Norcranes. Sistemes d'elevació per plantar cara a qualsevol repte\nNorcranes és un fabricant dinàmic, amb seu a Trofa (Portugal), dedicat al desenvolupament, la fabricació, el muntatge i l’assistència tècnica d’equips d’elevació i manipulació. NORCRANES, que treballa amb una gamma de clients molt àmplia de les indústries de fabricació i processos, drassanes, ports i terminals, està fermament compromesa a proporcionar-los equips d’elevació i serveis d’assistència d’elevació mòbil que n’incrementin el valor i l’eficàcia.\nPer assegurar un procés pràctic i àgil, l’equip de NORCRANES es desplaça per discutir la proposta de grua in situ amb el client i assegurar que tots els implicats entenen clarament el procediment. La seva gamma de productes i serveis poden resoldre tota mena de reptes, per complicats que semblin.\nNORCRANES és el referent en la indústria pel que fa a seguretat, fiabilitat i reducció de despeses. Ofereixen tota mena d’aplicacions d’elevació per a indústries de tot tipus, des de grues estàndard fins a grues per a feines pesades, incloses les grues elèctriques i els components necessaris.\nSERVEIS I GRUES PER A PORTS I PORTUARIS:\nNORCRANES també ofereix manteniment de primera categoria i assistència postvenda, així com serveis integrals per a grues de tot tipus en ports i drassanes arreu del món.\nSERVEI DE GRUES:\nNORCRANES ofereix una àmplia gamma de serveis i capacitats úniques dedicades a millorar la seguretat i a ajudar les empreses a reduir el cost del temps d’inactivitat i a augmentar, al mateix temps, la productivitat durant els períodes d’activitat.\nAmb més de 15 anys d’experiència, els tècnics de NORCRANES entenen què fa falta per mantenir un equip a ple rendiment de manera constant. Proporcionen serveis de manteniment preventiu i correctiu per a equips d’elevació de qualsevol marca.\nPel que fa al manteniment, inspeccionen i dissenyen plans de manteniment per a equips d’elevació, sempre tenint en compte les característiques específiques i les càrregues de treball de cada client, amb l’objectiu de prolongar la vida útil de l’equip en qüestió.\nPel que fa a l’assistència tècnica, l’experiència dels equips tècnics altament capacitats de NORCRANES els permet de resposta amb molta rapidesa a tota mena de peticions. Els seus serveis inclouen, entre d’altres:\nQuan NORCRANES rep una comanda per a un equip d’elevació, es prepara un plànol i unes especificacions generals perquè el client hi doni el vistiplau. La producció no comença fins que no s’aprova la proposta de projecte i s’acorden els terminis aproximats de lliurament. NORCRANES se cenyeix a uns protocols interns de qualitat ajustats a la norma ISO 9001-2015 i tots els seus equips se subministren amb una carta de conformitat i un manual d’instruccions complet.\nSèrie d’actuadors en línia RA38 per a equips d’elevació NORCRANES\nEls actuadors elèctrics lineals REGNER® són el substitut ideal de les operacions manuals, els ressorts de gas i els actuadors hidràulics. Els avantatges principals dels actuadors elèctrics REGNER® en comparació amb aquests sistemes són:\nMés precisió de moviment i posicionament\nMés fiabilitat i durada\nAlta densitat de potència, que fa que els equips siguin més compactes\nDispositius amb bateries i, així, més eficients\nMuntatge més fàcil i ràpid, sense necessitat de grups hidràulics\nEntorn més segur i net per l’eliminació de fuites de fluids hidràulics\nCom que són solucions que es poden simplement endollar i utilitzar, els actuadors no necessiten manteniment\nDimensions més reduïdes amb la mateixa capacitat de càrrega\nEls actuadors en línia RA38 són fàcil de muntar i fer servir, no necessiten manteniment, no perden líquid hidràulic i, un cop instal·lats, tenen un funcionament fiable any rere any\nLa sèrie d’actuadors RA38 ha demostrat la seva fiabilitat en solucions reals i el desenvolupament continu ha obert un ampli ventall de possibilitats d’aplicació per a sistemes d’elevació.\nEstan totalment segellats i les juntes d’estanquitat els protegeixen contra líquids, pols i partícules estranyes, i també lubricants o greixos, de manera que són una solució ideal per a equips utilitzats en exteriors. Com a valor afegit, la sèrie d’actuadors en línia RA38 està acabada en alumini anoditzat, resistent a la corrosió.\nEls actuadors en línia de la sèrie RA38, preparats per a entorns industrials\nSubstituir els cilindres hidràulics per actuadors lineals elèctrics comporta una instal·lació més senzilla, un control més simple, menys despesa energètica, més precisió, menys manteniment, menys soroll i un entorn més net i saludable.\nLa sèrie d’actuadors en línia RA ofereix avantatges respecte dels sistemes mecànics i hidràulics en moltes aplicacions. Són autònoms, resistents i duradors, per la qual cosa són ideals per a qualsevol aplicació en què s’hagi d’aixecar, abaixar, empènyer, estirar, rotar o col·locar una càrrega. Aquests actuadors en línia tenen les característiques següents:\nDisseny compacte: els actuadors en línia RA38 s’adapten i es poden fer servir en zones de dimensions reduïdes.\nFiable i robust: els actuadors en línia de la sèrie RA38 es fabriquen amb components resistents i d’alta qualitat per garantir un funcionament sense complicacions. Presenta un disseny robust, engranatges helicoïdals, lubricant de qualitat i un motor d’alt rendiment que ofereix una vida útil llarga i un valor elevat. Estan totalment segellats i les juntes d’estanquitat els protegeixen contra líquids, pols i partícules estranyes, i també lubricants o greixos, de manera que són una solució ideal per a equips utilitzats en exteriors. Per resistir la corrosió, estan acabats en alumini anoditzat.\nSense manteniment: tots els ajustos i la lubricació es realitzen a la fàbrica i no cal ni es recomana fer-hi cap mena de manteniment. Es proporciona un rendiment constant i reproduïble durant tota la vida útil de l’actuador.\nFuncionament segur: els actuadors en línia RA38 inclouen interruptors tèrmics que apaguen l’actuador en cas de sobreescalfament.\nA REGNER®, els processos de fabricació se cenyeixen als principis Lean. La nostra empresa disposa d’un conjunt d’eines reeixit que fem servir diàriament perquè els nostres processos de fabricació i de desenvolupament de productes millorin constantment. Amb aquest enfocament, els residus es redueixen en tots els àmbits del negoci i es prioritza aconseguir resultats excel·lents que ofereixin un avantatge competitiu en qualitat i producció.\nTags: RegnerLinear ActuatorsMotion Control


ATLETESVNG.ORG EL PUNT DE TROBADA: ATLETESVNG - RESULTATS RUNBIKE 09\nEn Josep Valldosera ens ha fet arribar aquest correu sobre la runxbike 09 on van participar ell i la Antonia Càrdenas.\nHola soc el Valldo:\nA la cursa de 10km. Runxbike vam participar dos atletesvng.org.\nL'Antonia va fer un temps de 1h.01' lloc a la general 231 i sisena a la seva categoria.\nValldo va fer un temps de 46' lloc a la general 69 i sisè a la seva categoria.\nAmb aquet recorregut es va recuperar un cami que per els que fa anys que correm i sortiem de las pistas es via deixat de fer perque estaba ruinos i ple de malesa i es molt maco tan de pujada com de baixada, va ser una sorpresa molt gran per mi.\nLa carrera va estar be, al final per dir algú un pel de masa asfalt.\nNo envio fotos perque no en vam fer.\nEnllaç a les classificacions clickeu aquí\nEtiquetes de comentaris: Cursa Run X Bike 2009


Recull de premsa de la FECC » DIARI DE L’EDUCACIÓ- “Hem flexibilitzat al màxim el concepte d’educació per atendre totes les necessitats”\nDIARI DE L’EDUCACIÓ- “Hem flexibilitzat al màxim el concepte d’educació per atendre totes les necessitats”\nFa més de dos mesos que les escoles van tancar a causa del confinament. Des d’aleshores, els centres i els ajuntaments han hagut de treballar contrarellotge per a poder dissenyar una continuïtat lectiva i de lleure per a alumnes que havien canviat les aules per un ensenyament a distància. La bretxa digital i les dificultats socioeconòmiques derivades de la crisi de la Covid-19 són alguns dels obstacles als quals s’han hagut d’enfrontar.\nJoan Carles Navarro és cap del departament d’Educació de l’Ajuntament d’El Prat i afirma que la clau per a mantenir l’activitat ha estat “una molt bona feina prèvia en lògica d’Educació 360”. En aquest municipi, els vincles entre el consistori, les famílies, centres educatius, entitats i serveis socials ja feia temps que estaven consolidades i, per això, la continuïtat ha estat més fàcil. Això, però, no vol dir que no hi hagi reptes a superar.\nQuins recursos s’han ofert des de l’Ajuntament per als alumnes i la ciutadania en general durant aquests dies, pel que fa al suport educatiu?\nHem pres tres línies de treball: l’àmbit socioeducatiu, el suport a centres educatius en l’àmbit escolar i la comunicació amb la ciutadania. Pel que fa a allò socioeducatiu ens hem encarregat de la distribució de beques menjador i hem gestionat l’entrega de 221 dispositius digitals, per complementar les donacions del Departament d’Educació, tot analitzant les situacions que detectàvem que havien quedat fora de les donacions del Departament. Juntament amb Serveis Socials, els serveis d’Educació i els centres escolars vam detectar les necessitats.\nAmb aquesta feina conjunta també hem treballat la detecció de necessitats i situacions de vulnerabilitat que es poguessin donar i s’estiguessin agreujant durant el confinament. En aquests moments qui té contacte amb les famílies i l’alumnat són els centres i Serveis Socials, així que hem fet confluir la informació per planejar actuacions, com que els treballadors socials vagin a fer una visita a la llar o que el centre insisteixi més en el seguiment. Un treball de visió global de les necessitats.


“Los jóvens també valem per a ocupar càrrecs”* » Temps de Franja\nAmb 19 anys me vaig afiliar a les Joventuts Socialistes i vaig entrar com a regidora a l’Ajuntament de Valljunquera. Va ser un gran pas per a mi, perquè va significar l’entrada en política. M’havia plantejat la possibilitat de ser alcaldessa, però no m’esperava que fore sent tan jove. Sempre ha sigut complicat que una persona jove encapçalo llistes electorals o assumisca càrrecs que repercutixen en la gent. Los jóvens hem estat considerats, massa vegades, persones menys capacitades que les persones de més edat per a liderar col·lectius de tota mena.\nNo l’aclaparen tants càrrecs i tan seguits?\nSoc una persona activa i m’agrade donar el 100% de mi allí on estic. La política ocupe molt de temps. És utòpic pensar que te pots dedicar a la política i al mateix temps a la teua professió. Vaig intentar compatibilitzar los càrrecs polítics amb la meua professió però, a l’any, vaig haver de demanar una excedència a l’escola infantil on treballava. Portar l’alcaldia, la Diputació Provincial i la professió va ser impossible. Me superave.\nI ara, a més, la Secretaria d’Educació de l’Executiva del PSOE aragonès.\nSer alcaldessa, diputada provincial i estar a l’Executiva del PSOE és un repte per a mi. Aprecio que lo partit hagi valorat lo meu treball. Va ser decisió meua ser alcaldessa, però ser diputada ha suposat que regidors de fora del poble m’hagin donat lo seu recolzament com a representant de la comarca. Lo partit vol demostrar que los jóvens no només estem per a omplir llistes sinó també per a ocupar càrrecs.\nSusana Traver, alcaldessa de Valljunquera. / Lluís Rajadell\nA casa, fins que vaig entrar de regidora amb 19 anys, no se parlave de política. Se pot dir que los meus pares eren apolítics. Però jo, en 17 anys, ja estava afiliada a UGT perquè pensava que naixem per a millorar el món. Me vaig plantejar ser alcaldessa de Valljunquera per a intentar canviar les coses des de dins de les institucions. Però és més complicat del que pensava. Als pobles n’hi ha moltes dificultats. Molts veïns no entenen les decisions que prenem los alcaldes i se centren en demanar solucions als seus problemes particulars. És complicat gestionar amb pocs diners per al bé general. A més, tenim l’obligació d’ajudar als que menys tenen.\nSer jove i dona són inconvenients per a la política municipal?\nAl entrar d’alcaldessa, me vaig trobar en que a la gent li costave acceptar que una dona jove tinguere la radera paraula. Havia d’invertir el triple d’esforç que el que li caldrie a un home adult. No sé si lo que costave més d’assumir ere que governare una dona o un jove.\nI ara, ¿ho tenen assumit?\nSí. A més, he donat peu a que moltes altres dones i jóvens de la comarca es veiguen capaços de donar un pas endavant en la política municipal. Per als veïns soc una persona oberta i accepto les crítiques i les propostes per a millorar lo poble.\nLi agradarie repetir com alcaldessa o vol donar un pas endavant en la política aragonesa?\nNo ambiciono passar a una altra institució. Però la vida canvie molt en política. Quan me vaig presentar com a cap de llista, tenia clar, igual que los meus companys de candidatura, que anàvem de cap a la oposició. Volíem governar, però ere molt difícil que lo PSOE conseguire l’alcaldia amb una persona jove com a número u. Pensàvem que la meua joventut mos podie perjudicar. Ere molt difícil ser alcaldessa amb 23 anys. Va ser una sorpresa traure la majoria absoluta.\nI després va vindre la Diputació Provincial.\nNo me podia imaginar ser diputada provincial, però vaig vore recolzament dels companys de la comarca. Tindre ara el càrrec de secretaria d’Educació regional suposa un canvi dràstic a la meua vida. Però cada canvi ha estat una oportunitat per a demostrar la meua capacitat. Me veig, en certa manera, com a representant de totes les dones jóvens que decidixen assumir responsabilitats polítiques. Com em sento representant d’este col·lectiu, m’autoexigisco al màxim. Si ho faig mal, dono peu a un fracàs col·lectiu.\nEs planteja optar a un escó a les Corts aragoneses?\nAvui per avui, penso presentar-me per a la reelecció com alcaldessa. Jo recolzo la institució comarcal perquè, per experiència, sé que aporte molt per a millorar la qualitat de vida de la població. M’agradarie estar a la Comarca del Matarranya, perquè és una administració molt propera. No descarto les Corts, però no son la meua ambició.\nQuè pot aportar des de la Secretaria d’Educació?\nCom la consellera, Mayte Pérez, és socialista i de Terol la meua funció és recolzar les mesures que ella pren i crear un grup de treball amb companys del PSOE que volen millorar l’Educació per promoure el debat i llançar propostes.\nEs coneix a Saragossa la realitat cultural de la Franja, o encara ha d’explicar que aquí parlem català?\nJo crec que el 80% dels aragonesos són conscients que dins d’Aragó existix la Franja, i que los seus habitants parlen català com a llengua materna. Són més conscients arran del conflicte de Catalunya, que està en boca de tothom. És un tema que mos ha visibilitzat dins d’Aragó.\nPerquè la identitat de la llengua no admet discussió.\nJo parlo català com a llengua materna, però això no vol dir que siga catalana, com alguns defensen. Estic orgullosa de ser de Valljunquera, de Terol i d’Aragó, i de parlar català. los plens municipals se fan en català al poble, encara que les actes es transcriuen al castellà. No hem de perdre la nostra identitat.\nValljunquera està a la frontera de la llengua amb lo castellà. Quina vitalitat té el català al seu poble?\nCada generació que passe castellanitze una mica més lo vocabulari. Però tothom parle català, fins i tot n’hi ha parelles amb un integrant castellanoparlant i los fills parlen català, com los demés.\nHaurie de tindre més presència social lo català per evitar esta erosió, fins i tot pensar en la cooficialitat?\nParlar de cooficialitat en estos moments ho veig precipitat. Los canvis han de ser més progressius per a arribar a la meta final, que podrie ser la cooficialitat. Jo estic contenta pel gest que va tindre el Govern d’Aragó de crear el premi Desideri Lombarte per a la dignificació del català. Alguns partits polítics se li van tirar al coll perquè dien que s’estave catalanitzant a la població. És un pas endavant per a que tothom sàpigue que estem aquí. En això no mos podem conformar, però avui per avui i amb el conflicte de Catalunya tan present, plantejar la cooficialitat a l’Aragó serie un error. Mos portarie lo rebuig de la societat aragonesa.\nS’ensenye català a l’escola de Valljunquera?\nSe done català com assignatura optativa.\nCom impacte el moviment separatista de Catalunya a la Comarca del Matarranya, que està a la frontera?\nEstà creant fractura social entre els veïns de cada municipi. La qüestió ja no provoca debat sinó discussió en tots los àmbits. Té relleu per a tots los espanyols, però natres ho vivim més directament perquè los catalans són los nostres veïns. Costarà superar la fractura social que s’ha creat. Espero que no provoque també una fractura entre Aragó i Catalunya. Lo problema afecte als nostres veïns i a natres mateixos. Per exemple, lo 80% dels veïns de Valljunquera son agricultors i venen les armeles a una empresa de Lleida. Molts estan preocupats perquè pensen que si no funcione bé pot dixar de comprar-les. Juguem amb los recursos econòmics de la població.\nI qui n’és responsable?\nHem arribat al punt al que estem perquè pels dos costats s’ha actuat malament. Ni el Govern d’Espanya ni la Generalitat han buscat solucions. N’hi ha molt rancor per les dues bandes i poc diàleg.\nLes eleccions del 21-D seran la solució?\nS’havie arribat a un punt on eren un pas obligat, però no son la recepta miraculosa que tothom espere.\nQuina es la seua prioritat per a Valljunquera en los dos anys que li queden com alcaldessa?\nLos dos primers anys no hem pogut materialitzar les nostres prioritats programàtiques perquè mos vam trobar a les tres setmanes de prendre possessió sense aigua al poble i vam haver d’afrontar un munt de problemes derivats del subministrament que eren inajornables. A més, consumíem tres vegades més d’aigua per persona que la mitjana aragonesa per les fugues. Encara invertim en la solució del tema. Lo cost ha sigut molt elevat.\nI ara que el tema hidràulic està encarrilat?\nL’escola municipal està obsoleta i li hem dedicat los recursos que mos sobraven de l’aigua. Hem construït un saló per als velatoris, que ere molt demanat pels veïns. Al pressupost de 2018 incluïm una fase del centre social, però lo principal és resoldre lo problema de l’aigua. També volem rehabilitar los edificis municipals i mantenir lo nivell dels serveis, que son suficients per a una població de 350 habitants.\nParla de la sala de vetlles com una demanda veïnal. ¿Li preocupa la pèrdua de població?\nSí. Valljunquera ha perdut 15 habitants en dos anys, una xifra que fa por, perquè si se manté acabarà convertint lo poble en un barri d’Alcanyís o en un despoblat. Tothom parle d’este problema, però ningú té la recepta màgica per afrontar-lo. La meua prioritat és mantenir la població i per això el principal es conservar los serveis, que donen qualitat de vida. Aquí mos coneixem tothom i formem una gran família. És un dels motius pels que vaig tornar a viure al poble.\nSusana Traver davant la porta de la Diputació Provincial de Terol. / Lluís Rajadell\nEl president i la presentadora\nLes passades festes patronals de Valljunquera, dedicades a Sant Miquel, van ser el marc d’un episodi que evidència la manca de consideració social entre els propis catalanoparlants aragonesos. Susana Traver, l’alcaldessa, recorda que mentre el president aragonès, Javier Lambán, que feia de pregoner, dedicava a l’auditori unes frases en català com a mostra de “sensibilitat” cap a la cultural local i per demostrar que l’accepta “tal com és”, la presentadora de l’acte, una veïna del poble, en una intervenció “poc afortunada i de mala educació”, li va respondre “que no intentare ser tan correcte, perquè a Valljunquera no es parle català sino xapurriau”. “Si mos entenem en una persona de Catalunya, de Balears o valenciana és que parlem la mateixa llengua, català” recorda Traver, que considera “incorrecta” la rèplica que se li va donar “una persona que se va mostrar sensible amb la nostra realitat” i mes quan és tracta del president d’Aragó, un càrrec “que mai abans havie vingut a Valljunquera”.\n*Entrevista apareguda a Temps de Franja 136 (gener 2018)\nEnllà d’una xifra*\n20 anys no és sols una xifra. És la constància de l’activitat i la continuïtat d’un projecte en el temps. En aquest cas, les dues dècades de Temps de Franja són el testimoni del camí que ha recorregut la publicació, una combinació de continguts referents a política, cultura i societat relacionats amb el territori, sempre amb uns criteris de qualitat. Un instrument perquè les veus s’escolten i tinguen la seva difusió. També una eina de cohesió cultural i política necessària.\nNeix a Benavarri l’Asociación Ribagorzana, Cultural y Artística (Arca)\nNeix a Benavarri una nova Associació, amb el nom d’ARCA (Asociación Ribagorzana, Cultural y Artistica). El passat diumenge 11 d’octubre es va presentar al públic. La seu, ubicada al carrer Pontet, 4, una volta del que era abans un corralot d’uns 30 m², a propet de la Plaça Major. Adaptada com a espai d’exposicions, l’objectiu dels seus promotors és oferir un lloc on la gent de la Vila i comarca amb inquietuds culturals i artístiques puguin expressar i donar a conèixer el seu art,


Història - Institut Jaume Vicens Vives\nINSTITUT JAUME VICENS VIVES - CRÒNICA DE CENT VUITANTA ANYS\nL' Instituto Provincial Gerundense fou creat l’any 1841. Era un complex cultural on s’impartien les més diverses disciplines, que s’estenien a tots els nivells docents, llevat de l'universitari. Allí hi cabia l'escola de pàrvuls, la d'adults i la normal (no encara amb el sentit que després tindrà aquesta denominació); es donaven les més variades assignatures, tant de caràcter científic com humanístic. Hi havia, a més, les càtedres suplementàries de ball, de música i d'esgrima. EI 23 de setembre de l'esmentat any 1841, s'anunciava la inscripció prèvia i l'obertura del primer curs, l'acte inaugural del qual se celebraria el dia primer del mes de novembre.\nLa seu d'aquell primer Institut seria el desamortitzat convent de Caputxins, situat al capdamunt del carrer de la Força, edifici que el govern destinava a fins educatius i que en un futur albergaria successivament el Col·legi d'Humanitats, l'Institut de Segon Ensenyament, l' Instituto General y Técnico i l'Instituto de Enseñanza Media, fins l'any 1966. Posteriorment, en passar l'edifici a titularitat municipal, encara continuaria allotjant entitats de caràcter cultural. En la seva primera destinació, l'antic convent del carrer de la Força no només havia d'encabir l'Institut, sinó tots els centres educatius que fins aquell moment eren situats en diversos edificis escampats per la ciutat. Es pretenia reunir-los tots en un sol local per tal d'evitar la pèrdua d'esforços i el descontrol que originava la dispersió.\nAquell curs, començat amb molta solemnitat, un protocol rigorós i organitzat amb profusió de detalls, fou el primer -i també el darrer- d'aquell primer Institut de Girona. L’Institut, en el següent any acadèmic, deixaria pas a un centre més modest anomenat Colegio de Filosofía y Humanidades, que funcionaria sota el patrocini de la corporació municipal.\nL'any 1845 es creen els anomenats Institutos de Segunda Enseñanza i, entre ells, el de Girona. A partir d’aleshores començaren les classes ja amb caràcter oficial i amb un total reconeixement. En aquella avinentesa és quan realment comença la història del nostre Institut, que ha complert ja cent vuitanta anys.\nDes d’aquell any, són moltes les fites que es poden remarcar, com la formació d’una biblioteca força rellevant, la creació d’un observatori meteorològic i d’un gabinet d’història natural i de física i química, la matriculació de la primera noia que va cursar estudis aquí (Vicenta Janer, 1876) i, ja en el segle XX, la publicació de la revista Metastasi a partir de 1968 -i que se segueix editant-. En aquesta data, l’Institut ja s’havia traslladat des del carrer de la Força al barri de les Pedreres, a un edifici nou, obra de l’arquitecte Josep Claret. Poc després, el centre va passar a denominar-se Jaume Vicens Vives.\nEls dos fets més destacats dels darrers anys, que permeten de singularitzar el nostre Institut i de mantenir una qualitat docent i una presència que ultrapassa els límits de les aules i es projecta en la societat, són l’impuls del Batxillerat Internacional -el primer curs va ser el 1998-99- i la creació de la Fundació Institut Jaume Vicens Vives. El futur ens espera.\nAquest text es basa, fonamentalment, en un article de l'Enric Mirambell i Belloc escrit per a la celebració del 150è aniversari de l'Institut i ha estat revisat per Francisco Alonso i Martínez, professor d’història de l’Institut.


Festa popular per defensar les escoles públiques de Caldes – AMPA Escola Montbui\nInici › Notícies i comunicats generals › Festa popular per defensar les escoles públiques de Caldes\nLa Plataforma Som Escola Pública, impulsada per les AMPA d’El Calderí, El Farell i Montbui, celebrarà dissabte, 9 d’abril, la primera edició de la Festa en defensa de l’escola pública, que omplirà el Parc de l’Estació de Caldes de Montbui d’activitats lúdiques i reivindicatives, des de les 11 del matí fins a les 18.30 hores.\nDavant les contínues amenaces de retallada de línies de primària en centres públics, les AMPA van començar a treballar plegades el desembre passat en un projecte col·laboratiu que deixés clara la determinació de les famílies per defensar el model d’educació pública del municipi. El punt de partida va ser la publicació d’un manifest, que es va llegir al Ple de l’Ajuntament. Posteriorment es va organitzar, com a primer acte obert a la població, una xerrada-tertúlia adreçada especialment a les famílies que han d’escolaritzar els seus fills.\nL’objectiu de la plataforma és implicar tota la comunitat educativa en la defensa no només dels recursos de l’escola primària, sinó de la resta d’etapes educatives.\nÉs per això que la festa popular del dia 9 és oberta a tothom. La Plataforma Som Escola Pública considera que els centres educatius públics són patrimoni del poble i, per tant, cal conscienciar els calderins en la importància de defensar-lo. Actes festius com el de dissabte són una bona oportunitat per compartir experiències, inquietuds, i fer comunitat.\nEl programa de la jornada compta amb jocs i tallers infantils, actuacions de diversos grups d’extraescolars, i una guitarrada a càrrec de nens, nenes, pares i mares de les tres escoles. També hi haurà una exhibició dels Castellers de Caldes, xocolatada popular per berenar i molta música.\nUn dels punts forts de la festa serà l’arrossada popular, prevista per a dues-centes persones. Cal reservar tiquet a somescolapublica@gmail.com o via whatsapp al número de telèfon 696710461. El preu de les racions el posarà cada comensal.\nEl moment més reivindicatiu de la jornada es viurà cap a les 15 hores, amb la intervenció de la veterana activista per l’educació pública, Rosa Cañadell, una de les impulsores de la ILP per una Educació Pública de qualitat. També hi haurà un estand informatiu sobre Som Escola Pública.\nLa festa tindrà lloc dos dies després de la finalització del període de preinscripcions per al curs 2016-2017 a primària. Les AMPA confien en què el Departament d’Ensenyament mantingui el compromís de garantir les cinc línies de P3 públiques durant els dos propers cursos. En tot cas, la plataforma ja està treballant en l’estratègia a seguir a partir d’ara.\n‹ Assemblea General 11 d’abril de 2016. 18:00h.\nObertes les inscripcions per al Casalet d’estiu ‘Summer Camp Montbui’ ›


Sánchez diu als militants que l'acord amb Podemos és "imprescindible"\nBarcelona. Dissabte, 16 de novembre de 2019. 12:58\nActualitzat Dissabte, 16 de novembre de 2019. 12:58\nEl president del govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, ha afirmat en una carta als militants del PSOE que l'acord amb Unidas Podemos "resulta imprescindible en vista del resultat electoral" i que no n'hi ha prou amb superar la sessió d'investidura", sinó que cal "eixamplar" l'acord per comptar amb una majoria sòlida tota la legislatura.\nEl @PSOE és l'únic partit que pot trencar el cicle d'eleccions i bloquejos que arrosseguem des de fa quatre anys. Tenim l'oportunitat avançar en un camí|senda progressista.\nCom a militant, tens a la teva mà la decisió de ratificar l'acord amb UP.https://t.co/5Rr5jl4AeC pic.twitter.com/cnPXoDSKud\n— Pedro Sánchez (@sanchezcastejon) 16 de novembre de 2019\nSánchez, en aquesta carta als militants socialistes i que ha publicat en el seu compte de Twitter, els demana, en la seva condició de secretari general del partit, que recolzin en la consulta que ha convocat el PSOE entre la seva militància per al 23 de novembre aquest preacord amb Unidas Podemos.\nSánchez afirma que s'ha pres "l'únic camí real per evitar el bloqueig" i ha assenyalat que aquest pacte amb el partit de Pablo Iglesias "ha estat possible quan una i una altra part ens hem convençut plenament".\n"Ara, ambdós tenim les garanties que necessitàvem", diu Sánchez, que assenyala que per a Unidas Podemos "era crucial participar en el Consell de Ministres" i "per al PSOE era condició indispensable garantir un únic govern cohesionat, basat en la lleialtat i la solidaritat governamental," especialment en "els assumptes econòmics i territorials capitals", qüestions que considera recollides en el preacord.\nSegons Sánchez, un govern de PSOE i Unidas Podemos és "el que pot donar millors respostes als problemes nacionals" i "l'únic capaç de trencar el cicle interminable d'eleccions i bloquejos successius que arrosseguem des de fa quatre anys".\nPer a Sánchez, no n'hi ha prou amb superar la investidura, sinó que és necessari "eixamplar les bases de l'acord per comptar amb una majoria sòlida al llarg de tota la legislatura".\nAfegeix que ara apel·larà a la resta de forces parlamentàries, especialment a aquelles que "comparteixen els valors de progrés", perquè contribueixin a "buscar solucions on d'altres s'entossudeixen a posar obstacles".\nEl president del govern espanyol en funcions, que diu que no acceptarà que "el discurs de l'odi i la intolerància avanci" a Espanya, afirma també a la seva carta que "la ultradreta ha contaminat a bona part de les forces conservadores amb els seus postulats extremistes i els seus mètodes de falsedat, insult i intimidació".\nPer això, considera que el PSOE és "l'esperança progressista per a milions de persones que contemplen amb preocupació l'auge d'una ultradreta, enfortida per unes dretes que s'acovardeixen davant dels seus missatges d'odi i que es van abraçar a ella en governs autonòmics i municipals cada vegada més retrògrads."\ninvestidura Ximo Puig assegura que Sánchez li ha d'agafar el telèfon a Torra Alba Solé\nprocés Un expresident eslovè demana a Sánchez una "actitud més democràtica" sobre Catalunya El Nacional


De fet, el pagament de l'últim 20% de les ajudes de 2015 ha començat ja a fer-se efectiu en alguns casos i, en qualsevol cas, assenyala Escorihuela, totes les ONG amb pagaments pendents de 2015 han rebut la documentació necessària a emplenar per a poder procedir de manera immediata a la liquidació del deute. La resta de subvencions pendents, corresponents a l'any 2017, estan comptabilitzades en l'última modificació de crèdits que va entrar en vigor fa a penes dues setmanes, per la qual cosa s'està procedint en aquests moments a la gestió administrativa dels pagaments. En aquest mateix cas es troben les ajudes del 2019, que incrementaran en un 50% les últimes subvencions concedides –corresponents a 2017- amb més de 300.000 euros per a projectes de desenvolupament. Aquesta ampliació de la línia va ser un dels acords als quals es va arribar amb la Coordinadora en l'última reunió de març, en la qual també es va donar compte a l'entitat de tots els procediments administratius en marxa per a procedir a la liquidació dels pagaments com més prompte possible.\nEscorihuela s'ha posat en contacte directe amb l'organització per a traslladar-los novament les disculpes municipals per les traves burocràtiques als pagaments i donar-los compte novament de l'estat de la qüestió. “Hem tingut molts problemes administratius, i les entitats són coneixedores, però lamentem profundament les dificultats que aquesta situació està provocant en el treball diari d'aquestes associacions. Estem en vies de donar eixida definitiva a aquests pagaments i, sens dubte, mantenim el nostre compromís amb la cooperació internacional”, conclou Escorihuela.


SR. JOSEP BOQUÉ I COS – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 12è VOLUM. Fundacions » SR. JOSEP BOQUÉ I COS\nSR. JOSEP BOQUÉ I COS\nCatalunya és terra d’homes i dones solidaris amb els problemes socials que tan sols amb la força de la unió i la collaboració es poden combatre. La Fundació Catalunya i Territori és un exemple prometedor de l’esperit de servei i de compromís que la tradició catalana fundacional ha anat arrelant al llarg de la nostra història. Nascuda l’any 1998 a Barcelona, la institució té I’objectiu de fomentar i projectar les capacitats i els recursos culturals i socials de totes les comarques catalanes i, alhora, de promocionar els valors humans en els àmbits de la cultura, la societat i l’empresa.\nJosep Boqué i Cos, empresari i economista, n’és l’actual president. “El Patronat el formem Josep M. Subirachs, Tomàs Lamarca, Jordi Castillo i jo. Amb un projecte comú que ens fa sentir profundament involucrats i entusiasmats, promovem les activitats i gestionem els recursos que ens arriben d’aportacions, ajuts i donatius d’empreses privades i de persones físiques. Carmen Pozo n’és la directora i qui porta, junt amb els seus col·laboradors, les tasques diàries de la Fundació.”\nUna de les seves finalitats és la recuperació del tradicional Camí de Sant Jaume: “Encara que som una fundació molt jove, són diversos els projectes que actualment tenim engegats; un d’ells és la recuperació del Camí de Sant Jaume, que forma I’eix dels Pirineus i travessa tota la Catalunya Nord. Aquest projecte, que tutela personalment un deIs patrons, té per objectiu recuperar una bona part d’història i aprofitar la seva recuperació per promoure el coneixement dels indrets naturals, la cultura i les tradicions de les comarques pirinenques a fi d’interessar el pelegrí del Camí de Sant Jaume i el turisme en general, per tal de generar noves activitats laborals en aquests petits pobles.”\nUna altra de les iniciatives de la Fundació Catalunya i Territori, basada en el compromís fundacional, està centrada en l’àmbit social i de la salut. “És pretén sensibilitzar la societat sobre els drets i el nivell de qualitat de vida que mereixen els col·lectius de discapacitats i de gent gran. Per mitjà de trobades amb les diverses organitzacions catalanes de discapacitats, a través de conferències i debats sobre temes de salut que afecten amplis sectors de la població, aquests col·lectius exposen les seves problemàtiques. Hi intervenen opinions molt diferents, es reflexiona sobre els aspectes negatius i positius dels avenços que Catalunya ha fet en els darrers anys. El que més m’ha frapat en les últimes reunions és el reclam de comprensió humana. Anhelen un tracte d’igualtat, una integració a la societat i al món del treball. Reivindiquen una incorporació real per poder oferir una aportació igualitària. Això serà viable si s’aconsegueix conscienciar els ciutadans d’abolir no només les barreres físiques, sinó sobretot les humanes, les de la incomprensió i la manca de solidaritat. És el missatge més important que la societat ha de recollir per tal de donar-los les facilitats indispensables per a la seva integració.”\nLa promoció d’iniciatives socials de caire empresarial per a persones en situació laboral desavantatjosa per motius d’edat, sexe o condició social, i el suport i “ajut a projectes per a les comarques rurals de Catalunya” constitueixen el tercer front d’acció de la Fundació. “En aquest punt cal aclarir que la funció de la Fundació Catalunya i Territori no és finalista i que tan sols s’interessa a participar en la creació i posada en marxa d’iniciatives que aportin solucions als problemes dels col·lectius.”\n“És un tema molt actual i inquietant. Observem moltes paradoxes curioses. És llei de vida que les capacitats físiques d’una persona vagin minvant, però I’experiència i el sentit comú són aportacions que resten relegades incomprensiblement. Els prejubilats i les persones en situació d’atur que sobrepassen els 50 anys són cada cop més nombrosos. Per mitjà d’un reciclatge o d’una formació concreta, podrien accedir a feines que la societat reclama. Es necessiten tècnics i professionals en molts camps i és absurd que hi hagi gent desocupada, perfectament qualificada i amb uns coneixements de base importantíssims. Des de la Fundació Catalunya i Territori volem lluitar perquè totes aquestes persones esdevinguin microempresaris i creïn el seu propi lloc de treball. Treballem per propiciar-los I’entorn adequat on iniciar aquesta nova etapa de la seva vida en què puguin gaudir de la seva activitat i viure sense cap mena de subvenció o ajut, perquè el seu esforç i el seu treball seran suficients i dignificants.”\nA fi de mantenir vives les inquietuds i d’assolir totes les fites plantejades, fa quatre anys que la Fundació Catalunya i Territori confia plenament en l’elevada capacitat de convocatòria que sempre ha demostrat tenir el poble català. Les trobades i les reunions que es mantenen amb agrupacions, associacions i consells comarcals de tot Catalunya ajuden a establir un fil conductor entre la Fundació i la realitat dels col·lectius en qüestió. “Estem oberts a arribar a acords amb qualsevol entitat que tingui una consciència i uns interessos similars als nostres. Aportem les nostres possibilitats, però, òbviament, hem de col·laborar amb qui es plantegi els mateixos objectius que nosaltres. El fet d’afavorir els col·lectius destinataris és la nostra raó prioritària.”\nHi ha prou motius per afirmar que la Fundació Catalunya i Territori seguirà desplegant en el futur humanitat, enginy i credibilitat. “Continuarem reforçant les tres àrees bàsiques. Voldríem poder gaudir aviat d’uns resultats palpables que ens ajudin a millorar les nostres activitats i tots els serveis, i a augmentar el nostre prestigi com a Fundació. Volem seguir inspirant a les entitats que ens recolzen un entusiasme creixent i un rigor impecable per tal d’arribar a créixer qualitativament i per alimentar dia a dia la nostra voluntat solidària. Estem compromesos a sensibilitzar les consciències catalanes i a promocionar iniciatives culturals, socials i empresarials que enriqueixin el conjunt del territori de Catalunya.”\nPrevAnteriorSRS. LLUÍS I FRANCESC BONET ARMENGOL\nSiguienteSR. FRANCESC BORRELL MASNext


La Setmana Santa comença amb l'arribada d'un front molt actiu que assotarà el Mediterrani i baixarà les temperatures\nLa Setmana Santa de València estarà marcada per la inestabilitat climàtica. El temps primaveral que ha regnat aquests últims dies no s’assentarà de moment. La pluja i les precipitacions generalitzades tornen a la capital del Túria amenaçant les primeres jornades festives.\nL’Agència Estatal de Meteorologia (Aemet) ha anunciat la arribada d’un front molt actiu per l’oest peninsular. La influència de la borrasca Evelyn que assota ara el nord d’Europa arriba hui a Espanya amb una pluja que s’anirà estenent lentament i un descens de les temperatures.\nLes previsions apunten a que serà aquest dimarts quan comence el seu pas per la Comunitat Valenciana. Per a aquesta jornada s’anuncia un cel nuvolós o cobert amb precipitacions. Les pluges seran més probables al matí en zones interiors de València i s’estendran en la segona meitat del dia a la resta.\nA més, podran anar acompanyades de fang i no es descarta alguna tempesta ocasional. Aquesta situació també tindrà lloc a Alacant, concretament arrancarà en la meitat occidental estenent-se en la segona meitat del dia a la resta de la província.\nALERTA GROGA EL DIMECRES SANT\nCara al dimecres arribaria la pitjor part del temporal. Aemet activarà l’alerta groga en el sud de València i el litoral nord d’Alacant per risc de pluges. Aquesta arrancarà a les 11.00 hores i es mantindrà activa fins a les 21.00 hores. S’esperen precipitacions generalitzades que podran anar ocasionalment acompanyades de tempesta i arribar a tenir localment una certa intensitat o persistència.\nEl temps desapacible arribarà fins a l’inici de les vacances de Setmana Santa. El mateix Dijous Sant, aquest any festiu, començarà amb un cel nuvolós o cobert. Hi haurà probabilitat de precipitacions a primeres hores encara que tendiran a remetre durant el matí. No obstant això, no es descarta que les pluges puguen persistir algunes hores més en el sud de València i el litoral nord d’Alacant.\nA partir de llavors començarà una millora del temps vivint-se unes vacances més primaverals. Els mercuris tornaran a ascendir progressivament arribant fins a màximes de 26è a la ciutat de València el Dissabte Sant. La calor també arribarà a la resta de la província amb temperatures de 25° a l’interior i de 24° en el litoral.


Noticies - Alumnes de l'escola Oms i de Prat coneixen el projecte Manresa 2022 per al seu treball de síntesi\nAlumnes de l'escola Oms i de Prat coneixen el projecte Manresa 2022 per al seu treball de síntesi\nEstudiants de segon d'ESO de l'escola Oms i de Prat dediquen una part del seu treball de síntesi a Manresa 2022. Avui han fet una visita a l'Espai 1522 i altres equipaments i han estat rebuts pel regidor de Turisme, Joan Calmet.\nEls alumnes de 2n d'ESO de l'Oms i de Prat estan elaborant el seu treball de síntesi, que consisteix a fer un joc de "Trivial" sobre al ciutat. Un dels aspectes que treballen és Manresa i Sant Ignasi de Loiola. Per aquest motiu, s'han interessat pel projecte Manresa 2022. Aquest matí, han fet una visita a l'Espai 1522, a la plaça Fius i Palà, per conèixer de primera mà i tenir informació sobre el projecte.\nDurnat la visita, han pogut conèixer els detalls el projecte, que commemora els 500 aniversari de l'estada de sant Ignasi a Manrsa, i també l'Espai 1522. També han fet una petita ruta fins a la capella de Sant Ignasi Malalt i han pogut recopilar material sobre la temàtica. Ha estat una sessió molt participativa, a la qual també ha participat el regidor de Turisme, Joan Calmet.


Mor als 86 anys l'ex-president del Parlament basc Joseba Leizaola\nMor als 86 anys l’ex-president del Parlament basc Joseba Leizaola\nOrtuzar afirma que és 'una trista notícia' i destaca 'el seu compromís total en els anys durs i en els de l'esperança'\nJoseba Leizaola, ex-president del Parlament basc, ha mort avui a Sant Sebastià als 86 anys després d’una llarga malaltia. L’històric dirigent del PNB, va ser al capdavant de la Cambra basca durant vuit anys, de 1990 a 1998, any en què va anunciar públicament que es retirava de la política activa.\nLeizaola, que va néixer el 1931 a la capital guipuscoana, va créixer a Caracas, ja que el seu pare va estar exiliat a Veneçuela, i allà va ser president d’EGI, les joventuts del PNB. Quan va tornar a Sant Sebastià, va continuar militant al PNB, al principi en la clandestinitat, i va arribar a ser membre de la direcció.\nA partir de 1980, va exercir la seva activitat al parlament basc, que es va prolongar al llarg de 18 anys i cinc legislatures, fins que el 1998 el va substituir a la Presidència de la Cambra Juan María Atutxa.\n‘Una notícia trista’\nEl president de l’EBB del PNB, Andoni Ortuzar, ha afirmat, a través del seu compte de Facebook, que aquest nou any 2017 ‘sorprèn amb una trista notícia, la mort de Joseba Leizaola‘, amb el qual mantenia una bona relació. En aquest sentit, el descriu com ‘abertzale tranquil, home de conviccions profundes, però, sobretot, una persona bona’.\n‘Ha estat membre d’aquesta generació baula entre els gudaris del 36 i el nou autogovern basc. Va estar compromès amb el seu país sempre. A Veneçuela, en la clandestinitat, al renéixer de la sobirania basca, i fins i tot retirat fent-me arribar les seves reflexions sobre l’actualitat política’, ha apuntat.\nOrtuzar ha recordat que, quan va decidir tornar a País Basc, va estar en la clandestinitat, ‘deixant una acomodada vida com a enginyer a Caracas’.\n‘El seu compromís ha estat total, en els anys durs i en els de l’esperança. Tots el trobarem a faltar, sobretot els de la ‘taula rodona’ del batzoki de l’Antiguo que cada setmana arreglen el món i ens ‘assessoren’ als qui ara ens toca portar les regnes del partit’, ha conclòs.


Balanç d’un acord històric | FCBarcelona.cat\nBalanç d’un acord històric\nEl FC Barcelona i l’UNICEF faran balanç aquest dimecres 26 de setembre de l’històric acord que va unir les dues entitats, ara fa un any.\nEl president Joan Laporta es reunirà aquest dimecres a la seu de l’UNICEF a Ginebra (Suïssa) amb Philip O’Brien, director regional de l’UNICEF i Consuelo Crespo, Presidenta de l’UNICEF a Espanya per fer balanç del primer any de compromís entre l’entitat blaugrana i l’organització mundial.\nUn any de l’acord\nA les 11.20 del matí, els dirigents compareixeran en roda de premsa per tal de exposar als mitjans informatius les seves respectives valoracions d’aquest any d’acord. Després d’atendre als periodistes, el responsable regional de la seu de l’UNICEF a Ginebra i el president Joan Laporta realitzaran una reunió de treball, en la qual també participaran altres executius de les dues entitats.\nAquesta trobada serveix per avaluar i analitzar aquesta primera temporada d’acord entre el Barça i l’UNICEF, un vincle sense precedents entre un club de futbol i un organització humanitària.\nLa feina feta a Swazilàndia\nUn dels punts principals que es tractaran en aquesta reunió de treball serà l’actuació a Swazilàndia, on s’ha destinat el milió i mig d’euros del FC Barcelona en aquest primer any de l’acord. Recordem que les dues entitats van signar un compromís per cinc anys.\nUn altre dels punts forts de la reunió i d’aquest primer any d’entesa serà avaluar l’impacte del logo d’UNICEF a la samarreta del FC Barcelona. Una samarreta que mai abans havia dut cap patrocini o motiu.\nDesprés d’abordar l’anàlisi detallada d’aquest primer any, els màxims responsables de les entitats faran projecció de futur i tractaran les fites i objectius per aquesta nova temporada.


Peixotin, un exdirigent d'ETA, podria ser expulsat cap a Espanya\n19 juny 2021 18:46\nVa ser detingut dimarts en el País Basc francès durant una gran batuda\nEnrique Pagoaga, un exdirigent d'ETA conegut com a Peixotin i que va ser detingut dimarts en el País basc francès durant una gran batuda en els mitjans presumptament vinculats a l'organització armada basca ETA, podria ser expulsat avui cap a Espanya.\nUn decret d'expulsió pesa sobre el cap de Pagoada a França des del 1987, però tenen com a destinació Algèria, «on difícilment pot ser enviar en aquest moment», va afirmar la font, que va precisar que «sempre se'l pot expulsar al seu país d'origen».\nExpulsat de França cap a Algèria, el 1987, Peixotin, de 46 anys, germà d'un dirigent històric d'ETA va ser expulsat per Alger cap a Veneçuela el 1989, després del fracàs dels contactes iniciats en l'època pel govern espanyol i ETA.\nEn tornar a Europa el maig del 1996, Bèlgica li va negar l'estatut de refugiat polític, però el va deixar en llibertat.\nPagoaga no és cercat per la policia espanyola, segons la font.


Ràdio Balaguer - Creix de forma exponencial la facturació de productes ecològics agroalimentaris. El 2015 es va facturar un 38% més que l'any anterior, arribant als 400M€.\nCreix de forma exponencial la facturació de productes ecològics agroalimentaris. El 2015 es va facturar un 38% més que l'any anterior, arribant als 400M€.\nCreix de forma exponencial de productes ecològics agroalimentaris i és que les dades i resultats del CCPAE d’enguany confirmen aquest tendència amb l’increment d’un 38% de les facturacions de productes agraris ecològics el 2015 respecte l’any anterior, arribant als 401 M€”. Ho ha explicat la consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Meritxell Serret, mentre que el president del Consell Català de la Producció Agrària Ecològica (CCPAE), Daniel Valls, ha destacat que “en vint anys la producció bio ha passat de ser testimonial a convertir-se en un sector important".\nDe la superfície destinada als cultius, gairebé el 40% es dedica a la vinya. Després de la vinya, la superfície de conreus ecològics es dedica majoritàriament a oliveres (23%), conreus extensius (17%) seguit de fruits secs (8%), fruiters (3%) i hortalisses (2%).\nEn ramaderia, cal esmentar un lleu creixement de les explotacions ( 5,16%), que arriben a les 843. Tot i que el vaquí de carn continua com la més implantada, cal destacar els augments d’altres menors com l’avicultura de posta ( 58,82%), l’avicultura de carn ( 16,67%) i l’equí ( 13,24%).


Els EUA són diferents » fumar\nArxiu per a 'fumar' Categories\nMarihuana als EUA: la situació\nClassificat com a creixement del cervell,fumar,General,malalties i marihuana,marihuana\nEls estats nord-americans són absolutament sobirans amb autoritat sobre tot llevat de les poques coses que la Constitució Federal reserva a Washington. No comparteixen jurisdicció: ho decideix tot l’un o l’altre de forma final. I és per això que l’embolic amb la marihuana existeix. Els EUA que generalment rebutgen adherir-se a lleis internacionals van acceptar fa molt de temps la classificació de la WHO per substàncies restringides, assignant marihuana a la classe I, reservada per a substàncies com la heroina sens cap ús legal, prohibint de fet qualsevol possessió o utilització de la marihuana, recerca mèdica inclosa. La legislació sobre medicines és clarament una atribució federal, però els estats no veuen que la marihuana sigui un medicament i ja molts (potser uns 14) l’han legalitzat, la majoria per finalitats mèdiques (que sovint són una burla) i altres, començant amb Colorado, també per objectius recreacionals. Això ha creat un conflicte entre els federals i la policia estatal. Fa anys, policies a Califòrnia van plantar cotxes davant d’un edifici bloquejant els federals que volien fer un raid d’un negoci que a Califòrnia era legal. Tots dos combatents tenen por d’anar al Tribunal Federal Suprem. Conscient de la pressió política sembla que la Casa Blanca ha manat als seus agents deixar-ho córrer, però la prohibició segueix en força. Aquest apunt sumaritza uns quants fets coneguts d’interès.\nEl fum de la planta conté, com el de tabac, moltes substàncies químiques d’efectes desconeguts, però l’únic element efectiu responsable pels efectes es diu tetrahidrocabinol, sovint anomenat TCH. Des de fa anys una forma sintètica molt efectiva existeix com a medicament perfectament legal i pot ser receptada per metges. Jo he preguntat dues vegades a oncologistes i m’han respost sempre que només va bé quan el malalt havia fumat marihuana abans de caure malalt, altrament és inefectiu. Vol dir que si algú ho necessita mèdicament, el metge ho pot receptar sense comprar ni fumar coses il·legals.\nEl TCH és efectiu perquè activa receptors presents a l’exterior de moltes cèl·lules del cervell. Jo comparo els receptors al butons d’un ascensor. Només cal prémer un (diguem una molècula de TCH arribant prop d’una cèl·lula) i l’ascensor tanca dues portes, posa en marxa el motor evitant sotracs, atèn usuaris a altres pisos, atura el motor i obre les dues portes. Sovint li deixo fer a un nét meu molt petit. La resposta és complicada però per posar-ho en marxa només cal tocar un botó i el meu nét sap fer-ho molt bé. No totes, sinó sols algunes cel·lules nervoses tenen aquest receptor, i els efectes de prendre TCH reflecteixen el potencial d’aquestes cèl·lules. Vet aquí un llistat de les coses que els usuaris de marihuana experimenten.\n* Sentits alterats, sobre tot veure els colors més brillants\n*Pèrdua del sentit del temps\n*Canvi de l’estat d’ànim, sobretot més deprimit, altres vegades més alegre o trist\n*Dificultats fent certs moviments amb el cos (potser caminant)\n*Dificultats pensant i resolvent problemes\n*Pèrdua de memòria (sovint no recorda res d’aquesta activitat)\n*Alteracions de l’apetit\n*Sovint insensibilitat al dolor.\n*Augment de la freqüència cardíaca, sovint doblant el número de batecs del cor (cosa que sovint causa angoixa i pot desfermar un infart)\n*Paranoia (desconfiança excessiva dels altres)\n*Si el fumador té una malaltia mental, empitjorament\nRespecte al pulmó, hi ha la qüestió dels efectes a llarg temps com passa amb el tabac, que es fan palesos als vint-i-tants anys. El fum de marihuana conté més òxid de carboni i més quitrà que les cigarretes de tabac i no es veu perquè els efectes haurien de ser diferents (càncer de pumó i gola, bronquitis, enfisema, atacs de cor, ateriosclerosi, càncer de bufeta urinària i moltes altres condicions que ja han costat milions de morts al món).\nJo tinc poca inclinació a dir a la gent què han de fer, però sense coneixement no hi ha llibertat. Que cadascú estudïi la paleta d’efectes descrita més amunt i que prengui la decisió decidint si paga la pena o no.\nUna cosa sobretot està molt ben estudiada i provada tant en animals com en adolescents humans: el cervell dels nens i dels adolescents deixa de desenvolupar-se normalment. El cervell dels nadons està molt poc desenvolupat. Fins als anys vint més o menys les cèl·lules nervoses es multipliquen augmentant en nombre i desenvolupen milions de connexions. Els menors exposats a marihuana pateixen de defectes greus, canvien la personalitat i no són normals. De fet és una renúncia de l’adolescent a ser com hauria pogut ser.\nEls efectes sobre la salut\nLa marihuana ha estat utilitzada per certes formes de medicina popular per anys, potser segles. Probablement hauria calgut estudiar fa temps si té efectes útils, però degut a la classificació com a substància de la classe I, això s’ha pogut fer només a l’estranger. Aquí, fins ara, es podria haver presentat la policia federal a tancar el laboratori i arrestar els investigadors. Afirmacions populars sobre cures miraculoses han de ser preses amb reserva i no és possible que cap autoritat s’ho prengui seriosament. En primer lloc la gent parla de casos que no han vist personalment i poden existir o no, després hi ha molts casos d’histèria col·lectiva (gent per exemple que diuen veure la verge i resulta en pelegrinacions en massa, o bolets amb efectes meravellosos, o cures pel càncer). Però el problema principal és allò que al món dels experiments clínics es diu l’efecte placebo. Aproximadament la meitat de la gent que estan apuntats a un experiment d’un medicament nou per tractar una malaltia, reben pastilles que semblen igual que el medicament però que només contenen sucre i si l’estudi és cec ningú, ni els metges ni els malalts han de saber quin malalt rep el medicament i quin rep el placebo. El codi no es trenca fins al final de l’estudi. Doncs bé, comparats amb els malalts no tractats i fora de l’estudi, els malalts que reben el placebo sempre milloren, sovint considerablement i cal fer estadístiques per estar segur que no milloren més que no pas amb la medicina. Això vol dir que el nostre cervell és molt poderós. N’hi ha prou de creure que t’estan ajudant i ja et sents millor.\nHi ha casos on autoritats mèdiques raonables sí que sospiten que la marihuana podria tenir un efecte favorable (tot i recordant, com escrit abans, l’efecte placebo):\n1) Glaucoma, una malaltia de la cambra anterior de l’ull, que pot produir la ceguera parcial o fins i tot total\n2) Al SIDA, control de les nàusees i millora de l’apetit per recuperar el pes perdut. També control de la nàusea durant quimioteràpia\n3) En certs casos d’epilèpsia greu, fins i tot en nens, millora i control del nombre de convulsions\n4) Múltiple esclerosi, on podria controlar els espasms musculars\nSobre la cura del càncer, no gran cosa, però llegeixo al National Geographic que un grup al Regne Unit ha afegit TCH a un còctel de 3 o 4 agents en el tractament d’un tumor cerebral que per ara no té cura. No es coneixen encara els resultats.\nSi aquestes sospites es poguessin confirmar, seria un resultat magnífic per millorar les condicions de vida miserables dels malalts. Però a aquests malalts no els caldria fumar ni prendre cap oli de marihuana, sinó que un cop identificats els receptors escaients, alguna firma farmacèutica se sortirà amb un producte sintètic millor, que vendran, com de costum, a un preu extravagant.\nS’hi ha muntat al voltant del conreu i venda de marihuana i els seus productes un negoci amb moltíssims diners que, als estats permissius, sobretot Califòrnia i Colorado, ha resultant en conreus gegants, altament automàtics i moderns, amb relativament pocs productors petits i barats. Hi ha problemes: en aquests temps de sequera i baralles per l’aigua, marihuana per crèixer en necessita molta. Pitjor encara és el problema dels bancs i dels diners en efectiu. En un temps quan tothom treballa amb diners de plàstic, aquests comerciants han d’exigir efectiu. La raó són els bancs, que es neguen a acceptar els seus diners o processar targetes de crèdit. La raó és transparent: un banc pot ser llicenciat pels federals o per l’estat on treballa, i gairebé tothom s’estima més una carta federal. Com que el negoci per als federals és il·legal, acceptar els diners podria ser vist com un crim federal i els bancs no en volen saber res. Els negocis tenen piles de bitllets de banc, que no poden dipositar. A més, molts es pregunten quant temps trigarà abans que el crim organitzat i els negociants de narcòtics, que estan acostumats als diners en metàl·lic i al blanqueig de capitals, s’hi fiquin a fons. Són molts diners!\nEn una cosa, els partidaris entusiàstics de la marihuana lliure tenen raó: a diferència del que passa amb la morfina o la cocaina, els usuaris de marihuana pateixen poques morts de dosi excessiva. Això passa perquè al centre respiratori del cervell que ens fa respirar tots sols, desperts o adormits, no hi ha receptors per TCH, però n’hi ha molts per les altre drogues com l’heroina o morfina que causen un atur respiratori. D’això molts en treuen la conseqüència completament absurda que la marihuana és inofensiva. És un non-sequitur. Causa menys morts per OD, i això és tot.\nDiuen que la marihuana no és més perillosa que el tabac. Però tampoc és menys perillosa i probablement és més addictiva. La gent que vigilen i protegeixen la salut pública són lents i sempre escèptics. I no es deixen impresionar per moviments polítics o crides emocionals. Podran evitar que marihuana esdevingui aviat un problema tan gran i tan mortífer com el tabac?


L'expedició andorrana està formada pel director de l'Oficina de l'Energia i del Canvi Climàtic, Carles Miquel, acompanyat pel Cap d'Unitat d'Energia i Canvi Climàtic, Albert Gomà\n2 min. Ginebra 29/10/2019 18:15\n651x366 Els representants andorrans a la Cimera de l’Alta Muntanya que celebra l’Organització Meteorològica Mundial a Ginebra. / SFG Els representants andorrans a la Cimera de l’Alta Muntanya que celebra l’Organització Meteorològica Mundial a Ginebra. / SFG\nFins el proper dijous, una representació andorrana participa en la cimera de l' Alta Muntanya que organitza l'Organització Meteorològica Mundial a la ciutat helvètica de Ginebra. L'expedició andorrana està formada pel director de l'Oficina de l'Energia i del Canvi Climàtic, Carles Miquel, acompanyat pel Cap d'Unitat d'Energia i Canvi Climàtic, Albert Gomà, participa aquesta setmana en la Cimera de l'Alta Muntanya, que l'Organització Meteorològica Mundial ( OMM) celebra fins dijous a Ginebra.


Criminologia pràctica per a un món complicat | Centre Cívic Casa Golferichs\nHome Notícies Criminologia pràctica per a un món complicat\nLa criminologia és la ciència que estudia el delinqüent, la víctima, el delicte i la reacció social. Però qui i com defineix què és un delicte? Tenen alguna cosa en comú un assassí, un polític corrupte i un carterista? Com ajudem la víctima sense tancar la gàbia i llençar la clau? Un violador es pot rehabilitar? Quina relació hi ha entre l’urbanisme i la delinqüència? Aquest curs és una introducció als principals reptes d’aquesta disciplina i a les seves múltiples mirades, per així intentar que el món ens desconcerti una mica menys.\nDescobreix més sobre el tema llegint l’entrevista que hem fet a Roger Mancho, sociòleg i criminòleg. Actualment, treballa com a analista de dades del Departament de Justícia, i té experiència professional com a docent universitari i de col·lectius professionals, com a investigador i en el camp de l’execució penal:\nA la descripció del curs que impartiràs a partir del gener al centre cívic Casa Golferichs s’afirma que “La criminologia és la ciència que estudia el delinqüent, la víctima, el delicte i la reacció social”. Partint d’aquesta breu definició, explica’ns, a grans trets, la diferència entre criminologia i criminalística.\nLa criminologia, al contrari del que molta gent pensa, pertany al camp de coneixement de les ciències socials i de fet comparteix part dels referents, tècniques i models explicatius de la sociologia, l’antropologia i part de la psicologia. En canvi, la criminalística està molt més relacionada amb el camp de les ciències naturals, com la física o la biologia.\nEn segon lloc, la criminalística és una ciència o un conjunt de mètodes i tècniques orientades a explicar com s’ha produït un delicte concret, per exemple en el marc d’una investigació policial, i generalment té per objectiu acabar identificant l’autor o autors d’un delicte greu. La criminologia, en canvi, estudia qüestions més generals com són les causes del delicte, les seves conseqüències a nivell judicial, social, o penitenciari; com dissenyar intervencions i programes de rehabilitació i reinserció però, sobretot: treballar en la prevenció del delicte tant a nivell individual (per exemple, amb persones que ja han comès algun delicte o bé que per les seves característiques i trajectòria és molt probable que ho acabin fent), o a nivell social. De fet, la major part de la delinqüència no s’explica per la “maldat” (que jo no sabria ni com definir…), la psicopatia o coses per l’estil, sinó per les condicions de vida a les que estan sotmeses capes cada vegada més àmplies de la societat, que, a través de diferents processos augmenten les possibilitats que algunes persones acabin cometent algun tipus de delicte.\nEn resum, podríem dir que mentre que la criminalística s’ocupa de l’esclariment del delicte concret, la criminologia intenta entendre el paper del delicte en la societat: què el causa, quins efectes té, com prevenir-lo i com tractar-lo per reduir el risc de reincidència.\nQuins aspectes de la criminologia tractareu en aquest curs introductori?\nCom bé dius es tracta d’un curs introductori. L’objectiu és sobretot donar una visió panoràmica i plural de les diferents perspectives d’aquesta ciència, els diferents problemes que tracta i alguns dels punts que generen més debat dins de la pròpia disciplina, els seus límits i, és clar, els seus esculls.\nA un nivell més personal, també m’agradaria contribuir, per poc que sigui, a que es conegui aquesta ciència pel que realment és, i no per la imatge estereotipada i gens precisa que sovint es transmet a les sèries i programes de televisió, a vegades amb la complicitat dels propis criminòlegs.\nAixí, el que veurem és un recull de les principals escoles o perspectives de la criminologia, també una mica de la seva història, els problemes que ha intentat contestar al llarg del segle XIX i XX i els nous reptes que té amb el segle XXI. Veurem també qüestions relacionades amb la delinqüència a les grans ciutats, com Barcelona, o també qüestions relacionades amb la delinqüència juvenil, la violència masclista o els delictes d’odi.\nPer últim, tractarem algunes qüestions relacionades amb la violència sexual i intentaré fer-ho sempre des d’una vessant divulgativa, procurant no caure en el sensacionalisme però de les que és imprescindible parlar obertament. Ja no perquè sigui un curs de criminologia, sinó perquè com a societat no podem ignorar que aquestes coses passen més a prop del que pensem. Per tant, tothom hauria de tenir un coneixement mínim respecte a què fer i què dir (i sobretot: què no fer i què no dir) davant d’un cas de violència masclista, agressió sexual o altres situacions greus.\nFent un repàs de la teva experiència professional, veiem que anys enrere vas exercir com a docent del grau en Criminologia de la UAB. Quines sortides laborals ofereixen aquests estudis?\nNo ens enganyem, la criminologia és una ciència jove a Catalunya i a la resta de l’estat i els seus graduats tenen seriosos problemes d’inserció professional. Això es deu sobretot al poc reconeixement de la formació tant a les diferents administracions públiques, com a les entitats del tercer sector que treballen amb problemes socials on els criminòlegs tenen les competències professionals per treballar-hi. Part d’aquest problema és deu al poc coneixement general que existeix de la disciplina. De fet no és estrany que quan dius que ets criminòleg et contestin alguna cosa així com: “Ah, un CSI!” o bé “Posem llum a la foscor”.\nDe fet, quan pensem en criminòlegs, els propis criminòlegs, sovint només pensem en investigadors de les universitats, policies, professionals de l’execució penal (presons, justícia juvenil, mesures penals alternatives,…). Però hi ha molt més camí a recórrer com ens recorden col·lectius que treballen en un urbanisme en clau de gènere, i es que la seguretat en l’àmbit públic és una temàtica rabiosament criminològica. També el paper dins de les escoles i les aules per ajudar a detectar situacions de risc pels infants o la prevenció a clubs esportius i entitats. Haig de dir però que els darrer 10 o 15 anys hem millorat àmpliament en matèria d’inserció laboral dels criminòlegs. Però sí, encara cal obrir espais on els criminòlegs puguin aportar els seus coneixements.\nQuè és el que més t’apassiona o t’atrau de la teva professió? Què et va fer escollir-la?\nAl llarg dels anys m’he emocionat amb pràcticament tots els temes que he tractat, però suposo que un dels que més m’ha interessat al llarg dels anys és el de la delinqüència juvenil. Ara bé, els temes de seguretat pública, models policials o la prevenció també són temes cada vegada més interessants. De totes maneres em sembla que una de les coses que més m’agrada és justament explicar aquesta disciplina i fer-ne divulgació.\nEn general hi ha una percepció d’inseguretat, que hi ha molta petita delinqüència, però també riscos seriosos, com les agressions sexuals. Ara succeeixen més o és que tenim més informació? Quin paper hi juga la premsa en la percepció de la delinqüència i el crim?\nBé, aquesta és una mica la realitat de la delinqüència a la majoria de llocs amb els que ens podem comparar. Hi ha molts delictes petits i relativament lleus? O el problema de la seguretat és que hi ha uns poc delictes molt i molt greus? El cert és que les dues afirmacions són correctes.\nSovint tenim una visió una mica ingènua sobre les notícies i els mitjans de comunicació, especialment dels que llegim o seguim, entenent-los com a mers transmissors d’informació. La realitat és que entre que es produeix un fet de qualsevol tipus fins a que queda plasmat en un article, notícia o una columna d’opinió, passa per un munt de decisions, més conscients o menys, més tècniques o més ideològiques, més partidistes o menys. Tot això fa que com a consumidors accedim a un relat o un altre i és per això també que alguns mitjans de comunicació són, bàsicament, sistemes organitzats de generació d’opinió pública. Això no vol dir que no hi haig problemes objectius i molt greus de seguretat, sobretot a grans ciutats com és Barcelona. Però què s’explica, com, amb quins detalls i de de quines tribunes té una importància enorme en la sensació de seguretat que, per cert, és un component importantíssim de la seguretat. Però d’això ja en parlarem.\nLa sèrie Crims ens fa passar l’estona, tot i que parla de casos sovint escabrosos… Per què creus que tenen tant d’èxit aquest tipus de propostes?\nNo t’ho sabria dir, la veritat és que com a molt he vist dos o tres episodis, ja fa força temps i sobretot perquè es tractava d’un cas que coneixia bé. En tot cas, per què tenen tant d’èxit? Suposo que pel mateix que les pel·lícules de terror, connecten directament amb emocions bàsiques i viscerals. Dit això, tampoc voldria semblar un hater del programa, que no sóc. És simplement que és un gènere que no m’interessa gaire.


La Generalitat es farà càrrec del 63% del pressupost de la "Corpo" per a l'any 2009 - Diari de Girona\nLa Generalitat es farà càrrec del 63% del pressupost de la "Corpo" per a l'any 2009\nEl Govern pagarà 305 milions del pressupost de TV3 i Catalunya Ràdio, que té previst ingressar-ne 130 en publicitat\nbarcelona | albert soler 02.11.2008 | 03:14\nTelevisió de Catalunya vol ser capdavantera en la utilització de noves tecnologies. diari de girona\nELS COMPTES DE LA CORPORACIÓTot i que la crisi obliga la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals a preparar uns pressupostos restrictius -es preveu que baixin els ingressos per publicitat-, aquests arribaran el 2009 als 481 milions, bona part dels quals (305 milions) seran aportats directament per la Generalitat. Quadrar el pressupost requerirà, segons els responsables de la CCMA, "una gestió rigorosa".\nEl pressupost previst per a l'any 2009 de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA) és -a falta que l'aprovi el govern- de 481 milions d'euros, un 63% dels quals (305 milions) corresponen a l'aportació directa de la Generalitat.\nEl Consell de Govern de la CCMA va aprovar fa pocs dies per unanimitat els pressupostos per al 2009 marcats per les mesures d'estalvi. Els pressupostos es caracteritzen per la reducció de la despesa general i la millora de la gestió per poder mantenir els recursos destinats fins ara a la producció de continguts per a les programacions dels seus mitjans. Els comptes es redueixen un 4,5% respecte a l'any 2008. Malgrat aquesta rebaixa, el pressupost previst per al 2009 és de 481 milions d'euros, dels quals 305 corresponen a l'aportació directa de l'Executiu català. Mentre que la partida corresponent a publicitat es tradueix en 130 milions d'euros. Aquest any la CCMA afegeix en les seves prioritats l'encesa digital amb l'objectiu d'impulsar els canals multiplataforma.\nSegons la CCMA, la crisi econòmica afecta negativament la capacitat de generar ingressos publicitaris i fa que els pressupostos "posin l'accent en una gestió econòmica rigorosa, basada en un estricte control dels costos i en l'optimització màxima dels recursos per fer sostenible el model de la CCMA". Un estricte control dels costos que, no obstant i com ha quedat dit, suposarà que els catalans es facin càrrec del pagament de 481 milions d'euros del pressupost.\nEls pressupostos seran enviats al Govern de la Generalitat perquè s'incloguin en els pressupostos generals.\nNo afectarà els continguts\nSegons van explicar els mateixos representants de la CCMA, l'establiment de les mesures d'estalvi "no afectarà ni la producció de continguts, ni la compra de drets, ni les inversions per antena, i sí que afectarà partides que integren la despesa general com ara les despeses financeres, transports, consums energètics, béns i serveis, lloguers i subministraments, entre d'altres".\nAltres aspectes destacables d'aquests pressupostos fan referència a l'aposta per dotar la Televisió Digital Terrestre de continguts en català, així com per impulsar altres canals multiplataforma. Per tant, segons van explicar també els seus responsables, les inversions de la CCMA "es dedicaran bàsicament a prioritzar l'encesa digital i, en aquest marc, l'àrea de les noves tecnologies".\nPel que fa a Televisió de Catalunya (TVC), "el manteniment del lideratge en termes qualitatius i la competitivitat en l'audiència seran les bases d'actuació per al 2009". Tenint en compte el procés d'encesa digital que es completarà l'any vinent, "TVC s'adreçarà a un públic majoritari, creant nous espais de participació i obrint la seva oferta a altres tipus de consumidors a través de finestres específiques".\nTant des de TVC com des de Catalunya Ràdio, s'han marcat com a objectiu ser capdavanters en la utilització de noves tecnologies, especialment a través d'Internet.\nInformatius amb més directe\nPel que respecta als informatius de TVC, es preveu ampliar la cobertura en directe d'informacions, de l'àmbit català, estatal i internacional, per "garantir el lideratge dels informatius a Catalunya". Un altre punt d'innovació es concentrarà en la programació esportiva i d'entreteniment, amb la creació de nous espais.\nAmb la finalitat d'estendre el servei públic que presta la CCMA als nous mitjans multiplataforma (Internet, Banda Ampla, Telefonia Mòbil, Teletext, Interactius de TV digital, IPTV), CCRTV Interactiva i Activa Multimèdia Digital impulsaran, durant el 2009, una oferta accessible de continguts en català tant a Internet com a altres plataformes, innovant en els processos de producció audiovisual.\nEls partis es barallen pel Consell Assessor. Catalunya


La Biblioteca de l'Eliana posa en valor el paper de la dona en la ciència - Periòdic del Camp de Túria\nLa Biblioteca de l’Eliana posa en valor el paper de la dona en la ciència\nPresenta una Guia de Lectura i una vídeo-entrevista a una enginyera informàtica elianera\nLa Biblioteca Pública de l’Eliana se suma, un any més, a la celebració del Dia Internacional de la Dona i la Xiqueta en la Ciència, que se celebra cada 11 de febrer. Aquesta commemoració serveix per a recordar el paper fonamental que tenen les dones i les xiquetes en la ciència amb l’objectiu de fomentar la seua participació i progrés en aquest àrea de manera plena i equitativa.\nPer això, la Biblioteca ha publicat una Guia de Lectura que recull bibliografia sobre dones científiques com la Premi Nobel Marie Curie, la zoòloga Dian Fossey o l’aviadora Amelia Earhart, contes sobre dones exploradores o especialitzats en temàtiques com l’astronomia, les matemàtiques o la biologia, a més d’altres recursos en línia amb materials singulars. Tot això amb l’objectiu de divulgar el coneixement i despertar la curiositat dels més menuts, per tal de superar les barreres actuals que dificulten la presència de les dones en la ciència i, en definitiva, crear una societat més igualitària.\nA més, la Biblioteca ha editat un vídeo amb una entrevista a Xaro Benavent García, Doctora en Informàtica i veïna de l’Eliana, que participa en el projecte Girls4STEM de la Universitat de València dirigit al foment de les vocacions científiques, tecnològiques, enginyeries i matemàtiques, especialment entre les joves. En ell, Benavent posa en valor el talent femení emergent i el paper fonamental que juguen les biblioteques en la visibilització de les dones en aquesta mena de disciplines.\nTal com ha explicat l’edil de Biblioteca, Jorge Pérez Comeche, a través d’aquestes activitats el Consistori vol mostrar nous rols i referents femenins a les noves generacions, promovent pràctiques que afavorisquen la igualtat de gènere en l’àmbit científic-tecnològic. “Despertar les vocacions científiques, en particular en les xiquetes, és una tasca que inclou família, escola i també, per què no, a la Biblioteca”, ha afirmat.\nTags: Amelia Earhart, biblioteca de l'Eliana, Dia Internacional de la Dona i la Xiqueta en la Ciència, Dian Fossey, Girls4stem, Marie Curie, Xaro Benavent Garcia\nLlíria conmemora el Día de la Mujer y la Niña en la Ciencia\nLa Biblioteca de l’Eliana regala exemplars el Dia del Llibre\nReobri la sala d’estudi de la Biblioteca de l’Eliana\nLa literatura femenina, un referent per als usuaris de la Biblioteca de l’Eliana\nL’Eliana promou una recollida d’aliments per a la protectora


Escape Plan 2: Hades - Directorfrustrat\nFa cinc anys es va estrenar Escape Plan (veure crítica), una entretinguda cinta d’acció que unia per primera vegada com a protagonistes dos dels grans herois d’acció de tots els temps: Sylvester Stallone i Arnold Schwarzenegger. El que hauria sigut un film orgàsmic durant els anys noranta va passar sense massa pena ni glòria pel gran públic ara que els dos protagonistes deuen necessitar una pausa cada cinc minuts per anar al lavabo. El que s’hauria pogut convertir en un film de culte d’aquí a uns anys es perverteix amb una segona entrega que tira per terra qualsevol bon record que poguessis tenir de l’original.\nDesprés d’escapar de La Tomba, en Ryan Breslin (Sylvester Stallone) obre el seu propi negoci de seguretat. Més centrat el la feina d’oficina en Breslin es veurà obligat a tornar a l’acció quan un dels seus treballadors sigui segrestat i tancat a una presó d’última generació anomenada Hades.\nAquesta segona part perd una de les dues estrelles i ens deixa amb un Stallone orfe que queda relegat a un segon terme deixant pas a actors com Xiaoming Huang (Ip man 2, The crossing) o Jesse Metcalfe (Dallas, Mujeres desesperadas), dos actors amb el mateix nivell interpretatiu que Stallone i Schwarzenegger però ni la meitat del seu carisma. El substitut escollit de l’antic governador de Califòrnia és Dave Bautista en un paper massa desaprofitat per un actor molt limitat però al que pots treure molt més suc si se li dóna l’oportunitat.\nEscape plan 2: Hades està feta a base de tòpics, escenes d’acció correctes però desfasades, frases buides i personatges amb la capacitat mental més baixa que un membre de Ciutadans. El que podia haver-se convertit en un producte digne de sèrie B si no s’hagués pres massa seriosament es transforma en un avorriment que fa llargs els 90 minuts que dura.\nSi bé és cert que Escape Plan 2: Hades no està gaire allunyada de l’original en argument i nivell interpretatiu, que els protagonistes de la primera entrega fossin els mítics Stallone i Schwarzenegger li oferien a aquesta una certa condescendència que es perd a la segona entrega.\nTot i el fracàs de crítica, públic i recaptació, la saga Escape Plan es completarà amb una tercera entrega que ja ha estat anunciada pel mateix Stallone i que tindrà per nom Escape plan 3: The Devil’s Station.\nopinió, Televisió dave bautista, escape plan, hades, sylvester stallone, xiaoming huang


Un restaurant català lamenta la “muntanya russa” d’aquests dies\nIgnasi Camps, propietari de Ca l'Ignasi | calignasi.net\n"Caldrà paciència, molta paciència", escriu el propietari del restaurant Ca l’Ignasi\nDes que el Govern va decidir imposar noves restriccions per a la contenció de la Covid-19, un dels sectors més perjudicats -i que més s’ha queixat- és la restauració, que ha vist com ha hagut de reduir els aforaments dels seus establiments. A més, molts d’ells han vist com els hi queien les reserves per la limitació de no superar els grups de 10 persones, o pel simple fet que la gent té por de sortir a menjar fora de casa.\nÉs el cas del cuiner i propietari del restaurant Ca l’Ignasi -situat al carrer Major de Cantonigròs-, qui ha fet una piulada al seu compte de Twitter lamentant-se: “Comencem setmana laboral inmersos en la muntanya russa d’encàrrecs per una banda, i anulacions per l’altra, caldrà paciència, molta paciència”, ha escrit, i hi ha afegit el hashtag #putoCovid.\nBon dia, ja sou llevats? comencem setmana laboral inmersos en la muntanya russa d’encàrrecs per una banda i anulacions per l’altra, caldrà paciència, molta paciència…. #bondiaaaaaaaaaaaa #putocovid pic.twitter.com/DaE36UuZep\n— Ca l’Ignasi (@calignasidedebo) December 29, 2021\nA més, fa només uns dies, el dia de Sant Esteve, es queixava: “Som un dels restaurants babaus que hem obert avui, entre positius i panes del cotxe hem baixat un 40 % les reserves en mitja hora, estic per tancar la resta de festes i així no em poseu la mel als llavis i tot seguit me la treieu”. “Molt enfadat, molt!“, va exclamar.


Els usuaris de la piscina exigeixen la reparació urgent de la coberta\n13 abril 2021 15:15\nEl temporal destrossà el sostre i això provoca que passin fred\nGUILLEM MAS. | 21 novembre 2007\nEls desperfectes ocasionats a la coberta de la piscina a causa del temporal que va fuetejar Mallorca el passat 4 d'octubre, encara no han estat reparats. Després del desastre, l'Ajuntament de Porreres va procedir a la col·locació d'una lona per evitar l'entrada de pluja i protegir les instal·lacions del mal temps i del vent. Un mes i mig més tard, tot continua igual. Usuaris de la piscina han manifestat a aquest diari el seu malestar davant de la situació, sobretot pel que fa a pares i mares. I és que els seus nins petits pateixen fred davant de l'arribada sobtada de l'hivern, ja que l'aire fresc passa per la lona.\nAlguns usuaris han apuntat que, a causa d'aquests fets, «hi ha molta gent que es dóna de baixa de la piscina» i la majoria «no renovarà la matrícula a causa del fred i sobretot fins que no se solucioni el tema de la coberta». «La piscina està en males condicions i encara que s'esforcin a escalfar l'aigua, es refrigera de seguida a causa del fred», han denunciat. Des de l'Ajuntament, el regidor Damià Nicolau ha reconegut la mala situació en la qual es troba la piscina. «Fa fred i entenc les queixes dels usuaris». El regidor, però, també va sortir al pas de les crítiques apuntant que «des del primer moment vàrem avisar l'empresa que va construir la piscina per tal que reparàs la coberta. Amb tot això, estam fent les gestions necessàries perquè el problema se solucioni com més aviat millor».\nDemanat pel retard en l'esmena dels desperfectes, Nicolau va manifestar que «fem tot el que està a les nostres mans, ara bé, l'empresa que va construir la piscina ens posposa la data de reparació i entenem que poden estar pendents de l'empresa que va elaborar la coberta». Així les coses, s'espera que sigui dins la setmana que ve quan s'arreglin les deficiències de la coberta, si no hi ha res de nou. Des de l'equip de govern de la Sala s'espera tornar a la normalitat com més aviat millor i reemprendre el servei de qualitat que fins ara s'ha ofert al complex esportiu de ses Forques.


CURS INTENSIU JULIOL'19\nSi vols més informació del "Curs intensiu d'estiu - del 25/06 al 31/07", clica a + info i omple el formulari, o envia'ns un e-mail, i rebràs un correu electrònic amb el contingut, preu, etc. del curs.\nCURS INTENSIU LLENGUA DE SIGNES: JULIOL 2019\nCada dia, des del 25/06/19 al 31/07/19 (ambdós inclosos)\n*Del 25/06/19 al 04/07/19 - Una vegada finalitzat aquest curs, si ho desitgeu, podreu continuar ampliant al nivell A1, en el mateix horari i en el mateix grup.\nSi teniu coneixements de llengua de signes però no heu realitzat mai cap curs us podem fer una prova de nivell per saber el nivel que teniu.\nNivell del Curs Mòdul A (30h) Nivell I (120h) Nivell II (120h) Nivell III(120h) Nivell IV (120h)\nHorari: selecciona 1 o més opcions Matí (de 09:00 a 13:00h)\nTarda (de 17:00 a 21:00h)\nEls nostres cursos permeten aprendre la llengua de signes en el diferents nivells dins el Marc europeu comú de referència de les llengües (MECR). S'hi inclou una introducció teòrica a la psicosociologia de la comunitat sorda. Aquesta sessió forma part del programa del curs A1 del primer nivell de llengua de signes catalana (curs LSC). És una part molt important per a poder entendre perquè la LSC és una llengua al mateix nivell que qualsevol altra llengua oral. Les persones que desconeixen aquest món l'anomenen "llenguatge de signes català" o "llenguatge del sordmut".\nEls continguts són: Definicions bàsiques sobre el concepte de sordesa, discapacitat o pèrdua auditiva, estadístiques, els tipus i els graus de pèrdua d'audició, l'educació actual dels nens amb sordesa i les necessitats d'accessibilitat a la comunicació per part del col·lectiu i les pautes per a interactuar amb persones sordes (en llengua oral o en llengua de signes). Altes questions són la relació d'entitats del sector, la legislació (Llei 17/2010 del Parlament de Catalunya i Ley 27/2007 del Congrés Español) i enllaços a webs d'interés relacionats amb la sordesa la llengua de signes o la discapacitat.\nUna altra qüestió important que s'aprén al curs és la gramàtica pròpia de la llengua de signes, diferenciada de la llengua oral, la definició i explicació dels cinc paràmetres constitutius del signe (Configuració, lloc d'articulació, moviment, orientació, i components no manuals del signe), els classificadors, etc.\nSabies que el curs et pot sortir gratuït si ets una persona amb el certificat de discapacitat auditiva? Pots demanar un PUA, Programa d'atenció social a les persones amb discapacitat, del Dept. de Benestar i Família de la Generalitat de Catalunya.


El parc de vehicles arriba a les 79.115 unitats, 1,2 per cada possible conductor\nGairebé onze de cada cent turismes matriculats al Principat tenen més de 25 anys d’antiguitat\nAndorra continua sent un dels països del món amb una major taxa de vehicles per habitant amb edat de conduir. Una xifra molt elevada si es té en compte que els majors de 16 anys ho poden fer acompanyats d’un adult. En concret, els 79.115 vehicles que hi havia matriculats l’any passat situava la taxa de vehicle per habitant en 1,2, ja que el nombre de persones majors de 16 anys era de 65.731, segons les dades de l’Informe de Mobilitat del 2015 de l’Automòbil Club d’Andorra. Fent un desglossament de tipologies de vehicles, la taxa és de 0,81 turismes\nCap problema, seguirem construint carreteres, ponts, rotondes, túnels i pàrquings, i quan no càpiguen més cotxes ens anirem a viure a la lluna, que per descomptat també l'omplirem de cotxes,helicópters, motos, quads, furgonetes i camions.\nA algú se li a ocorregut fomentar el transport públic en comptes de donar ajudes a l'automoció per vendre més i més cotxes? Algú a plantejat aplicar la restricció vehicular per matrícules per establir prohibicions a la circulació de diverses classes de vehicles, en cert temps o en certa lloc utilitzada principalment dins de les zones urbanes? On está el día sin cotxes en Andorra? Andorra està permanentment en estat d'alerta per contaminació a causa de la inversió tèrmica, les malalties relacionades amb l'aparell respiratori i el càncer són cada vegada més comuns, però ningú fa res,i lo pitjor es que a tot aixó el denominem progrés....


FELIÇ 10È ANIVERSARI, CASSINI! - TECNOLOGIA - 2022\nFeliç 10è aniversari, Cassini!\nAvui es compleix el desè aniversari de l'arribada de la nau espacial Cassini al sistema d'anells i llunes de Saturn. Però, per fer aquell viatge de 2, 2 bilions de quilòmetres des de la Terra, Cassini va haver de llançar-se el 15 d'octubre de 1997. Així que realment han passat 17 grans anys. L’Estació Espacial Internacional i el planeta Mars volen l’Esperit i l’Oportunitat tot llançat després de fer-ho Cassini. Cassini continua funcionant i encara envia dades i les seves imatges preferides a la Terra.\nDades de Cassini han ensenyat als astrònoms que diverses de les llunes de Saturn tenen una química susceptible de viure. S'ha ampliat la comprensió de la ciència sobre el lloc en què pot viure la vida del sistema solar. Els instruments de Cassini també han revelat més coses sobre el propi Saturn, prenent imatges dels seus enormes huracans i mostrant la composició dels seus anells. Fa tan sols uns mesos, els astrònoms van utilitzar dades de Cassini per obtenir més evidències que la lluna saturniana Enceladus té probablement un mar subterrani.\nEn honor dels anys de treball de Cassini a l'espai, Popular Science ha recollit aquí algunes de les nostres imatges preferides de Cassini. El 2004, just abans que la nau espacial arribés a Saturn, Popular Science va entrevistar Candice Hansen-Koharcheck, llavors amb el Laboratori de Propulsió a Jet de la NASA, sobre la missió. Va dir que aquestes imatges probablement aniran a fer fora els mitjons de la gent. "Tenia raó. Feu clic a continuació per fer una ullada.\nBodyByDarwincom : Feliç 10è aniversari, Cassini! © 2019. All Rights Reserved.


Diari avui 1976 2009 - Librería Q Pro Quo\nDiari avui 1976 2009.\n-Aquesta història del diari AVUI està escrita en primer persona del plural, amb el testimoni de qui escriu i de moltes altres persones que van treballar-hi, que el van dirigir o que hi van posar diners.\nTambé hi ha hores dÆhemeroteca a Ca lÆArdiaca i la reinterpretació dÆalguns dels papers vells que ha sabut guardar Montserrat Rius. Però el gruix és testimoni oral.\nEls periodistes fa segles que reflexionem sobre lÆobjectivitat i la subjectivitat i els seus límits, i encara no nÆhem tret lÆaigua clara. El cert és que he amagat el pudor sota la tartera del Pedraforca i he escrit el que mÆha semblat. Sense gaires autocensures. Ja nÆhe patit prou al llarg de la meva vida professional.- Maria Favà Compta


GuestHouse with Banya at Pokrovka Suzdal Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nGuestHouse with Banya at PokrovkaPokrovskaya Ulitsa 2, Súzdal Centre, Suzdal, Rússia, 601293 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en42comentarisGuestHouse with Banya at PokrovkaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 28 fotosExcel·lent ubicació 9,1Veure al mapa9,1Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, GuestHouse with Russian Bath at Pokrovka és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Suzdal. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix GuestHouse with Russian Bath at Pokrovka asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos habitació familiar, servei de llançadora. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, ventilador, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Suzdal, el GuestHouse with Russian Bath at Pokrovka és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesianeveraarticles de tocadorestris de cuinatelevisió de pantalla planaassecador de cabellforn microones calefacciómosquiter Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el GuestHouse with Banya at Pokrovka de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.Mostrar més


Pool View Cottage Legbourne Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStewton, Legbourne, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre Pool View Cottage\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Louth, no busqui més enllà de Pool View Cottage. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPool View Cottage ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera per satisfer els clients més exigents. Piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Pool View Cottage és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Louth.


Més pluja, sobretot a les comarques de Girona i a les Terres de l'Ebre\nEl temporal de mar arribarà al seu màxim al llarg d'aquesta tarda\n3 min. Barcelona 18/11/2018 08:44\n651x366 El temporal de mar va clarament a més (Garraf) / XAVI CABO El temporal de mar va clarament a més (Garraf) / XAVI CABO\nLes precipitacions de les últimes hores ja han acumulat quantitats superiors als 100 l/m2 en punts de les comarques de Girona. De fet, juntament amb les Terres de l'Ebre i la Catalunya del Nord, és u dels sectors on s'espera més pluja al llarg de la jornada d'avui.\nAl nord-est i a l'extrem sud plourà de manera continuada al llarg del dia i s'hi podrien recollir entre 50 i 100 l/m2 més. És per això que hi ha activat un avís del Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) per precipitacions extremadament abundants i que, localment, poden ser d'intensitat forta. En canvi, al sud del litoral central i al nord de la Costa Daurada les pluges seran més intermitents, sobretot en el cas del Camp de Tarragona. Tot i això, també hi acabarà plovent, sobretot a partir del migdia. A la resta de l'interior cauran alguns ruixats febles i dispersos, mentre que a l'Alt Pirineu fins i tot hi haurà clarianes.\nCom que la temperatura és més baixa, la cota de neu també ha anat cap avall. Se situarà entre els 1.300 i els 1.500 metres en conjunt. La nevada al Pirineu oriental podrà ser destacable, amb gruixos d'entre 20 i 40 cm a les zones elevades d'aquest sector.\nA banda, el vent de llevant bufarà amb cops de 50 a 70 km/h al litoral, i fins i tot amb cops superiors en zones elevades. Això farà alterar encara més l'estat de la mar. S'esperen onades de 2 a 4 metres en bona part del litoral, si bé a la Costa Brava podrien superar-los. En aquest sentit hi ha vigents avisos de l'SMC per vent i mala mar.\nDe cara a la nit les precipitacions aniran minvant. Demà serà una jornada més tranquil·la, encara amb pluges febles i intermitents a la Catalunya del Nord, al nord de les comarques de Girona i a les Terres de l'Ebre. A la resta s'obriran clarianes, tot i que a la tarda reapareixeran alguns ruixats dispersos, sobretot al Prepirineu. La cota de neu es mantindrà entorn dels 1.300 metres.\nAl País Valencià i a les Illes la tongada forta de pluges arribarà a partir de la pròxima matinada. En aquestes zones s'espera un dilluns passat per aigua, amb aiguats que podran deixar entre 50 i 100 l/m2.\nDimarts a la tarda arribarà un nou front que deixarà ruixats en força comarques, sobretot al litoral. Ara bé, ni de bon tros seran tan importants com els que s'esperen al llarg de les pròximes 18 hores.\nAmb tot, la temperatura anirà a la baixa. Encetarem la setmana amb un ambient fred, sobretot de matinada. Caldrà tornar-se a abrigar, després d'uns dies en els quals els jerseis més gruixuts i les bufandes feien més nosa que servei.\n540x306 Diferència de la temperatura mínima entre avui i dimecres / Model GFS - ARAméteo Diferència de la temperatura mínima entre avui i dimecres / Model GFS - ARAméteo\nNegociaran mai un referèndum? L'actualitat en 9 tuits


Foment ha condecorat aquest divendres al primer ministre italià, Mario Draghi, amb la medalla d'Honor en el 250 aniversari de la institució i el President de Govern, Pedro Sánchez ha assistit al lliurament d'aquest Premi. Allà tots dos han mostrat la bona sintonia que hi ha entre ells i la mateixa visió que comparteixen Espanya i Itàlia en el si de la UE.\nLa trobada s'enmarca en el XVIII Fòrum de Diàleg Espanya-Itàlia, que se celebrarà els propers 18 i 19 de juny, i que se centrà especialment en la transició verda i digital\nEl 6 setembre del 2012 al governador del Banc Central Europeu (BCE) va anunciar un canvi històric en la política monetària europea en declarar solemnement que l'euro era un objectiu estratègic que havia de ser preservat per sobre de qualsevol altra consideració.\nDraghi juga totes les seves cartes, però demana als governs que aprovin estímuls fiscals\nEl president del Banc Central Europeu deixa lligada la política monetària per als propers anys, segons el consens dels analistes.\nJuncker admet la falta de transparència en el repartiment d'alts càrrecs de la UE\nEl president sortint de la Comissió Europea lamenta que "no s'hagi convertit en una tradició" el mecanisme per elegir el cap de l'Executiu comunitari entre els caps de llista a les europees.\nSobre la taula del president del Banc Central Europeu es troben dues mesures clau per estimular la zona euro: reactivar la compra de deute i rebaixar els tipus d'interès.\nTambé ha rebutjat la possibilitat d'una pujada del preu del diner a l'apuntar que els tipus d'interès es mantindran al nivell actual.\nEl president del BCE sosté que la zona euro necessita dotar-se d'un instrument que eviti la sobrecàrrega de la política monetària.\nDraghi rebutja pujar els tipus d'interès en 2018\nEl president del BCE ha reconegut la preocupació per la volatilitat del mercat de divises en la política monetària.\nDraghi, nedar i guardar la roba\nVa ser el 6 setembre de 2012 quan el governador Draghi va anunciar un canvi històric en la política monetària europea en declarar solemnement que l'euro era un objectiu estratègic que havia de ser preservat per sobre de qualsevol altra consideració.\nEl Banc Central Europeu perllonga el programa d'estímul a l'economia a tot 2017\nEl BCE amplia fins a finals de 2017 la compra de deute, però redueix la seva quantia en 20.000 milions. Manté els tipus d'interès al 0%.


Adéu definitiu a l’aquari de Porto Cristo – Revista07500\non 09/04/2021 09/04/2021 actualitat la imatge\nLes màquines ja han començat a demolir l’edifici, que restava abandonat des de 2007\nPoc a poc del mític Aquari de Mallorca de Porto Cristo ja només en quedaran els records. Aquests dies diverses màquines van tomant, i deixant només estructura i enderrocs, del que un dia va ser l’únic espai per contemplar peixos en captivitat de totes les Balears. En el seu lloc s’hi construirà una promoció de vivendes de luxe.\nEncara es poden veure algunes de les peixeres entre els enderrocs\nL’emblemàtic edifici, abandonat l’any 2007 passa a la història definitivament. S’acaben així gairebé 50 anys de records i vivències de molts manacorins que durant l’estiu visitaren l’aquari a la recerca de peixos mediterranis i exòtics. Fa ja mesos, pel novembre de 2019, aquesta revista anunciava la venda de la infraestructura per part de Biel Munar, nebot d’uns dels promotors de l’any 1972.\nUna vegada tomat i habilitats els terrenys es passarà a la construcció dels habitatges, a una de les zones més tranquiles de Porto Cristo, al carrer que dona al Club Nàutic. Cal recordar que des que va acabar la temporada 2007 l’aquari va començar a ser víctima de la degradació i el vandalisme.\nPrevious Article L'oposició demana la continuïtat del servei de piscina municipal\nNext Article "Hi ha obscurantisme i amiguisme a l'àrea de Serveis Socials"