Les zones esportives municipals Montflorit, Fontetes i Can Xarau i el Circuit de Radio Control ‘Model Car’ funcionen amb el sistema de cita prèvia. Els entrenaments que es poden realitzar en aquestes instal·lacions municipals a l’aire lliure han de ser individuals i sense contacte. D’altra banda, les persones que facin ús de les instal·lacions no ho podran fer dels seus vestuaris ni d’altres equipaments que pugui haver al mateix recinte.\nLes zones esportives municipals que funcionen amb cita prèvia són:\nZona Esportiva Municipal Montflorit: instal·lació on es practiquen esports individuals com atletisme, tir amb arc i petanca\nZona Esportiva Municipal Fontetes: instal·lació on es practiquen esports d’equip pero en aplicació de les mesures preventives i de seguretat només es podrà utilitzar per a entrenaments individuals\nPistes exteriors de la Zona Esportiva Municipal Can Xarau: es podran utilitzar per entrenaments individuals amb distanciament obligatori\nCircuit de Radio Control ‘Model Car’: es podran utilitzar per entrenaments individuals amb distanciament obligatori\nQuan obriran la resta d’instal·lacions?\nLa resta d’instal·lacions esportives municipals continuen tancades al públic fins a l’entrada en vigor a la Fase 2 de la desescalada que permetrà flexibilitzar les restriccions actuals.\nAmb la ciutat paralitzada, els mercats municipals com a servei essencial han estat al peu del canó des de l’inici de l’estat d’alarma. “Des dels mercats ens hem bolcat en continuar oferint els productes malgrat tenir por els primers dies”, valora Sara Gallardo, paradista del mercat de Serraperera. A les llotges municipals de la província de Barcelona, segons dades de la Diputació de Barcelona, l’afluència de gent ha disminuït però s’ha incrementat el valor del tiquet de compra, el que ha suposat un canvi d’hàbits en la compra diària i setmanal dels seus clients. Un fet que han notat també a Fontetes i a Serraperera. “Abans els que venien cada dia a comprar eren persones més grans de 65 anys i ara venen a comprar els seus fills i fan compres més grans perquè compren per dues cases i això fa que l’import del tiquet sigui més alt”, explica Francisca Sánchez, paradista de Fontetes. A més, a les dues llotges municipals asseguren que abans del confinament hi havia un augment clar de clients divendres i dissabte i ara els clients “es reparteixen més entre tots els dies d’obertura”.\nActualment els dos mercats estan oberts al públic seguint mesures com la reducció del seu aforament –70 persones a Fontetes i 50 a Serraperera- per evitar aglomeracions al seu interior i mantenir les distàncies de seguretat mínimes. “Els primers dies sí que va haver-hi més desconcert. Tot era nou, pels clients i pels paradistes”, explica Sánchez. “Inicialment la gent anava en massa al supermercat i al mercat”, recorda Imma Jodas, paradista del mercat de Serraperera. Però de seguida la situació es va normalitzar. “Ara la gent ve amb protecció i respecta la distància de seguretat”, apunta Sánchez. A la seva parada de fruita a Serraperera, Gallardo ha posat un esprai desinfectant per als clients. “La majoria som molt respectuosos”, indica.\nCap dels dos mercats no tenen una plataforma online per fer comandes, però sí que moltes parades agafen encàrrecs per telèfon –perquè la gent ja tingui la comenda preparada i hagi i només hagi de recollir-la quan vingui- i també ho serveixen a domicili. “Sobretot a persones grans o que per diverses circumstàncies necessitin que els hi portem a casa”, explica Sánchez, que recorda que els primers dies van haver de fer pedagogía amb les persones grans: “Patíem per les persones grans que continuaven venint al mercat i els hi proposàvem que vinguessin a comprar els seus fills o un veí”.\nAmb el decret d’estat d’alarma els restaurants i bars van tancar i el mercats va notar que els hi augmentava la feina. “La gent compra més perquè fa tots els menjars a casa”, destaquen Jodas i Gallardo. Els mercats són conscients que el futur és incert, però també creuen que “qui vulgui un bon producte a bon preu” seguirà comprant a les llotges municipals.\nMercadals els divendres, però només parades d’alimentació\nEls mercats setmanals de venda no sedentària, que a Cerdanyola tenen lloc els divendres, només poden obrir les parades de venda d’alimentació, productes higiènics i planter d’horta.\nEl número de casos positius del Covid-19 al municipi continua augmentant i, segons la darrera actualització del mapa interactiu que publica el Departament de Salut de la Generalitat, Cerdanyola ja té 292 casos confirmats de persones contagiades. La xifra ha crescut en 35 casos respecte ahir.\nLa zona amb més contagiats és l’àrea bàsica de salut del CAP de Canaletes-Fontetes (ABS2), amb un total de 139 casos. A la Serraperera (ABS1) s'han detectat que 104 dels positius per Covid-19 a Cerdanyola són usuaris del CAP de Serraparera. I a La Farigola, on les dades són compartides amb veïns de Ripollet, els casos són 49.\nEl Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya ofertarà P3 a l’escola Les Fontetes el proper curs. L’anunci es feia públic minuts abans del ple d'ahir per part de l’AFA de les Fontetes i poc després des del consistori es confirmava la bona notícia tot assegurant que el govern català ha traslladat el seu compromís de participar en el grup de treball per a l’elaboració d’un pla de viabilitat del centre contemplat a la proposta d’acord inclosa la declaració institucional presentada a l’última sessió plenària.\nPER QUÈ EL DEPARTAMENT D’ENSENYAMENT HA RECONSIDERAT LA SEVA DECISIÓ?\n“El director de Serveis Territorials del Departament d’Educació, Jesús Viñas, ens va dir que havien reconsiderat la seva decisió després de les converses mantingudes i de les dues reunions realitzades la setmana passada”, explica el regidor d’Educació, David González, satisfet pel gir dels esdeveniments. “Estem molt contents i creiem que la reconsideració és fruit precisament de parlar entre tots i totes i de corresponsabilitzar-nos d’un tema tan important”. Per al regidor, el manteniment de la línia de P3 “suposa un pas decisiu per garantir el futur de centre i de el propi benestar al barri de les Fontetes”. En aquest sentit, el regidor agraïa a l’AFA Fontetes “el treball i la implicació que han mostrat amb la causa” i l’AV Fontetes “la col·laboració i predisposició que han mostrat sempre”.Però, com anunciava González, “l’important treball realitzat no es pot quedar aquí, perquè d’aquí un any podem tenir la mateixa proposta de tancament sobre la taula d’aquesta escola o d’una altra”.\nL’AFA de Fontetes celebrava la notícia amb alegria i satisfacció, però amb la consciència que la lluita no s’acaba perquè el perill existeix. “És el moment en que més hem de treballar perquè els nostres projectes es materialitzin: volem una escola de barri viva! Volem ser protagonistes de la política educativa del municipi, del destí de les nostres escoles”. La presidenta de l’AFA Les Fontetes, Katjuscia Mattu, intervenia l’audiència ciutadana del ple de gener tot proposant “treballar en la revitalització de l’escola i en la planificació educativa de tot el municipi”. La representant també demanava que aquesta oportunitat serveixi per reflexionar i actuar contra la segregació escolar i continuats tancaments de línies educatives a la ciutat sempre a l’escola pública. I per aconseguir-ho, demanava la creació d’un grup de treball on participin administració, comunitat educativa i veïns.\nDECLARACIÓ INSTITUCIONAL DE SUPORT A L’ESCOLA FONTETES\nD’altra banda, el ple de gener va incloure una declaració institucional -amb el suport de tots els grups municipals- de suport a l’escola Fontetes. El text proposa crear, en el termini d’un mes, un grup de treball per elaborar un pla de revitalització de l’escola, que hauria d’estar finalitzat al desembre de 2020 i que estaria composat pel Departament d’Educació, l’Ajuntament de Cerdanyola, el claustre de mestres de l’Escola les Fontetes, l’AFA de l’escola les Fontetes, l’AV de Fontetes i altres actors que estiguin interessats. La declaració també aposta per crear en el termini d’un mes una comissió de treball -en el si del Consell Escolar Municipal o del Projecte Educatiu de Ciutat- encarregada d’analitzar la situació a nivell global i d’elaborar la planificació educativa municipal en quant a demanda i oferta de places. Aquesta comissió hauria de presentar les seves conclusions abans del període de pre-inscripció del 2021.\nLa declaració institucional destaca que dins la reforma de l’entorn de l’estació de Renfe i dels cinemes El Punt preveu la construcció de 260 nous habitatges i que el mateix projecte afirma que els serveis necessaris per aquests nous veïns “seran els propis de Fontetes”. El text també recorda que des del juny de 2018, entitats i particulars del barri van elaborar un programa d’actuació que contemplava la transformació de l’escola en Institut-Escola amb escola bressol. “Aquesta proposta va ser assumida per totes les forces polítiques que es presentaven a les eleccions municipals, amb la matisació que era competència de la Generalitat de Catalunya, però que defensarien la proposta si arribés el cas”, remarca el text.\nEl carrer i la plaça Goya es reformaran amb 1’2 milions\nEl govern local aprova la licitació de la primera fase de la reforma del barri de Fontetes\nLlum verda a la licitació dels treballs de reforma del carrer i la plaça de Goya, la primera fase de l’actuació integral de reforma i reurbanització prevista al barri de Les Fontetes. Amb un pressupost base de licitació d’1.2 milions d’euros es vol reurbanitzar l’espai públic del carrer i plaça de Goya a partir dels objectius contemplats al projecte per a la reurbanització i reforma de l’espai públic del barri de Les Fontetes.\nEl govern local impulsa l’actuació al carrer i a la plaça de Goya i en funció dels recursos existents, anirà actuant a altres zones del barri fins a completar l’actuació al barri de Les Fontetes; segons informa en un comunicat. L’actuació municipal vol reforçar la identitat del lloc i el sentiment de pertinença.\n“La plaça Goya té una posició central dins del barri de Les Fontetes i també molta potencialitat com a element revitalitzador de la zona”, apunta el consistori. Les actuacions previstes es plantegen en dues zones clarament diferenciades per la divisió longitudinal que marca la geometria en forma de L de la planta. A la part inferior de la L, zona més situada al sud, l’objectiu és consolidar aquest espai com a peça central de l’eix horitzontal cívic i comercial d’organització interna del barri, connectant a l’est amb nucli econòmic del barri, i a l’oest amb la zona verda final situada al “fons” de Les Fontetes. Per tant, es planteja un espai de prioritat per vianants amb secció única, on a partir del canvi de rasant es connecta, sense barreres arquitectòniques, el carrer de Goya amb el carrer de Zurbarán. Potenciant que l’activitat cívica i comercial es prolongui sobre aquest eix, i cap a l’oest del barri.\nA la part superior de la L, zona més situada al nord, l’objectiu és la consolidació com a espai verd del barri convertint-lo en l’espai cívic d’organització interna del barri, millorant la seva connectivitat perimetral. Així, es proposa una plataforma tova de secció única a cota de la edificació perimetral que ha de permetre l’ús cívic des dels locals de planta baixa de l’edificació adjacent, alhora que es planteja l’eliminació i redisseny de les jardineres perimetrals mantenint part de la vegetació existent, però permetent la màxima accessibilitat.\nLa nova secció permet l’augment de paviment drenant, la disposició de nous arbrats, mobiliari, il·luminació perimetral, zones de jocs infantils i reserves destinades a ús comercial del espai públic. A la part nord d’aquest espai per separar visual i acústicament de la rotonda de la ronda de Cerdanyola, es disposa un conjunt de jardineres inclinades més altes, que fan de barrera, projectant la visió cap al parc del Turonet. A més, permet la disposició de noves fileres d’arbrat laterals a ambdós costats, mobiliari, il·luminació bilateral, i reserves d’espai per ús comercial de l’espai públic.\nMillores al carrer Goya\nL’actuació a la plaça de Goya està íntimament vinculada a l’actuació sobre aquest espai. L’execució conjunta d’aquests dos àmbits garanteix l’objectiu de canvi de via interna de circulació i bossa d’aparcament per convertir-lo en peça central de l’eix horitzontal cívic i comercial d’organització interna del barri, connectant a l’est amb nucli econòmic del barri i a l’oest amb la zona verda final situada al “fons” de Fontetes. Aquí es planteja un carrer de prioritat per a vianants amb secció única, on a partir del canvi de rasant es connecta, sense barreres arquitectòniques, la plaça de Goya amb la Ronda de Guinardó. La nova secció permet la disposició de noves fileres d’arbrat laterals a ambdós costats i il·luminació bilateral. A més, es restringeix el pas dels vehicles només per a serveis cap al passatge de Goya. - Redacció


El Sabadell, encara més líder\nL'Hospitalet i el Sant Andreu signen un vibrant derbi català\nSegona B / Resum jornada 32: Els arlequinats aprofiten l'empat del Badalona per distanciar-se. La Gramenet, a només dos punts de somiar amb la permanència.\nREDACCIÓ Barcelona 03/04/2011 20:25\n260x366 Partit emocionant el disputat a la Feixa Llarga / DZILAM MÉNDEZ Partit emocionant el disputat a la Feixa Llarga / DZILAM MÉNDEZ\nLa victòria del Sabadell a casa davant l'Atlètic Balears (3-1) fa encara més líder l'equip de Lluís Carreras. Els gols han arribat a la segona part. El primer, d'Hiroshi, al minut 53. Ràpid ha empatat Ernesto pels visitants, però Joaquín i Fito, als minuts 75 i 82, han certificat el triomf. Per la seva banda, el Badalona, segon, va empatar (1-1) en el partit disputat ahir a Maó. L'equip escapulat va desaprofitar el 0-1 de Santi Villa al minut 22. A tres pel final, Raúl Capó va signar les taules.\nPer sota, la Gramenet torna a treure la calculadora i a somiar més que mai a quedar-se a Segona B. La victòria a Can Peixauet sobre l'Oriola (3-1) deixa l'equip de Ramon Moya a només dos punts del Benidorm, que actualment marca la plaça de promoció de permanència. A nou punts d'aquesta posició es troba el Santboià, que malgrat ocupar la cua de la classificació i empatar avui a zero a Terol en un partit calent que ha acabat en batussa, està a la distància més curta en tota la temporada de somiar amb una permanència virtualment molt difícil.\nEl derbi català de la jornada entre L'Hospitalet i el Sant Andreu (2-2) ha repartit emocions de tots colors. L'avantatge dels locals al quart d'hora de partit amb dos gols de Cirio, semblava suposar l'inici de la festa riberenca. No obstant això, dos gols de Miguélez pel Sant Andreu, tots dos al segon temps i el primer de penal, han acabat situant les taules al marcador. Mentrestant, a la Terra Ferma els aficionats del Lleida comencen a somiar amb gestes importants del seu equip malgrat la seva situació econòmica. Els d'Emili Vicente han capgirat el gol inicia del Benidorm, obra Paco Vázquez al minut 42, per sumar tres punts gràcies als gols d'Àlex, a l'inici del segon temps, i Eizaguirre, a deu minuts pel final.\nSporting Maonès 1 - Badalona 1\nGramenet 3 - Oriola 1\nMallorca B 0 - Ontinyent 1\nL'Hospitalet 2 - Sant Andreu 2\nSabadell 3 - Atlètic Balears 1\nBenidorm 1 - Lleida 2\nTerol 0 - Santboià 0\nAlacant 1 - Dènia 2\nAlzira 1 - Alcoià 1\nGandia 2 - Castelló 0


Un grup de persones han tingut l'oportunitat de participar este matí en la recreació d'una ruta de transhumància per la Vereda Reial de Bétera al terme de Llíria. Esta és una de les activitats que s'estan oferint en la I Fira de Ramat de Sant Vicent, que es va inaugurar dijous passat i es pot visitar fins demà diumenge al recinte de Vil·la Àngels.\nEls participants han acompanyat el pastor i el seu ramat durant un recorregut de 4 quilòmetres des del Coto del Catalá fins al recinte firal, en el que a més han pogut descobrir les peculiaritats d'esta tradició pecuària.\nPrecisament, i dins d'este esdeveniment, l'alcalde Manolo Civera i la directora genera de Prevenció d'Incendis Foretales, Dèlia Álvarez, van inaugurar ahir a l'edifici Multiusos l'exposició "Passejant pels assagadors", sobre les vies pecuàries i la transhumància a la Comunitat Valenciana.\nA més dels exemplars de distints tipus de ramaderia que s'exposen a Vil·la Àngels, la Fira de Ramat de Sant Vicent oferix distintes activitats com a recreació d'oficis perduts relacionats amb el món rural, demostracions de tir i arrossegament, concursos o subhastes.\nDe la mateixa manera, s'estan celebrant conferències sobre ramaderia extensiva, transhumància, vies pecuàries i activitats complementàries.


Malerudeveure't: La veritable història del Regàs (I)\nPost de: Unknown a les 12:43:00 a. m.\naixò cal llegir-ho amb atenció. Passo sols per dir-t'he que m'imprimiré el post per llegir-lo fil per randa... Regàs... aixxx....\nTu i jo sabem que el Regàs no és al Raval. És a tocar de Gal.la Placídia (al carrer Regàs, coi). Recorda que hem quedat demà. Cap al capvespre. Arregla't una mica.\nAi caray ! Doncs te bona pinta. I donat el temps que fa potser sería bona idea canviar la trobada al Parc de L'Oreneta per la suite de l'atic.Lo dels cent vint euros ho posem entre tots i lo de la beguda i la carmanyola entre tanta cotilla i tant entrecuix ja mirem de colar-ho !\nQué me'n dieu?\nONDIA NANO QUIN FESTIVAL!!!!ESPERO QUE EL FINAL SIGUI DE "SONRISA VERTICAL",\nTranquil Veí, he fet unes pregaries a Santa Magdalena per què et protegeixi i no et passi res.\nSi més no fins que acabis d'explicar-nos tota la veritat sobre el cas Regàs ;)\ntan a raig l'he fet que l'he hagut de polir després...\nporta tu els preservatius,eh?\ni fem un foc de camp al jacuzzi?\nmentre no em posin horizontal i d'esquena...\nla veritat, la veritat...serà dura, eh?\nDels xinos, com sempre.\nfeia temps que no reia tant! els veïns de l'escala han vingut a veure si em passava res....osti tu què bo! espero amb candeletes la continuació!!!\nUiiiii el Regàs...m'has fet remoure molts...sentiments i sensacions...suficients com per deixar-te un comentari per dir-t'ho.\nNecessito saber què va passar després!\nNo sé si em faràs sortir, però contraatacaré amb un post dels meus, t'aviso. Sobre el francès, si em fas sortir, no et facis il·lusions, els tinc terminantemente prohibidos fins que no em treguin l'ortodòncia. Ara, conec a un italià que m'ha fet propos marranes amb orto. Com sou...\nEspero els capítols següents...\nPaseante, els preservatius dels xinos són defectuosos. Resulta que quan els fabriquen, hi ha una xineta que fa foradets amb una agulla, en serio.\nCaram Veí! Es pot saber a quina mena de llocs vas?\nEsperaré frisosa com segueix la història!! Ets únic Veí... Únic!!


Les denúncies internes dels treballadors: un altre calvari per al Barça\nEl club blaugrana quadruplica les que sol haver-hi en una empresa de la seva magnitud\nEl Camp Nou abans d’un partit de la Lliga de Campions. DAVID RAMOS / GETTY\nBarcelonaEl Barça ha registrat més de 100 denúncies internes en els últims cinc anys, sota la presidència de Josep Maria Bartomeu. Preguntada per l’ARA, la World Compliance Association (WCA) informa que la mitjana de denúncies d'aquest tipus en una empresa de la grandària del club blaugrana és de menys de cinc cada any. La xifra xoca amb la realitat del Barça, on es registren unes 20 denúncies anuals.\n“Al Barça hi ha més denúncies internes de les que hi ha en empreses de la mateixa grandària [quasi 1.500 treballadors]”, apunta una persona que en va viure de ben a prop algunes. “Cada any n’hi ha hagut desenes”, afegeix. Tan sols Noelia Romero, que va estar al Barça del febrer del 2019 al juliol del 2020 com a compliance officer, va reconèixer haver-ne analitzat una vintena en el seu judici contra el club blaugrana, que va acabar amb la sentència d’acomiadament improcedent. A aquestes denúncies s’hi han de sumar les rebudes per la seva predecessora en el càrrec, Sabine Paquer (va entrar el 2016, quan es va crear aquesta plaça al club), i pels seus successors, primer Mireia Simona i ara Xavi Mas. Entre tots han registrat el centenar de denúncies, segons asseguren fonts internes del Barça.\nA través d'una vintena de testimonis, la majoria anònims per evitar represàlies –extreballadors i treballadors actuals de l'entitat–, l'ARA se submergeix en una problemàtica que encara avui sacseja el dia a dia de molts departaments del Barça. “En aquest club s’han utilitzat persones com a caps de turc per tapar la porqueria dels altres. Se n'ha tapat molta i al final ha petat. No és casualitat la realitat que travessa el club avui dia”, introdueix una de les fonts amb qui ha conversat aquest diari per al reportatge.\nEls relats teixeixen una crònica de fugues i renúncies com a conseqüència del corporativisme i dels "amiguismes" que hi ha hagut a la institució. “L’ambient del club està ple de gent que vol marxar, de treballadors deprimits, de baixes laborals… Hi ha molta pressió, una moral de derrota, és un pendent que cada vegada és més inclinat”, explicava poc abans de les eleccions del 7 de març un treballador que continua tenint un càrrec rellevant al Barça. Més de mig any després, la mateixa font diu que “la situació no ha canviat gaire” des que Joan Laporta governa la junta. “Hi ha certes dinàmiques i formes de lideratge tòxiques entre els treballadors que segueixen”, rebla.\nHi ha dues vies per fer denúncies internes: 'compliance' i recursos humans\nAquestes "dinàmiques" deriven en denúncies que es poden activar per dues vies. La més habitual –i emparada legalment– és l'àrea de compliance, creada al Barça el 2016, que implica engegar un protocol que obliga aquesta figura a fer una investigació i emetre un dictamen. L'altra forma de denunciar és anar al departament de recursos humans, que, a diferència de compliance, no té imperatiu legal i pot deixar sense recorregut la denúncia si ho estima oportú. Aquesta àrea va estar dirigida durant l’última part del mandat de Bartomeu per Gemma Biosca, que després de la victòria de Laporta va ser substituïda per Carles Cendrós, precisament qui havia ocupat aquest càrrec entre el 2016 i el 2019.\n“Hi ha moltes persones que quan les acomiaden volen deixar constància a compliance que no les fan fora per fer el ronso, sinó perquè suposadament els hi havien fet passar malament. I així ja consta en acta. D'altra banda, només s’ha de veure la quantitat de persones que entren i surten quan hi ha un canvi de govern. En una empresa normal si denuncies i es demostra que és fals te’n vas al carrer. Al Barça, en canvi, no passa res”, explica un extreballador que va tenir alts càrrecs. A compliance, però, afirmen que no s’ha detectat cap denúncia falsa. També diuen que moltes denúncies internes van sortir després del Barçagate.\nLes fonts consultades coincideixen que quan un treballador entra al club, sobretot si és aficionat del Barça, ho fa amb la il·lusió d’estar complint el somni de la seva vida, però que poc a poc allò que imaginava com a idíl·lic es va convertint en un camp de mines. “Arriben amb molta il·lusió i per això estan disposats a dedicar-hi moltes hores de feina, però comencen a trobar-se amb negatives contínues respecte a les coses que proposen, s’inicien els problemes amb el seu cap de departament, s’acomoden al corporativisme per salvar el cul, es desmotiven i se’n van”, relata un extreballador del departament de desenvolupament de negoci. “O pitjor encara –afegeix–: es queden a l'entitat adaptats a aquesta actitud corporativista”. Un altre extreballador del Barça, del departament de comunicació, s’expressa de manera semblant: “La qüestió és si entres a la roda de corrupteles i interessos particulars. Si no ho fas, o bé te’n vas o bé t’aparten en una cantonada perquè no molestis”.\nBill Mannarelli, exdirector patrimonial del Barça. FC Barcelona\nQuins són els departaments més afectats?\nEls departaments que més procediments han afrontat l'últim lustre han sigut el comercial, el de màrqueting, el de presidència, el legal, el de protocol i el de l’Espai Barça –el mateix Laporta va dir que la due diligence havia detectat que en aquesta àrea s’havien vulnerat els controls interns d’una forma similar a com es va fer amb el cas Barçagate.\nA més, l’ARA ha pogut saber que algunes de les persones denunciades internament han sigut Román Gómez-Ponti, exdirector de l’àrea jurídica, investigat pel Barçagate i que, entre d’altres, va rebre una denúncia de l’exjugador de la secció de bàsquet Ante Tomic; Xavier Asensi, exdirector comercial; William T. Mannarelli, exdirector de patrimoni i de l’Espai Barça, i Carles Folguera, exdirector de La Masia, a qui el Barça va fer fora fa pocs dies. D'altra banda, Ricard Pruna, exmetge del primer equip, que ara està d'actualitat perquè Xavi Hernández el vol recuperar, també va denunciar per assetjament laboral el seu cap, Ramon Canal. En aquell moment, però, l'àrea de compliance, liderada per Noelia Romero, estava suspesa pel Barçagate. Per això el procediment no va tenir recorregut i Pruna, el setembre del 2020, va marxar voluntàriament després de 25 anys al Barça.\nUna de les àrees més conflictives del club durant els últims anys ha sigut la de l’Espai Barça, liderada per Mannarelli fins a l’arribada de Joan Laporta. La situació entre els treballadors d’aquest departament és "bastant estressant", segons una persona que la va viure de ben a prop: “Hi ha molta pressió, un treballador ha estat de baixa per depressió, un altre està amb xacres… I és gent amb prestigi, no pas novells”. Un altre dels treballadors va marxar per una qüestió ètica: “No m’agradava el que passava allà, no comprenia per què es feien les coses d’una determinada manera. No vaig callar i, a causa d’això, vaig tenir enfrontaments directes amb Mannarelli, que em va fer bullying i em va faltar al respecte públicament per haver mostrat desacord en els números del projecte”, diu. L'ARA ha tingut constància d'altres casos, com el d'un treballador que actualment està de baixa "a causa de les pressions rebudes" i el d'un altre que va denunciar falta de transparència en les despeses.\nLa junta de Laporta detecta malbaratament de recursos a l'Espai Barça\nMotí a l’àrea de presidència\nD’altra banda, Jaume Masferrer, mà dreta de Bartomeu i investigat per possible administració deslleial i corrupció entre particulars en el cas Barçagate, va tenir un motí del 100% dels treballadors del seu departament, el de presidència, que es van negar a seguir treballant amb ell. Al final van aconseguir que no tingués ningú al seu càrrec. Val a dir que la primera decisió del president de la comissió gestora, Carles Tusquets, un cop va dimitir Bartomeu, va ser prescindir de Masferrer, una mesura que va ser rebuda molt positivament pel comitè d'empresa, que en aquell moment negociava amb l'entitat un diferiment salarial per fer front als efectes del covid.\nA recursos humans del Barça hi ha constància que Masferrer va assetjar laboralment diverses persones del seu departament, un fet que es referma des de compliance, però mai se li va obrir un expedient disciplinari perquè reaccionava als avisos que rebia.\nMal ambient a l’àrea comercial\nDe l’àrea comercial se’n van anar –i en van acomiadar– molts empleats durant el mandat Bartomeu, quan va estar dirigida per Xavier Asensi (2018-2021), que va deixar el Barça de manera voluntària el gener d’aquest 2021 i recentment ha fitxat per l’Inter de Miami com a director de negocis. Diverses fonts expliquen que durant el seu pas pel club, Asensi tenia "un lideratge abusiu". En concret parlen d’un tracte "prepotent" amb els patrocinadors i de "faltes de respecte greus" als treballadors, que van provocar que l’ambient a l'àrea comercial fos "irrespirable". Tot plegat li va comportar dues denúncies per assetjament laboral i una per acomiadament improcedent. Les dues primeres van acabar arxivant-se a favor del diàleg entre les parts.\n“Va fer la vida impossible a alguns treballadors, als quals va maltractar i menysprear. A l’oficina de Hong Kong, que també va dirigir, els hongkonguesos estaven acostumats a aquest tipus de tracte, però els estrangers no”, diu un empleat amb dècades al club. “Hi ha un abans i un després al departament comercial amb l’arribada d’Asensi. A partir d’aleshores va disminuir la qualitat del treball d’equip. És una persona que ha destrossat les relacions i l’ambient dins el club”, explica un altre treballador que el va tenir com a responsable.\nExigia molt als meus treballadors, però sempre amb respecte ”\nXavier Asensi Exdirector comercial del Barça\nL'ARA ha parlat amb Asensi, i malgrat que admet que va exigir "molt" als seus equips perquè considera que és “el que es mereix el Barça”, assegura que sempre ho va fer “amb respecte”. A més, explica que ell no ha vist mai les denúncies, però sospita que en una d’elles “l’objectiu que hi havia darrere de la denúncia de la persona que havia acomiadat per motius procedents era guanyar més diners”.\nMés tard es va celebrar un judici ràpid per aquest cas, que va guanyar el Barça perquè l'afectat no va presentar la documentació a temps. El denunciant ho justifica dient que ningú de recursos humans el va avisar que calia portar aquesta paperassa en un cas com el seu. Dins del departament comercial també va haver-hi denúncies internes per part d’integrants de l’oficina del club a Nova York.\nMasclisme a BLM\nUn cas que crida l’atenció entre les denúncies internes dels últims anys és el de Rubén Benseny, mà dreta de l’aleshores director de Barça Licensing & Merchandising (BLM, una societat independent del club que es dedica a la venda al detall), Joan Carles Raventós. Segons les declaracions al comitè d’empresa d’una desena de treballadors de BLM, que prèviament ja l’havien denunciat per escrit, va haver-hi assetjament laboral i maltractament moral continu als empleats i comentaris despectius i sexistes recurrents.\nQuan a BLM es van adonar de la transcendència del problema amb Benseny van buscar ajuda al comitè d’empresa del Barça, que ho va posar en coneixement de compliance a l'adonar-se de la gravetat dels fets. En 24 hores es va fer una investigació sobre el cas i al cap de 48 hores, amb la benedicció de Raventós, es va fer un acomiadament disciplinari per falta molt greu.\nPerò Benseny no va estar d’acord amb la mesura i va denunciar laboralment el club i penalment els treballadors que l'havien acusat, a més de demanar una gran quantitat de diners com a indemnització. Finalment, abans del judici laboral que s'havia de celebrar el setembre del 2021 –en el qual una desena de treballadors estaven disposats a declarar com a testimonis–, va haver-hi un pacte. Benseny va retirar les denúncies a canvi que se l’indemnitzés simbòlicament. Segons l'entitat, aquesta va ser la millor solució “per alliberar les persones afectades i el club". L'acord va servir per estalviar-se diners i evitar un procediment judicial molt llarg. Consultat per l'ARA, Benseny manifesta que és fals que importunés cap treballador o treballadora. També nega haver rebut denúncies internes.\nBarça FC Barcelona Josep Maria Bartomeu Espai Barça


Villa Nõva Nova Vald Estònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVilla NõvaVaisi küla, Nõva vald, Nova Vald, Nova Vald, Estònia, 91101 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en7comentarisVilla NõvaVeure més fotosbalcó/terrassaVeure més fotosVeure totes les 34 fotosMolt bona ubicació 8,9Veure al mapa8,9Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar Nova Vald, vosté es sentirà com a casa a Villa Nõva, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Nova Vald. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Villa Nõva es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, balcó/terrassa, reproductor de DVD/CD, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Villa Nõva no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més\nAllotjaments a Nova Vald


Interessants ofertes per trobar feina a Girona ràpidament - Diari de Girona\nConsulta les demandes de les empreses gironines\n17.06.2020 | 20:34\nComptables, operaris o tècnics poden trobar ocupació aquesta setmana gràcies a les ofertes de feina a Girona que destaquem en aquesta notícia.\nEntre aquestes vacants destaquen 10 llocs per a instructors teòrics per a l'Escola de Pilots de Drons FLYING AND FLY .\nGrup Oesía dissenya i desenvolupa enginyeria aplicada a Seguretat i Defensa, i també a la societat civil, amb l'objectiu de proporcionar serveis i equips a l'avantguarda de la modernitat i la tecnologia.\nTots els productes i desenvolupaments de la divisió d'Enginyeria del Grup Oesía porten la marca de Tecnobit, amb la qual som punters en innovació des de fa més de 40 anys.\nDurant els 3 primers mesos farà de suport per a implantació de targetes SIM, ajuda amb la configuració de telèfon, entre d'altres.\nL'ajuda al transport s'inclou al salari.\nA Diana Solucions Comercials busquem un implantador / IMPANTADORA en ruta per a la instal·lació de diferents vinils en diferents òptiques de la zona de Catalunya. Imprescindible vehicle.\n– Informe de l'acció.\n– 7,28 bruts / hora.\n– Smartphones amb dades per fer el report de l'acció.\nInscripcions i més informació a oferta d'Implantador / implantador de Vinils a Girona\nInscripcions i més informació a oferta d'OPERARIS / ES CARNIS a Riudellots de la Selva\nFLYING AND FLY – Escola de Pilots de Drons selecciona:\nLes grans empreses demanen aprofitar els ajuts de la UE per impulsar la recuperació.


juntsiendavant – Pàgina 2 – Junts i Endavant\nCartell del curs de llenguatge de signes\nEls dijous: 6, 13, 20 i 27 de juny tindrà lloc al Casal Cívic el curs de llenguatge de signes organitzat per Junts i Endavant a Càrrec de l’empresa Multisignes amb seu a Banyoles.\nEl curs d’una durada d’una hora i mitja té un cost d’inscripció de 15 Euros els quatre dijous.\n27 d'octubre de 2018 juntsiendavant Comments 0 Comment\nAquest diumenge 14 d’octubre ha tingut lloc a Olot la jornada de pre – temporada de la Lliga Territorial de Futbol Sala de les comarques de Girona.\n16 jugadors de Junts i Endavant participant aquest any a la lliga de Futbol Sala que es dividiran en dos equips per defensar els colors del CE Banyoles.\nEl proper dia 11 de novembre primers partits de la lliga al pavelló de la Farga de Banyoles. I esteu tots convidats.\nAmb un estatge al Colell han començat les activitats del bàsquet de la temporada 2018-2019. A la mateixa tarda es varen fer les presentacions de tots els equips del bàsquet al pavelló de la Farga. Aquest any són 11 els jugadors que participant en aquesta activitat que any darrera any va augmentant la participació.\nCal fer notar que a un dels entrenadors dels nois/as de Junts i Endavant, Pep Mendoza a rebut el reconeixement de Forjador de l’esport a Banyoles, fet que ens omple de satisfacció.\nUn any mes s’ha fet la tradicional trobada amb els voluntaris de la Caixa.\nUn any més s’ha celebrat la “Milla Urbana” una prova àtletica que s’organitza des de la secció d’atletisme del Club Natació Banyoles, aquest esdeveniment s’inicia amb una prova de les persones amb discapacitat i que rep el suport i l’escalf del voluntaris de “La Caixa”,\nEls participants rebent una medalla de per haver participat en la cursa així com un suculent berenar que és compartit per corredors i voluntaris.\nTOCATS PER LA MÚSICA\nS’ha donat el tret de sortida a l’activitat musical, tots els dilluns de 2/6 a les 7 del vespre al Casal Cívic es troben 6 persones que amb la col·laboració d’en Josep Branyes interpreten un seguit de temes musicals, moltes vegades inventats pel propi Branyes.\nEn la nit de l’esport que organitza la Regidoria d’esports de l’ajuntament de Banyoles es va fer un reconeixement a la tasta que Junts i Endavant està fent amb persones amb discapacitat en diferents activitats esportives.\nL’acte es va celebrar a les instalacions del Club Natació Banyoles.


por Admin el Dom Dic 18, 2016 6:31 pm\nEl dia 5 de novembre va ser un dia ple d'emocions, tan per l'acte a la Facultat com pel dinar al Col•legi. Vàrem compartir una bona estona, vàrem recordar vells temps, vàrem riure i ens vàrem explicar el què havíem fet durant tots aquests anys. Ens vàrem retrobar! Molts de nosaltres no ens havíem vist feia molts anys, tot i això vàrem ser capaços no solament de reconèixer-nos, si no també de restablir les nostres connexions.\nUn cop passat, tenim les nostres dades (enviat llistat per mail) i també tenim el foro (promo76.foroactivo.com). Això ens permet no perdre contacte; podrem fer trobades segons interessos, realitzar altres iniciatives com el cava, el concert participatiu al Palau de la Música i, sobretot també esperem no tardar tant de temps a fer una nova retrobada.\nUs recordem que al foro teniu l'audiovisual, les fotos de la facultat i les del Col•legi.\nUs passem també l'estat de comptes dels ingressos i despeses. Com podeu veure hem tingut un excedent de 465 euros, això ha estat així per que era difícil fer un preu exacte ja que no sabíem quanta gent seríem finalment. Aquest excedent l' hem destinat a Metges sense Fronteres.\nTeníem plena confiança que la trobada seria un èxit i tots plegats ho vàrem fer possible.\nMoltes gràcies a tots per venir i per la vostra indiscutible col•laboració !!\nAurelio Vázquez de la Torre\nBarcelona 18 de novembre de 2016\nÚltima edición por Admin el Miér Dic 21, 2016 11:28 am, editado 1 vez\nRe: ULTIM COMUNICAT\npor Jordi Paniagua el Miér Dic 21, 2016 10:43 am\nMOLTES GRACIES PER LA BONA FEINA FETA.\nAra amb el cava de la NOSTRA PROMOCIO a la nevera...SEGUIRE´M EN CONTACTE


Sumacàrcer registrarà l’ADN dels gossos per combatre l’incivisme – RiberaTV\nSumacàrcer també perseguirà als propietaris de mascotes que no siguen respectuosos amb l’espai públic. El consistori aprovarà el una nova ordenança que regule de manera més exhaustiva la protecció dels animals de companyia. Aquesta iniciativa consisteix a crear un sistema d’ADN caní i un registre censal municipal perquè tots els gossos del municipi puguen ser identificats mitjançant microxip homologat i per patró d’ADN.\nAquesta nova eina es crea amb la finalitat de protegir els animals, ja que permetrà que puguen ser trobats en el cas que es perden. A més, també és una acció que ajuda a mantenir més nets els carrers de Sumacàrcer, ja que amb la implantació d’aquest nou sistema és possible identificar els propietaris dels animals que han incomplert amb l’obligació de recollida d’excrements. L’ADN caní permet una major convivència i protecció entre els gossos i la ciutadania i a més fa possible l’establiment de normes de protecció de companyia a l’entorn humà. “També serveix per relacionar el tenir una mascota amb la higiene, la salut pública i la seguretat de les persones dels béns.\nTambé permet establir controls per lluitar contra l’abandó animal. A partir del moment en què siga aprovada en el ple aquesta nova mesura, tots els gossos hauran de registrar-se al consistori amb una prova d’ADN”, addueix l’alcalde de Sumacàrcer, David Pons, qui agrega que el mecanisme ajuda a millorar la vida de les mascotes. El registre i el test tindran un cost de 34 euros. No obstant això, des de l’1 de juliol fins al 31 d’agost, l’Ajuntament de Sumacàrcer posarà en marxa la campanya gratuïta de realització del registre i l’analítica.\nSumacàrcer registrarà l’ADN dels gossos per combatre l’incivisme added by Ribera Televisió on 19 juny, 2020


Download Paquet d'interfície de llengua per al Windows 7 from Official Microsoft Download Center\nAfrikaansAlbanèsAmhàricAnglèsArmeniAssamèsÀzeri (llatí)BascBengalí (Bangla Desh)Bengalí (Índia)Bosnià (ciríl·lic)Bosnià (llatí)CatalàDariFilipíGal·lèsGallecGeorgiàGujaratiHaussaHindiIboIndonesiInuktitut (llatí)IorubairlandèsIslandèsKanarèsKazakhKhmerKirguísKisuahiliKonkaniLuxemburguèsMacedoni (ARIM)Malai (Brunei Darussalam)Malai (Malàisia)MalaialamMaltèsMaoriMarathiNepalèsNoruec (nynorsk)OriyaPanjabiPersaQuítxua (Perú)RusSerbi (ciríl·lic)SingalèsSotho NordTàmilTàtarTeluguTswana (Sud-àfrica)Turkmen (Latin) - TurkmenistanUrdúUzbek (llatí)VietnamitaXosaZulu\nEl paquet d'interfície de llengua (LIP) per al Windows proporciona una versió parcialment traduïda de les parts més utilitzades del Windows. Després d'instal•lar el LIP, el text dels auxiliars, dels quadres de diàleg, dels menús i dels Temes de l'Ajuda i suport tècnic es visualitzaran en la llengua del LIP. El text que no estigui traduït apareixerà en la llengua de base del Windows 7. Per exemple, si heu comprat una versió en espanyol del Windows 7 i heu instal•lat un LIP català, part del text romandrà en espanyol. Podeu instal•lar més d'un LIP en una sola llengua de base. Els LIP del Windows es poden instal•lar en totes les edicions del Windows 7.\n• Instal•lació de la llengua de base necessària del Windows 7: espanyol o francès\n• 4,63 Mb d'espai lliure per a la baixada\n• 15 Mb d'espai lliure per a la configuració\n• Plataformes compatibles: aquest LIP funciona amb versions de 32bits i 64bits del Windows 7.\nADVERTÈNCIA: Si el xifratge de BitLocker està habilitat, suspengui’l abans d’instal•lar el LIP. Obri el Tauler de control , seleccioni Sistema i seguretat , desprès Cifrado de unidad BitLocker . Faci clic a Suspender protección .\nCom hi han descarregues separades per versions de 32-bit i de 64-bit de Windows 7 LIP, abans que comenci la descarrega, ha de determinar quina versió de Windows 7 te instal•lada: Per determinar quina versió de Windows 7 te instal•lada:\nFaci clic al botó Inici Desprès faci clic amb el botó dret a Ordinador i seleccioni Propietats . Això mostrarà la informació bàsica del seu ordinador.\nMiri en la secció de Sistema pel Tipus de sistema. Això indicarà si el seu Windows 7 es de 32-bit o de 64-bit\nPer instal·lar la versió de 32 bits, podeu:\nFer clic al botó Baixa i després fer clic a Abrir per instal·lar el LIP.\nFer clic al botó Baixa.\nFer clic a Guardar per copiar el fitxer a l'ordinador.\nNavegar al fitxer baixat i fer-hi doble clic per instal·lar el LIP.\nPer instal·lar la versió de 64 bits, cal seguir l'opció 2 esmentada anteriorment.\nPaquet d'interfície en català pel Windows XP ®


Sergio González: «És una autèntica final, és un partit crucial» - Diari de Girona\nSergio González: «És una autèntica final, és un partit crucial»\nSergio González, l'entrenador del Valladolid, fa una crida apel·lant a l'èpica i destaca el poder de Stuani\njordi bofill 22.04.2019 | 23:46\nSergio González, a la banqueta de Montilivi. aniol resclosa\nSergio González, a la banqueta de Montilivi.\n«Nosaltres ens hi juguem moltíssim més. Ells també s'hi juguen molt, però nosaltres hem de demostrar que volem aquests punts», confessava Sergio González, el tècnic d'un Valladolid amb l'aigua al coll però que espera ressorgir coincidint amb la visita del Girona. «És una autèntica final, és un partit crucial. En els últims partits jugats a casa hem estat a un gran nivell. Només ens ha faltat el resultat i tant de bo puguem fer el salt de qualitat davant un rival directe per la permanència». González ha confessat creure que el Girona tornarà al 3-5-2 amb el qual va pujar a Primera. «Tenim clar com atacar-los, serà important l'actitud i el fet de no tenir por. També hem de continuar forts en la pilota aturada, ja que anoten el 40 per cent dels seus gols així, i haurem d'estar atents».\nCom no, Stuani serà l'element diferenciador que atraurà la major part de l'atenció de la defensa castellana. «És important que el bloc ofensiu estigui entonat i la defensa estigui atenta a les vigilàncies a Stuani i Portu, els jugadors que els donen oxigen en la sortida de pilota. Hem d'aconseguir que l'uruguaià no participi molt del joc», va recordar González, que va fer autocrítica assegurant que l'equip hauria de deixar de cometre errades que, a aquestes altures de temporada, tenen una transcendència majúscula. Aquesta nit, ni Valladolid ni Girona esperen regalar cap detall ni fer cap concessió: la permanència a Primera està en joc.\nEl relat d'un 'heroi' que va evitar una violació: «Quan va fugir vaig dir: a aquest l'enganxo».\nEl Girona B només sap golejar.\nValladolid i Getafe, els exemples més recents de l'èxit d'un relleu d'entrenador.


La primavera més plujosa de la història - À Punt\nLa primavera més plujosa de la història\nLa primavera meteorològica del 2022 ja és la més plujosa en la Comunitat Valenciana, quan encara falta un mes de registres\nFontanars dels Alforins, la Vall d'Albaida / Pepe Gandia\n03 de maig 2022 - 13:10\nTot i que queda un mes per finalitzar la primavera meteorològica (aquesta recull març, abril i maig) ja s'ha convertit, de bon tros, en la més plujosa de tota la sèrie històrica de la Comunitat Valenciana. En el gràfic següent es comparen les precipitacions acumulades del trimestre primaveral des del 1950, excepte del 2022, en el que encara queda per comptabilitzar el mes de maig.\nPrecipitació acumulada per primavera a la Comunitat Valenciana / AEMET\nDes del dia 3 de març i pràcticament fins ara, llevat d'alguna breu treva en abril, no ha deixat de ploure en el nostre territori. Fins al dia de hui, en les capitals de València i Castelló de la Plana s'han registrat 28 dies de pluja apreciable (més de 2 l/m²) i 29 a Alacant. Cal destacar que tant al sud de València com al nord d'Alacant hi ha hagut pobles i ciutats on encara s'han superat aquests registres, com per exemple a Ontinyent, on ha plogut 38 dies.\nPrecipitació diària i acumulada la primavera de 2022 a la Comunitat Valenciana / AEMET\nAçò és degut a la posició de l'anticicló de les Açores que, des del febrer, s'ha situat sobre les illes britàniques, cosa que ha fet canviar la trajectòria de les borrasques de latituds més septentrionals que s'han vist obligades a travessar la Península i afectar de ple la Comunitat Valenciana. Des d'aleshores han estat presents les borrasques pràcticament totes les setmanes, cosa inusual al nostre territori en aquesta època de l'any. Ens han deixat episodis de tronades, inundacions i granís, i es converteix així aquesta primavera en pluviomètricament excepcional.


L'auditora del procés electoral destaca que durant la votació hi va haver poques incidències\n4 min. Barcelona 14/05/2019 17:58\n651x366 La consellera d'Empresa, Àngels Chacón, vol reduir els seients de pagament a les cambres de comerç catalanes / ACN La consellera d'Empresa, Àngels Chacón, vol reduir els seients de pagament a les cambres de comerç catalanes / ACN\nLa consellera d'Empresa, Àngels Chacón, ha anunciat aquest dimarts que el Govern vol reduir "a la mínima expressió" els seients que les empreses contribuents tenen als plens de les cambres de comerç. Segons Chacón, la nova llei, que es tramitarà després d'obrir un procés de diàleg amb els responsables de les cambres que surtin de les eleccions de la setmana passada, buscarà rebaixar el pes de les empreses que hi estan representades "pel fet de pagar".\nL'actual composició dels plens de les cambres està regit per la llei catalana de cambres, que Chacón preveu renovar aviat i que està subjecta a la llei estatal. La consellera ha assegurat que la normativa espanyola obliga a reservar una part dels seients per a empreses contribuents, però no marca quants ni en quina proporció. Segons la consellera, l'executiu català intentarà reduir-ne el pes per convertir les cambres en institucions més democràtiques.\nA més, la consellera ha defensat la gestió del procés electoral per part de la Generalitat. Chacón ha recordat que la introducció del vot electrònic –un dels punts més discutits per alguns candidats– s'introdueix per un reial decret aprovat pel govern espanyol el 2015 i que ja es va utilitzar sense incidències a les eleccions a les cambres del País Valencià.\nAquest dilluns, el departament d'Empresa va publicar els resultats definitius dels comicis, que van confirmar la majoria absoluta de la candidatura independentista de l'ANC a la Cambra de Barcelona. En aquest sentit, Chacón ha descartat que la victòria dels sobiranistes suposi "una hecatombe" per a l'economia catalana.\nUna de les dues patronals catalanes amb dret a triar sis seients al ple de la Cambra de Barcelona, Foment del Treball, ha felicitat aquest dimarts la candidatura vencedora, liderada per l'ANC i el Cercle Català de Negocis.\nBaixa de rendiment de la plataforma\nRaül Rabionet, representant de l'empresa auditora de les eleccions a les cambres de comerç Agtic Consulting, ha destacat que el sistema de vot electrònic només va patir problemes durant una hora i mitja el migdia del 6 de maig, quan la plataforma va funcionar de manera més lenta i només es van poder registrar 150 vots, una xifra inferior a l'habitual. Segons el responsable d'Agtic Consulting, "la baixada de rendiment" de la plataforma web va estar causada per un problema en la configuració de "l'ample de banda del servidor".\nLa nit electoral, el 8 de maig, quan es van publicar els resultats provisionals, el departament d'Empresa va informar que s'havien apartat 983 vots electrònics (955 a Barcelona, 20 a Terrassa i 8 a Lleida) perquè es van considerats dubtosos. Rabionet ha explicat que els dubtes tenen causes diverses, la majoria relacionades amb els temps i els orígens dels vots.\nEl vot a les cambres és intransferible (no es pot delegat a una tercera persona, per exemple un gestor o un familiar), com ho és l'ús del certificat digital, necessari per votar electrònicament. D'aquesta manera, els auditors van decidir apartar de manera provisional grups grans de vots d'electors diferents però que votaven en poc temps des d'una mateixa adreça electrònica o ubicació, ja que es podia donar el cas que fossin vots delegats de diverses empreses a una persona, o que fos una persona que hagués aconseguit el certificat de diverses empreses i votés sense el seu consentiment.\nEntre el dimecres 8 i ahir, l'empresa ha verificat els diversos vots sospitosos –fins i tot amb trucades als votants– i n'ha acabat validant 304 dels 985 (els 8 de Lleida, 9 de Terrassa i 287 de Barcelona). Ni Agtic Consulting ni la Junta Electoral, però, no publicaran el sentit dels vots descartats finalment.


Sant Feliu On Line - Xarxa Municipal d'Alfabetització Digital: Com estem de les TIC a Sant Feliu?\nUn dels temes de la Jornada Sant Feliu Ciutat Digital: Fent Xarxa és l'estat de salut TIC a Sant Feliu...\nEn el marc del projecte Ciutats Digitals 2008-2010, l'Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat, conjuntament amb la Fundació Observatori per a la Societat de la Informació de Catalunya (FOBSIC), ha realitzat una diagnosi sobre les TIC al nostre municipi.\nEs va realitzar el 2009 a la població de 16 a 74 anys i estudiava quin equipament i quin ús es fa de les TIC a 2 àmbits: les llars i a les empreses de Sant Feliu de Llobregat. A més a més s’ofereix una comparativa amb altres territoris superiors de referència: Catalunya, Espanya i Unió Europea.\nAquí podeu veure un breu resum en vídeo (un parell de minuts) de l'estudi:\nAquí, concretament a "ESTUDIS LOCALS" podreu trobar:\nResum de l'estudi sobre l'ús de les TIC a llars i empreses (2009)\nEquipament i ús TIC de les empreses (2009)\nEquipament i ús de les TIC al municipi - llars (2009)\nEl lloc web de la FOBSIC també recull l’estudi “Sant Feliu Ciutat Digital (2009)”, aquí podeu consultar el seu informe.\nD’aquesta diagnosi inicial es desprèn que "a nivell de llars i ciutadans, Sant Feliu de Llobregat es troba en una situació capdavantera en matèria de penetració i ús de les TIC, amb una població sensibilitzada que les fa servir d'una manera estable, i amb un potencial de creixement d’ús de l’Administració Digital".\nRespecte a la seva situació empresarial, "la sintonia amb les TIC també és alta, amb un ús avançat de les TIC per part del sector productiu, encara que les micropimes necessiten afermar la seva adopció de les TIC".\nÉs a dir, encara queda molt i molt per fer !\nPer exemple en matèria de la difusió dels continguts digitals entre el teixit social de la ciutat, a la introducció del comerç electrònic a botigues, pimes i microempreses locals o pel que fa a la implementació i utilització de l'administració electrònica.\nPublicado por Sant Feliu On Line . 12:20 Categoria: Ciutat digital, Desenvolupament local i innovació


Arracades Criolla Or Blanc Creu i Diamants GRAU - Joieria Online Grau\nArracades Criolla Or Blanc Creu i Diamants GRAU\nLes Arracades Criolla representen l'espiritualitat però també la bellesa de la joieria Grau. Elaborats per mestres joiers, les arracades en or blanc, són aquest toc sofisticat, simbòlic i brillant que donaran als teus conjunts veritable significat.\nLes arracades són harmònics i perfectes per donar-li un toc personal a les teves looks. En perfecte or blanc de 18K rodiat, les arracades My Essence, disposen de 7 diamants incrustats en cada cèrcol i 11 diamants que adornen la creu. Aqueste arracades Grau, dissenyats per mestres joiers, pots combinar-los en els teus conjunts amb altres peces en or, o usar-los amb els cabells recollits per magnificar el seu protagonisme en les teves estils. Unes arracades en or blanc que immortalitzen el teu present i el fan realment especial.


Lluís Gendrau, president de l’APPEC: “Catalunya és un país de revistes” | Engega\nLluís Gendrau, president de l’APPEC: “Catalunya és un país de revistes”\nLluís Gendrau dirigeix l’Associació de Publicacions Periòdiques en Català (APPEC) i el grup Enderrock. Ha visitat la Facultat de Lletres de la UdG per descriure, als estudiants del Grau en Comunicació Cultural, la realitat de la indústria de les revistes catalanes. Una realitat molt dura que, malgrat tot, Gendrau mira amb optimisme.\nEntre els mitjans de comunicació, les revistes ocupen el segon lloc per audiència, després de la televisió. És cert que el consum d’Internet creix a grans passes, però encara és lluny de les primeres posicions. Un seixanta set per cent de la població manifesta llegir revistes, contra el quaranta que diu connectar-se a la xarxa. Tanmateix, el de les revistes és un sector immers en una crisi, que pot considerar-se com estructural, que l’ha posat a dieta d’aprimament: ha eliminat gairebé una quarta part dels llocs de treball i els ingressos per publicitat han caigut en un quaranta per cent.\nLa recepta per sobreviure, ha assegurat Gendrau, és apostar per les noves tecnologies, a la vegada que ha definit el nou model de supervivència com el “transmèdia”, que consisteix ha simultaniejar la presència de la capçalera a diverses plataformes de difusió: el paper, la xarxa o la televisió. Pel que fa als futurs professionals de la comunicació cultural –els estudiants del Grau en Comunicació Cultural de la UdG– ha advertit que la crisi també dibuixa un nou model de periodista, que no treballarà com assalariat en una empresa de comunicació sinó que, com professional autònom, vendrà les seves creacions a diversos mitjans.\nNo obstant això, el president de l’APPEC i del grup Enderrock, considera que les revistes seguiran l’estela que marca la indústria musical, la qual ha sabut remuntar l’impacte que li va suposar la davallada en la venda de discs a base de noves fórmules de comercialització, amb més valor afegit i beneficiant-se de les oportunitats que li proporcionava la xarxa. Diversos estudis demostren que als Estats Units la meitat de l’audiència de productes musicals ho és de pagament, una tendència que va en augment.\nCatalunya país de revistes\nA Catalunya es publiquen més de cinc-centes publicacions periòdiques diferents. És, per tant, “un país de revistes”, que s’apleguen en tres associacions professionals: l’APPEC, l’ACPG i la CPC. Una gran part de les capçaleres es distribueixen per subscripció i unes altres també arriben al quiosc. “Vivim en un marc de comunicació molt especial que atorga al nostre país una característica que no és dóna en gaires llocs del món”, ha explicat Gendrau. Tot seguit, ha fet un repàs a la llarga tradició de les revistes catalanes, fent especial menció al cas de Patufet, que als anys trenta del segle XX assolia vendes de seixanta mil exemplars, amb pics de cent mil. També ha posat l’exemple de la revista D’ací i d’allà, d’una qualitat extraordinària, els exemplars de la qual s’han convertit en un preuat objecte de col•leccionista. Tot plegat descriu un escenari de gran tradició que “ha tingut la necessitat de crear el propi marc de referència comunicativa” i que, en la revista, ha sabut trobar el seu instrument de referència.\n← “Rastaflautes, carallots, estrirabosses, xapers”: el model de llengua a “La Vanguardia”\nJoan Ventura: “Hem intentat expandir un model de premsa comarcal que abastés tot el territori nacional, i hem fracassat.” →


17-A, terror i solidaritat | Mayte Piulachs | barcelona | Política | El Punt Avui\nLa Rambla de Barcelona recorda avui l’atac gihadista, amb catorze morts i més de cent ferits\nProfessionals de tots els àmbits es van mobilitzar per ajudar les víctimes\nUn segon atac a Cambrils, amb una dona morta, destapa vuit joves de Ripoll com els autors criminals\n17-A, terror i solidaritat Arxiu.\nAgents de seguretat i d’emergències ajuden els ferits de la Rambla, el 17 d’agost del 2017. A sota, el fum de l’explosió d’Alcanar, i el cinturó simulat que duia Younes en ser abatut a Subirats, quatre dies després ORIOL DURAN.\nSilenci. Un silenci eixordador. És el que més recorden víctimes i professionals dels cossos de seguretat i sanitaris, quan a les cinc de la tarda d’aquell 17 d’agost d’avui fa just un any eren esteses a terra malferides en ser envestides per una furgoneta al passeig central de la Rambla de Barcelona o sortien dels seus vehicles policials i d’emergències per atendre les víctimes en el cor més bulliciós i cosmopolita de la ciutat. L’endemà, el 18 d’agost, l’atac al passeig marítim de Cambrils, amb una dona apunyalada mortalment, va esglaiar el cor dels catalans en saber que els autors de l’atac gihadista eren vuit joves marroquins veïns de Ripoll, d’entre 17 i 28 anys. La investigació judicial dels fets continua oberta, en espera d’aclarir si van tenir suport internacional, mentre les autoritats i la societat cerquen com esmenar errors.\nA les 16.55 hores la central del Servei d’Emergències Mèdiques va rebre l’alerta de l’atropellament mortal. Els falsos rumors de franctiradors van fer que la gent, la majoria turistes, s’amagués en botigues i restaurants de la Rambla. La solidaritat va aparèixer de tots els racons. Traductors, metges, psicòlegs i policies que estaven de vacances es van mobilitzar per ajudar víctimes i per enxampar el cruel assassí. Els Mossos van engabiar Barcelona per enxampar Younes Abouyaaqoub, que va marxar caminant per la Boqueria, va matar Pau Pérez per robar-li el cotxe a la zona universitària i va fugir de la ciutat. La seva imatge i la de Driss Oukabir, ara en presó i que havia llogat una de les tres furgonetes el 12 d’agost, van ser difoses.\nHores després de l’atropellament, la segona explosió en un xalet d’Alcanar, que va ferir mossos, bombers i un operari, va evidenciar que els atacs a la Rambla i Cambrils eren fruit de la improvisació. Els plans de l’escamot de Ripoll eren atemptar contra la Sagrada Família, un estadi de futbol o discoteques a Sitges, segons documentació trobada i consultes fetes als seus mòbils. Amb els 500 litres d’acetona i 345 d’aigua oxigenada comprada, els Tedax dels Mossos calculen que els nois van aconseguir fer entre 300 i 500 quilos de l’explosiu TAPT, la mare de Santanàs, per a Estat Islàmic. Un arsenal mai trobat en cap dels mortífers atemptats a França, Alemanya o el Regne Unit. Les 130 bombones de gas que acumulaven era per fer més expansiva la devastació. Entre les runes, van trobar les restes de Youssef Aalla i d’Abdelabaki Es Satty, imam de la nova mesquita de Ripoll, a qui familiars i amics dels nois culpen ara de radicalitzar-los. Es Satty és qui va ensenyar -los la zona d’Alcanar, ja que va complir condemna per tràfic de drogues a la presó de Castelló, on la policia i el CNI el van anar a veure, però no li van fer un seguiment quan en va sortir.\nEls Mossos van abatre els cinc nois que van sortir d’un vehicle bolcat per atacar vianants amb ganivets i cinturons explosius simulats, a Cambrils Tres dies després, el 21 d’agost, dos agents van trobar Younes amagat sota unes vinyes a Subirats, va cridar “Al·là és gran” en àrab, va mostrar-los un cinturó, que ara se sap que era simulat, i el van matar de sis trets. El perquè de tot plegat ens interpel·la.\ndel passeig central de la Rambla va recórrer la furgoneta assassina.\nsón els 150 ferits el 17-A. Del total de setze morts, deu eren estrangers.\nnomés va trigar Estat Islàmic a adjudicar-se l’autoria de l’atemptat de Barcelona i després el de Cambrils.\nHi ha 70 víctimes reconegudes pel govern estatal\nLa Direcció General de Suport a Víctimes del Terrorisme, del Ministeri de l’Interior, ha tramitat de moment 130 expedients de víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils, i ja s’han abonat 9,8 milions d’euros en indemnitzacions i ajudes, segons informa en un comunicat.\nL’Ajuntament de Barcelona va demanar per carta al ministeri que no tanqués la recollida de sol·licituds d’ajuda en complir-se l’any dels atemptats, com marca la llei, fet acceptat pel govern del PSOE. Segons Interior, se segueixen registrant sol·licituds de víctimes i hi ha en total 407 expedients. Una persona, indica, pot tenir més d’un expedient obert, per exemple, un per lesions i un altre per ajuda psicològica, de manera que el nombre total és superior al de víctimes. De moment 70 persones han rebut el reconeixement legal de víctimes. Força ferits, informa Interior, estan de baixa mèdica, de manera que no se’ls podrà realitzar la pertinent avaluació fins que no obtinguin l’alta, i també han d’esperar a ser reconegudes com a víctimes les persones afectades psicològicament i que no disposen encara d’un diagnòstic acreditatiu de la seqüela, tot i que ja estan rebent ajuda específica. Interior detalla que a primera hora del 18 d’agost va traslladar a Barcelona un equip de treballadors socials amb llarga experiència en atenció a víctimes del terrorisme. L’equip va seguir a Barcelona fins al 31 d’agost per assistir els ferits i els familiars dels morts, rebre a l’aeroport familiars i col·laborar amb consolats i ambaixades per a les repatriacions.\nEl Punt Avui. Girona 17-08-2018, Pàgina 6\nEl Punt Avui. Nacional 17-08-2018, Pàgina 6


Guanyar Alcoi sobre Toni Francés: "la seua acció de govern es limita a afavorir els privilegis de les multinacionals contra els interessos de les alcoianes" | ARA Multimèdia\nGuanyar Alcoi sobre Toni Francés: "La seua acció de govern es limita a afavorir els privilegis de les multinacionals contra els interessos de les alcoianes"\nDes de Guanyar Alcoi consideren que el govern de Toni Francés actua igual que els d'anteriors alcaldes del PP, i ho qualifiquen de "sedanització". Ho diuen per "escudar-se en informes tècnics" quan "la història recent de la ciutat d’Alcoi està plena de despropòsits urbanístics que han estat avalats per informes tècnics".\nA continuació, podeu llegir ell comunicat íntegre de Guanyar Alcoi.\nGuanyar lamenta la 'sedanitzacio' de Francés\nEl PSOE s'escuda en informes tècnics per mantenir la privatització de l'aigua, tal com va fer el PP per destruir la Rosaleda, unflar les factures del Calderón i construir una urbanització al parc de la Mariola.\nLa plataforma municipalista Guanyar Alcoi lamenta que el govern del PSOE tinga idèntica forma de procedir que els governs de Peralta i Sedano: escudar-se en informes tècnics per a aprovar qüestions polítiques. La història recent de la ciutat d’Alcoi, assenyala, està plena de despropòsits urbanístics que han estat avalats per informes tècnics: gran part dels sobrecostos del teatre Calderón, la construcció d’un pàrquing a la Rosaleda, la urbanització de Serelles... I ara els regidors del PSOE tot i criticar aquestes obres que tant de mal han fet a la ciutat en termes econòmics, defensen altres adduint la validesa dels informes tècnics: com la privatització del servei d’aigua potable o la cessió de la gestió de la neteja dels edificis públics i dels nostres carrers a una gran empresa privada.\nEl regidor de la formació, Pablo González, afirma: “cada plenari hem de sentir al govern del PSOE criticar les accions passades del PP i al mateix temps veure com tenen les mateixes dinàmiques. Ens té igual si la reforma del Calderón va estar avalada o no per informes tècnics, amb els sobrecostos i factures unflades està claríssim que no ens va afavorir com a ciutat. Ni tampoc Serelles, ni la Rosaleda... Ens agradaria que deixaren d’actuar d’aquesta manera cínica i hipòcrita, sobretot qui ens governa ara: l’equip de Toni Francés. I que feren només aquelles coses que ens beneficien com a ciutat ara i en el futur.”


Vida i mort de Thomas Sankara, aquest vespre a La Torna - Indymedia Barcelona\nVida i mort de Thomas Sankara, aquest vespre a La Torna\nper sankara\t 26 oct 2007\nAmb motiu del 40Ã¨ aniversari de la mort d'Ernesto Che Guevara\ni del 20Ã¨ aniverasari de l'assassinat de Thomas Sankara,\nl'Ateneu La Torna us convida a la xerrada\nVida i mort deTHOMAS SANKARA\n[el 'ChÃ¨' negre, president dels pobres,\nde Burkina Faso, la terra dels homes dignes]\nAmb Antonio Lozano, escriptor i guanyador del 1r Premi Internacional\nde Novelâ�¢la Negra Ciutat de Carmona amb â��El cas Sankaraâ�?.\nDIVENDRES 26 D'OCTUBRE DE 2007\n20.00 HORES Â· ATENEU LA TORNA\nI a les 22.00 a l'Ateneu Julia Romera de Santa Coloma, recital poètic musical Che-Sankara!\nRe: Vida i mort de Thomas Sankara, aquest vespre a La Torna\nper Setmanari Directa\t 26 oct 2007\nBurkina Faso // 20Ã¨ aniversari de lâ��assassinat de lâ��expresident africÃ\nSankara i el paÃs dels hmes Ãntegres\nJordi Sant Gispert\nÃ�s mÃ©s que probable que la denominaciÃ³ dâ��â��Any Sankaraâ�? o de Thomas Sankara no soni a res a una Europa tan llunyana culturalment dâ��Ã�frica com ho estÃ de prop geogrÃ ficament. PerÃ², 20 anys desprÃ©s de lâ��assassinat de lâ��anomenat Che africÃ , a moltes ciutats africanes encara trobarem samarretes estampades amb el record, no molt llunyÃ , del Pare de Faso. MÃ©s a prop nostre sâ��ha creat un ComitÃ¨ Internacional Any Sankara amb lâ��objectiu de donar a conÃ¨ixer a tot un mÃ³n, sovint massa amnÃ¨sic, la figura i el funest desenllaÃ§ de la vida dâ��aquest lÃder africÃ .\nEren pocs els presidents dâ��estats africans que a mitjans de la dÃ¨cada dels vuitanta sâ��atrevien a rebutjar les receptes neoliberals del Fons Monetari Internacional i el Banc Mundial. Encara menys els que denunciaven la mÃ negra dâ��una FranÃ§a neocolonial amb la vista posada als recursos naturals africans. I nomÃ©s un el que va ser capaÃ§ de dir-ho a la cara del mateix president de la RepÃºblica francesa, FranÃ§ois Mitterand.\nThomas Sankara (1949-1987) va ser un militar dâ��idees revolucionÃ ries decidit a canviar el rumb de la histÃ²ria del seu paÃs. Amb lâ��ascens al poder el 4 dâ��agost de 1983, Burkina Faso, aleshores anomenat Alt Volta, entrava en una de les etapes de canvi mÃ©s radical des que el 1960 havia comenÃ§at el seu camÃ com a estat independent.\nNo estava sol. Lâ��acompanyaven altres militars revolucionaris, CampaorÃ©, Zongo i Ligani, amb els quals havia format anys enrere una organitzaciÃ³ secreta amb el nom de Grup dâ��Oficials Comunistes; tenia el suport dels principals partits dâ��esquerra, el Partit AfricÃ per la IndependÃ¨ncia i la UniÃ³ de Lluita Comunista i, el que Ã©s mÃ©s important, va ser aclamat per un poble emmirallat per les seves idees de canvi que des de feia uns quants anys anaven calant per tots els racons del paÃs.\nEls que han seguit de ben a prop la trajectÃ²ria polÃtica de Sankara en destaquen la seva mentalitat i discurs antiimperialista que travessÃ les fronteres de Burkina. Sankara defensava la independÃ¨ncia real africana de qualsevol tutela postcolonial. DemostrÃ coherÃ¨ncia polÃtica tant en les formes com en els fets. Preocupat per la corrupciÃ³ i la ostentaciÃ³ de la classe polÃtica africana, va decretar que el cotxe oficial del seu paÃs seria a partir dâ��aleshores ni mÃ©s ni menys que un Renault 5. TambÃ© es va negar a tenir un aviÃ³ presidencial i, durant les celebracions de cimeres internacionals, demanava a homÃ²legs de paÃ¯sos veÃ¯ns que el passessin a recollir per lâ��aeroport de Ouagadougou, la capital. Durant una estada a Nova York en motiu dâ��una visita al Parlament de les Nacions Unides, va preferir allotjar-se a un hotel del barri de Harlem que al luxÃ³s Manhatan, tot alÂ·legant que â��la nostra Casa Blanca es troba al Harlem negreâ�?.\nPerÃ² Sankara va anar mÃ©s enllÃ de les paraules i els simbolismes i es va abocar al desenvolupament endogen del seu paÃs, promovent el consum de productes propis, invertint en educaciÃ³ o fent de la sanitat un sector primari. Les dones, per Sankara, tambÃ© tenien un gran protagonisme en la revoluciÃ³. Van ocupar llocs importants dins el seu govern i, com a conseqÃ¼Ã¨ncia, Burkina Faso va ser un dels primers paÃ¯sos de lâ��Ã�frica Occidental a prohibir la poligÃ mia i lâ��ablaciÃ³ del clÃtoris.\nA mÃ©s a mÃ©s, va crear els Tribunals Populars de la RevoluciÃ³, encarregats de jutjar els possibles casos de corrupciÃ³ pÃºblica. Sâ��oposÃ als privilegis de certes autoritats tradicionals que interpretava com frens al desenvolupament del paÃs. Tot i aixÃ, aquest fet li comportÃ problemes ja que els abusos i la ineficiÃ¨ncia dâ��alguns quadres militars que actuaven en nom de la revoluciÃ³, van pretendre alterar una estructura social que no es podia canviar de la nit al dia.\nSankara va voler retornar la dignitat al seu poble i descontent amb el nom que havia adoptat el seu paÃs, ja que aquest deixava traslluir una independÃ¨ncia fictÃcia (el nom dâ��Alt Volta provenia de lâ��Ã¨poca colonial francesa), durant la celebraciÃ³ del primer aniversari de la revoluciÃ³, va decretar-ne un canvi: a partir dâ��aleshores el paÃs abandonava lâ��antiga denominaciÃ³ i passava a dir-se Burkina Faso. Burkina, en morÃ©, significa terra; i Faso, en diula, homes Ãntegres. Les dues llengÃ¼es mÃ©s importants del paÃs donaven nom a Burkina Faso, la Terra dels Homes Ã?ntegres.\nLa prematura mort del lÃder revolucionari\nA les 8 del vespre del 15 dâ��octubre de 1987, Thomas Sankara es dirigia a una reuniÃ³ amb els principals oficials impulsors de la revoluciÃ³. Lâ��Ãºltim any, la relaciÃ³ entre ells sâ��havia tornat tensa, sobretot entre Sankara i Blaise CampoarÃ©, els dos ideÃ²legs de la revoluciÃ³ de 1984. Quan la reuniÃ³ tot just comenÃ§ava, amb lâ��absÃ¨ncia de CampoarÃ©, els guardaespatlles dâ��aquest entraren a la seu del govern i afusellaren tots els assistents, excepte un. Un cop dâ��eat intern, rÃ pid i infalible. Els cossos de Sankara i els seus companys van ser enterrats als afores de la capital sense enrenou. Lâ��esforÃ§ i el conseqÃ¼ent domini marcial de la ciutat van aplacar qualsevol mostra de rebuig al paÃs, tot i que a lâ��oest es creÃ una resistÃ¨ncia amb uns quants ComitÃ¨s de Defensa que la revoluciÃ³ seguiria el seu camÃ, lluny dels excessos ideolÃ²gics del seu antic company. Tanmateix, no va poder silenciar lâ��eco de la mort del Sankara. A les principals ciutats africanes se succeÃ¯ren manifestacions a favor del lÃder revolucionari, que per molts havia esdevingut un model a seguir.\nLa relaciÃ³ de lâ��actual president de Burkina Faso, Blaise CampoarÃ©, amb la mort de Thomas Sankara, sembla, 20 anys desprÃ©s, inqÃ¼estionable. Queden, perÃ², multitud dâ��interrogants oberts, la majoria dels quals apunten cap a lâ��exmetrÃ²poli i a la profrancesa Costa dâ��Ivori de HouphoÃ¼et-Boigny. La FranÃ§a de Miterrand, com tambÃ© ho havia estat la de De Gaulle, no estava disposada a quÃ¨ les idees revolucionÃ ries de Sankara arrelessin a lâ��Ã�frica Occidental i tot sembla indicar que patrocinaren, de forma encoberta, lâ��allunyament de CampoarÃ© de Sankara i lâ��assassinat dâ��aquest.\nEl record de la mort de Sankara tÃ© un regust agredolÃ§. Fa uns anys es va formar un colÂ·lectiu jurÃdic internacional, amb seu a Montreal que amb el nom JustÃcia per Sankara va presentar una demanda en nom de la famÃlia de lâ��expresident davant la ComissiÃ³ de Drets Humans de lâ��ONU. Aquest organisme finalment va donar la raÃ³ als demandants i va exigir, entre altres coses, que el govern de CampoarÃ© iniciÃ©s un procÃ©s judicial que permetÃ©s aclarir les circumstÃ ncies de la mort de Sankara i que es modifiquÃ©s de la seva acta de defunciÃ³ la causa de â��mort naturalâ�?, fet en el qual lâ��actual govern encara es basa per no admetre a trÃ mit cap denÃºncia pel seu assassinat. Fins al moment, el govern burkinabÃ©s respon amb el silenci.\nThomas Sankara va ser un militar dâ��idees revolucionÃ ries decidit a canviar el rumb de la histÃ²ria del seu paÃs\nVa preferir allotjar-se a un hotel del barri de Harlem que al luxÃ³s Manhatan, tot alÂ·legant que â��la nostra Casa Blanca es troba al Harlem negreâ�?\nBurkina, en morÃ©, significa terra; i Faso, en diula, homes Ãntegres\nLa FranÃ§a de Miterrand no estava disposada a quÃ¨ les idees revolucionÃ ries de Sankara arrelessin a lâ��Ã�frica Occidental


Fem un musical – Anna Erra\nHomeTotes les entrades...Fem un musical\nMés d’un centenar de diferents centres educatius de Vic han pogut protagonitzar tres adaptacions teatrals en català: Grease, Mikado i El club dels poetes morts al llarg d’aquests últims tres anys en un projecte pedagògic i cultural de ciutat: Fem un musical.\nLes tres obres han estat programacions pròpies de l’Atlàntida gràcies a la col·laboració de l’Ajuntament, els centres de secundària de la ciutat, l’Escola de Música i del Conservatori de Vic, l’EART i el 9 TV.\nAmb Fem un musical hem acostat els joves a la cultura mitjançant un projecte pegagògic participatiu.\nEls artistes i directius remarquen que fer musicals d’aquest tipus a Vic fa 20 anys era ciencia ficció i estic orgullosa que s’hagin pogut portar a terme gràcies a la implicació dels diferents agents. Així, s’ha aconseguit despertar l’interès artístic dels actors en edats molt més joves.\nEls Reis d’Orient amb la gent gran\nEls Reis d’Orient visiten els centres sociosanitaris de Vic. Com ja és habitual, l’alcaldessa de Vic, Anna Erra, i els regidors Toni Serrat i Josep-Ramon Soldevila els han acompanyat en les visites als diversos centres.\nEL proper divendres 24 de maig a partir de les 17:30 h, darrer dia de campanya, convoquem tots els vigatans i vigatanes a l’esplanada del davant de L’Atlàntida per fer el tancament de la campanya d’una manera ben distesa. Comptarem amb la presència de l’Eduard Pujol, diputat al Parlament de…


Quatre noves veus literàries abans que arribin les vacances\nUna novel·la que se submergeix en la memòria històrica de gènere, periodisme gonzo a la Barcelona moderna, contes sota una lluna inexistent i un jove a qui li han trencat tots els esquemes\nPol Rodellar FRANCESC MELCION\nBarcelonaAbans de l’habitual aturada estival del món editorial, el primer semestre de l’any acaba amb la publicació de les últimes novetats prevacances. En aquest reportatge presentem quatre debuts literaris: una novel·la que se submergeix en la memòria històrica de gènere, periodisme gonzo a la Barcelona moderna, contes sota una lluna inexistent i un jove a qui li han trencat tots els esquemes.\n“La nostra generació ha après a conviure amb la misèria”\nLa Barcelona que expulsa els veïns a ‘Carrer Parlament’, de Pol Rodellar i Cristina Daura\nPol Rodellar (Barcelona, 1981) és un dels residents comuns de les catacumbes culturals de la ciutat. Creador de fanzins incunables, baixista del grup de rock Mujeres i cronista gonzo de la fauna urbana, acaba de publicar el seu primer llibre, Carrer Parlament (Temas de Hoy, 2019), una novel·la autobiogràfica sobre la gentrificació. “No he volgut fer cap estudi periodístic, fent un abocador de dades de veïns expulsats i gràfics dels preus del lloguer, sinó una crònica del que està passant en certes parts de Barcelona”, explica sobre l’obra de debut.\nLa seva és una trajectòria que només s’entén des d’una lògica allunyada dels canals oficials, perquè tot i que ara treballa com a periodista i va ser guionista de la sèrie d’animació Arròs covat, durant molts anys la majoria dels seus textos només es podien trobar a les fotocòpies grapades del seu fanzín, Chuck Norris : “Tot comença allà. Si jo he acabat fent aquest llibre és fruit de l’efecte dominó: Carrer Parlament és un encàrrec dels meus editors, que em van conèixer perquè escric textos a la web Vice, i jo no seria allà si els meus caps no m’haguessin llegit al Chuck Norris ”, diu.\nEl seu és el primer llibre d’una col·lecció que analitza el fenomen de l’expulsió dels veïns dels barris de diverses ciutats espanyoles. Rodellar, que explica que la gentrificació és un tema que li preocupa però del qual “mai hauria fet un llibre”, agafa el popular carrer del barri de Sant Antoni com a símbol del hipsterisme i la desnaturalització de Barcelona per fer-ne una anàlisi satírica no només social, també existencial: “He fet una crònica a partir de com estic envellint i percebo les coses que passen al carrer. Aquest és un llibre d’una persona decebuda, però no només amb la seva ciutat, també amb ell mateix”.\nEn la seva primera obra, Rodellar aposta per reivindicar la bellesa de la senzillesa, en contraposició a la Barcelona dels entrepans d’alvocat i els vermuts en llocs moderns: “La nostra és una generació que ha après a conviure amb la misèria -explica-, a sortir de festa gastant el mínim, comprant cervesa d’un euro i menjant per quatre duros. Però asseure’s en un portal amb un amic i una llauna té certa bellesa si ho compares amb la indústria de l’oci”.\nCarrer Parlament es completa amb les il·lustracions de Cristina Daura, que acompanyen els textos de Rodellar en una passejada psicodèlica i punk, com mana la filosofia del fes-t’ho tu mateix: “Tinc ganes d’escriure coses llargues, però no vull perseguir cap editor. Si ningú em vol publicar, ho faré jo de la manera que pugui. El procés és senzill: escrius, imprimeixes, vens”. Ho ha fet així tota la vida\nEl cafè que s’uneix a l’onada ecològica\n“La lluna afecta molt la psicologia de les persones”\nEl primer recull de contes d’Elisenda Solsona gira al voltant de la desaparició del satèl·lit\nMitjans de juny no és un bon moment per trucar a Elisenda Solsona (Olesa de Montserrat, 1984). Treballa de mestra de secundària i aquesta és una de les èpoques més enfeinades de l’any. “Tinc un bon merder a l’escola amb les notes de final de curs”, diu. Però Solsona és notícia perquè acaba de presentar el seu primer recull de contes, Satèl·lits (Males Herbes, 2019), vuit relats que no són el primer contacte amb el món editorial, ja que ja havia publicat un recull de microrelats poètics sobre psicologia i anatomia, Cirurgies (Voliana, 2016). “Era un llibre de poesia que va néixer a partir de contes que vaig convertir en una petita història”, explica l’autora, que va estudiar comunicació audiovisual amb la intenció de dedicar-se al guió cinematogràfic, però un curs a l’Ateneu Barcelonès la va fer canviar momentàniament d’idea: “Els contes són molt més cinematogràfics que la novel·la, els imagino constantment en imatges”.\nSolsona, que ha escrit contes “des de sempre”, ha fet un recull de relats que giren al voltant de la lluna, i més concretament de la seva desaparició del cel: “Volia que l’eix de tot plegat fos un fenomen que afectés la Terra, però no una gran catàstrofe meteorològica, sinó alguna cosa més silenciosa, que influís en el caràcter, i la lluna afecta molt la psicologia de les persones”. L’autora busca el conflicte en la decisió i la resolució ràpida de conflictes: quedar-se o marxar, fer-ho o no fer-ho. D’aquí al recurs d’una desaparició que no es nota a simple vista però que esdevé decisiva: “Em funcionava per entendre un canvi de decisió tan dràstica. S’han de prendre molt ràpidament, en els meus contes”.\nEl gènere fantàstic, el costumisme i fins i tot el gore : Solsona juga amb gèneres i símbols, facilitant que resolguin les preguntes que queden a l’aire, sense deixar finals oberts però acompanyant el lector perquè interpreti el que vulgui quasi des del principi de cada relat.\nContes de nit i que no distingeixen lloc: de pobles de pescadors a estacions d’esquí abandonades o una ciutat qualsevol. “Soc d’Olesa de Montserrat però visc a Barcelona, i aquesta dualitat és a la meva obra. Tinc el dubte constant sobre on és millor viure, si al poble o a la ciutat, i això es nota a Satèl·lits, tot i que hi predomina l’ambient rural”.\nSempre amb el cinema i l’audiovisual entre cella i cella, el lloc de residència no és l’únic dubte de Solsona: ¿seguir fent contes o aventurar-se en una novel·la? “Tenia una idea per a un guió de llargmetratge que vull portar a la novel·la, però també tinc altres contes, i el recull és un format que m’agrada. Haig de decidir cap on tirar”.\n“Madurar és adonar-se que no hi ha cap vocació pura”\nEl desencant per l’amor perdut i un futur incert, en el debut d’Àlex Reig fora de la poesia\nTot i que repeteix una vegada i una altra que no s’assembla gaire al Marc, el protagonista de la seva novel·la de debut, Àlex Reig (Barcelona, 1989) té paral·lelismes amb la primera persona de La vida i altres frustracions (Pagès Editors, 2019): tots dos han crescut amb la vocació d’escriure ficció. Reig va arribar a creure’s que no ho aconseguiria, però ja és un dels debuts literaris d’aquest any en llengua catalana. “Sempre he volgut ser novel·lista -explica-, però vaig pensar que en seria incapaç, no sabia com acabar res del que començava”. D’aquí que abans de publicar la seva primera obra passés abans per la poesia, amb Voldria que el teu cos es fongués amb el meu (Editorial Tres i Quatre, 2016): “Vaig veure que sabia ser poeta, així que vaig autoconvence’m que em quedaria allà”, recorda.\nPerò la convalescència d’un accident va posar el destí a lloc. Un any després acabaria la seva primera novel·la, una història que ara veu la llum i que gira entorn de dues obsessions: l’amorosa i la vocacional. El Marc és un jove escriptor que deambula per Barcelona ferit pel trencament amb la seva xicota, la Míriam, i la decepció vital per no poder viure dels seus llibres. Cap de les dues barreres l’ajuden a avançar: “Viu l’absència de la noia com si fos un esperit que apareix a tot arreu, i que fins que no l’expulsi de la seva vida no podrà activar-se de nou”, explica Reig, que defineix la seva obra com un “fresc sobre què pensem el meu entorn i jo”. El resultat d’aquest retrat generacional és el desencant professional del Marc, que busca una sortida lluny del que sempre havia volgut fer: “Està desenganyat, no només perquè no troba feina del que vol, també perquè veu que la seva professió està orientada al mercat. Madurar és adonar-se que no hi ha cap vocació pura, d’aquí que hagi de ser més flexible”.\nFinalment el sector cap on s’orientarà el protagonista de La vida i altres frustracions serà el de la publicitat, un dels eixos sobre els quals acabarà girant la novel·la. Un món que Reig coneix de primera mà i que servia per al protagonista, ja que, segons l’autor, la gent amb vocació d’escriure “troba en la publicitat la manera més light de prostituir-se”. Però abans de poder dedicar-s’hi, el Marc haurà d’abandonar la seva addicció, el record de la Míriam, una obsessió que acaba amb un esdeveniment violent i que fa “un forat a la bombolla per obrir al moment una nova via”.\nLa carrera d’Àlex Reig s’escriurà en un tercer capítol amb la seva segona novel·la, ja acabada i que serà “menys amable i lleugera” que el debut: “Parla de la fallida de l’amor i el nihilisme en la generació Tinder ”.\nJosé Ignacio Carnero Marc Rovira\n“La classe baixa no té un relat construït ni fonts on acudir”\nLa primera novel·la de José Ignacio Carnero visibilitza les dones obreres del segle XX\nLa vida comença i acaba amb dues premisses universals: la mare ens gesta i la mort ens arriba. Fa menys de dos anys que José Ignacio Carnero (Portugalete, 1986) va perdre la mare, i després en va escriure una novel·la, Ama (Caballo de Troya, 2019) per plasmar-ne el llegat. Mentre ho feia, va topar amb una realitat: la memòria és un privilegi de classe.\n“Estem acostumats a llegir novel·les familiars que conserven tot el material: fotos, cartes, escriptures”, explica Carnero, que creu que la classe baixa “no té un relat construït ni fonts on acudir”. Ama és la història d’una dona gallega que emigra al País Basc per trobar una feina i tirar la família endavant en plena transició espanyola. Finalment, acabarà fent de minyona en una casa benestant del barri Margen Derecha de Bilbao. Paral·lelament, el seu fill l’acompanya en els efectes d’un càncer, fet que la porta a rememorar la seva trajectòria vital.\n“Les mares creien que les nostres vides valien més que les seves. Era mentida”, escriu Carnero, que retrata un passat cru que ens queda “molt més a prop del que pensem”. Una mirada que posa el focus en famílies pobres que dipositaven totes les esperances en els seus fills: “Volien que algun dia fóssim com els senyors de les cases riques per a qui treballaven, però votant el PSOE”, explica l’autor. Aquesta generació, però, va topar amb un món diferent: els esquemes de futur trencats i unes expectatives difícils de complir.\n“Els meus pares conservaven la idea que, si estudiaves, anaves a la universitat, començaves a treballar guanyant poc i, de mica en mica, anaves ascendint, i arribaries a l’èxit”, comenta l’autor, que explica el cop generacional que suposa veure que això que sempre t’havien assegurat no es complirà.\nPer què publicar la memòria d’una dona treballadora? “Quan es pretén fer una reivindicació de classe i del progrés del país els últims anys, ningú pensa en les dones”, exposa l’escriptor basc, que denuncia que “s’han fet escultures a homes obrers, però cap a dones netejadores”, exposa a Ama.\nPer a Carnero la qüestió gira sobre qui ha escrit el relat: “Està totalment construït per homes, que són els pares de la Constitució, els miners, els vaguistes… però ningú es refereix a les mestresses de casa i a les minyones, que és un gremi totalment oblidat i silenciat”, subratlla. I ja no és només un fet cultural i de reconeixement, també hi ha una problemàtica econòmica i social entorn aquest col·lectiu: “Moltes queden viudes, no han cotitzat o tenen pensions lamentables”, conclou l’autor basc.\nAixí doncs, quin llegat li va deixar la seva mare? “Intenta que les coses et vagin el millor possible però sempre sense oblidar qui ets”. Èric Salat


El Constitucional anul·la l'impost de plusvàlua municipal - À Punt\nEl Ministeri d'Hisenda anuncia que prepara un esborrany legal per a "reformular" el sistema de càlcul i garantir el finançament dels ajuntaments\n26 d'octubre 2021 - 19:05\nEl Tribunal Constitucional ha declarat aquest dimarts la nul·litat de diversos aspectes del càlcul de l'impost municipal de plusvàlua. El pronunciament, del qual es coneixeran més detalls en els pròxims dies, considera inconstitucionals diferents apartats de l'article 107 del text refós de la Llei Reguladora de les Hisendes Locals, que estableix la base imposable d'aquest impost, i declara la intangibilitat de les situacions fermes existents fins ara.\nLa sentència, que estima la qüestió promoguda pel Tribunal Superior de Justícia d'Andalusia, compta amb el vot particular concurrent del president del Constitucional, Juan José González Rivas, i els vots discrepants dels magistrats Cándido Conde-Pumpido i María Luisa Balaguer.\nÉs la tercera sentència que dicta el TC sobre l'impost de plusvàlua. En 2017, l'òrgan va declarar inconstitucionals diversos articles de la norma foral sobre l'impost sobre l'increment del valor dels terrenys de naturalesa urbana a Guipúscoa, en entendre que anava contra el principi de capacitat econòmica tributar per aquest impost quan la venda de l'immoble s'ha realitzat amb pèrdues.\nI en 2019, l'òrgan de garanties va declarar nul el pagament de l'impost de plusvàlua municipal quan la quota a abonar supera el guany obtingut pel contribuent en la venda de l'immoble. En aquell cas va estimar la qüestió d'inconstitucionalitat plantejada pel Jutjat Contenciós Administratiu número 32 de Madrid.\nLes reaccions no s'han fet esperar. L'Ajuntament de Madrid lamenta que la "inactivitat" del govern de Pedro Sánchez haja sumit en la inseguretat jurídica l'impost municipal de plusvàlua, pel qual la capital preveia recaptar quasi 500 milions d'euros en 2021.\nI el PP ha exigit al govern espanyol un fons de compensació per als ajuntaments. A més, ha reclamat a l'executiu una "solució legal urgent" que oferisca "certitud" als ajuntaments i ha emplaçat la ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, a comparéixer amb urgència en el Congrés.\nEl Ministeri d'Hisenda ha anunciat que prepara un "esborrany legal" pera reformular el sistema de càlcul de la plusvàlua. Hisenda pretén garantir la constitucionalitat del sistema i el finançament dels ajuntaments, ha detallat el ministeri en un comunicat després de fer-se públic el pronunciament de l'alt tribunal.\nPer la seua part, l'alcalde de València Joan Ribó, ha assegurat que si es confirmara l'anul·lació d’aquest impost l'Estat estaria obligat a compensar els ajuntaments per la pèrdua d'ingressos.\nEn declaracions als mitjans, Ribó s'ha mostrat caut i ha demanat esperar fins a saber el contingut exacte de la sentència, perquè, segons ha indicat, d’allò que s’ha publicat fins ara no dedueix necessàriament l'anul·lació d'aquest impost, sinó que tindrà una sèrie de correccions, que el consistori ja estava fent.\nSi finalment es produeix l'anul·lació, l'alcalde considera que Estat ha de compensar als consistoris per una pèrdua d'ingressos que pot ser significativa, sobretot en els grans municipis i en els municipis turístics.


Comença el Gran Recapte d’aliments de l’Esteve Barrachina - L'Eco de Sitges\nComença el Gran Recapte d’aliments de l’Esteve Barrachina\nL’alumnat de 4t de Primària recollirà productes alimentaris a benefici de Càritas del 26 al 30 d’abril\nSota el lema “Junts fem un món millor”, l’Escola Esteve Barrachina ha posat en marxa una nova edició del Gran Recapte d’aliments a benefici de Càritas Ajuda Fraterna de Sitges. Durant una setmana entre educatiu recollirà aliments com arròs, pasta, llet, llegums, oli, galetes i conserves, entre d’altres, per ajudar les famílies en situació de vulnerabilitat de la vila. Les persones interessades a fer donacions podran portar els aliments i productes d’higiene als punts de recollida instal·lats a les entrades i sortides de l’escola tant al carrer Rafael Llopart com al carrer Isabel Julià. L’operatiu funcionarà de dilluns a divendres de 8.40 a 9.10 h, a les 12.30 i de 16.10 a 16.30 hores d’avui dilluns, fins aquest divendres, 30 d’abril. Els nens i les nenes tindran unes caixes preparades per poder dipositar els aliments.\nEl cartell del Gran Recapte d’aquest any, sota el lema “Junts fem un món millor”.\nL’any 2018 l’Escola Esteve Barrachina ja va impulsar per primera vegada aquesta acció solidària i des d’aleshores ha continuat també com el curs passat 2019-2020, tot i estar en ple confinament a causa de la pandèmia.


El blog d'en Xavier Bonastre: Què m'ha passat ?\nMuy bien Xavi,si era dura, era dura y ya pueden decir los organizadores lo que quieran,seguro que el año que viene seguro que sabiendo como es lo haces mucho mejor.Saludos.\nHola !! si no pares mai....\npel que dius...potser el recorregut...no?? simplement.Estem acostumats a pla....nose...\nBé, un salud runner !! bona setimana!\nXavi, dissabte a nosaltres a l'Ultra Trail del Sobrarbe per la zona d'Aínsa (Ósca), ens va fer moltíssima calor!! 12 dels participants atessos per deshidratació, uns quants amb cops de calor, ...\nJo no sé com ho vaig fer, però cap síntoma apart del mal de cap típic per estar massa hores al sol!!\nEspero que o sigui res!!\nVaig tenir el plaer de córrer amb tu uns quants quilòmetres a partir de la segona meitat, i ja vam comentar una mica això. Sóc de la zona, conec el recorregut molt bé i t'asseguro que jo també pensava que m'aniria millor. La calor, forta, potser massa pel que la gent esperava.\nJoan Carles: la veritat és que el que dius em deixa una mica més tranquil, en el sentit de trobar-li alguna explicació al meu "desastre".\nJa se sap que els manresans són una mica brètols i perden la perspectiva a l'hora d'etiquetar les curses...\nCrec que és la calor. Ben bé ha estat el primer día de calor intens, així que el cos encara no està ben acostumat. Jo el divendres vaig sortir a les 17:00 a còrrer suau i vaig tornar amb mal d'estómac i caminant l'últim troç.......\nLa següent t'anirà molt millor ;)\nPel que he llegit us heu de quedar tranquils. Va ser una cursa dura i amb la calor, encara més.\nHi ha curses per tot. Amb tantes que fas és evident que en alguna has de punxar, no?\nXavi ,tot i aixó Sub 50'. No li donis mes voltes. Una mes al sac !\nFins avui no he descobert el teu blog, però m'ha encantat. Jo vaig córrer la cursa del mosquit i em va passar quelcom molt semblant i vaig acabar amb un temps semblant i fet pols. L'endemà, però, si que vaig poder córrer a Vilanova de Bellpuig. Jo a Manresa senzillament em va agafar una "pajara" per excés de calor, falta d'ombres, recorregut dur i falta de líquid.\nA partir d'ara et seguiré, m'ha agradat


Centre de Coordinació dels Estudis de Génere de les Universitats públiques de la Comunitat Valenciana\nInici > Centre de Coordinació dels Estudis de Génere > Presentació\nCentre de Coordinació dels Estudis de Génere de les Universitats públiques de la Comunitat Valenciana.\nEl Centre es constitueix el 21 de febrer de 2003 amb la finalitat d'impulsar i reforçar les recerques i els estudis de les dones i del gènere de la Comunitat Valenciana.\nLa seua finalitat ha sigut aprofitar les sinergies existents en la recerca interdisciplinària sobre la situació de les dones i les desigualtats de gènere, que expliquen ja amb una important tradició en les universitats de la Comunitat Valenciana.\nL'actual configuració dels organismes de recerca en cada universitat és molt diversa, des del més recent Seminari interdisciplinari d'Estudis de gènere de la Universitat Miguel Hernández, fins al ja consolidat Institut Universitari d'Estudis de la Dóna de la Universitat de València, es troben desenvolupant tasques d'investigació i docència de postgrau l'Institut Universitari de Recerca d'Estudis de Gènere de la Universitat d'Alacant, així com la Fundació Isonomía i l'Institut Universitari d'Estudis Feministes i de Gènere Purificació Escribano de la Universitat Jaume I de Castelló.\nEls diversos centres d'investigació d'estudis de gènere actualment existents en quatre de les universitats de la Comunitat Valenciana han vingut mantenint reunions periòdiques des de juliol de 2002 amb la finalitat de promoure xarxes de recerca, unificar programes de docència en el tercer cicle així com per a la realització conjunta d'activitats de sensibilització dels estudis de gènere.\nLa primera activitat del Centre amb projecció pública va ser la fundació del Premi de Recerca "Presen Sáez de Descatllar", havent-se obtingut finançament de la Generalitat Valenciana.\nActualment es realitzen, amb caràcter anual, les "Jornades sobre els estudis de les dones i de gènere en les Universitats públiques de la Comunitat Valenciana".\nFinalment destacar que una altra de les actuacions promogudes pel Centre de Coordinació ha sigut l'engegada dels programes oficials de postgrau, vertebrats entorn de les Polítiques d'Igualtat i dels estudis de gènere.