de l'Estat. Les reunions han permès que REE s'obri a estudiar alternatives.


Dia mundial de la hipertensió arterial | Blog EAP Navàs-Balsareny\n← Torna l’hora del ‘tupper’\n15 de maig, dia internacional de la família →\nEs té hipertensió arterial quan la pressió de la sang que circula per les artèries és massa elevada d’una manera continuada, i augmenta la pressió contra les parets. És per això que la hipertensió pot arribar a causar diferents tipus de lesions a les artèries.\nLa hipertensió arterial incrementa el risc de patir malalties cardiovasculars, principalment l’ictus i l’infart agut de miocardi. És el factor de risc cardiovascular més important, però també el més fàcil de detectar i el de tractament més eficaç i senzill.\nA Catalunya, almenys una de cada cinc persones adultes és hipertensa. El fet que moltes persones tinguin hipertensió i, per tant, un excés de risc de patir malalties cardiovasculars, fa que aquesta malaltia tingui un impacte molt gran en la salut cardiovascular de la població. Aquest fet és comú a tots els països occidentals. El Dia Mundial de la Hipertensió Arterial és el 17 de maig.\nÉs una de les malalties més abundants en les societats industrialitzades i una de les primeres causes de morbimortalitat. Afecta al voltant del 20% de la població adulta, un percentatge que augmenta amb l’edat. Els homes solen tenir la pressió arterial més alta que les dones fins als 50 anys. A partir d’aquesta edat, coincidint amb l’edat de la menopausa, passa el contrari.\nNo es coneixen les causes de la hipertensió, però hi ha alguns factors que s’hi relacionen. Les persones que fumen, amb sobrepès, que mengen amb molta sal i greix, que consumeixen molt d’alcohol, que pateixen estrès o que no fan exercici tenen més probabilitats de desenvolupar hipertensió. També tenen més risc de patir-ne les persones amb el colesterol alt, amb malalties del cor o dels ronyons, i les que tenen antecedents d’hipertensió a la família.\nbrunzit o sorolls a les orelles\nUna persona és hipertensa quan té repetidament la pressió arterial sistòlica (la màxima) igual o superior a 140 mm Hg, o bé la pressió arterial diastòlica (la mínima) igual o superior a 90 mm Hg. Els criteris poden variar en cada persona, sobretot si es pateix alguna malaltia. En cas de tenir diabetis, les xifres de control han de ser més baixes (per sota de 130/85 mm Hg).\nPer ser diagnosticat d’hipertensió arterial no n’hi ha prou amb una única mesura de la pressió arterial. La tensió varia segons les circumstàncies (esforços, postures, estrès…) i per això cal mesurar-la en diverses visites. Per al diagnòstic d’hipertensió arterial tots els valors de pressió arterial han de ser elevats.\nLes persones hipertenses s’han de mesurar la pressió arterial cada tres o sis mesos i fer-se una avaluació mèdica anualment per seguir un bon control. Els professionals de la salut poden ajudar molt en la detecció i el control de la hipertensió i, en l’àmbit de l’atenció primària, es pot assolir el control d’aquest factor de risc.\nSet recomanacions senzilles per controlar la pressió i augmentar la qualitat de vida:\nEls metges, els millors consellers\nSaben perfectament què cal fer. Seguiu estrictament les seves indicacions. No us quedeu amb dubtes. Feu-los tantes preguntes com vulgueu. Us diran què heu de fer i com es pot tenir la pressió a ratlla.\nCom menys sal, més salut\nEls aliments ja contenen totes les sals necessàries per a la salut. Per tant, cal que no n’afegiu en cuinar i que no poseu el saler a taula. També cal evitar els menjars preparats que en tinguin molta, com per exemple els embotits, les conserves o els aliments precuinats. Acostumar-s’hi és fàcil i els avantatges són molt grans.\nTraieu-vos un bon pes de sobre\nA cada edat i alçada li correspon un pes adequat. Si teniu excés de pes, feu una dieta amb poques calories. Aprimeu-vos de mica en mica, i fugiu de règims miraculosos. Us trobareu millor i la pressió també millorarà.\nGuanyeu el vostre campionat particular\nPassejar una estona cada dia i, fins i tot, practicar algun tipus d’exercici físic adequat a la vostra edat us farà estar més àgils i sentir-vos millor. Millorareu en vitalitat i guanyareu el campionat de la vostra salut.\nBrindeu a la vostra salut de debò\nUna mica de vi o de cervesa en els àpats no us perjudicarà, però intenteu reduir al màxim el consum d’alcohol. A partir d’avui, procureu beure begudes no alcohòliques. Aquest sí que serà un brindis a la vostra salut.\nAire pur a qualsevol hora\nF eu que, a partir d’ara, els pulmons tinguin sempre aire pur. Molta gent ha aconseguit deixar de fumar. Segur que també podeu fer-ho. És qüestió de proposar-s’ho i –si ho creieu convenient– de comptar amb l’ajuda d’algun programa de deshabituació.\nMedicació al peu de la lletra\nEl fet que us trobeu bé no vol dir que pugueu deixar, reduir o modificar la medicació. Cal recordar-se’n cada dia. Prendre-la exactament, com ha dit el metge o la metgessa, és la millor manera de tenir la pressió a ratlla.\nAmb quina periodicitat cal prendre’s la pressió arterial?\nÉs molt variable i està en funció de les xifres de pressió arterial, la presència d’altres malalties, etc. En cas d’un bon control, una visita cada 3-6 mesos pot ser suficient. Cal fer una avaluació mèdica a l’any perquè acudir regularment a mesurar-se la pressió és la millor manera de controlar-se-la i d’evitar complicacions.\nFulls d’informació per a pacients\nConsells per a pacients i per a la persona que els cuida [PDF, 460,45 KB.]\nClub de l’hipertens\nGaleria | Aquesta entrada s'ha publicat en Consells de salut, Infermeria, Salut, Uncategorized i etiquetada amb dia mundial, hipertensió, HTA. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Dia mundial de la hipertensió arterial\n14 Mai 2013 a les 5:54 PM\nMolt maco el blog, l’infermera que millor pren la pressió és la Srta Encarna.\nEls teus colegues de manresa 4


Emoció i riures a la Graduació 2021-22 - Batxillerat Granés - Escola especialitzada en Batxillerat\nAhir va ser un dia molt especial pels alumnes de segon de batxillerat i per tot l’equip de l’escola. Després de dos anys, vam poder celebrar plegats, la graduació com a cloenda del curs 2021-2022.\nUn acte molt emotiu en el que els alumnes, vestits per l’ocasió, van ser els protagonistes i en el que vam poder, per fi, veure els seus somriures sense mascareta.\nHa estat un curs complicat, en el que hem arrossegat les conseqüències de la pandèmia, però que alhora els ha reforçat les ganes de gaudir i per això l’ambient ahir va ser realment especial.\nEls discursos del director de la nostra escola, Xavier Jové, així com dels tutors de segon, Gabriel Chacón, Jordi Sempere, Xavier Sebastià i Rosa Mª Auladell, van estar plens d’emotivitat, d’agraïment i de bons desitjos cap a la nova etapa que iniciaran a partir d’ara.\nRosa Mª Auladell\nTambé els delegats i delegades, cadascú al seu estil, van dedicar unes paraules als seus companys de classe i professors durant aquests dos anys. Amb agraïments, emoció, riures i una mica de performance també!\nNatàlia i Martí\nAndreu i Joel\nEmili i Dani\nAday i Emma\nDurant l’acte, els alumnes, un a un, van pujar a l’escenari per recollir les orles. I també vam poder gaudir de les actuacions espontànies i divertides dels alumnes d’Arts Escèniques que van aconseguir fer ballar i cantar a tots els assistents.\nMoltes gràcies a tots per la vostra alegria, esperem que hàgiu gaudit de la vostra estada a Granés Batxillerat. Us trobarem a faltar!\nTags:Graduació 21_22Granés Batxillerat