El grup FuniMAT de l’ICMol desenvoluparà materials per al control de la contaminació, en el marc del programa RETOS\n8 de de gener de 2019\nFuniMAT (Functional Inorganic Materials), l'equip de Carlos Martí-Gastaldo en l'Institut de Ciència Molecular de la Universitat de València, forma part d'un dels projectes seleccionats pel programa RETOS-COLABORACIÓN (Ministeri de Ciència, Innovació e Universitats), destinat a finançar iniciatives de cooperació entre empreses i organismes d'investigació.\nL'objectiu de la convocatòria RETOS-COLABORACIÓN, que es produeix dins el marc del Pla Estatal de R+D+i, és el finançament de projectes de cooperació entre empreses i organismes de recerca, amb la finalitat de promoure el desenvolupament de noves tecnologies i l'aplicació empresarial de noves idees i tècniques, així com contribuir a la creació de nous productes i serveis.\nEl grup FuniMAT constitueix, en aquest cas, la base del projecte AMBICOAT, dedicat al desenvolupament de recobriments basats en compostos organometàl·lics per a la millora de la qualitat de l'aire en ambients interiors. Per al seu desenvolupament, treballaran en consorci diferents empreses i institucions: l'Associació d'Investigació de Materials Plàstics, l'Associació d'Investigació de les Indústries Ceràmiques, el Grup Keraben, les empreses Omar Coatings i Pectro, i la Universitat de València.\nEn aquest marc, FuniMAT desenvoluparà nous materials porosos per al control de la contaminació en ambient interior, que les entitats col·laboradores del projecte integraran en els seus productes comercials. Aquests materials han sigut produïts en el marc del projecte ERC Starting Grant liderat per Martí-Gastaldo, i es troben protegits per una patent copropietat de la Universitat de València i la Universitat de Granada, llicenciada per aquestes institucions acadèmiques a l'empresa spin-off MatCo –en el Parc Científic de la Universitat de València–, en línia amb els objectius de transferència del coneixement que caracteritza a la Universitat del segle XXI.\nFuniMAT és un grup de recerca en la interfície entre la química inorgànica i la química de materials, dedicat al disseny de nous materials porosos avançats per a la seua implementació en aplicacions d'interés mediambiental. El seu principal objectiu, segons Carlos Martí-Gastaldo, investigador responsable del grup, “és facilitar les aplicacions basades en aquests materials, com la catàlisi, la fotocatàlisi, l’electrocatàlisi o l'emmagatzematge d'energia, de cara a una nova generació de dispositius electrònics porosos o a la conversió d'energia solar”.\nEl projecte AMBICOAT té una durada de tres anys. Per al seu desenvolupament, el programa RETOS ha destinat poc més d'un milió d'euros.\nArxivat en: Ciencias Tecnológicas , Química


L'intervencionisme de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha provocat un gran descens de la inversió hotelera a la ciutat en 2019. Segons dades difoses per 'Okdiario', Madrid va liderar la inversió hotelera l'any passat amb un 26% del total espanyol, mentre que Barcelona va registrar una caiguda del 34,8% en la captació de capitals.\nNou de cada deu veïns de la província de Barcelona veuen beneficiós el turisme\nMadrid guanya posicions entre les empreses tecnològiques després de la suspensió del Mobile\nLa moratòria hotelera impulsada per l'equip municipal el 2015 va ser el primer signe del canvi de rumb de l'Ajuntament de Barcelona. Si la capital catalana havia encapçalat la inversió hotelera abans de l'arribada dels comuns, amb Colau al capdavant es va donar un cop de timó a la política d'ampliació del sector turístic.\nEls promotors prefereixen ara invertir a Madrid o València, que es va situar per darrere de la capital espanyola en captació d'inversions. En 2019, València va sumar 290 milions d'euros, fet que suposa un 18% del total d'Espanya.\nD'altra banda, una altra comunitat autònoma que ha experimentat retrocessos en aquest sector és Canàries. En el passat exercici es va desplomar un 82% la inversió hotelera a les illes, amb el que va passar de concentrar un 30% del total nacional a tan sols un 12%.


Folres - BESTARD MOUNTAIN BOOTS\nGarantia d'impermeabilitat i transpiració.\nBestard fou la primera marca espanyola, i una de les primeres en el món, en incorporar folres de GORE-TEX® en botes de muntanya. Gràcies a una estreta col·laboració entre W.L. Gore i Bestard durant 20 anys, hem aconseguit de fabricar botes- que ofereixen una combinació única de, per una banda, impermeabilitat duradora, i per l'altra una eficaç evacuació de la humitat creada dins de la bota.\nEl secret per arribar a un resultat òptim resideix en una combinació difícil d'aconseguir: per un costat l'ús del folre GORE-TEX®, i per l'altre la selecció de materials amb prestacions d'alt rendiment (pells, teixits, suports, esponges etc), així com una acurada manera de fabricar la bota.\nEl folre GORE-TEX® és un sistema en ell mateix, del qual la part principal és una membrana de PTFE estirada, amb una superfície que consisteix en milions de porus microscòpics que li donen una excel·lent transpiració. Els porus són suficientment grans per deixar passar les molècules de vapor que es creen dins de la bota (suor), però al mateix temps suficientment petits per impedir que passin molècules de aigua (pluja, neu..), convertint-lo en impermeable.\nEl folre complet està compost per diferents capes funcionals, les quals protegeixen la membrana, contribueixen a una llarga durada del folre interior, una bona absorció així com l'evacuació de la suor etc...\nGràcies a les diferents capes funcionals del folre, existeixen diferents variants de folre GORE-TEX®, tots impermeables i transpirables.\nImpermeabilitat i transpirabilitat duradora.\nPer a temperatures moderades.\nPer a una àmplia varietat d’activitats a l’aire lliure.\nAïllament moderat per a una adequada retenció de la calor.\nMàxima retenció de el calor.\nPer a temperatures altes i moderades.\nPer a activitats físiques intenses.\nPer a espais interiors i a l’aire lliure.\nSense aïllament per a minimitzar la retenció de la calor.\nAltres folres tècnics\nMicrofibra sintètica farcida amb un elevat poder aïllant.\nGran capacitat de transpiració. No absorbeix aigua ni olors.\nLa diferència entre un material i un altre, és moltes vegades impossible de detectar a simple vista quan la bota és nova. Aquest és el cas del material que s'usa a l'interior dels colls, un punt sensible en la bota i possible causa de molts problemes i molèsties. A diferència de molts altres materials, l'aspecte i el tacte suau del nostre Rigato es manté igual que el primer dia, també després d'alguns anys d'ús; sense arrugues, sense forats...\nFolre de fibra sintètica transpirable molt resistent a l'abrasió, amb una estructura especial que absorbeix la humitat, manté el peu sec i no permet el desenvolupament de fongs, bactèries ni males olors.\nDRI-LEX és un material dissenyat per a una millor adaptació i confort: no s'arruga, és resistent a les olors, a la floridura i és completament transpirable gràcies a les seves singulars possibilitats d'expulsar la humitat , essent per això un òptim sistema de ràpid eixugat i de refrigeració per al peu.\nEl confort clàssic d'un folro de pell genuí, reforçat en el taló per aconseguir una major resistència a l'abrasió. El nostre folro de pell està fet de flor de pell bovina.


La llar connectada: la casa del futur ja és aquí | CaixaBank Payments & Consumer\nLa llar connectada: la casa del futur ja és aquí\nAnem de dret a un món on tot el que ens envolta, i nosaltres mateixos, estem sempre connectats. I en aquest sentit, la nostra llar també ho estarà, ja que els avantatges associats a aquesta connectivitat són molts: més seguretat, més estalvi energètic o l'augment de la qualitat de vida i el confort a l'interior de casa nostra són només alguns d'ells.\nQui no ha sentit a parlar de la domòtica per a l'automatització de la llar? Concretament, un estudi de 2017 fet per l'Observatori Asitur Focus indica que més del 92% de la població. Tanmateix, quan la pregunta està relacionada amb si disposa d'una llar connectada a través de la domòtica, únicament el 8,46% diu que sí que disposa d'algun tipus de dispositiu d'aquest tipus, cosa que significa que més del 91% dels enquestats en aquest estudi de mercat va respondre negativament.\nAixí, entre els dispositius que més s'han generalitzat entre la població que sí que disposa d'una llar ‘connectada’ hi ha el control de la calefacció i el sistema de climatització, les alarmes, el control d'aparells electrònics i informàtics o la pujada i baixada de persianes. Tanmateix, d'altres, com el control del tancament i obertura de la vàlvula de gas, el sensor per detectar l'obertura de portes i finestres, o el control d'electrodomèstics, són els sistemes domòtics menys utilitzats actualment.\nLa comoditat, sens dubte, és un altre dels principals avantatges de tenir una llar connectada, i com a eines fonamentals per aconseguir-ho destaca el telèfon mòbil i també les apps. I és que controlar serveis com la videovigilància, modificar la temperatura de la calefacció o l'aire condicionat, configurar l'alarma, controlar la il·luminació o la posada en marxa del reg automàtic, per exemple, són beneficis que cal tenir en compte a l'hora de considerar seriosament passar-nos al costat de les ‘llars intel·ligents’.\nA això, s'hi sumen els estalvis potencials que es poden aconseguir gràcies al control en ‘remot’ d'aquest tipus de funcionalitats: podríem programar l'encesa de la calefacció o l'aire condicionat quan som fora de casa, la rentadora o el rentaplats o el reg del jardí, i evitar el malbaratament energètic que moltes vegades es produeix quan oblidem desconnectar els aspersors o deixem la calefacció encesa durant tot el dia sense que hi hagi algú a casa, només perquè tinguem una bona temperatura en arribar. Gràcies a la domòtica, seria possible encendre-la una estona abans de tornar i també apagar-la en cas que se'ns oblidi fer-ho en sortir.\nTanmateix, molts ciutadans continuen considerant que la llar ‘connectada’ no està a l'abast de totes les butxaques, a causa de l'elevat preu que suposa la instal·lació d'aquesta tecnologia. Però, i si els estalvis a mitjà i llarg termini compensessin? No és el mateix fer aquest tipus d'instal·lació en una casa gran que en un pis, i cada instal·lació es pot adaptar tant als metres de la nostra llar com a les seves característiques, així que el seu preu pot ser que no sigui tan alt com pensem.\nAixí mateix, amb aquesta inversió inicial, es redueix considerablement la despesa en calefacció i llum, el control de la temperatura és més eficient, evitem deixar les llums enceses, guanyem en seguretat (per exemple, simulant la nostra presència quan ens n'anem de vacances o de cap de setmana), i podem rebre avisos davant qualsevol incidència que es produeixi.\nPer això, plantejar-nos fer una instal·lació domòtica no té per què ser una inversió milionària i a més es pot anar fent per passos, instal·lant els dispositius més importants al principi, per després anar ampliant el sistema i integrant-hi més dispositius.\nAixí mateix, els preus són cada vegada més assequibles i és possible amortitzar la inversió inicial en un període aproximat de quatre anys, gràcies a l'estalvi energètic que permeten aquests equipaments, segons assenyalen des de l'Associació Multisectorial d'Empreses Espanyoles d'Electrònica i Comunicació (ASIMELEC), que explica que una casa totalment domòtica pot estalviar un 25% d'energia com a mínim.\nLes ‘smart-homes’ ja són una realitat, amb tots els seus avantatges, i a uns preus gens desorbitats. Interessant, oi?\nSomies a convertir casa teva en una llar ‘intel·ligent’? Si apostes per aquestes noves tecnologies i no vols preocupar-te de com afrontar la despesa inicial que suposen, CaixaBank Payments & Consumer et pot ajudar en tot el que necessitis. No deixis passar l'oportunitat de fer casa teva més segura i eficient i confia en el nostre finançament per posar fil a l'agulla!


Felipe González hauria aplicat un 155 més restrictiu en 9N\nL'expresident del Govern central Felipe González ha reconegut aquest dimarts que té "dificultat" per veure la comissió d'un delicte de rebel·lió per part dels dirigents independentistes que van dissenyar i van posar en marxa el full de ruta del procés sobiranista, entre ells l'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont, fugit a Béligca, i el seu vicepresident, Oriol Junqueras, en presó preventiva.\nFelipe González: "Iceta és el Messi de la política catalana, però hauria de mirar més a porta per fer gols"\nFelipe González assenyala com "acte de covardia" i de "vodevil" l'estada de Puigdemont a Brussel·les\nAixí com creu que es donen totes les condicions per ser condemnats per un delicte de sedició i de malversació de diners públics, González ha afirmat en una entrevista a la Cadena Ser, que "la rebel·lió és un delicte difícilment probable".\nGonzález, que va advertir el 2012 al president del Govern central, Mariano Rajoy, que havia de prendre la "iniciativa política" a Catalunya, assegura que ell hauria estat partidari d'aplicar l'article 155 de la Constitució per aturar la consulta sobiranista de Catalunya del 9 de novembre de 2014.\nAixò sí, ha dit, en una versió "més restrictiva" que la que està vigent en l'actualitat. En la seva opinió, llavors potser hauria hagut prou amb suspendre en les seves funcions el llavors president de la Generalitat, Artur Mas.\n"SUPREMACISME" DE L'INDEPENDENTISME\nHa avalat que el Govern central mantingui l'aplicació de l'article 155 si el president cessat, Carles Puigdemont, tracta de ser investit com a nou cap de l'Executiu català a distància.\nSegons l'exdirigent socialista, Rajoy "no tindrà un altre remei" davant el "bucle estrany" que al seu judici s'està produint a Catalunya, i en la qual es tracta de sortejar la llei, el reglament de la càmera catalana, l'Estatut i la Constitució.\nConsidera que aquesta situació perjudica els ciutadans, la normalització política a Catalunya i també els encausats davant el Tribunal Suprem pels delictes de rebel·lió, sedició i malversació. En és rerefons de tot, González veu cert "supremacisme" en l'independentisme català.\nL'expresident no ha volgut parlar del seu partit, el PSOE, però sí que ha revelat que ha parlat "alguna vegada" amb el líder de Cs, Albert Rivera, perquè aquest l'ha trucat. Amb qui no parla des de fa uns tres anys i mig és amb el cap de l'Executiu, Mariano Rajoy.\nL'expresident del Govern central José Luis Rodríguez Zapatero ha assegurat que Catalunya "mai" serà independent perquè "a l'Europa democràtica cap Estat obrirà una via per trencar" i ha dit que el conflicte territorial "acabarà amb un acord" que arribarà quan la situació "estigui madura".\nDe fet, el socialista considera que tant els partits secessionistes com els constitucionalistes "estan demanant a crits" un pacte.\nEn una entrevista a la revista 'Marie Claire', Zapatero s'ha mostrat convençut que el pròxim Govern de la Generalitat, tot i ser independentista, "acceptarà un procés de negociació" amb l'Executiu central "respectant la llei".\nAixí mateix, ha posat èmfasi en la necessitat de gestionar el problema amb Catalunya "perquè deixarà una empremta per almenys dues dècades".\nAixò sí, sosté que les forces polítiques de l'Estat també hauran de "fer algunes promeses". Segons la seva opinió, el primer compromís ha de ser la posada en marxa la reforma del model autonòmic i de la Constitució.\nPer a l'ex secretari general del PSOE, la reclamació d'una República és "la guinda que li han posat al procés" perquè molts dirigents "saben que té un cert atractiu".\nPerò en la seva opinió, "el més contrari a un republicà és un nacionalista que se salta les regles".


02 agost 2021 17:58\nEl proper diumenge, 28 de febrer, IB3 Televisió estrena un altre dels programes que s’afegeixen a les apostes audiovisuals que el mitjà de comunicació públic de les Illes Balears ha preparat per a enguany.\nEls sis personatges varen desenvolupar la seva carrera professional destacada o amb reconeixement públic, i ara ja pràcticament retirats de la vida pública ens expliquen i ens mostren la seva vida a través d'aquest retrat documental. Mitjançant entrevistes en profunditat que formen part d'un registre històric, el retrat es crea visitant espais, persones i recordant vivències, per així entendre millor la seva professió i filosofia de vida. A més a més d'haver estat ambaixadors de Menorca arreu del món per la seva divulgació, tasca, coneixement o professió, aproximant-nos a la Menorca d'ahir i com viuen ells la que tenim avui.\nMenorquins és un projecte del documentalista i realitzador Cristian P. Coll (Produccions des FAR), guanyador de la menció d'honor als SIMA Awards 2017 per CAMINS, el viatge de les persones refugiades i La Gran Travessa.\nToni Vida (Es Castell, Menorca, 1934) és un dels grans fotògrafs catalans del segle XX, establert a Barcelona des del 1968, quan va realitzar la primera exposició a la sala Aixela. Des d’aleshores ha fet mes de quaranta exposicions individuals, un bon grapat de col·lectives, cartells per a campanyes institucionals, fotografies per als mitjans de comunicació (La Vanguardia, Serra d’Or, Canigo, Integral...), llibres, portades de llibre i projectes de gran envergadura com la seva col·laboració a l’Enciclopèdia de Menorca.\nS’ha destacat com a fotògraf compromès en els seus projectes de Gas-Mao, Homes-Feina o Dones, on el seus retrats extreuen sempre la dignitat dels personatges i les feines que retrata. El documental ens mostra la seva vida al voltant de la passió de la seva professió mostrant la seva capacitat de penetració psicològica en les instantànies sobre Menorca o Eivissa, i també en els seus retrats del personatges de la cultura catalana (Dalí, Miró, Rodoreda, Pla, Capmany, etc.). I no ha descuidat el seu vessant mes artístic amb projectes com Roques de Menorca, Vegetals o Vestits de ceba.\nMenorquins s’estrena diumenge 28 de febrer a les 20 h a la televisió pública de les Illes Balears.


DESCOMPTES CULTURALS PELS CLIENTS D'AUTOSUMINISTRES MOTOR I COMPASS RENT - DESCOMPTES CULTURALS PELS CLIENTS D'AUTOSUMINISTRES MOTOR I COMPASS RENT\nMÓN NATURA DELTA DE L'EBRE:\nLa teva curiositat per la natura et crida l'atenció per conèixer el Delta de l'Ebre, les seves reserves naturals, la seva història i tradicions o la pesca tradicional?\nT'oferim descomptes per aprofitar els caps de setmana amb autocaravana / camper i família al Montsià.\nSi visiteu MÓN NATURA podreu descobrir un centre pensat per entendre la màgia de l'ecosistema que envolta el Delta.\nLa sal, la pesca tradicional i l'observació dels ocells que conformen aquest paratge natural, són els tres eixos principals de la visita a aquest magnífic espai que et dóna a conèixer, mitjançant un muntatge audiovisual la relació de les salines amb l'entorn. Un entorn que podràs veure des de la magnífica vista panoràmica de 360 graus des del Mirador. També podràs navegar amb les barques de perxar i conèixer el seu origen.\nGaudeix d'un 15% de descompte al centre Món Natura Delta de l'Ebre que trobaràs a la Llacuna de la Tancada d'Amposta.\nen la entrada per lliure o la visita guiada al centre\nSi voleu gaudir de la natura amb família, la vostra autocaravana o camper i aprofitar per fer turisme de qualitat, ara podreu accedir més fàcilment a aquest edifici situat a Sant Fruitós de Bages (Bages). Un complex format pel Monestir de St. Benet, la Fundació Alícia i diversos restaurants envoltats de natura.\nLa FUNDACIÓ CATALUNYA LA PEDRERA ens proposa viure tres experiències al monestir de Món St. Benet.\nLa primera proposta és fer un viatge en la història per viure l'experiència medieval del monestir. Podrem conèixer les estances i endinsar-nos en un passat medieval mitjançant hologrames, projeccions immersives i efectes sorprenents que ens ajudaran a conèixer la història del monestir que forma part de la història de Catalunya.\nL'experiència modernista al monestir ens proposa un recorregut per endinsar-nos a l'estiu del 1924 tot travessant les estances del sobreclaustre del monestir que el pintor Ramon Casas i la seva família van convertir en residència d’estiueig.\nPels amants dels Sacepe Games, us proposem l'Experiència Fundació Alícia on haurem de resoldre un enigma transcendental per al futur de la humanitat: hem de trobar l’Homo Alimentarius.\nMitjançant algunes proves, resoldrem incògnites al mateix temps que anirem coneixent què és i quin objectiu té la Fundació Alícia, un centre dedicat a la recerca en la cuina que promou la bona alimentació.\nEntrada Monestir: Experiència medieval + Experiència modernista\nPreu especial: 15€\nEl gran arquitecte Antoni Gaudir va projectar aquest emblemàtic edifici al Passeig de Gràcia de Barcelona. Any rere any, La Pedrera, és un dels edificis de Barcelona més visitats per persones d'arreu del món que no es deixen perdre aquesta experiència.\nAra, si ets del Club ASM o llagues una autocaravana o camper a COMPASS RENT, no tindràs excusa per conèixer una mica més aquest edifici tan especial de la capital catalana.\nLa FUNDACIÓ CATALUNYA LA PEDRERA ens proposa dues visites:\nLa Pedrera Essencial: Acompanyats d'una audioguia extraordinària, podrem gaudir al nostre ritme amb llibertat, d'espais increïbles d'aquest icònic edifici, descobrint famós terrat dels guerrers i els seus espectaculars badalots i xemeneies; l’àtic de la balena, amb l’exposició Gaudí; el pis dels veïns que recrea la vida d’una família burgesa barcelonina del primer terç del segle xx; el pati de les flors i el pati de les papallones.\nLa Pedrera Oculta: Aquesta visita la farem acompanyats dels millors guies experts de La Pedrera. Amb ells podrem conèixer tots els detalls i secrets de l’última obra civil de Gaudí.\nAprofita aquesta ocasió per a descobrir nous espais que habitualment estan tancats al públic.\n10% de DESCOMPTE en les visites:\nLa Pedrera Essencial i La Pedrera Oculta\nEl descompte s’aplica únicament en la tarifa d’adult.\nImprescindible reserva prèvia a través del web de cada equipament indicant la paraula clau del codi promocional que us indicarà el comercial de AutoSuministres o Compass Rent.\nNo s’aplicarà el descompte comprant l’entrada directament a taquilles.\nEls aparcaments de MónNatura Delta de l’Ebre i Món St Benet no estan habilitats com àrea d’autocaravanes però podreu aparcar durant la vostra visita.\nValidesa de la promoció fins el 31.12.2021. MónNatura Delta de l’Ebre fins el dia 8.12.2021 per tancament de temporada.


Escapada a la catalunya nord by Rouss One - issuu\nEscapada a la Catalunya Nord Juny 2013\nEl naixement del Romànic Català\nSanta Maria de Serrabona - Prieuré de Serrabonne\nSant Miquel de Cuixà -\nVilafranca de Conflent - Villlefranche de Conflent\nCatedral Perpinyà - St. Jean Baptiste\nNota – Tots els texts subrallats tenen enllaços a parts del document o a la xarxa (web).\nIntroducció Els viatgers Som nosaltres, els alumnes de A-12, els de segon de Historia de l’Art i la professora Muntsa En acabar l’extens capítol del Romànic, vam decidir fer una sortida de cap de setmana per veure in situ tot allò que, al llarg dels dies, la professora ens havia explicat detalladament, i amb molta paciència. Tots i totes ens vam posar d’acord i la Muntsa va fer les gestions logístiques com cercar l’autocar, l’hotel, cercar llocs pels menjars, etc. Ja teníem el dia ,el preu i tot i tot. L’autocar era petit, ja que som un grup reduït, però quim grup! Deu nido l’ eixerits que som i les ganes que tenim de fer coses! Algunes companyes no vam poder venir per diferents motius, ja us ho podeu imaginar: “Els nets”. Ah!, aquets petits barrufets que es posen per tot arreu i acaparen aquestes avies tant eixerides. Les vacants vam ser ocupades ràpidament per uns quants alumnes de quart que tenien moltes ganes de refrescar coneixements. Ens ho vam passar molt bé, vam veure moltes coses boniques i interessants de ben a prop, i vam conviure en grup el cap de setmana. Podeu veure l’album amb les fotos dels viatgers fent Ctrl+clic en aquest enllaç: https://picasaweb.google.com/101209079080886294652/EscapadaALaCatalunyaNord ?authkey=Gv1sRgCNHO3cTkpazjjQE\nO bé una presentació multimedia de l’excursió fent Ctrl+clic en aquest altre: https://picasaweb.google.com/101209079080886294652/Videos02?authkey=Gv1sRgC I_i2MawjZuuNA#5898717589665701570\nL’objectiu Visitar on es va desenvolupar l’estil romànic en l’Europa del segle XI-XII per tal de veure exemples de la seva evolució al llarg d’aquells anys. En la societat medieval la mentalitat era essencialment religiosa a i les edificacions importants eren principalment esglésies, catedrals i monestirs, tenien en comú la estructura de nau coberta, cada cop més gran. Començaren amb planta basilical per passar després a creu llatina amb tres parts ben diferenciades: transsepte, creuer i absis. Les cobertes eren sostingudes per voltes de canó, estructurades a partir dels arcs de mig punt. Per reforçar els murs, cada cop més alts, que sostenien les voltes de pedra, cada cop més amples, s’hi adossaven contraforts sòlids a les parets exteriors assegurant la consistència al edifici. També era habitual col·locar una torre exterior pel campanar. En els monestirs, les dependencies de la comunitat: sala capitular, cel·les, refectori, cuina, sellers, etc. s’organitzen entorn del claustre, galeria coberta que envolta el pati principal. L’escultura romànica depenia molt de l’arquitectura i les figures solien adoptar les proporcions i la forma de la superfície sobre la qual eren esculpides. L’estil romànic decorava les esglésies amb pintures i elements escultòrics de caràcter religiós que explicaven al poble els fets bíblics. A més de la seva motivació religiosa les pintures i escultures tenien una funció decorativa que destaca especialment en els capitells dels claustres.\nL’itinerari Dia 25 de Maig Sortida en direcció a la frontera francesa i cap a Prieure de Serrabonne. Prades, dinar. Saint Michel de Cuixà , desprès cap a Villefranche de Conflent i Perpignan, per sopar i dormir. Dia 26 de Maig visita a la catedral de Perpignan i desprès cap a Espira de L’agly, i Cabestany. Elna, dinar de picnic, desprès cap Saint André de Sorède i Sant Genis des Fontaines i Le Boulou. Tornada al nostre punt d’origen.\nAquest document Aquets treball ens porta de nou, poble per poble,en el mateix ordre que els vam visitar. El contingut descriptiu dels llocs visitats l’he tret de diferents llibres i de pàgines d’internet per fer més àgil la seva elaboració. Queda clar doncs que no es un treball de recerca ni cap exposició de coneixements del Romànic català. Els monestirs, les esglésies i altres lloc d’interès els he il·lustrat amb fotografies, de manera que hom es pugui fer una idea o bé recordar allò que vam visitar. En els texts incorporats he conservar els enllaços que duien inclosos, generalment a la Vikipèdia, que ens porten a descripcions tècniques dels termes emprats i referències dels llocs. Al final de la descripció d’alguns llocs hi he afegit uns enllaços a pàgines de la xarxa que ens permeten ampliar-ne la seva informació. Després de les pàgines dels llocs visitats he afegit uns apèndix amb la bibliografia que he fet servir, els enllaços a pàgines de nomenclatura i de temes d’història de l’art i, finalment, un índex per accedir directament a qualsevol de les il·lustracions del document. La confecció d’aquest petit diari es deu al meu interès en realitzar un treball on pogués practicar els coneixements adquirits en el curs de Word .\nLe Prieuré de Serrabone Saint Michel de Cuixa Villefranche de Conflent Perpignan Espira de l’Agly Cabestany Elne Saint André de Sorède Saint Genis des Fontaines\nSanta Maria de Serrabona és un priorat ubicat en el municipi de Bula d'Amunt, a la regió dels Aspres, en el Rosselló (Catalunya del Nord). El priorat es troba a 600 metres d'alçada, en mig d'un alzinar a uns 7 km de Bula d'Amunt. L’església s’esmenta per primera vegada el 1068. Pocs anys després, el 1082, s’hi va fundar un priorat de canonges augustinians. La iniciativa de la fundació va partir de quatre persones: Ramon Bernat, vescomte de Cerdanya; Bernat, germà seu; Bernat Ramon, fill del vescomte, i Ramon Matfred, senyor de Cortsaví i Mollet. Tots quatre donaren tot el que posseïen a aquest centre, tant usatges i delmes com oblacions dels fidels, a més de terres del voltant i altres pertinences del Vallespir. Serrabona fou, al començament, un monestir doble, ja que en un document dels primers temps del monestir s’esmenten quatre germanes converses. L’església, eixamplada i reconstruïda en part al s.XII, fou consagrada novament el 1151 per Artal, bisbe de Elna,i Bernat, bisbe d’Urgell. L’ESGLÉSIA L’església conserva elements corresponents a diverses etapes. Així, la nau principal és la més antiga (s.XI), seguida del campanar i la nau lateral, la capçalera i el pòrtic (s.XII); finalment, el cos que tanca el pòrtic per la banda oest és del s.XIV. La nau principal és coberta amb volta de canó apuntada, sense arcs torals, i encara conserva part de les finestres de doble esqueixada gràcies a les quals quedava il·luminada. 9\nL’ampliació del s.XII va consistir en l’allargament de la nau per la banda est i en la construcció d’un transsepte de tres cossos amb absis semicircular i dues absidioles buidades al gruix del mur; a més, es va afegir, a la banda nord, entre el campanar i la nova capçalera, una nau lateral on s’obrí la nova porta d’entrada.\nTambé es va construir el pòrtic o galeria del claustre de la banda sud. Un altre fruit de l’ampliació de la dotzena centúria fou el bastiment d’un cor alt, anomenat tribuna, al sector oest, que comunicava el claustre amb el primer pis del campanar. Actualment ocupa un tram de la nau central, i la seva estructura es defineix per un espai cobert amb voltes de creueria, sostingudes per parelles de columnes i pilastres decorades amb magnífics relleus esculpits de primera qualitat. A Serrabona es pot admirar un magnífic conjunt escultòric atribuït en la major part a l’anomenat Mestre de les Tribunes, que és l’autor de les escultures romàniques més belles de Rosselló. A més del notable treball escultòric de la porta d’accés, la resta de l’escultura és repartida, principalment, entre la galeria del claustre i la tribuna a cor alt. Els vuit capitells de la galeria meridional mostren dues mans en l’execució: els capitells interiors, amb un treball molt més refinat, probablement van ser esculpits pel mestre, mentre que els capitells exteriors són de menys qualitat i segurament foren realitzats per l’ajudant. Entre els temes representats destaquen els lleons afrontats, grius, ocells, monstres que mostren les dents, fullatges, rostres, etc. En tots els capitells hi 10\nha nombrosos forats fets amb trepant que permeten el pas de la llum i donen vida a la composició.\nLa tribuna mostra també una magnifica decoració escultòrica. Destaca la façana occidental, amb un conjunt de temes inspirats en l’Apocalipsi, amb els símbols dels quatre evangelistes, l’anyell de Déu i diverses figures d’àngels. Les quatre pilastres dels angles i les onze columnes que formen la tribuna presenten bells capitells esculpits amb animals fantàstics, lleons, àguiles i homes, a més d’una representació de l’arcàngel Sant Miquel lluitant amb el drac. Tots aquests motius es complementen amb una fina i elegant decoració vegetal a base de palmeres i flors.\nLa porta d’entrada, a la façana nord, presenta tres adovellats en degradació i sense timpà. L’arcada central és decorada amb relleus de fulles de llorer entrellaçades, i descansen sobre un fris de palmetes i columnes amb capitells esculpits. Al capitell de l’esquerra hi ha representada la figura de Crist flanquejada per dos àngels; al capitell de la dreta hi ha un relleu amb lleons afrontats que tenen un cap comú, i a la part superior, unes volutes on sorgeixen caps humans. Tota la construcció presenta com a material base la roca local d’esquist, còdols estrets i allargassats que contrasten amb els marbres emprats a l’interior.\nPrades A Prades hauríem pogut visitar l’església de Saint Pierre del S.XII,\nperò ja era l’hora de dinar i no era cosa de deixar-ho passar.\nSant Miquel de Cuixà Sant Miquel de Cuixà (en francès St Michel de Cuixà) és un monestir benedictí situat al peu del Canigó, a la vall del riu de Llitera o ribera de Taurinyà, dins la comarca del Conflent. Va ser fundat per l'arxipreste Protasi l'any 879 i fou amb els abats Garí i Oliba quan es va convertir en un dels centres espirituals i culturals més importants de Catalunya en temps feudals. És el monument més interessant de l'arquitectura preromànica o del romànic inicial L'església primitiva ha rebut moltes modificacions al llarg dels segles. Se la proveí d'una volta de creueria al segle XIV, es transformà al XVI i fou saquejada el 1793. Actualment es presenta com una església de tres naus, amb un transsepte que sobresurt, una capçalera principal rectangular i quatre absidioles de planta semi circular.\nEs conserven diversos arcs de ferradura corresponents a la construcció preromànica: al transsepte, els de les finestres i els arcs que connecten la nau central amb les naus laterals i amb el central; a les absidioles, els arcs triomfals i els de les portes que les comuniquen entre elles; i finalment, els arcs de les portes de les naus laterals i el d’una porta al mur oest del claustre. També tenen arcs de ferradura, a l'exterior, les dues grans finestres de la capçalera rectangular, una petita finestra al cim de la façana oest i la de l'extrem de ponent del mur sud. La part més ben conservada del conjunt d’obres proposat per L’Abad Oliba és la cripta del Pessebre, És al sector oest de\nl’església preromànica i fou dedicada a la Nativitat. La component dues naus laterals que perllonguen, a un nivell més baix les naus laterals de l’església i que es comuniquen entre elles per dues naus transversals; totes les naus són cobertes amb volta de canó de mig punt, separades per arcs torals sostinguts per pilars cruciformes. Aquets bell santuari és de planta gairebé circular amb un pilar central massís i cilíndric fet En l'abadiat d'Oliba es va dur a terme la construcció de nous edificis superposats: la cripta del Pessebre i el santuari de la Trinitat, del qual només resten els fonaments. Totes les modificacions i afegitons procurats per aquest abat tenien una de maçoneria. Hi ha una porta baixa que comunica amb una galeria i dues finestres d’esqueixada simple i estreta. També es deu al l’Abat Oliba la construcció de dos campanars de planta quadrada, un a cada braç del transsepte. El del costat nord no es conserva a causa d’una ensulsiada que hi va haver el 1839. El del costat sud constitueix un magnífic exemplar de torre romànica de tipus llombard. Consta de quatre pisos i les obertures es reparteixen en quatre nivells: el primer pis i el segon tenen dues finestres senzilles d’arc de mig punt a cada cara; el tercer i el quart també a cada cara, hi ha una parella de finestres germinades, separades per una columna amb capitell llis, i, finalment, per sobre de les obertures del darrer pis s’obren uns petits ulls de bou. Les façanes presenten la clàssica decoració llombarda de lesenes i frisos d’arcuacions segues. Uns merlets obra de reparacions posteriors, coronen aquesta imposant torre campanar. La primera gran reforma de l’església va consistir en la creació d’un deambulatori rectangular que envoltava la capçalera, potser inspirat en el deambulatori de Sant Pere de Rodes. Més tard s'aixecaren les naus laterals i s’il·luminaren amb tres finestres de doble esqueixada i arc de mig punt cadascuna\nL'ara de l'altar major consagrat l'any 974, que restà durant molts anys transformada en balcó d'una casa de Vínçà, va ser reintegrada al monestir el 1974. És de marbre de Carrara. També es conserva una peça de marbre esculpida en baix relleu dedicada a Gregori I, on apareix dret, recolzat sobre un bàcul i sostenint, amb la mà esquerra, un llibre. Un fragment de pintura mural, d'estil purament romànic, decora l'intradós d'una finestra de l’abscís central. Durant l’Abadiat de Gregori I, entre el 1137 i el 1146, es construí una tribuna a cor alt occidental. Del conjunt. Que consistia en una façana principal amb tres arcades esculpides, una porta d’arc de mig punt i un espai definit per una sèrie de columnes amb capitells, tan sols s’han conservat alguns elements reaprofitats al portal que va del claustre a l’església i alguns pilars,a més d’una sèrie de capitells\nPorta d’accés a l’església des del claustre\nTots aquets elements presenten una temàtica similar a la del claustre, amb uns lleons engolint potes d’animals, d’altres arronsats i d’altres als angles, a més de passatges del Nou Testament (Crist beneint, arcàngels, Sant Pere amb les claus) i altres figures (sirenes, peixos) 18\nEL CLAUSTRE Situat al nord de L’església, fou construït al s.XII amb marbre rosa de les pedreres de Vilafranca de Conflent i mostra un bon conjunt d’escultures. Tot i que no és gaire esmentat en els documents antics, se sap que al s. XVII el claustre es conservava sencer. Durant el període revolucionari i després de la marxa dels benedictins que hi restaven, les dependències van ser venudes com a bé nacional i se’n va iniciar el desmantellament cap al 1820. En el 1839 es va enfonsar el campanar, segurament va provocar la caiguda d’una bona part de la galeria sud. En una primer moment els fragments van quedar amagats sota la runa però al principi del segle XX gran part d’aquets elements foren comprats per un antiquari americà i la resta van quedar repartits pels voltants de Prada. Després de la Segona Guerra Mundial es van iniciar els treballs de restauració de l’abadia,principalment del claustre, i es va recuperar bona part del material dispers, que es recol·lectar tal com podem veure ara. Actualment, doncs, només es conserva la galeria sud i una part de les galeries est i oest, desprès de reconstruir-les amb el material recuperat. Cal tenir en compte que alguns del capitells que formen part d’aquestes galeries no eren emplaçats originàriament al claustre, sinó que procedeixen de la tribuna que hi havia a l’interior de l’església. Tots el capitells, de gran qualitat i bellesa, deriven del tipus corinti,es divideixen en tres nivells i presenten una decoració, majoritàriament, de motius vegetals (volutes,fulles d’acant o lliris d’aigua, rosetes i pinyes) i animals (lleons, ocells,micos i animals fantàstics), amb alguna representació de personatges. Presenten una tendència al gust pel detall, com és el cas de les crineres de lleons fetes amb blens ondulats o trenats, dels cossos dels ocells, o de les diademes de perles i el tractament de les fulles retallades, i el relleu és, en\ngeneral, força profund. També cal destacar que alguns dels capitells no s’acabaren d’esculpir i van quedar a mig fer.\nMés informació a: http://www.monestirs.cat/monst/annex/fran/lleng/cuixmC.htm http://km369.blogspot.com.es/2012/11/el-monestir-de-sant-miquel-de-cuixa.html http://fotent.wordpress.com/2012/07/15/el-claustre-de-labadia-de-sant-miquelde-cuixa-i-el-marbre-rosa/ http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Conflent/Cuixa/Cuixa.htm http://ca.wikipedia.org/wiki/Sant_Miquel_de_Cuix%C3%A0 http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Conflent/Cuixa/Cuixa.htm\nVilafranca de Conflent - Villlefranche de Conflent Vilafranca fou fundada en 1090 per Guillem Ramon, comte de Cerdanya. Des d'ençà anà formant part de diferents regnes de l'època: comtat de Barcelona (1117), Regne de Mallorca (1276), Corona d'Aragó (1344), França (1463), i Espanya (1493). Al 1654 fou assetjada durant 6 dies i saquejada pels francesos. I al 1659, pel Tractat dels Pirineus, tornà a formar part de França. Des de 1669 fins a 1687, l'enginyer militar Vauban fortificà la ciutat amb elements defensius que encara es conserven avui en dia i formen part de l'important atractiu turístic del lloc.. Mentrestant, el 1674, es comença a gestar-se el que és conegut com la Conspiració de Vilafranca. En aquesta intriga, algunes famílies de la vila decidiren conspirar per reunificar el municipi a Catalunya. Inés de Llar, una jove d'una de les famílies conspirants, intentà seduir, però sense èxit, el comandant francès De Parlan de Saignes per tal que aquest s’unís a la causa. Tot i això, els rebels assaltaren la vila i la guarnició francesa fou massacrada. La corona francesa reaccionà ràpidament davant d'aquests fets, amb la qual cosa recuperà la vila quasi immediatament. Alguns dels rebels escaparen a Catalunya, però la gran majoria foren torturats, executats i esquarterats, i finalment exposats en les muralles dins de gàbies de ferro.\nEn 1793 les tropes espanyoles conqueriren la ciutat, aleshores amb unes defenses molt deteriorades, però en el mateix any, el general Dagobert recuperà la vila. Gran part de les defenses de la vila foren restaurades, noves bateries defensives foren construïdes, i el Fort Libèria, un castell situat al cim del mont Belloc, fou connectat amb la ciutat mitjançant una escala subterrània de 734 esglaons (aquest subterrani es considera el més gran d'Europa). Finalment, en 1918 l'exèrcit francès abandonà la vila. En l'actualitat tant les muralles com el Fort Libèria resten oberts al públic. 21\nAquest municipi pertany a l'associació Els pobles més bonics de França. L'any 2008 el conjunt de les 12 fortificacions principals de Vauban a l'Estat francès, entre les quals la de Vilafranca de Conflent, fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nLa Catedral de Sant Joan Baptista de Perpinyà és seu episcopal des de 1601, quan s'hi va transferir la seu de la diòcesi d'Elna (substituint llavors la catedral d'Elna) i, des de 1817, seu de la diòcesi de Perpinyà-Elna. Construïda entre 1324 i 1509, al costat d'una església anterior dedicada a Sant Joan, la de Sant Joan el Vell (Saint-Jean-le-Vieux), dels segles XII-XIII (consagrada el 1246), que es conserva al costat nord. L'església, seu de la parròquia antiga de Perpinyà, creada el 1025, va esdevenir seu d'una comunitat de canonges agustinians en 1102. La catedral és d'estil gòtic meridional: nau única de gran amplitud (80 metres de llarg, 18 d'ample, 26 d'alçada), amb set voltes de creueria, amb un transsepte curt i absis cobert per una volta de set panys. La façana occidental no ha estat acabada. En les restauracions dels segles XIX i XX, la finestra gòtica de façana va ser reconstruïda, ja que prèviament havia estat substituïda per una obertura rectangular. La porxada i la torre del rellotge daten del segle XVIII. El mobiliari és ric. Entre les peces conservades cal destacar-ne: - el retaule de l'altar major (s. XVI-XIX) - l'orgue - els vitralls neogòtics (segons meitat del XIX) - el Sant Crist del s. XIV, a la Capella del Sant Crist.\nL'església de Santa Maria és un edifici romànic del segle XII. Consta d'una nau única coberta amb volta de canó, amb capçalera triple, transsepte i un porxo més moderns, del segle XVII. El portal és de pedra tallada, els capitells són del segle XII i l'absis té una decoració infreqüent, en forma de dentat d'engranatge, com la que hom també pot veure a Santa Maria de Marcèvol. Del 1145 consta una consagració del temple, probablement de resultes d'unes obres de restauració importants. La pica d'aigua beneita és del XVI. En els seus fonaments hom hi va trobar un sepulcre visigòtic del segle VIII. Santa Maria d'Espirà de Conflent va ser un monestir de canonges regulars del Sant Sepulcre fundat al costat d'una església romànica ja existent. Se'n conserva el temple, en servei com a seu de la parròquia de la Mare de Déu de l'Assumpció d'Espirà de Conflent. va ser declarada com a "monument històric" el 20 de març de 1912 Al segle XIII, els canonges de Santa Maria de Marcèvol fundaren a Espirà un priorat que ràpidament prengué una 24\ngran influència al Conflent. Es mantingué durant uns quatre-cents anys, fins que fou secularitzat el 1592, i el prior es convertí en rector de la parròquia d’Espirà de Conflent,\nMés informació a: http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Rossello/Espira/Espira.htm http://arizmendi.ruquet.pagesperso-orange.fr/Espira/esp2.htm http://www.monestirs.cat/monst/annex/fran/lleng/espira.htm\nés un municipi del Rosselló. Un fill il·lustre n'és el trobador Guillem de Cabestany. També dóna nom a l'escultor medieval conegut com a Mestre de Cabestany, autor, entre d'altres, de la parcialment desapareguda portalada del Monestir de Sant Pere de Rodes. Cabestany és un municipi de 10,42 quilòmetres quadrats, situat a la plana costanera del Rosselló, al sud-est de Perpinyà i prop de l'estany de Canet de Rosselló. El seu territori s'estén entre els rius Tet i Reard. Es tracta en conjunt d'una antiga zona pantanosa, ocupada abans per estanys avui dessecats. El territori agrícola, essencialment consagrat a la vinya, s'ha reduït considerablement des de fa una trentena d'anys a causa de l'extensió de les zones urbanitzades. Limita amb Perpinyà, Canet de Rosselló, Sant Nazari de Rosselló i Salelles.\nEl Mestre de Cabestany fou un escultor desconegut de l'època romànica que va treballar bàsicament entre el sud del Llenguadoc-Rosselló (el departament francès de l’Aude i el Rosselló) i les comarques de Girona. Cronològicament i en relació amb els edificis en que va treballar, caldria situar-lo a la segona meitat del segle XII. El nom de Mestre de Cabestany va ser utilitzat per primer cop per Josep Gudiol el 1944 i es deu a una de les seves obres més representatives: el timpà de Cabestany. Aquest escultor té un estil força característic, que el diferència de la resta d'artistes de la mateixa època que van treballar en el mateix marc geogràfic: Els caps són angulosos, amb els fronts estrets, ulls grans i expressius, treballats amb trepant. El treball de les vestidures, amb plecs característics. Important desproporció en les figures, notablement en les mans. Treball dels volums molt expressiu. És habitual que empleni tots els buits amb figures i comparse d'animals decoratius, probablement inspirat en l'escultura dels sarcòfags romans.\nTractant-se d'un artista gens documentat i la complexitat de l'atribució de les obres (atribució que es basa únicament en les similituds estilístiques), identificar el que pot ser obra del propi mestre, la del seu taller i altres artistes influenciats per ell, és una tasca força complexa, fins i tot s'ha dit que aquell taller en realitat es tractava d'un grup de monjos que anaven d'un lloc a l'altre, segons les necessitats 26\nEsglésia de Santa Maria de Cabestany.\nAquí es conserva la peça clau del mestre, la que li va donar el nom pel qual hom el coneix.\nEs tracta d'un timpà de marbre blanc (el timpà de Cabestany), que possiblement procedeix de la mateixa església, antigament es trobava encastada en un mur i ara s'exposa al seu interior. Està mutilada en la seva part superior, possiblement la peça en que es va fer l'obra era una tapa de sarcòfag antiga, el que explicaria la seva forma trapezoïdal.\nTé la particularitat d'estar treballada en la seva part inferior el que vol dir que no es trobava situada sobre una llinda, com és habitual.\nConté tres escenes principals: a l'esquerra es veu Crist mentre treu del sepulcre la Mare de Déu en presència dels apòstols Pere i Joan. A la dreta l'Assumpció, que recorda la mateixa escena del capitell de Rius de Menerbés. Al centre el Crist beneint entre la Mare de Déu i l'incrèdul sant Tomàs sostenint el seu cinturó.\nEn el Monestir de Sant Pere de Rodes - Port de la Selva hi ha una de les grans obres del Mestre de Cabestany. 28\nEs tracta de la monumental portada de l'església del monestir, La Galilea, afegida a la segona meitat del segle XII a l'església preexistent. Era una peça complexa, però malauradament es conserva de forma fragmentària i dispersa. Elements procedents d'aquesta portada es conserven en diversos indrets, al monestir només s'hi pot veure uns petits fragments: - Relleu de L'aparició de Jesús als seus deixebles en el mar. Conservada al Museu Frederic Marès de Barcelona. Es tracta d'una peça amb un excel·lent estat de conservació.\n- Relleu de l'Agnus Dei. Clau d'arquivolta, també Museu Marès de Barcelona.\n- Cap de sant Pere. Al Museu del Castell de Peralada. - Cos fragmentari de sant Pere. Conservat al Port de la Selva. - Cap d'home. Col·lecció Oleguer Junyent, Barcelona. - Capitell. Museu del Castell de Peralada. - Capitell. Col·lecció Barrachina de Barcelona. - Cap d'home amb barba. Fitzwilliam Museum, Cambridge. - Relleu amb personatge i creu, Col·lecció Casamor.\nL’església L'edifici principal del conjunt el constitueix, sens dubte, la catedral. Es tracta d'un edifici de planta basilical amb tres naus, rematades amb 3 absis semicirculars a la capçalera, precedits per arcs presbiterals. Les naus estan dividides en 7 trams, amb pilars compostos d'estructura una mica complexa i amb bastants diferències entre ells. L'edifici fa, internament, un total de 49,50 m de longitud i 20,50 metres d'ample (sense comptar les capelles gòtiques afegides a la banda sud), mantenint la nau central una amplada mitjana de 8 metres. Actualment, es cobreix la nau central amb una volta de canó de mig punt, més o menys regular, reforçada per arcs torals, mentre que les naus laterals es cobreixen amb voltes de ¼ d'esfera, marcant moltíssim la inclinació dels pilars de la nau central, efecte produït per la diferència de mida de les peces segons l'altura en què estan col·locades, és a dir, les de mes amunt són més petites que les inferiors. Sembla que la primitiva catedral comptava amb una sostrada de fusta, modificant durant el segle XII i afegint reforços en els pilars i arcs de la nau per suportar l'excés de pes de la volta de pedra. A la part sud, unes capelles d'època gòtica, es van obrir durant finals del XIII i mitjans del XIV. Es té constància de l'existència d'una cripta, just a sota de l'actual altar, i que cobriria tot el presbiteri fins a l'exterior de l'absis central. Segurament, les relíquies de Santa Eulàlia i Sant Julià estaven guardades dins, però\nprobablement va desaparĂ¨ixer quan en 1724 es va construir el baldaquĂ monumental que existeix en l'actualitat.\nL’absis, a l’exterior, és reforçat per dos contraforts. Presenta una sèrie d’arcuacions cegues amb timpans ornamentals per un fris escacat, opció que segueix una tradició clarament alt medieval. A la part baixa de l’absis sobresurt una absidiola, reforçada també per contraforts,que correspon a una cripta primitiva no conservada. La finestra de l’absis principal fou eixamplada en època tardana, mentre que les dels absis laterals i la cripta es conserven intactes. Tota la capçalera presenta un aparell de còdols disposat en filades horitzontals. Al seu voltant es veu la part baixa dels murs que havien de formar una nova capçalera, amb un desplegament molt ampli, iniciada al segle XIV però inacabada. També van ser afegides posteriorment les capelles situades al sector sud de l’església segle XIII-XV i la porta oberta en aquets mateix indret segle XIV-XVII. Exteriorment l'absis major és reforçat per dos contraforts i amb una sèrie d'arcs cecs i lesenes. A la part baixa de l'absis sobresurt una absidiola, reforçada també per contraforts.\nLa portada principal s’obre a la façana oest, corresponent als peus de l’església. És una obra del segle XIII i no presenta cap mena d’ornamentació escultòrica: arc de mig punt, llinda i timpà llis. L’aparell d’aquesta façana és de còdols disposats d’una manera molt irregular, tot i que a la part baixa s’estructuren en forma d’espiga. Més amunt la construcció mostra un aparell mitja de pedres tallades, amb lesenes i arcuacions llombardes amb arquivoltes planes de basalt negre.\nA la façana oest s'obria la porta principal, del segle XIII, sense ornamentació escultòrica, però de grans dimensions. En aquesta part de l'edifici, i vist des de fora, l'aparell és força irregular, en una primera franja d'aproximadament 1,50m d'alçada degut al incendi de la porta, l’any 1285, en la presa de la catedral per les tropes de Philippe l’Hardy.\nSobre aquesta primera base, una altra franja de peces més o menys regulars que arriba fins aproximadament fins us 8 m d'alçada. A partir d'aquí es continua amb un senzill aparell de pedres tallades amb l'aparició de lesenes i arcuacions de tipus llombard amb arquivoltes planes de basalt negre.\nLa façana queda asimètrica pel fet que els dos campanars no són iguals. El del sud si que és original, construït en dues fases i el del nord sembla que no es va arribar a fer. Posteriorment es va construir amb maó, mes petit i amb merlets a la part superior.\nEl campanar sud té quatre pisos d’alçada amb quatre arcs a cada façana, les arquivoltes del primer nivell presenten una bella decoració de basalt negre, del final del segle XI mentre que els altres mostren un aparell de carreus ben tallats que corresponen al segle XII. Els dos pisos superiors tenen dues finestres a cada cara. Se sap que van fortificar el conjunt per evitar la incursió sarraïna, que va arribar a la costa el 1134..\nDe les construccions defensives del segles XIV resten alguns merlets que coronen la façana oest, com també un petit campanar de còdols i maons situat a l’angle nord-oest. El Claustre\nEl claustre és situat al sector nord de l’església, al costat de les dependencies canonicals, molt modificades al segle XIV dins l’estil gòtic. Té la planta rectangular, definida per quatre galeries cobertes amb voltes de creueria i obertes al pati central per un seguit d’arcuacions de mig punt, sostingudes per parelles de columnes i pilars. És un dels pocs grans claustres romànics, iniciat al final del període romànic i continuat al llarg del gòtic, reuneix sota una única unitat arquitectònica, una certa unitat escultòrica, sens dubte gràcies a l'intent de mantenir l'ordre romànic a les galeries no elaborades durant aquest període. Ens referim a les galeria Nord, Est i Oest, imitadores de la primigènia galeria sud, única elaborada durant el període romànic. Construït en marbre jaspiat de blau procedent de Ceret, forma un quadrilàter irregular adossat a la cara somni de la catedral i comunica amb les 35\nsales capitulars i la capella de Sant LlorenĂ§, actualment museus d'histĂ˛ria i arqueologia.\nNomés la galeria sud és d’estil purament romànic, tant els capitells com els cimacis de les columnes d’aquesta galeria, i també els corresponents als pilars, presenten relleus esculpits de bona qualitat, el repertori dels quals recorda el dels claustres de Cuixà (Conflent) i Serrabona. Així, hi podem veure figures d’animals fantàstics (grius, lleons, alats, sirenes), temàtica religiosa (Quo vadis, la conversió de Saule, el rei Herodes, la creació i el pecat original, etc.), figures humanes i fauna i flora que defineixen tota mena de composicions . Més informació a: http://www.aldeaglobal.net/alu510/Franca/claustre%20Elna.htm http://www.aldeaglobal.net/alu510/Franca/Santa%20Eulalia%20i%20Santa%20 Julia%20Elna.htm http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Rossello/Elna/Elna.htm http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Rossello/Elna/Elna02.htm\nEl Monestir de Sant Andreu de Sureda és un antic monestir romànic benedictí situat a Sant Andreu de Sureda, al Rosselló, entre el Tec i la serra de l'Albera. L'antiga església de Sant Andreu és la parròquia actual del nucli. L'església fou consagrada el 1121 per Pere, bisbe d'Elna, que també va confirmar la possessió de l'església de Santa Maria, contigua al monestir i parroquial del nucli, a més d'altres de la comarca. L'església romànica és l'únic edifici que resta de l'antic monestir. Conserva elements de tres etapes constructives que s'aprecien clarament en el parament dels murs. La planta correspon sens dubte a l'etapa més primitiva, la preromànica. És de creu llatina, amb una nau,transsepte i capçalera triabsidal, amb l'absis central força profund. A banda i banda de la nau hi ha uns estrets passadissos que no arriben a ser altres naus, no tenen comunicació amb la capçalera i estan separats de la nau per pilars de basament forca alt i semicolumnes adossades de capitell simple que sostenen els arcs torals.\nTots els espais del temple són coberts amb voltes de canó menys l'absis i les absidioles que són de quart d’esfera. L'arc triomfal, adovellat i amb la clau sortint a l'estil clàssic, és sostingut per dues columnes prismàtiques -que han estat restaurades- amb capitell esculpit.\nA la façana oest hi ha la portada, coronada amb un arc de mig punt que queda definit per un arc guardapols, un timpà decorat per una creu grega esculpida i\nun crismó inscrit dins un cercle, decorat amb motius florals i geomètrics, i una llinda esculpida de gran qualitat, semblant a la de Sant Genís de Fontanes.\nEls relleus mostren el Crist en majestat al centre, envoltat d'una aureola sostinguda per dos àngels i flanquejat per dos serafins i dues parelles d'apòstols, tots ells emmarcats per un arc i envoltats per una ampla sanefa d'ornaments vegetals.\nAl damunt del portal hi ha altres elements decorats. Al tram del segon tipus d'aparell (petit i sense escairar), hi ha dos carreus amb figures esculpides en alt relleu que representen dos animals lleonins devorant una serp (a l'esquerra) i un altre animal quadrĂşpede (a la dreta).\nCorona la portada una finestra composta per tres muntants de marbre blanc amb relleus esculpits del segle XI, que originàriament formaven part d'un altre conjunt. Els muntants laterals presenten una decoració a base de sanefes vegetals i acaben en un medalló amb el símbol dels evangelistes Mateu (l’home) i Joan (l'àguila). El muntant inferior presenta quatre cercles amb les figures dels evangelistes Marc (el lleó) i Lluc (el bou), als extrems, i àngels amb trompetes al centre, separats per serafins.\nA l'interior, a la mesa de l'altar major, del mateix mestre que el timpà, hi ha una pica d'aigua beneita i un apòstol encastat al mur, que en fan un dels primers testimoniatges de l'escultura romànica catalana.\nTres làpides cippi romanes indiquen que al lloc existí una vella edificació romana. Sobre un pilar de l'església i en un dels murs de l'antic i destruït claustre es troben també restes d'antiga pintura romànica.\nMés informació a: http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Rossello/Sureda/Sureda.htm\nEl monestir de Sant Genís de Fontanes és un monestir benedictí romànic situat al centre de la localitat rossellonesa de Sant Genís de Fontanes a la Catalunya Nord. No hi ha monjos a l'abadia des de la Revolució Francesa, però els edificis es mantenen, sobretot l'església, avui església parroquial, i el claustre. Els altres edificis en la seva majoria han esdevingut propietats privades.\nL'església abacial està dedicada a Sant Miquel. Es va edificar al mateix temps que el monestir al segle VIII, ara bé, avui romanen pocs elements visibles de l'església primitiva (els seus vestigis es troben dins el fonament de l'església actual). Al segle XI, va ser reconstruïda després de la destrucció al segle IX o al segle X, molt semblant a la de Sant Andreu de Sureda. El nou edifici fou consagrat el 1127 pels bisbes Pere Bernat d'Elna i Arnau de Carcassona, a partir d'aquell moment els comtes de Rosselló i els reis de la Corona d'Aragó van protegir el monestir. L'església presenta una planta en forma de creu llatina, característic de l'arquitectura romànica, amb una sola nau que desemboca en un transsepte proveït de tres absis de planta semicircular que es comuniquen entre ells per mitjà de arcs molt estrets. El conjunt dels absis està mancat de decoració, S’obren en els tres unes senzilles finestres de simple esqueixada i es comuniquen per portes amb arc de ferradura. Sobre el creuer hi ha un gran campanar de torre que podria ser original, però les reformes tardanes que va patir l’emmascares totalment.\nEl mobiliari consisteix bàsicament en alguns retaules barrocs, sobretot el retaule central realitzat a començaments del segle XVII, enterament de fusta pintada.\nSobre el creuer hi ha un gran campanar de torre que podria ser original, però les reformes tardanes que va patir l’emmascaren totalment.\nLa façana A la façana de l'església destaquen nombrosos ossaris i escultures romàniques, però es coneix essencialment per la seva portalada de marbre blanc on hi ha la cèlebre llinda de marbre blanc, l'escultura romànica datada\nmés antiga, segons la inscripció de l'any 24 del rei Robert, és a dir, entre l'octubre del 1019 i l'octubre del 1020.\nMalgrat que la talla és feta amb bisell, bàsicament en dos plans, s'hi inicia la tècnica dita dels plecs repassats: cada plec dels vestits està lleugerament en relleu sobre el següent; és el punt on comença la veritable escultura.\nEmmarca tota la llinda una sanefa de palmetes. El centre el forma un Crist en majestat, envoltat per una màndorla perlada i en bordó, que a dins té gravades una alfa i una omega. Sostenen la màndorla dos àngels agenollats.\nA banda i banda del Crist hi ha dos grups de tres apòstols,cada un dels quals està envoltats per un seguit de columnes, capitell i arcs. Al costat i per sobre de la llinda es veuen quatre pedres a tall de mènsules, esculpides amb cares simiesques.\nHi ha una inscripció que traduïda diu: “L'any vint-i-quatre del regne de Robert, rei, Guillem, abat per la gràcia de Déu, ordenà de fer aquesta obra en honor de sant Genís del cenobi que hom anomena Fontanes”\nLes inscripcions funeràries sobre els ossaris indiquen les sepultures d'uns monjos o de personalitats properes al monestir. S'hi troben dues lloses sepulcrals que representen el difunt jacent amb els braços creuats.\nEL CLAUSTRE El claustre del monestir de marbre policromat data dels anys 1270-1280. Va ser desmantellat i venut el 1924. Una petita part d'aquest, mesclada amb moltes còpies, anà a parar al Philadelphia Museum of Art (EUA), una altra part, la major, va ser venuda al castell de Les Mesnuls (a Montfort-l'Amaury, Illa de França), i tres capitells al Museu del Louvre. A Sant Genís restaven onze capitells de l'angle sud-est en una casa veïna. Els de Les Mesnuls van ser adquirits per l'estat i portats el 1984, amb els del Louvre, a Sant Genís, on ha estat restituït el claustre. Integren el claustre quatre galeries al voltant d'un pati central de planta quadrada. Cada costat consta de vuit arcades, sobre columnes i pilars cruciformes al tram central de la galeria que recolzen sobre un mur. Els capitells mostren una decoració d'estil gòtic.\nMés informació a: http://www.romanicocatalan.com/02eFrancia/Rossello/Fontanes/Fontanes02.htm 48\nLe Volo Església de Santa Maria. Aquesta església, que ha sofert modificacions en el decurs del temps conserva encara el seu antic portal romànic. Tenim pocs elements romànics, però la portalada, obra del mestre de Cabestany és de gran qualitat. S’obre a la façana de ponent, és de marbre blanc i presenta un sol arc de mig punt adovellat, resseguit per una arquivolta que fa de guardapols i que descansa en la línea d’impostes. L’arc està sostingut per dues columnes amb sengles capitells,amb llinda esculpida i timpà llis. A sobre de l’arquivolta hi ha una cornisa que aixopluga tot el conjunt, amb un fris decorat amb relleus i sostingut sobre mènsules. Tot el conjunt és de gran bellesa, per la diversitat i qualitat de la decoració.\nA sota, l’arquivolta que fa de guardapols és una cinta geomètrica, com una trena. Més avall, la llinda presenta un fris escacat, el mateix que les impostes Degut a l'alçada on es troba el fris, la seva visió és una mica dificultosa pel que fa als detalls. La seva lectura fa de dreta a esquerra, i representa l’Anunci als pastors, la Nativitat, l’Adoració dels Mags i la Fugida a Egipte.\nDe les mènsules que aguanten el fris, quatre tenen cares humanes i tres tenen esferes o fruits.\nEls capitells tenen la mateixa decoraci贸 esculpida: unes cabres en peu i recolzades sobre les potes posteriors, amb els caps al centre dels angles, per貌 amb la curiosa disposici贸 que dos cossos corresponen a un sol cap.\nBibliografia Catedrals, monestirs i grans edificis religiosos Redacció - M. Lluïsa Ramos Col·lecció - Monuments de Catalunya (Geoestel) vol 1\nLa Catalunya Nord, Viatge al romànic català Autors - Jesús Mestre i Godes, Joan-Albert Adell Edició - RACC Club – Edicions 62\nEl Roselló, El Vallespir, La Fenolleda Autors - Antoni Pladevall, Lluïsa Carabasa Edició - Catalunya Romànica, Guies comarcals vol.13 - Pòrtic\nLa Cerdanya, El Capcir, El Conflent Autors - Antoni Pladevall, Lluïsa Carabasa Edició - Catalunya Romànica, Guies comarcals vol.14 - Pòrtic\nVocabularis Entre els enllaços d’art romànic que he visitat vull destacar els que presenten definicions d’elements arquitectònics, esculturals i decoratius que, en algun cas, ens pot ser útil recordar i concretar.\nVocabulari d’Història de l’Art PDF de 19 pàgines amb definicions d’elements comuns en la matèria http://www.santjosepobrer.com/aulavirtual/apunts/art%202batx/VOCABULARI% 20C-ESCOTO/vocabulari.pdf\nVocabulari relacionat amb l’Arquitectura PDF escolar de 3 pàgines amb definicions il·lustrades d’elements bàsics http://www.elsarcs.cat/alumnes/docs/socials2n/Vocabulari%20%20termes%20r om%E0nic.pdf\nVocabulari, materials didàctics de la Catedral de Girona PDF escolar de 4 pàgines amb definicions il·lustrades d’elements bàsics http://www.catedraldegirona.org/pdf/serv_educ/mitja_sup/definicions_ordenade s.pdf\nElements constructius de l’edifici, Diccionari visual de la construcció cap.3 PDF de 66 pàgines amb definicions molt ben il·lustrades de tota mena d’elements constructius http://www20.gencat.cat/docs/ptop/Home/Serveis%20i%20tramits/Biblioteca%2 0i%20documentacio/General/Publicacions/Terminologia%20tecnica/Diccionari %20visual%20de%20la%20construccio/pdf/Dicc_cap3_tcm32-12286.pdf\nL'arquitectura romànica a Catalunya - Segle XI PDF de 23 pàgines amb un recull dels esquemes de planta d’algunes de les principals esglésies romàniques de Catalunya, extretes del llibre del mateix títol de Walter Muir Whitehill i Jordi Gumí https://www.dropbox.com/s/khlk1j12uzpxg67/L%27arquitectura%20rom%C3%A 0nica%20a%20Catalunya%20-%20Segle%20XI.pdf també es pot veure en la presentació del editor issuu http://issuu.com/rouss_one/docs/l_arquitectura_rom__nica_a_cataluny 53\nArt Romànic Vikipèdia - Art romànic Entrada general sobre arquitectura, nomenclatura, pintura i enllaços https://ca.wikipedia.org/wiki/Art_rom%C3%A0nic\nVikipèdia - Arquitectura romànica Relació d’entrades dins d’aquesta categoria distribuïdes en els grups: Arquitectura romànica a Catalunya i Edificis romànics http://ca.wikipedia.org/wiki/Categoria:Arquitectura_rom%C3%A0nica\nSanta María de Serrabona Descripció fotogràfica de l’interior, el claustre i l’exterior de l’església Forma part de la pàgina de Romànic Català www.romanicat.net http://www.romanicat.net/espanol/inventario_iglesias/serrabona/serrabona_int_ esp.htm\nCabestany Descripció molt detallada del timpà de l’església Ve de la pàgina de Románico Catalàn www.romanicocatalan.com http://www.romanicocatalan.com/02e-Francia/Rossello/Cabestany/Cabestany.htm\nÍndex d’Il·lustracions Les imatges d’aquest treball son, en la major part, fotos que vaig anar fent al llarg del viatge. Les he inclòs amb mides diverses i bora difuminada per ajustar-les al text. Algunes il·lustracions les he incorporat des de pàgines de la xarxa i els mapes inicials a partir de l’escaneig d’un fulletó turístic. Aquestes les he incorporat amb marges rectes i ombra exterior, i amb un asterisc en el nom del enllaç.\n* Itinerari * Mapa del Languedoc Russillon Catedral d'Elna - Contraforts de l'absis Catedral d'Elna - Detall de la porta Catedral d'Elna - Detall del claustre Catedral d'Elna - Detalls de columnes i capitells Catedral d'Elna - Detalls interior Catedral d'Elna - El claustre Catedral d'Elna - Els campanars Catedral d'Elna - Portada principal Catedral d'Elna - Vista interior Catedral d'Elna * Esquema de la planta Le Voló - Detall dels capitells Le Voló - Portada obra del mestre de Cabestany Le Volo - Vista de Santa Maria del Voló Perpinyà - Catedral Sant Joan Bautista Perpinyà - Crist portada Sant Joan el Vell Prades - Dinar del grup Prades * Església de Saint Pierre\nSant Andreu de Sureda - Altar i detall de la mesa Sant Andreu de Sureda - Dos carreus amb figures esculpides en alt relleu Sant Andreu de Sureda - Església exterior Sant Andreu de Sureda - Església, estrets passadissos Sant Andreu de Sureda - Finestra composta per tres muntants de marbre blanc Sant Andreu de Sureda - Porta coronada amb un arc de mig punt Sant Andreu de Sureda - Timpà decorat per una creu grega Sant Andreu de Sureda - Vista interior i detall de pintures Sant Andreu de Sureda * Esquema de la planta Sant Genís de Fontanes - Campanar Sant Genís de Fontanes - Decoració de relleus Sant Genís de Fontanes - Detall de la portalada de marbre blanc Sant Genís de Fontanes - Detall del claustre Sant Genís de Fontanes - Esquema de la planta Sant Genís de Fontanes - Vista exterior Sant Genís de Fontanes - Vista interior Sant Miquel de Cuixà - Arcs de ferradura Sant Miquel de Cuixà - Campanar Sud Sant Miquel de Cuixà - Claustre Sant Miquel de Cuixà - Cripta del Pessebre Sant Miquel de Cuixà - Nau Central Altar Sant Miquel de Cuixà - Nau Central Porta Sant Miquel de Cuixà * Claustre: Porta a l'Església Sant Miquel de Cuixà * Esquema de la planta Santa Maria de Cabestany - Campanar Santa Maria de Cabestany - El Timpà Santa Maria de Cabestany - Relleu de l'agnus Dei 56\nSanta Maria de Cabestany - Relleu de l'aparició de Jesús als seus deixebles en el mar Santa Maria de Cabestany - Vista interior Santa Maria de Cabestany * El Timpà (museu) Santa Maria de Cabestany * Esquema del timpà Santa Maria d'Espirà de L'Aglí - Campanar Santa Maria d'Espirà de L'Aglí - Pica d'aigua beneita sg.XVI Santa Maria d'Espirà de L'Aglí - Portada principal Santa Maria d'Espirà de L'Aglí * Esquema de la planta Santa Maria d'Espirà de L'Aglí * Predel·la del retaule del Crist, mostrant el Sant Sopar Santa Maria d'Espirà de L'Aglíi - Vista interior Serrabona – A sota de la tribuna Serrabona - Porta façana nord Serrabona - Tribuna Serrabona - Tribuna: panells explicatius Serrabona - Vista des del Claustre Serrabona - Vista exterior del Claustre Serrabona - Vista general Serrabona * Esquema de la planta Vilafranca de Conflent - Accés a la Vila Vilafranca de Conflent - Carrer de Ronda Vilafranca de Conflent - Fort Libèria Vilafranca de Conflent - Plaça de l'Església\nEscapada a la catalunya nord


Fundació Trobada: Entrevista a IB3 Televisió\nVint-i-nou persones en llista d'espera a l'Alberg de Manacor: "s'ha de fer qualque cosa, mos hi hem de seure"\nDilluns passat dia 28 Aina Maria Llull Sureda, psicòloga i coordinadora de l’Alberg de Manacor fou entrevistada a l’espai dels horabaixes “Cinc dies” d'IB3 Televisió que dirigeixen Jaume Noguera i Marta Garau, amb motiu de la crisi ocasionada per el Covid-19.\nA la pregunta de la periodista Melani Osuna sobre la saturació de l’Alberg, Aina contesta que “els darrers mesos hi ha hagut un augment significatiu de llista d’espera, pensant que el col·lapse arribaria més endavant, però ja ho tenim damunt, perquè 29 persones en llista d’espera és molt més del que nosaltres podem oferir i realment es preocupant. La situació es cronifica perquè els processos son molt llargs tant per contactar amb les Administracions Públiques com per les places de l’alberg ja que fins que no hi una baixa, no hi pot entrar un altre”.\nPreguntada sobre els perfils del usuaris de l’alberg, contesta que “amb motiu de la pandèmia els perfils han canviat molt, s’estan donant una perfils d’usuaris nous que no s’havien donat mai.”\nEssent l'únic alberg de la part forana de Mallorca i l’augment tan significatiu de la demanda tan la periodista com l’entrevistada convenen en que “s'haurà de fer qualque cosa, mos hi haurem de seure”.\n“I no es tracta de donar els serveis bàsics -conclou Aina Maria- si no d’acompanyar-los i que puguin sortir d’aquesta situació lo més ràpid possible, en tots els nivells possibles. En la situació actual, això exigeix molt més esforç de part nostra d’acompanyament. I ja no només dels qui estan aquí, si no també dels qui estan esperant per entrar i això requereix també molta coordinació entre entitats”\nA la tertúlia del proma "Cinc dies" que segueix a l’entrevista d’Aina, la periodista Lola Sampedro diu que “en els moments actuals ja no val la improvisació, hauria d’haver unes ajudes i tinc la sensació que es comencen a acabar els diners de les arques públiques”.\nL'altre tertulià Fernando Talens manifesta la seva sorpresa de que Manacor sigui l’únic centre de tota la part forana de Mallorca, sorpresa que va ser compartida per la presentadora Marta Garau i també per Lola Sampedro.\nTalens afegeix “vull fer la reflexió de que dins els pobles hi ha una solidaritat que no existeix segurament a les ciutats. Els pocs pobles que jo conec es impensable que una persona no tingui allà on dormir, sempre hi ha qualcú que persones que tenen un habitatge fora utilitzar i pot ser que els Ajuntaments hagin fet una mica de deixadesa per falta de pressió o per falta de necessitat Era impensable que si ens haguessin demanat que quants de centres hi ha a la part forana de Mallorca, jo no hagués dit un, hagués dit un a cada comarca”.\nLola confirma la seva opinió de que hi ha hagut improvisació: “des de fa sis mesos saben que se estava dient que això estava per passar i realment ha passat”.\nMarta conclou amb el que deia Aina Maria Llull a l’entrevista: “s’ha de fer qualque cosa, mos hi haurem de seure”.\nEntrevista Aina M. Llull a IB3 Televisió (28.09.2020)\nPublicat per Fundacio Trobada a 4:22\nEtiquetes de comentaris: Aina Maria Llull, entrevista cinc ies, Fernando Talens, IB3 TV., Lola Sampedro, mos hi hem de seure, saturació


La Colla dels Federins: de juliol 2016\nL'Associació Trabucaires de Terrassa, La Colla dels Federins de la Creu Alta i La Cobla Mediterrània, informen que ahir, divendres 22 de juliol, varen haver de suspendre el concert: Ressons de la Darrera Carlinada, que havia de dur-se a terme a les 22 hores al Pati del Museu de la Ciència i la Tècnica de Catalunya, a Terrassa.\nMalauradament un episodi de pluja intensa acompanyat de fort aparell elèctric, que va iniciar-se a les 18 hores i no es va aturar fins molt entrada la matinada, va aconsellar de suspendre l'espectacle previst.\nPerò els organitzadors i la Cobla Mediterrània, per ser el concert: Ressons de la Darrera Carlinada, un espectacle singular, vàrem decidir que el concert es posposava per una altra data: a finals d'octubre o principis de novembre. La nova data de l'espectacle, així com el lloc on es durà a terme, s'anunciaran pròximament.\nDemanem disculpes a totes les persones que van venir fins al Museu de la Ciència i de la Tècnica. Pel que fa a totes les persones que siguin posseïdores d'entrades per aquest concert, poden guardar-les, si volen pel que anunciarem pròximament, on seran igualment vàlides, o poden venir a partir del dilluns 25 de juliol a la següent adreça: Botiga Màgic Moda, Cr. Dr. Aymerich i Gilabertó, 14, Tel. 937835758, de Dilluns a Divendres, Matins de 10 a 13.30 Tardes de 17 a 20.30 hores, on se'ls retornarà l'import de les entrades.\nMés informació a l'adreça: trabucaires.de.terrassa@gmail.com\nO al 659033956.\nPublicat per La Colla dels Federins a 9:01 Cap comentari:


Els llogarets de Santanyí i Felanitx han conservat les seves fesomies\nEls petits nuclis són el patrimoni cultural i històric de la comarca\nM.M.HUGUET. | 25 juliol 1999\nSón petits nuclis de població desconeguts per molts de mallorquins, els que es localitzen a la comarca del Migjorn, i és en aquesta zona on es concentra el major nombre de llogarets de Mallorca.\nDurant els darrers anys, ajuntaments com el de Santanyí o el de Felanitx han pres mesures per protegir les particularitats de les fesomies d'aquests pobles.\nL'any 1985, el consistori de Santanyí va aprovar les Normes Subsidiàries com a instrument per controlar el desenvolupament urbanístic del municipi.\nEl terme de Santanyí comprèn, entre les àrees de la marina i de l'interior, una desena de llogarets. S'Alqueria Blanca, Calonge i es Llombards són els que s'han caracteritzat més per conservar la seva cultura rústica i tradicional.\nCalonge, de 608 habitants, ha crescut de manera progressiva i espectacular en els darrers quinze anys.\nLa seva ubicació, més propera a les zones turístiques de la costa com ara Cala d'Or o Portopetro, ha estat el principal incentiu d'aquest creixement. La pau i la tranquil·litat de Calonge conviden els estrangers a passar llargues temporades en aquest petit poble. Aquesta circumstància fomenta que el turisme que hi arriba no sigui exclusivament de masses, sinó de qualitat.\nEl sector terciari del municipi ha volgut estimular-lo oferint uns serveis adients com tendes d'antiguitats o de mobles de qualitat. S'Alqueria Blanca ha seguit un creixement similar al de Calonge, però no ha estat tan progressiu.\nEs Llombards, a diferència dels altres dos, no ha sofert un canvi tan espectacular. Es tracta d'un poble tranquil de l'interior que conserva un ambient molt rural. Està més allunyat dels grans centres turístics i la seva producció està més dedicada a abastir la població. L'hospitalitat i l'encant dels seus habitants són els trets més característics de la seva idiosincràsia.


Home / el Blog de el timbal / El Clown-rodamón\n“Algú, pels carrers d’una ciutat qualsevol, camina sense destí ni obligacions. Sense horaris i sense esperar res. Ningú l’espera. Té tota la llibertat del món, però també té gana, o fred, o totes dues coses. Ningú no li diu res, ningú no li ofereix un llit, un sostre, un plat a taula. Potser té esperança, potser sap que res d’això no passarà. És qüestió d’estar, d’estar i de ser. Potser desenganyat del que diem el sistema, es resigna en la seva sensibilitat, en els seus desitjos, potser en els seus records. Però és possible que també visqui amb ganes de canviar-ho absolutament tot.\nPotser, només és qüestió de compartir aquesta voluntat de joc ara i aquí. Només…”\nXavi Serrat, impartirà els propers dies 18 i 19 d’abril de 2015 un curs intensiu de “El clown-rodamón” al nostre Centre.


21/12/18. Ansola, Emma. 21-D, trencant tòpics. El Punt Avui. - Gironès per la independència\n21/12/18. Ansola, Emma. 21-D, trencant tòpics. El Punt Avui.\n21-D, trencant tòpics\nLes eleccions de fa un any van palesar que el centre ideològic es mou, els electors es desplacen cap als extrems i Catalunya deixa de ser centrista\nEls votants “unionistes” se senten cridats a votar i abandonen l’abstenció\nAgafa força l’eix nacional entre els votants i s’afebleix el de dreta-esquerra, que, tanmateix, es prefigura en cadascun dels blocs\nGent votant el 21-D a l’escola Ramon Llull de Barcelona, on hi va haver agressions de la policia l’1-O EL PUNT AVUI.\nEl segell del 21-D: convocatòria inèdita, participació històrica, llistes electorals excepcionals\nDes de fa uns deu anys, els comportaments electorals a Catalunya han anat variant en plena sintonia amb la transformació del context polític. Cal recordar que va ser José Montilla al capdavant del tripartit l’últim president que va poder executar una legislatura convencional de quatre anys (2006-2010) i aprovar un pressupost abans de començar l’any. A partir de llavors, amb l’arribada d’Artur Mas al govern el 2010 i la construcció i execució del projecte sobiranista, les legislatures s’han escurçat, els pressupostos s’han anat prorrogant fins a arribar el 2017, en què el govern de l’Estat espanyol va optar per intervenir la Generalitat mitjançant l’aplicació de l’article 155 de la Constitució, destituir el govern i convocar eleccions al Parlament. Amb aquests escenaris polítics convulsos, tota predicció electoral ha resultat fallida i els comportaments electorals han fet un tomb fins a trencar un dels tòpics més consolidats a Catalunya, el d’un país centrista i moderat en què els partits polítics llançaven la canya a l’espai electoral del centre a la recerca dels vots. Era la tradicional pugna entre CiU i el PSC que podia incloure perfectament un intercanvi de vots. A la bipolarització excessiva de l’electorat català, cal afegir que l’aplicació del 155 també trenca un cert comportament sociològic estandarditzat fins llavors, el del respecte institucional i per la porta del darrere entra el factor sentimental.\nLes eleccions d’ara fa un any van acabar per segellar aquests canvis de registre. Amb una participació inèdita del 79%, quan ja es provenia d’un percentatge molt alt del 74,9%, mai registrat abans en uns comicis catalans, els del 2015, el 21-D van esdevenir les eleccions més polaritzades, ja que les bosses més gran de votants es van configurant en els extrems. “Gent que no votava mai en unes eleccions al Parlament ho va fer i fins i tot alguna més, cosa que va propiciar que la victòria es decantés finalment cap a Ciutadans”, indica el professor de processos electorals de la UAB, Jesús Palomar, la qual cosa comporta que es trenqui també la idea que a Catalunya no podia guanyar un partit com Ciutadans. I, de fet, si la participació augmentés en els pròxims comicis és molt possible que anés en benefici també de Ciutadans. És a dir, els unionistes deixen de ser abstencionistes i se senten cridats i motivats a votar. I és que, de fet, “les lògiques i les tendències s’han anat esfumant”, hi afegeix Palomar, i, a més a més, hi ha un nou factor a tenir en compte: “La gent decideix el vot a última hora i sovint ho fa basant-se en algun fet puntual”, una característica que, com ha quedat demostrat, no poden recollir les enquestes.\nFruit d’això és que “a Catalunya, o com a mínim el 21-D, les posicions centrals deixen d’existir, els partits són centrífugs, a excepció del PSC, que encara es belluga per aquesta zona però sense èxit electoral”, explica Palomar. Aquest comportament de l’elector, i en espera d’anàlisis posteriors, és el que s’ha pogut visualitzar en les darreres eleccions a Andalusia amb l’entrada de Vox. La separació del centre, entès com el lloc on se situa la majoria dels votants, ja no és exacte ni és al mig, es mou cap als extrems i fins i tot podríem dir que hi ha dos centres.\nQue el 21-D va ser un procés electoral inèdit també va quedar demostrat en la confecció de les llistes electorals. Si bé en un primer moment es va posar en dubte la legitimitat dels comicis, el fet que totes les forces polítiques presentessin candidatures va acabar per donar legitimitat i reconeixement a unes eleccions que, per primera vegada, tenien com a caps de cartell polítics a l’exili i en presó preventiva, com ara Carles Puigdemont i Oriol Junqueras. La situació més similar havia tingut lloc al País Basc, però allà es va optar per il·legalitzar les llistes. A Catalunya, sense procés judicial en curs, els presos polítics i els que van optar per l’exili van concórrer a les eleccions, però la seva elecció i representativitat democràtica va quedar truncada pel Tribunal Suprem, que va sentenciar la seva suspensió com a diputats de la legislatura.\nLes llistes unitàries sumen o resten electors? Per aquest professor de processos electorals, l’èxit d’una candidatura conjunta depèn de l’objectiu comú que defensi. “La llista ha de respondre a un objectiu comú, com ho pot ser la consecució d’un referèndum o una declaració d’independència, el retorn de Puigdemont a l’exili o bé la unitat de l’Estat. Si l’objectiu comú no és prou fort i consolidat entre les forces, la candidatura única no té èxit”, indica Palomar. “Quan s’acaba l’objectiu, es posa fi a la llista unitària”, indica Palomar. “Cal preguntar-se el perquè d’anar junts, per fer què?”, hi afegeix. Una pregunta que també es van fer algunes forces constitucionalistes, la qual cosa, si hagués passat, hauria resultat del tot inèdita en el panorama electoral català i espanyol.\nde participació en les eleccions al Parlament de fa un any. Una xifra històrica que va superar el 74,9% dels comicis del 2015. Fa un any algunes meses electorals a Barcelona ciutat van arribar a registrar participacions de prop d’un 90%. Amb aquesta alta participació hi van haver meses on va guanyar ERC al barri de Vila Olímpica Poblenou (89,3%), o Ciutadans a Diagonal Mar (86%) o JxCat a les Corts (86,8%)


Ara Mollet ERC MES proposa la creació de vals-cupons per a les famílies i comerços locals - somMollet\nAra Mollet ERC MES proposa la creació de vals-cupons per a les famílies i comerços locals\nEl grup va fer la proposta durant el ple que es va celebrar divendres passat\nDimarts, 12 de maig de 2020 | 15:45h\nDavant la difícil situació que hauran d'afrontar famílies i comerços molletans arran de la crisi de la Covid-19, Ara Mollet ERC MES ha realitzat una proposta al govern municipal per reactivar el sector comercial molletà.\nEl regidor d'Ara Mollet ERC MES Manel Sostres explicava durant el ple de divendres que la proposta consisteix en la creació per part de l'Ajuntament d'uns vals-cupons que ajudi les economies familiars i promogui el consum al comerç local.\nEl sistema consistiria en uns vals que s’entregarien a les llars molletanes per poder ser usats al comerç molletà. "Seria una gran inversió de l’Ajuntament que ajudaria el comerç local creant una nova xarxa de clients i crearia nous hàbits de compra", deia Sostres, qui reconeixia que "no serà una gran injecció de diners per al botiguer però sí ajudarà a tenir una clientela que potser fins ara no tenia". A més, la proposta "també ajudaria de manera directa les famílies amb ajuts econòmics encara que aquests no siguin imports molt elevats", apuntava Sostres.\nSostres anunciava que farien arribar la proposta al govern perquè valori la possibilitat de posar-la en marxa.


dificultats | GRUP AGUR\nTag Archives: dificultats\n13 Dimarts maig 2014\nLa planificació i la gestió del projecte ha tingut algun daltabaix. D’acord amb el termini fixat en un primer moment per al lliurament de la PAC2 tothom ha demanat més temps. Trobe que és bo negociar les dates, però dins la franja acotada que ja ens marca l’autoritat acadèmica. No és un bon símptoma esgotar el termini, malgrat que siga just i legal. Ara bé, ampliar els terminis i aplegar a última hora és reincident i no molt còmode. Fins i tot, pot establir precedents que no pertoquen en un àmbit acadèmic. Pensem que hi ha companys que s’ajusten a les exigències del ritme en l’aprenentatge i nosaltres hem de ser responsables perquè no és creen greuges comparatius.\nDesprés de tota aquesta reflexió, entenc que les dates de lliurament són flexibles i no atenen a criteris restringits, sempre gràcies a la dedicació precisa i continuada del sistema d’aprenentatge en línia de la UOC i a l’antenció i el compliment per part del consultor.\nEl projecte avença amb tots els objectius principals treballats:\nIniciem el disseny i planificació del nostre projecte\nPotenciem el treball en equip en el procés d’aprenentatge\nPotenciem la planificació del treball amb entrades i suggeriments al Tauler de grup i al blog\nCerquem i seleccionen informació a la xarxa i la desem al Zotero\nAdquirim habilitats d’estructuració i presentació del nostre projecte en un wiki\nEl projecte virtual al qual estem immersos està resultant molt més enriquidor i interessant del que en un primer moment ens podiem haver imaginat.\nA més de totes les eines digitals que estem aprenent a utilitzar que ens seran de gran utilitat a la nostra vida acadèmica, professional i inclús personal, estem aprenent un altre aspecte que fins a cert punt pot ser més important i també ens serà de gran utilitat al llarg de la vida i és el treball i la comunicació en equip, és a dir, comptar amb els companys i saber que ens necessitem mútuament.\nPer realitzar el treball de forma assincrònica han estat indispensables els acords i les decisions que van prendre a la primera etapa del treball i sense els quals hagués sigut impensable l’organització del treball. I la comunicació portada a terme de forma regular és indiscutiblement un dels pilars ja que si en el grup no hi ha diàleg i debat no podríem realitzar el projecte.\nDe totes formes hi ha un fet indiscutible i és que a pesar de ser un grup ben avingut que no hem tingut problemes de comunicació i que ens hem ajudat per progressar conjuntament, a mesura que la feina avança sorgeixen problemes, entrebancs, punts que no acaben de sortir…aquests petits contratemps són els que donen valor al treball i Agur de mica en mica els va superant i millorant.\n20 diumenge abr. 2014\nEl treball i la comunicació en equip és fonamental per portar a terme un projecte. En aquest cas hi ha una sèrie de valors a tenir en compte a l’hora d’avaluar l’eficiència i la competència efectiva del grup:\nEls acords han sigut consensuats per tots els membres del grup. Trobe positiu aquest aspecte que ens permet tindre un eix de referència per guiar les nostres actuacions.\nEl grau de compromís i transparència assolit són positius i constants. És a dir, tot el grup s’implica en les seues tasques i comunica la seua realització a la resta de membres. Tots els dies tractem de connectar-nos a l’aula i a l’espai debat del grup, per actualitzar-nos i prendre les decisions pertinents en l’elaboració dels diferents exercicis que ens indica el consultor al Tauler de l’aula CTIC.


El Lleida es vol acomiadar de la Copa del Rei amb dignitat\nEls de Gerard Albadalejo van caure 0-4 davant l'Atlètic de Madrid en l'anada, al Camp d'Esports\n2 min. Barcelona 08/01/2018 19:53\n651x366 El Lleida va perdre 0-4 en l'anada de l'eliminatòria contra l'Atlètic de Madrid. / EFE / ALEJANDRO GARCÍA El Lleida va perdre 0-4 en l'anada de l'eliminatòria contra l'Atlètic de Madrid. / EFE / ALEJANDRO GARCÍA\nLa derrota per 0-4 del Lleida davant l'Atlètic de Madrid en l'anada dels vuitens de final de la Copa del Rei transforma el partit d'aquest dimarts (19.30 h, BeIN LaLiga) en un tràmit per als matalassers i, en canvi, en un premi per als catalans, que volen acomiadar-se d'aquesta competició amb dignitat.\nEl conjunt lleidatà, que viatja a Madrid amb la moral recuperada després de superar el Badalona a la Lliga aquest cap de setmana, saltarà a la gespa del Wanda Metropolitano amb l'objectiu de donar la sorpresa a casa del segon classificat de la Lliga Santander, tot i que són conscients que serà gairebé impossible capgirar l'eliminatòria.\n"Anem a Madrid amb tota l'ambició del món. El menys important és el resultat. Són 90 minuts de partit i hi anem amb la intenció de guanyar", ha explicat en la prèvia del duel l'entrenador del Lleida, Gerard Albadalejo.\nPer aconseguir l'objectiu, el Lleida estarà acompanyat de prop de 400 aficionats que animaran els seus jugadors igual que ho van fer la setmana passada al Camp d'Esports. Qui no ha viatjat a Madrid, però, és Ivan Agudo, un dels homes més destacats en el partit d'anada, que Albadalejo ha deixat fora de la convocatòria per decisió tècnica.\nUn dels al·licients principals de duel serà l'estrena de Vitolo davant la seva nova afició. Després de la cessió de sis mesos a Las Palmas, el nou davanter de l'Atlètic de Madrid serà per primera vegada titular amb la samarreta matalassera.\nDebutant, sortint des de la banqueta, a Lleida i sense participació el dissabte passat a la Lliga contra el Getafe, Vitolo tindrà l'oportunitat d'acumular més minuts i més rodatge per assumir els conceptes de Diego Simeone, que ha dit que el jugador canari està "en bona predisposició i amb molt d'entusiasme per al partit de dimarts".\nMés enllà de Vitolo, Diego Costa també tindrà minuts en l'enfrontament contra el Lleida. L'hispanobrasiler, sancionat per a la següent jornada de Lliga contra l'Eibar, partirà, en principi, com a titular.\nEl Barça renuncia a jugar contra el Girona a Miami


Garganté deixa l’Ajuntament criticant el “cinisme i la hipocresia” dels polítics professionals\tGarganté deixa l’Ajuntament criticant el “cinisme i la hipocresia” dels polítics professionals\nL'Ajuntament de Barcelona es personarà contra l'agressor d'una noia amb síndrome de Down si s'obre causa judicial\tL'Ajuntament de Barcelona es personarà contra l'agressor d'una noia amb síndrome de Down si s'obre causa judicial\nPisarello nega una esquerda en el govern amb el PSC per la reforma de la Via Laietana\tPisarello nega una esquerda en el govern amb el PSC per la reforma de la Via Laietana\nLa CUP demana a l'Ajuntament de Barcelona que sancioni el Godó per 'agressions masclistes'\tLa CUP demana a l'Ajuntament de Barcelona que sancioni el Godó per 'agressions masclistes'\nEl 95% dels veïns de Barcelona respira un aire més contaminant del que recomana l'OMS\tEl 95% dels veïns de Barcelona respira un aire més contaminant del que recomana l'OMS\nEl regidor Josep Garganté va anunciar divendres que a final de mes deixaria de ser regidor de la CUP a l’Ajuntament de Barcelona. És previst que l’1 de juny Garganté ja no exerceixi el càrrec. Segons l’organització i ell mateix, era una decisió presa de fa temps, però ara que falten quinze dies per a fer-se efectiva no és clar qui l’ha de substituir, segons fonts de l’organització. De fet, tampoc no se sap quan s’incorporarà el nou regidor, i no es descarta que sigui més tard de l’1 de juny.\nLa CUP té tres regidors, i per tant hauria de pujar el número 4 de la llista que van presentar a les municipals de l’any 2015. Però el lloc número 4 l’ocupava Eulàlia Reguant, actualment diputada al Parlament de Catalunya. Les normes internes de la formació prohibeixen la duplicitat de càrrecs. Per tant, si Reguant acceptés de ser regidora de Barcelona hauria de deixar l’escó del parlament. I aleshores el problema es traslladaria de la plaça de Sant Jaume al parc de la Ciutadella. VilaWeb no ha pogut localitzar Reguant, però ha parlat amb diverses fonts de la CUP. Algunes no descarten el nom de Reguant i algunes altres sí.\n‘En aquests moments, el nostre secretariat de Barcelona fa les trucades per veure qui està disponible i qui no per a acceptar el càrrec de regidor. No és fàcil, per la disponibilitat’, diuen fonts de la CUP. Si Reguant renunciés al càrrec de regidora, el següent de la llista, el número 5, és Òscar Simón Bueno. Simón, nascut el 1975 a Barcelona, i veí de Sants, és membre de la Intersindical Alternativa de Catalunya. Quan es va presentar a les llistes de la CUP feia de professor interí a Sant Feliu de Guíxols, i ara s’hauria de veure quina disponibilitat té.\nEls tres següents de la llista són:\n—6: Pere Casas Zarzuela (1955), nascut a Ceuta i veí del Turó de la Peira. Tècnic de l’Icub a Barcelona i delegat sindical de la CGT.\n—7: Isabel Chacón Chacón (1973), nascuda a Astúries i resident a l’Esquerra de l’Eixample. Ha treballat de tècnica del Consell d’Associacions de Barcelona.\n—8: Pere Solà i Gussinyer, nascut el 1945 a Girona i resident a la Sagrera. Catedràtic d’història de la educació a la UAB.\n19:43Som Escola convoca una gran mobilització en defensa el model d’escola catalana


Sant Vicenç anul·la l'edició d'enguany del Ball Popular de Gitanes - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSant Vicenç anul·la l'edició d'enguany del Ball Popular de Gitanes\nLa festa tradicional, centenària, s'havia de celebrar el 31 de maig i se'n prepara una versió virtual alternativa\n28.04.2020 | 11:13\nImatge de la ballada del 2019 a la plaça de l'Ajuntament ARXIU/OSCAR BAYONA\nImatge de la ballada del 2019 a la plaça de l'Ajuntament\nSant Vicenç no tindrà aquesta any Ball Popular de Gitanes, si més no en la seva versió habitual, amb totes les colles i públic congregats, a la plaça de l'Ajuntament. És un dels actes festius assenyalats en el calendari del que ara se n'ha anunciat ja la suspensió per la situació d'excepcionalitat causada per l'epidèmia del coronavirus, tot i que ja s'ha anunciat que hi haurà alguna acció alternativa, tot i que encara no s'ha desvetllat.\nEl Ball de Gitanes de Sant Vicenç de Castellet, Festa Declarada d'Interès Local amb més de 110 anys d'història, se celebra el diumenge de la Segona Pasqua a la Plaça de l'Ajuntament. Enguany, doncs, havia de tenir lloc el 31 de maig.\nAra, però, la comissió organitzadora n'ha acordat i comunicat l'anul.lació. Alhora, però, s'ha anunciat que aquest dissabte 2 de maig, a les 12 del migdia, es farà un assaig general amb el mestre Lluís Oliveras al compte @oliverasgiralt d'Instagram. I que properament s'informarà de l'acte virtual alternatiu que se celebrarà el 31 de maig.\nEl Ball de Gitanes de Sant Vicenç de Castellet el protagonitzen més de 300 balladors populars distribuïts en diferents colles, i té el seu origen al poble l'any 1907.


Olga Xirinacs: VIDES PLEGADES\nUna bella reflexió sobre els teus apunts.\nJo sí, estimada amiga. Quan em trobo paperets que ja sé que no faré servir perquè la vida va més de pressa que jo, els estripo, els llenço. I em sap greu, no et creguis. Com quan se m'esborra algun correu -a vegades, molts correus!- quan s'espatlla l'Outlook. Aleshores faig el cor fort i tiro endavant amb la pèrdua.\n2 de març de 2009 a les 17:17