Les Xifres del Càncer a Espanya 2017\nCoincidint amb el Dia Mundial contra el Càncer el passat 4 de febrer, la Societat Espanyola d'Oncologia Mèdica ha presentat el seu últim informe anual, 'Les Xifres del Càncer a Espanya', on mostra dades de l'estat actual d'aquesta malaltia a la societat espanyola.\nActualment, el càncer segueix sent una de les principals causes de mortalitat en el món, amb aproximadament 14 milions de nous casos diagnosticats al 2012 a nivell mundial. L'informe de la Societat Espanyola d'Oncologia Mèdica estima que el nombre de nous casos augmenti a 22 milions en els propers 20 anys.\nA la següent imatge, recollida al citat informe, es mostra la incidència estimada de tumors a la població mundial a l'any 2012, essent el continent asiàtic el que registra el major nombre de casos, quasi el doble dels que es manifesten a Europa. Oceania és el continent amb menor número de casos de càncer diagnosticat, amb tan sols 155.457.\n*(Últimes dades disponibles a nivell mundial estimats pels projectes EUCAN i GLOBOCAN, OMS).\nA Espanya, segons les dades publicades per REDECAN, els tumor més freqüentment diagnosticats al 2015 van ser, per ordre d'incidència:\nCàncer colono-rectal: 41.441 casos\nCàncer de pròstata: 33.370 casos\nCàncer de pulmó: 28.347 casos\nCàncer de mama: 27.747 casos\nCàncer de bufeta: 21.093 casos\nPots consultar l'informe complert a la web de la Societat Espanyola d'Oncologia Mèdica.


LA SEU DE MALLORCA, PRIMERA CATEDRAL «VERDA» D’ESPANYA\nLa Catedral de Mallorca compta amb una consolidada Política de Gestió Energètica, que es tradueix en el seu sistema de gestió energètica UNE EN ISO 50001: 2011, certificat per AENOR, amb un sistema de control energètic completament domotitzat i ara es completa i complementa amb la recepció del certificat Axpo de subministrament d’energia 100% renovable.\nA través de la compra de garanties d’origen, Axpo Iberia certifica que l’energia elèctrica subministrada a la Seu de Mallorca procedeix 100% de fonts renovables, contribuint així a la lluita contra el canvi climàtic.\nEl president del Capítol de la Seu de Mallorca, Sr. Joan Bauzà Bauzà, ha rebut de mans del Responsable de Comercialització d’Energia de Axpo Iberia, Víctor Ruiz, el certificat que garanteix que tota l’energia que empra la Catedral és 100% d’origen renovable, és a dir, que l’impacte mediambiental de la seva petjada de carboni és zero.\nLa decisió dels responsables de la Seu de Mallorca respon al seu compromís per la reducció de l’impacte mediambiental de les seves activitats amb solucions sostenibles que contribueixin al manteniment del planeta. «La Catedral de Mallorca compta amb una consolidada Política de Gestió Energètica, en línia amb la preocupació pels problemes mediambientals i les conseqüències del canvi climàtic expressades recentment pel Papa Francesc en la seva encíclica Laudato Sii:» Un crim contra la naturalesa és un crim contra nosaltres mateixos», va comentar José I. Capote, gerent del Capítol de la Seu de Mallorca. «Per contribuir a la seva mitigació, s’ha implantat un Sistema de Gestió Energètica basat en la norma UNE-EN ISO 50001: 2011 per millorar de forma contínua la gestió dels consums energètics i a reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle», va afegir el gerent.\nA més, de fomentar l’ús eficient de l’energia i l’estalvi energètic en les instal·lacions, el consum d’energia verda s’ha convertit en una important aposta per a un ús prudent i assenyat de l’energia. «Axpo gestiona la cartera de plantes de renovables més gran d’Espanya, el que ens permet oferir energia 100% procedent de fonts renovables a tots els nostres clients i així ajudar-los a complir els seus compromisos de sostenibilitat», va comentar per la seva banda Víctor Ruiz, responsable de Comercialització d’Energia de Axpo Iberia.\nFuente original: http://www.agenciabaleria.com/200-ampliar_noticia.php?idioma=cat&&desc=LA_SEU_DE_MALLORCA,_PRIMERA_CATEDRAL_»VERDA»_D’ESPANYA&&noticia_id=8795


pudding saludable (xocolata) - Menjar | Febrer 2021\nTinc una obsessió no tan secreta pels dolços. Matt creu que prové de la llarga línia de parents amants de les postres de la meva família. El meu llinatge inclou una àvia que la seva família posseïa una fleca, una altra àvia que era una experta en pastisseria i un avi que no té por de reprimir ningú que és tímid amb les seves porcions de gelat.\nLes meves ganes de postres xocaran immediatament després de l’última picada d’un àpat. Sempre sona millor un gran tros de pastís de xocolata gooey, però una minúscula morena trencada amb una barra de caramels de xocolata fosca satisfarà bé. (Esteu recollint un tema de xocolata?)\nSempre estic buscant dolços per satisfer els desitjos. Realment pot ser un repte trobar dolços no plens de sucre. Per sort, tenim la comunitat de llocs web més sorprenent. Un dels nostres generosos lectors va enviar fa uns mesos un grapat de receptes (coses com les creps amb sabor a mantega casolana) i les receptes em feien febles als genolls. Mentre explorava les meravelloses idees que ens va instar a compartir amb la comunitat natural, em va cridar l’atenció de seguida: un “puding” que és realment saludable!\nLa meva obsessió per la botifarra de xocolata és un tema per a un altre dia. Us estalviaré tots els detalls de la xocolata gooey i vaig a passar per aquest pudding que us farà fora els mitjons. (Comproveu els pressupostos una vegada que vegeu la recepta d'aquest somni de pudent de xocolata cremós.)\n“Pudding” de xocolata casolà saludable\n3 alvocats madurs, tallats a daus\n¾ cup xarop d’arur pur (troba aquí el xarop d’auró pur)\n¾ copa de cacau sense sucre\n½ tassa d’aigua filtrada (aquí trobeu sistemes de purificació d’aigua)\nDates i mitja tassa\n2 culleradetes d'extracte pur de vainilla (com fer el vostre propi extracte de vainilla)\n1 pessic de sal marina (trobareu sal marina sense definir aquí)\nEscalfeu aigua fins que sigui calenta i afegiu-hi les dates. Deixeu que les dates es suavitzin en aigua durant uns 20 minuts. Colar les dates de l'aigua i reservar aigua per al pas 3.\nCombina alvocat, dàtils, xarop d’arce, cacau en pols, extracte de vainilla i sal marina en un processador d’aliments.\nProcesseu tots els ingredients a baix, afegint gradualment 1 cullerada d'aigua alhora. Barregeu fins que queden cremoses.\nFa unes 5 tasses. Dura a la nevera diversos dies o es congela bé per després.\nLa prova està al budell\nLes barreges de budells dels prestatges de la botiga contenen sucre, sabors artificials, agents espessidors, conservants i fins i tot colors artificials. (A mi em desconcerta, el cacau no dóna prou color per si sol?) No trobareu aquests ingredients en aquesta suau i deliciosa alternativa.\nNo només assumirà fàcilment el paper de les postres, sinó que tampoc hi ha dubtes que alguns dels ingredients proporcionin nutrients beneficiosos per a la seva dieta. L’ingredient principal, alvocat, és un aliment dens en nutrients, que conté prop de 20 nutrients essencials i greixos saludables que necessita el teu cos. Cacau en pols conté antioxidants i dates estan plens de vitamines i minerals, inclosos magnesi, calci i potassi. El sirope d'auró és un edulcorant natural que conté antioxidants i és una meravellosa alternativa als sucres processats.\nUn altre avantatge d'aquest pudding és que encara es pot menjar si té al·lèrgia a la lleteria. Obtenireu una bona ajuda de greixos saludables sense cap dels efectes dels típics budells a base de lactis.\nEstic molt enamorat d’aquest nou “botifarra de xocolata”. He gaudit de bols petits com a postres autònoms i, fins i tot, l’he utilitzat per submergir peces de fruita. Els plàtans i les maduixes són deliciosos amb aquest espès pudding, però no dubteu en experimentar amb altres com el raïm o les pomes.\nAquest “pudding” de xocolata també converteix els budells més divins! Simplement ompliu els motlles reutilitzables de popsicle i congeleu-los per a un entrepà o postres rics. (Molt millor que la botiga comprada!)\nEts una xicoteta postre com jo? Oblideu-vos de les postres ensucrades i gaudeix d’aquest “puding” edulcorat amb xarop d’arce després del proper àpat!\nMentre corro al congelador per una de les meves botifarres, estic enviant grans gràcies crits a la nostra lectora, Danielle B! Tinc sempre deute amb aquest nou postre saludable que ofega fàcilment els meus desitjos de xocolata !!!\nper a què serveixen les agulles de pi?\ncom fer una fregona a casa\ncom fer oli essencial de vainilla\nkit d'emergència de bricolatge per al cotxe\ncom fer fluid el rentat de parabrises\nCrema Hidratant Casolana i Crema Arrugada Natural\n10 maneres de tenir cura de la vostra mascota de manera natural\n25 consells més per fer sabons per als fabricants de sabó intermedis


Comença el cribratge massiu a Palafrugell en veure que la transmissió ''és difícil de controlar'' al municipi - El Gerió Digital\nSalut vol fer unes 2.000 PCR en dos dies\nDivendres, 30 d'octubre de 2020 11:45h\nLa cua que hi havia a l'entrada del Pavelló de Palafrugell © ACN\nAquest matí ha començat el cribratge massiu que s'ha fet a Palafrugell (Baix Empordà) per tal d'intentar frenar l'expansió de contagis de covid-19 entre la població. I és que aquesta localitat és la segona de Catalunya amb l'índex de risc de rebrot més alt, per darrera d'Amposta.\nEl gerent del CatSalut a Girona, Martí Carreras, reconeix que la transmissió "és difícil de controlar" al municipi i per això fan servir aquesta eina. "Tenim diferents brots detectats i la situació és complicada amb dades molt elevades", assenyala.\nSalut preveu fer unes 2.000 PCR en dos dies per tal de buscar persones asimptomàtiques d'entre 30 i 60 anys.\n"Ens focalitzem en aquesta edat, però els veïns que vinguin també poden fer-se la prova", recorda el gerent del CatSalut a Girona, Martí Carreras.\nDe fet, Carreras ha explicat que estan preparats per fer molts més testos dels que preveuen i assenyala la importància del cribratge, si bé recorda que "només és una eina més". "El més important és que s'acompanyi amb la resta de mesures i evitar el contacte social", ha assenyalat.\nEl director d'Assistència Primària de Palafrugell del SSIBE, Nacho Pascual, explica han detectat que la majoria dels contagis es produeixen en persones d'entre 30 i 60 anys i amb un nivell socio-econòmic més baix. Amb tot, Pascual ha desmentit que hi hagi "barris concrets" on la covid estigui disparada.\nPreguntat sobre la incidència de la pandèmia al Baix Empordà, Carreras ha reconegut que la comarca és una de les que té un nombre més elevat de casos per habitant, però deixa clar que estan preocupats "per tota la regió sanitària". "A tot arreu està malament i que potser demà es dispara a la Garrotxa, al Ripollès o al Pla de l'Estany", ha concretat.\nEl gerent del Catsalut ha explicat que la voluntat és "focalitzar les mesures" com el cribratge per poder anar a l'arrel i evitar la reproducció de les cadenes de transmissió. Amb tot, Carreras ha insistit en la necessitat de "limitar la mobilitat al màxim" com un element "imprescindible" per frenar el virus.\nDes del CatSalut han agraït la col·laboració de l'Ajuntament a l'hora d'organitzar el cribratge, així com dels professionals del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) encarregats de gestionar la logística del cribratge. Per la seva banda, l'Institut Català de la Salut (ICS) és el responsable de posar la part informàtica per tramitar les dades, mentre que l'Àrea Bàsica de Palafrugell aporta els professionals encarregats de fer les proves.\nL'alcalde de la localitat, Josep Piferrer, ha volgut fer una crida als veïns per tal que anessin a fer-se la prova i espera que se superin les 2.000 PCR previstes en aquests dos dies. Palafrugell té una població de prop de 23.000 habitants.


Ja no ens alimenten molles: Participació, el debat pendent (i III)\nParticipació, el debat pendent (i III)\nHem de ser conscients que estem apel·lant a la participació com a mesura desesperada que resolgui el descrèdit profund en què s’ha instal·lat la democràcia representativa. Tanmateix, al meu entendre, el problema no és de model sinó de l’eina manipulativa i corporativista en què l’hem convertit. La tendra “democràcia” espanyola als 70 va voler sobreprotegir partits polítics i els seus representants i va acabar construint una oligarquia que s’autocontrola i es tapa les vergonyes blindant qualsevol mecanisme d’accés dels ciutadans. Però això no ha de ser necessàriament així. Si hi hagués realment una divisió i independència dels poders, si l’accés a les llistes d’una formació fos producte d’un procés democràtic, si les promeses i els programes tinguessin la consideració d’un contracte del que se’n pogués reclamar el compliment, si els governants tinguessin responsabilitat social pels seus actes; si, en definitiva, fossin realment representants de la voluntat popular, l’escoltessin i la traslladessin a la seva acció política... Si tot això succeís, si poguéssim refiar-nos dels nostres representants, potser no caldria tanta moguda participativa. Els ciutadans, en general, tenim molta altra feina com per, a més, haver d’estar apamant la desconfiança cap als qui hem triat per gestionar la cosa pública. Vull dir que en un sistema radicalment democràtic, el model representatiu, amb tots els matisos que vulguem, seria de facto un sistema prou participatiu ja que la representativitat seria el fruit de la participació.\nPerò, malauradament, el sistema i la classe política es resisteixen a evolucionar. Un canvi d’aquestes proporcions només es pot produir després d’anys d’educació política i cívica que forcin el ciutadà a prendre consciència del seu paper de control democràtic. I això ha de venir des de la pròpia ciutadania. La classe política, acomodatícia com és, no ho farà si no hi insistim tossudament els ciutadans.\nI és precisament als ajuntaments on tenim les eines per propiciar canvis democràtics radicals. La capacitat de les administracions locals de bastir processos vinculants, de convocar consultes, de propiciar el debat ciutadà, és molt més alta del que hem pogut veure. Si a això hi afegim les noves tecnologies, la universalitat d’internet, seria senzill implantar la consulta constant i immediata, la informació transparent i plural, la participació fàcil i eficaç. Un nou model de democràcia realment participativa que, començant als municipis, no té altre camí que xopar tot el sistema.\nHaurem de ser més agosarats. La solució no pot ser participar, alguns, excepcionalment, en el model actual. La solució no pot ser que unes elits polititzades actuïn d’intèrprets de la voluntat popular. La solució ha de ser que participar sigui el nou model.\nTenim les eines, només falta la voluntat.\nEstic molt d’acord amb tots tres articles. Però dec patir miopia d’imaginació, potser, perquè em costa pensar com es pot encaminar una tendència més crítica, independent i democratitzadora justament en el moment en què ens trobem. El desencís més o menys generalitzat que –almenys a mi– em sembla palpar, hi hauria d’ajudar, de segur. Però justament és això: desencís, cansament, fracàs. I la fórmula de la participació la trobo molt encertada, però probablement massa aplicable a la teoria, i molt menys a la pràctica (consti que confio que m’equivoqui!). Segurament, del que recelo més de l’article és de l’última frase “Tenim les eines, només falta la voluntat.” M’agrada el to provocador i desafiant (i l’agraeixo). Però no acabo de veure clar que les “eines” no vagin més enllà de pedaços, i que no siguin instruments de debò per fer una democràcia (amb tot el que això carrega) més forta. Ni tampoc estic segura que la voluntat hi sigui tant. És fotut, però no les tinc totes que el desencís es converteixi en voluntat.\nI sí, necessitem solucions del segle XXI, però, hi arribarem amb les rèmores d’una democràcia tan baixa de sostre, tan immadura, tan d’idees úniques (dit en plural sembla un acudit, oi?) i tan viciada pel políticament correcte com la que tenim?\n14 de desembre de 2008, a les 13:38\nNo hi ha ous!\nParticipació, el debat pendent (II)


Una nova reforma de la PAC, sense aplicar encara i ja amb propostes de modificació\nel dia 13.3.15\nescrit per Germani Rincón\nEl mes de desembre del 2013 s’aprovava una nova reforma de la PAC que s’havia d’aplicar l’any 2015. Mentrestant, els Estats Membres (EM) havien de preparar i comunicar abans de l’agost del 2014 el seu model d’implementació.\nEspanya, en Conferència Sectorial el mes de juliol va pactar “el model de regionalització” per aplicar en el seu territori. Aquest model escollit per majoria de les CA (al qual, políticament, es van oposar el País Basc i Catalunya), va optar per aplicar un model que divideix tot el territori espanyol en 50 regions. La conversió dels ajuts genèrics (Pagament Únic) en ajuts “multifuncionals” amb criteris territorials (regionalització), que, en síntesi, és el que s’aprovava en el nova reforma, va donar lloc a un complex sistema que sens dubte generarà molts recursos quan a la tardor s’assignin els drets de pagament.\nAquest sistema, fruit de la complexitat agronòmica espanyola front a la resta d’EM europeus, també recull el difícil equilibri polític on la consigna lampedusiana era “que tot canviï perquè tot quedi igual”. És a dir, l’objectiu principal de les CA era mantenir els mateixos fons que el període anterior 2007-2013. Per cert, uns objectius paral·lels als dels ministres d’Agricultura comunitaris que van convertir el Consell del mes de desembre en una mena de “mercat venecià”. En una pràctica habitual en les negociacions intracomunitàries −però que pot ser un lideratge poc marcat o el clàssic eix francoalemany que no ha funcionat−, una Comissió en decadència acompanyada pels efectes de la crisi econòmica sagnants va aigualir les propostes originàries de reforma. En tot cas, cal estar alerta a les revisions intermèdies de la reforma (les obligatòries o les que poden sorgir) que, com en el passat (reforma Fischler del 2003), pot esdevenir alguna reforma més profunda.\nAquest model d’aplicació s’enfronta en posició desavantatjada front a una nova possible reforma (2019?, 2020?) en relació a la resta d’EM i si els vectors possibles de reforma dels quals ja es parla no canvien (és a dir, un sistema semblant a la denominada “tarifa plana” i que va ser tan calumniada internament −Espanya− en el període prereforma). Si donem una ullada a l’elecció dels models implementats a la UE del mapa següent, comprovem que Espanya es situa al capdavant quant, com a mínim, la complexitat en la gestió de la reforma.\nRPUS - Règim de Pagament Únic per superfície\nS’entén, doncs, que en aquest context, sindicats agraris com la COAG han fet una crida per repensar el model d’aplicació i reduir el nombre de regions amb criteris més agronòmics i explicables.\nUna advertència que ja han fet altres experts (García-Azcárate) en el sentit que “hem guanyat set anys” (per pensar en un nou model) però que la nova reforma probable serà amb reducció dels fons financers “i només de pagaments per béns públics”. Un advertiment que també assenyala l’Albert Massot (funcionari del Parlament Europeu i expert en temes agraris) en la presentació del seu estudi davant el Consell de Treball Econòmic i Social de Catalunya (Impacte de la reforma de la PAC a Catalunya): ens hauríem de preparar per fer propostes adequades a Catalunya dintre d’aquests possibles vectors de canvi, acompanyada, això sí, per valoracions degudament quantificades (estudis economètrics) que tenen més valor afegit que les purament polítiques. És probable que com deia el fundador d’aquest blog, Jordi Peix i Massip, Catalunya sigui de les CA menys subvencionades d’Espanya, però també és cert que pocs diners més de caire públic es dediquen al sector primari per part tant des de l’Administració catalana (evident) sinó tampoc de l’estatal.\nI els aires de canvi ja s’ensumen. La nova Comissió europea (tardor 2014), per boca del seu Comissari, ja ha fet les denominades “propostes de simplificació” que es portaran al Consell del dia 16 de març (primer debat polític sobre aquest tema) i que tenen intenció d’aplicar ja l’any 2016. En principi, seria intentar reduir la complexitat administrativa (difícil), però ja s’ha aprofitat per encabir l’intent d’abolir el denominat “ajut al consum de fruita a les escoles” (per cert, perquè no s’inclou també el de la llet?).\nEuropa política agrària\nOi que les negociacions UE-USA tenen alguna incidència amb el s'explica? O és les conclussions de la reunió de Lima, sobre l'escalfament global que obliguen a les reconsideracions que es proposen? O tot plegat?\nDe fet el que fan aquests moviments és crear inseguretat jurídica i per tant destabilització en el món agrari i els mercats alimentaris mundials. Els estocs d'aliments, del mercat global seran, o podran ser més inestables, oi?\nGràcies Germana, per la teva reflexió.\nUn lector i seguidor de la nova PAC, que havia de ser més verda.\nCrec que les negociacions UE/EUA (acord TTIP) afectarien (o n o) a la propera reforma de la PAC (2017-2020).\nLa inestabilitat dels mercats agroalimentaris en general i comunitaris en particular ja vam ser testimoni a partir del 2007 (volatilitat dels preus agraris). Ara està més calmat, però la inestabilitat ha arribat per quedar-se i per diversos motius. Un de molt clar és l’augment de la demanda global i el fet que molts països (Xina, Índia) vulguin menjar carn!!!


amb ulls de sargantana: MIMOSES\nno se si hi ha un boto on poder sentir l'olor\npero si no..es una pena\nla primera senyal de la primavera ja es aqui.\nPublicat per sargantana a 19:50\nM'encanten les mimoses, sembla que t'acaricin la pell mentre perfumen l'ambient.\nI aquestes de la foto són precioses.\n10 de febrer de 2009 a les 20:12\nTan de bo existís aquest botó per poder-ne sentir l'olor...Són ben boniques aquestes mimoses...\n10 de febrer de 2009 a les 20:37\nJo també vull aquest botó addicional!\nSón genials les mimoses, acaronen l'ambient un subtil aroma !\n10 de febrer de 2009 a les 22:20\nQuina preciositat!!! :-))\nDeu ser cert això que ja s'apropa, eh? ahir mateix vaig llegir un altre post sobre mimoses... em fa venir ganes de tenir-ne... però no, que a mi les plantes no em viuen... sniff...\nMillor vinc a mirar-les aquí al teu blog ;-))\npots creura que quand vaig fer les fotos vaig pensar amb tu???jajajajajja\nsabia que te tenien que agradar!!\nen tinc tota la casa plena...els meus fills diuen que *van colocats*\nque be que ho espliques nena...envejable!!\nhe trovat algo que se te resisteix...jajaj sabia que tenia que haber.hi alguna cosa...jajajajjaja\nde tant en tant et posare alguna floreta..val?\nque tingueu un bon dia macos..i gracies per pasar.\n11 de febrer de 2009 a les 7:07\nMimosa avui has esclatat,\ni has omplert de petons grocs\nel meu jardí.\ni podré collir brots per omplir\nde color i olor el meu racó.\ni amb aquest color sol m’ajudaràs\na veure hi més clar.\nnomes puc dir...magnific!!!\n13 de febrer de 2009 a les 22:06


De cara a Barraca (44) barraca de l'Illa\nDe cara a Barraca (44) una barraca amb vistes\nLa colla de Castellar de Pedra Seca ja estan brodant el seus treballs. No es 'limiten' a pujar barraques de vinya derruïdes sinó que ara ens ofereixen noves perspectives, com és aquesta barraca de Les Arenes, una joia més al pas del riu Ripoll. Quan l'havia trobada era poca cosa més que un cercle de quatre pedres això sí, un cercle de mides importants. Ara, un cop pujada, és una barraca d'aquelles gegants. Doncs bé, com que ningú pot dir que no hi era els de Castellar hi han deixat una finestra que mira directament a un lloc emblemàtic, i per fer-ho possible han comptat amb alguns follets del bosc que passaven per allà i es van avenir a fer aquest treballet de poda selectiva. Ara la barraca no. 60 de Castellar del Vallès és una barraca amb vistes, una barraca imponent de cinc estrelles. També s'ha de fer notar que amb els darrers treballs dels castellarencs els acabats també són més ben acabats: amb la pedra ja hi tenen conversa i els diu on ha d'anar per quedar millor. És la recompensa per una pràctica tan sostinguda.\nI ara, per acabar-ho de reblar, han obert una altra finestra, aquesta encara més gran, a través d'Internet. Podeu seguir els seus treballs al següent blog, gairebé en rigurós directe\nHi podreu trobar, entre d'altres perles, una barraca construïda al mateix pati del ' Rossinyol', el jardiner de la colla i un article que els han dedicat el diari de Sabadell. No hi ha dubte que aquesta colla d'autoanomenats jubilats estan vivint una cinquena juventut que està repartint els seus fruits a dojo, generosament.\nLlarga vida a aquests profetes, apòstols de la pedra seca!


Vespres Literaris: Daphne du Maurier\nDaphne du Maurier (Londres, 13 de maig de 1907 - Cornwall, 19 d'abril de 1989), novel·lista britànica, era néta de l'escriptor i dibuixant George du Maurier i els seus pares: el productor i actor Gerald du Maurier i l'actriu Muriel Beaumont. Es va casar amb el lloctinent Frederick Arthur Motague Browning, que va arribar a ser heroi de guerra i va rebre tractament de Sir. Ella mateixa va arribar a la distinció de 'Dama de la seva Majestat'. Va residir al castell de Menabilly, una mansió a la costa de Cornualla, que li va servir com a escenari d'algunes de les seves obres i on va tenir tres fills.\nAmb poc més de vint anys, va escriure la seva primera novel·la. Coneguda per novel·les com Rebeca, publicada el 1938; i La meva cosina Raquel, totes dues dutes al cinema. Les pel·lícules Jamaica Inn i Els ocells d'Alfred Hitchcock també es van basar en relats seus. A més de les seves obres més conegudes, per haver estat dutes al cinema, va escriure molts relats en què reflecteix dones traumatitzades o perverses i insatisfetes. És el cas dels relats La pomera, El jove fotògraf o Besa'm una altra vegada, foraster.


D'aquí una setmana començarà la gravació! — 8è disc de Cesk Freixas: cap a les arrels de la cançó\nMoltes gràcies Cesk, amb moltes ganes de gaudir-lo. Una forta abraçada 💋💋\nMoltes gràcies Cesk, esperant el dua de la gravació amb Streming serà un plaer veure com graves, una abraça i peto de força. Salut\nMoltes ganes de la connexió en directe!!!\nOooh quins grans regals, avisa i tant... Allà hi serem. Moltes ganes de tenir-lo. Una abraçada, Cesk.\nMoltes moltes moltíssimes ganes de gaudir-lo!!!!


Què fer a Santa Coloma de Gramenet el 10, 11 i 12 de maig\nInici Cultura i Oci Què fer a Santa Coloma de Gramenet el 10, 11 i 12...\nNomofòbia. Companyia jove de la colmena\nDivendres 10 i dissabte 11 maig a les 21h/Diumenge 12 maig a les 19h\nLa novia del viento. Carro de baco\nDivendres 10 maig a les 21h i dissabte 11 maig a les 20h\nMàgia. IV Festival de Màgia\nInauguració del VI Festival de Màgia: Actuació màgica del mag Flecky i Carlos Adriano… i més sorpreses\nDivendres 10 maig a les 17h\nConcurs Senior i Junior. II Edició del concurs de joves mags i magia +21\nDissabte 11 maig a les 12h\nGran Gala Santa Coloma Màgica\nDissabte 11 maig a les 20h\nGran Gala Infantil Santa Coloma Màgica. A càrrec de l’escola màgia “3 Trebol”\nDiumenge 12 maig a les 11.30h\nFesta Cloenda amb l’actuació de rumbversions\nDiumenge 12 maig (al finalitzar la gala infantil)\nDivendres 10 maig a les 20.30h\nConcert en 3/4. Gershwin & Piazzolla: d’allò popular al clàssic Angel Puig (piano)\nDivendres 10 maig a les 21h\nThe Jungle Boobies\nDivendres 10 maig a les 24h\nDissabte 11 maig a les 22h\nConcert Santa Coloma sona!\nDiumenge 12 maig a les 11h\nDiumenge 12 maig a les 13h\nTarde de gins&music: CapiNàs dúo\nDiumenge 12 maig a les 19h\nDiumenge 12 maig a les 20h\nDissabte 11 maig a les 11.30h\nAula ambiental Can Zam Isabel Muñoz\nJornada Clean up day. Jornada de reciclatge europeu\nDiumenge 12 maig a les de 10h\nParc fluvial Besòs (alçada del parc de Can Zam)\nPesca científica de peixos\nNader i Simin, una separació. Asghar Farhadi 2011 (Irán)\nDivendres 10 maig a les 18h\nVitamina per tothom! Vols conèixer el que treballa el programa vitamina?\nDivendres 10 maig de 17h a 19.30h\nArticle anteriorJornada de Pesca Científica y Sensibilización Ambiental\nSegüent articleLaia Aleixandri nuevamente campeona de liga


Apartments Castello Risano Kotor Montenegro - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMountin Str bb, Risan, Kotor, Montenegro, 85337 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartments Castello Risano\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Risan, Castello Risano és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Castello Risano, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Castello Risano.


Anders Jüngling, un nadó de gairebé un any ha mort asfixiat mentre dormia la migdiada, lligat a una cadireta de cotxe, a la guarderia on anava.\nEls fets van passar al gener, a Dakota del Nord (EUA). El petit estava a la guarderia quan va patir l'accident, que es podria haver evitat si hagués dormit en una altra postura.\nLa família, devastada\nLa Rachel i en Ryne Jüngling van estar intentant quedar-se embarassats durant 7 anys. Finalment ho van aconseguir, i nou mesos després van tenir bessons: l'Anders i la Linnea.\nUn dia, la Rachel va deixar els nadons a la guarderia habitual. La nena estava desperta, però l'Anders dormia. La mare se'n va anar a treballar i, un parell d'hores després, va rebre una trucada que li canviaria la vida. Quan va contestar, un policia li va dir que alguna cosa li havia passat al seu fill.\nLa família del petit explica que aquest tipus d'accidents es poden evitar col·locant els bebès en una postura determinada: "Quan un nen està en un seient de cotxe a terra, el cap pot inclinar-se cap endavant, tallant el flux d'aire cap als seus pulmons". I és aleshores quan pot ofegar-se i morir.\nQuan la Rachel va deixar els petits, esperava que la cuidadora els tragués de la cadireta del cotxe com feia sempre. Però l'Anders dormia, així que el van deixar fins que despertés.\nVa morir al cap de 3 dies\nL'agent de policia li va explicar per telèfon a la mare que el nen havia estat dormint a la cadireta de transport, després que el deixés a la guarderia. Estava lligat, i es va asfixiar per la forma en què estava col·locat.\nQuan les cuidadores es van adonar de que l'Anders no estava bé, ràpidament el van traslladar a l'hospital, on van intentar fer tot el que van poder per ell. Li van donar suport vital, però va morir tres dies després.\nCal vigilar amb el cap\n"Els nadons i els nens petits tenen un cap molt més gran que la resta del seu cos. A més, tenen els músculs del coll febles i les vies respiratòries vulnerables", indica Carma Hanson, infermera neonatal i tècnic en seients d'automòbils. Per tant, és important vigilar la posició que agafen, perquè si es col·loquen en un angle massa vertical, les seves vies respiratòries es poden obstruir.\nAra la família del petit Anders s'ha proposat una missió: donar a conèixer l'asfíxia posicional i les conseqüències que té.


Millorar la dotació de talent i professionalitzar la funció directiva són els reptes principals de l'ocupació pública, segons un estudi d'ESADE | ESADE Corporativo\nMillorar la dotació de talent i professionalitzar la funció directiva són els reptes principals de l'ocupació pública, segons un estudi d'ESADE\nSegons aquest informe, la uniformitat i la rigidesa són dues patologies greus del sistema de gestió de l'ocupació pública a Espanya, que es caracteritza per lenvelliment, una precarietat excessiva i la baixa qualificació del capital humà\n“El sector públic espanyol ha guanyat en efectivitat els darrers anys, segons els índexs internacionals. Tanmateix, encara queda molt per millorar si comparem la seva efectivitat amb la dels països més avançats de la Unió Europea. Francisco Longo, director general adjunt d’ESADE, ha argumentat així la necessitat d’informes com El empleo público en España: desafíos para un Estado democrático más eficaz, elaborat per investigadors d’ESADE i publicat per l’Institut d’Estudis Econòmics (IEE), que s’ha presentat avui a la seu de la Confederació Espanyola d’Organitzacions Empresarials (CEOE). Aquest document és un full de ruta no tan sols per millorar el capital humà de l’ocupació púbica, sinó també, atès el seu pes quantitatiu (3 milions de persones) i el seu caràcter intensiu en els serveis públics, “per millorar l’acompliment dels governs i de les organitzacions públiques espanyoles, segons Longo.\nL’ocupació pública, després de la crisi\nL’ocupació pública espanyola no té una grandària excessiva. El nombre d’empleats és similar al dels països desenvolupats i per sota de la mitjana de l’OCDE, per bé que la comparació hauria de tenir en compte que, en altres països, el percentatge d’empleats públics a temps parcial és sensiblement més alt. Tanmateix, com es pot observar a l’estudi que s’ha presentat avui, la radiografia és ben diferent si s’hi analitza la dinàmica subjacent. “El nombre d’empleats públics s’ha doblat a Espanya els darrers 25 anys, ha observat Francisco Longo. “Fins i tot en plena crisi, l’any 2008, quan el país ja destruïa massivament llocs de treball, els tres nivells d’Administració van créixer gairebé en un quart de milió de llocs. Després, la recessió va imposar dos anys de reduccions, però fou un parèntesi, ha explicat el director general adjunt d’ESADE, que ha afegit que la recuperació ha comportat un ràpid repunt, fins a situar-se en unes xifres molt similars a les de 2008: “La peculiaritat no és tant una dimensió hipertrofiada, sinó una forta tendència expansiva, que les administracions difícilment poden controlar.\nD’altra banda, l’ocupació pública a Espanya equival a més de la meitat dels costos de producció del Govern central, una proporció sensiblement superior a la dels països centrals de la UE. En conseqüència, el recurs al sector privat per a la provisió de serveis públics, és a dir, l’externalització, és molt menor que en aquells països. “Aquesta dada fa pensar que el desenvolupament de la col·laboració publicoprivada podria contribuir, si es dissenyés amb rigor, a equilibrar els riscos, a garantir la transparència i la rendició de comptes, i a incrementar l’eficiència en l’ús dels recursos públics, ha suggerit Francisco Longo.\nEnvelliment, temporalitat i baixa qualificació\nPel que fa a les característiques del capital humà, l’informe d’ESADE assenyala que el sector públic espanyol presenta un índex baix de qualificació amb relació als seus llocs de treball, circumstància que resulta evident en comparar les categories professionals d’aquí amb les dels països del nostre entorn. A l’Administració general de l’Estat (AGE), que té funcions bàsicament reguladores i planificadores, els llocs que no requereixen cap titulació superior són prop del 70 %. En canvi, el nombre de persones que ocupen posicions directives és clarament inferior al de la mitjana de la UE. “Paradoxalment, Espanya es caracteritza per tenir un dels percentatges més alts d’empleats públics amb titulació universitària, ha apuntat Francisco Longo. “Aquest fenomen de sobrequalificació (és a dir, quan el nivell d’educació formal supera el que s’exigeix per acomplir la tasca) implica, entre d’altres problemes, que es desaprofita molt talent.\n“L’escassa qualificació del capital humà del sector públic, ja de per si preocupant en un context de complexitat creixent, es veu agreujada per dos factors: l’envelliment i la temporalitat, ha advertit el director general adjunt d’ESADE. L’any 2014, el nombre d’empleats de més de 60 anys superava el dels menors de 30, i en dos anys el diferencial ha augmentat tres punts percentuals més. L’ocupació pública temporal presenta a Espanya les xifres més altes dels països de la UE, amb l’única excepció de Polònia. En aquest sentit, l’informe que s’ha presentat avui subratlla que, en general, l’accés a l’ocupació temporal en les administracions espanyoles presenta uns requisits de mèrits i capacitats inferiors als de l’ocupació estable.\nLa remuneració, inversament proporcional a la qualificació\nEn l’àmbit de la retribució, l’estudi assenyala que la remuneració dels empleats públics espanyols respecte del PIB és lleugerament superior a la de la mitjana de l’OCDE. Entre 1999 i 2008, va créixer bastant més que al sector privat i continua essent, de mitjana, 1,5 vegades superior a la privada (INE, 2014). Si s’analitza per categories, com fa l’informe d’ESADE, s’observa que aquest diferencial és inversament proporcional a la qualificació del treball: afavoreix els segments menys qualificats però, en canvi, se situa molt per sota de les retribucions del sector privat en les categories tècniques d’alta qualificació i els llocs de treball de caràcter directiu. Aquest desequilibri de l’estructura salarial s’ha accentuat amb la distribució de les retallades durant la crisi, que han penalitzat més les categories professionals superiors. D’altra banda, segons els autors de l’informe que s’ha presentat avui, “l’ús escàs de l’avaluació de l’acompliment impedeix, en general, vincular una part dels salaris a l’acompliment.\nUna funció directiva desregulada i perjudicada per la crisi\n“La uniformitat i la rigidesa són dues patologies greus del sistema de gestió de l’ocupació pública a Espanya, ha afirmat Francisco Longo. L’estatut funcionarial, pensat per a funcions que impliquen l’exercici de l’autoritat, no s’adapta a la gestió de la majoria de les activitats de prestació de serveis (ciència, R+D+i, educació, salut, serveis socials, etc.), que constitueixen la parcel·la majoritària de l’ocupació pública. Desenvolupar regulacions diferenciades i adaptades a cada sector i atribuir a les organitzacions públiques i als seus gestors més autonomia per gestionar els seus recursos humans són dues recomanacions que els experts d’ESADE defensen àmpliament.\nUn dels dèficits més notables del sector públic espanyol és que ni l’Administració general de l’Estat, ni les comunitats autònomes ni els ens locals disposen de regulacions per als directius públics que garanteixin la professionalitat i la idoneïtat dels càrrecs d’alta direcció. “La conseqüència més generalitzada és la politització d’aquests càrrecs i la colonització de la gerència pública per part dels partits, ha comentat Longo, que considera urgent crear, en els diferents nivells de l’Administració, “un règim diferenciat de directius públics que, com passa en altres països del nostre entorn, allunyi la provisió d’aquests càrrecs del cicle electoral, en garanteixi la professionalitat, vinculi la seva gestió als resultats i estableixi uns mecanismes adequats de rendició de comptes.\n“Els experts coincideixen a assenyalar que les polítiques d’ocupació pública haurien de prioritzar, en els propers anys, la renovació i el rejoveniment de les plantilles, procurant dotar-les de talent qualificat i directiu; la introducció de pràctiques avançades i flexibles de selecció i avaluació; l’obertura del ventall salarial i l’aproximació de les polítiques salarials als mercats de referència; la vinculació entre la compensació i l’acompliment, i la professionalització de les relacions laborals i de la negociació col·lectiva, ha conclòs el director general adjunt d’ESADE.\nL’informe El empleo público en España: desafíos para un Estado democrático más eficaz ha estat elaborat per Carlos Losada, Francisco Longo i Manuel Férez, professors d’ESADE, i per Adrià Albareda, de l’Institut d’Administració Pública de la Universitat de Leiden.\nL’acte de presentació de l’informe ha comptat amb la presència de Rafael Catalá, ministre de Justícia; Ana Plaza, secretària general de la CEOE; Juan Pablo Lázaro, director de la CEIM; José Luis Feito, president de l’IEE, i Francisco Longo, director general adjunt d’ESADE.


Gómez (PSPV) demana una comissió d'investigació sobre el frau de l'EMT | Valencia Extra\nGómez (PSPV) demana una comissió d'investigació sobre el frau de l'EMT\nLa vicealcaldessa i secretària general del PSPV-PSOE de València, Sandra Gómez, ha defensat la constitució d’una comissió d’investigació en el si de l’Empresa Municipal de Transports (EMT) per a seguir la investigació entorn del frau de quatre milions d’euros detectat contra la companyia.\n“El govern del Rialto ha de ser transparent i donar tota la informació a la ciutadania”, ha defensat en un comunicat de cara al consell extraordinari de l’EMT convocat per al dimecres, 2 d’octubre, on s’adonarà de les accions empreses pel frau i proposarà una comissió d’investigació per a donar explicacions.\nLa portaveu socialista ha donat suport a la posada en marxa d’aquesta comissió d’investigació “en el si de l’EMT, perquè tots els grups polítics puguen conéixer tota la informació, sempre respectant el treball que en paral·lel s’estiga desenvolupant en la investigació”. Ha demanat així “responsabilitat a totes les formacions abans de fer valoracions sobre aquesta investigació en curs”.\nEn aquesta línia, ha emplaçat a “esperar a les conclusions” que emeta la Policia Nacional perquè crea que “donaran llum al qual ha passat en l’EMT sobre una estafa que afecta els diners públics dels valencians i les valencianes”. Unes conclusions que espera que llancen “responsabilitats concretes sobre els qui hagen estat implicats en aquesta trama”.\nGómez ha insistit a demanar “prudència” i “esperar a les conclusions que llance la investigació, perquè és ací on es determinarà qui han sigut els responsables d’aquesta estafa”. En tot cas, els socialistes volen que s’òbriga la comissió d’investigació perquè “tots els grups polítics puguen dur a terme un seguiment sobre l’evolució de la investigació”, ha subratllat.


EL SONAT DEBUT DE KENT NAGANO AL DAVANT DE L'OBC\nPrograma: Kent Nagano amb l'OBC\nEl repertori va incloure peces de Stravinsky, Debussy i Saint-Saëns.\nNo és amb puntuals direccions d’estrelles mediàtiques que s’arreglarà la situació de l’OBC ni pujarà el seu nivell de qualitat. El que cal és treballar més a fons secció per secció, contractar més gent que formin plantilla i no recórrer tant a bons professionals per reforçar programes exigents com el del cap de setmana. Tot això, és clar, deixant de banda que estrelles com Kent Nagano, que actuava per primera vegada davant de l’orquestra, treballen poc en aquestes situacions, perquè la feina de debò l’acostuma a preparar un assistent. Tanmateix, seria insensat i de desagraïts no reconèixer que el programa del cap de setmana era esplèndid i que les coses van anar prou bé.\nEls resultats van ser sensacionals en una 'Consagració de la primavera' (en la versió revisada pel propi Stravinski el 1947) feridora, contundent, ben musculada i de gran efecte dramàtic, però sense falsos ni gratuïts efectismes, com escau a un director intel·ligent que s’encara a una de les obres més monumentals del segle XX. Les dues entrades en fals marcades per Nagano no van tenir més importància i els resultats van ser espectaculars, gràcies a una OBC lliurada a la causa. Nagano, a més, va plantejar bé el sentit narratiu de la peça, amb tota la seva ritualitat i força tel·lúriques.\nA la primera part, els músics de l’orquestra ja havien mostrat el potencial davant de propostes motivadores quan van obrir el programa amb 'Jeux: poème dansé' de Debussy, peça de grans dificultats i que demana un treball d’orfebreria que les seccions de l’orquestra van oferir sense problemes. La mateixa primera part que acabava amb l’intranscendent cinquè concert per a piano, 'Egipci', de Saint-Saëns –no hi havia res millor per oferir? va ser proposta del solista?– a mans d’un inspiradíssim Jean-Yves Thibaudet. El pianista francès va saber traduir bé les línies clàssiques de la peça, amb sensibilitat, domini tècnic i sentit discursiu. Bona feina.


Era d’esperar - YCOM\nJa ho vam dir nosaltres (bo, de fet, ens vam fer ressò dels estudis realitzats per altres) i no ens podem mostrar sorpresos: No és gens estrany que el Nou iPad s’hagi convertit en un altre ‘hit‘ de la companyia de la poma mossegada.\nAixò del Nou iPad era de llibre i, ens decepcionés o no l’aparell, tots sabíem que anava a convertir-se en un nou èxit instantani de vendes. Només quedava el morbo de saber si superaria els seus predecessors o bé si es quedaria una mica per sota d’aquests.\nApple va seguir el guió previst en la presentació del nou gàdget, defraudant amb això a molts que esperaven alguna cosa més, un producte revolucionari. Alguns, com el nostre company Carles, es van sentir directament ‘estafats’, però crec que la predicibilitat va ser positiva per a Apple.\nNo pocs consumidors havien de tenir la seva compra en ment d’acord amb el que es deia que seria presentat el dimecres passat, i que Tim Cook no se sortís del guió previst els va haver d’ajudar a no tirar-se enrere. Els que ens queixem de la falta d’innovació, tenim dos problemes: 1) som massa geeks per a entendre les raons del mercat (que són les que dominen per damunt de la tecnologia per sei 2) sempre volem una mica més, fins i tot quan no hi ha res de nou per ensenyar o no convé fer-ho. Tot el que es quedi en tecnologia ja existent, és vell i poc interessant per a nosaltres.\nEl que passa és que som aquests geeks els que escrivim els blogs sobre tecnologia en els que ens queixem de la falta d’innovació en la darrera keynote d’Apple, però aquestes declaracions no estan en sintonia amb el que pensen la majoria dels consumidors, i això s’acaba notant en el divorci entre declaracions de polemistes (com un mateix servidor de vostès) i xifres de vendes.\nA més, hi ha un altre factor: Apple sembla tocada de gràcia i, tot el que llança supera els nombres dels productes predecessors de la mateixa línia, almenys en matèria de dispositius mòbils. La companyia de Cupertino porta anys treballant-se una imatge de qualitat, d’estar a l’avantguarda de tot el que sigui tecnologia, i ara es troba en plena recollida dels fruits que ha donat tal política. Apple ven tant per la qualitat dels seus gàdgets com per la mateixa marca. A molta gent li agrada tenir una poma mossegada brillant a la part del darrere dels seus dispositius electrònics.\nEls detractors de la creació dels dos Steve (Jobs i Wozniak) exhibeixen, precisament, aquesta estimació per la simbologia de la poma que tenen molts usuaris en forma vexatòria, donant a entendre que només es fixen en aquest detall a l’hora de triar gàdget, sense parar-se a considerar molts cops que les grans marques que venen en molts casos per aquesta inèrcia, ho fan després d’un llarg recorregut demostrant que els seus productes ofereixen bona qualitat i rendiment. D’aquí la fama de la marca.\nEn resum: si, Apple ha venut molts dels Nous iPad per inèrcia, però si, també és cert que s’ho ha treballat i molt en els darrers anys. Altres empreses no han sabut cultivar aquesta imatge de marca o atrevir-se a llançar certs productes convertint-se en pioners.


Arxius de construcció | Diari La República Checa\nEl sector de la construcció creix un 15% a Tarragona\nLa construcció tanca un 2019 positiu a TGN\nBones notícies en el marc econòmic per al Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre. El sector de la construcció ha mantingut durant el 2019 una tendència de recuperació “lenta” a la demarcació de Tarragona amb un creixement “moderat” d’obres noves i de rehabilitacions d’habitatges.\nSegons les dades del Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificació de Tarragona (COAATT), l’any passat es van construir 1.007 habitatges nous, un 15,48% més que el 2018. La inversió en noves promocions va arribar als 120 MEUR, la qual cosa representa un 10% més que el 2018 i gairebé el doble que el 2017.\nSegons el COAATT, la rehabilitació segueix ajudant el sector, “que en tots aquests anys de crisi ha trobat en ella una salvació”. L’any passat es van fer 897 rehabilitacions a les comarques de Tarragona, un 7% més. D’aquestes, 244 van ser rehabilitacions d’habitatges unifamiliars, 445 en blocs d’habitatges, 28 en espais d’oficines i 19 en zones d’ús industrial. El Tarragonès i el Baix Camp van liderar el rànquing d’actuacions de rehabilitació, seguides del Baix Penedès.\nL’any passat l’activitat professional al sector de la construcció va baixar un 3% i va conservar uns valors “similars” als del 2018, segons la institució. Es van fer més direccions d’obra i es van redactar més projectes de rehabilitació però, en canvi, van baixar el nombre de certificats d’habitabilitat, els d’eficiència i les inspeccions tècniques d’edificis (ITE).\nREDACCIÓ4 Gener, 2019\nLa construcció repunta a Tarragona\nLa construcció d’habitatge residencial nou a les comarques de Tarragona va repuntar l’any passat. En els darrers dotze mesos es van començar a construir més de 700 habitatges nous, un 80% més respecte el 2017. Els valors corresponen a l’àrea col·legial que aplega el Tarragonès, el Baix Camp, el Baix Penedès, la Ribera d’Ebre, l’Alt Camp, el Priorat i la Conca de Barberà. Segons el COAATT, aquestes dades “marquen una bona tendència i aporten optimisme, després dels anys de crisi que ha patit el sector de la construcció”.\nSegons les dades que ha difós el Col·legi d’Aparelladors, Arquitectes Tècnics i Enginyers d’Edificació de Tarragona (COAATT), la inversió en noves promocions va arribar l’any passat als 108 MEUR, uns valors que s’aproximen als 120 MEUR del 2010 i que són molt superiors als 64 MEUR invertits tant l’any 2016 com el 2017.\nPer la seva banda, la despesa en rehabilitació va assolir els 113 MEUR l’any passat i es manté com la major inversió a les comarques de Tarragona. Segons el COAATT, aquest fet evidencia “un canvi de tendència cada vegada més important on la rehabilitació agafa un paper significatiu”.\nD’acord amb l’informe del COAATT, en conjunt i per primer cop des de 2005, el territori va experimentar un creixement significatiu de noves promocions. Per comarques, les millors dades es van donar al Tarragonès i al Baix Camp. Per contra, al Baix Penedès -amb municipis com el Vendrell, Calafell i Cunit, habitualment amb bons resultats-, l’activitat continua a la baixa.\nLa ciutat de Tarragona és la que va créixer de manera més especial l’any passat -va multiplicar per quatre la xifra del 2017-. En aquesta mateixa ciutat, el nombre de llicències concedides per l’ajuntament va arribar a les 900. També va anar a l’alça a Cambrils, Reus, Torredembarra o Vila-seca, municipis on l’activitat es va doblar o triplicar en comparació amb anys anteriors.\nPel que fa al tipus d’edificació, la tendència habitual dels darrers apunta cap a una major construcció en bloc. Aquesta tipologia es multiplica per tres i ocupa més d’un 70% de noves promocions. Al seu torn, l’habitatge unifamiliar s’estanca.\nCAMPCLAR INAUGURA UN CENTRE DE FORMACIÓ AMB L'OBJECTIU DE PROFESSIONALITZAR LA CONSTRUCCIÓ\nJoan Mercadé presentarà l’acte\nTarragona, més concretament Camp Clar, tindrà, a partir d’aquest dimarts, un centre formatiu per a treballadors de la construcció.\nLa formació del sector és un de les grans apostes dels empresaris i representants sindicals dels treballadors de la construcció per contribuir a la professionalització del sector.\nEn un manifest conjunt per enfortir el gremi (Progrés amb la construcció), sindicats i patronal proposen millorar la qualificació professional i incrementar la competitivitat de les empreses, mitjançant nous plans de formació per un dels sectors més fustigats per la crisi econòmica.\nEl centre de formació està pensat per les empreses, treballadors aturats i joves aprenents. Les accions formatives impartides estan, sobretot, dirigides als joves que vulguin dedicar-se a aquesta professió, estiguin a l’atur o treballant.\nA l’acte inaugural hi assistirà l’alcalde de Tarragona, el director general de la Fundació laboral de la Construcció i un representant del Servei d’Ocupació de la Generalitat de Catalunya.\nL’acte serà presentat per Joan Mercadè, secretari general de la Federació de Gremis de la Construcció de Tarragona.\nREDACCIÓ13 Febrer, 2014\nEL SECTOR DE LA CONSTRUCCIÓ OBRE A TARRAGONA UN CENTRE DE FORMACIÓ PER A JOVES\nUn dels professionals de la construcció\nLa Federació de Gremis de la Construcció de demarcació de Tarragona i els sindicats FECOMA-CCOO Catalunya i MCA-UGT Catalunya presentaran, el proper dilluns, al migdia, a l’Hotel Ciutat de Tarragona, la creació d’un centre formatiu per a joves aprenents i futurs professionals del sector.\nEs donarà a conèixer, tanmateix, un document referent al “Progrés amb la construcció”.\nUn acte foprça interessant, sobretot quan el gremi de la construcció és, pot ser, la principal víctima de la crisi econòmica que travessa Espanya.


CASA BM. Parets del Vallès (2018)\nEl projecte consisteix en una reforma integral d'un habitatge unifamiliar a Parets del Vallès, població propera a Barcelona.\nA la primera visita, abans de la compra, vàrem veure moltes possibilitats. Havíem d'adequar-nos a les necessitats d'una família amb dues nenes petites. L'objectiu era dissenyar una llar per ells, intentant personalitzar cada racó al gust dels seus usuaris. Els banys havien de ser divertits i diferents utilitzant materials com la ceràmica i pintures especials.\nL'habitatge presentava diferents problemàtiques que s'han tingut en compte per separat. El joc de nivells es va solucionar mitjançant el recreixement dels forjats. Es va redissenyar el jardí i la zona de la piscina. La terrassa permet bones vistes cap a la Mola, molt agradables gràcies a la adequació de la coberta.\nLa construcció era volumètricament molt rotunda, de planta quadrada. La seva naturalesa tradicional generava problemes d'eficiència energètica, motiu pel qual totes les fusteries han sigut substituïdes per d'altres més modernes.\nUna obra d'aquestes característiques mai és un procés fàcil de gestionar, però amb les ganes del client i la confiança dipositada al nostre estudi tot s'ha fet més suportable.


Notícies - Abu-Sharar: 'La pau al Pròxim Orient només s'aconseguirà aplicant les resolucions de l'ONU'\nAbu-Sharar: 'La pau al Pròxim Orient només s'aconseguirà aplicant les resolucions de l'ONU'\nel 27/gen/09 Laura Grau Cultura PDF\nL'escriptor, traductor d'àrab i professor de la UAB Hesham Abu-Sharar descarta que hi hagi solucions immediates al conflicte entre palestins i israelians, però aposta perquè s'apliquin totes les resolucions de les Nacions Unides com l'única via per aconseguir la pau. Ho ha dit aquest dimarts en una conferència dirigida als alumnes de primer i segon d'ESO de l'escola Thau.\n'Israel i Palestina. El camí cap a la pau i la convivència' és el títol del cicle de conferències organitzades per l'escola Thau en motiu del Dia Escolar de la No Violència i la Pau.\nAquest dimarts l'escriptor àrab Hesham Abu-Sharar ha donat una classe d'història als alumnes d'entre 12 i 14 anys, on ha exposat les causes i les reivindicacions del poble palestí. En declaracions a Cugat.cat, Abu-Sharar ha destacat la importància d'aquestes xerrades.\nÉs important perquè els alumnes coneguin la realitat del conflicte. Nosaltres, els palestins, només podem transmetre la nostra opinió a través d'aquestes conferències.\nAbu-Sharar afirma que és realista i que creu que la pau només s'aconseguirà si s'apliquen totes les resolucions del Consell de Seguretat de l'ONU. Tot i que no veu que hi hagi una solució immediata, Abu-Sharar ha exposat dues possibles sortides del conflicte.\nLa primera, un Estat palestí als territoris ocupats convivint amb els israelians. O bé un estat binacional amb els mateixos drets.\nL'objectiu d'aquestes conferènceis és fer arribar als estudiants una visió contrastada del conflicte arabo-israelià. Dijous tindrà lloc la segona xerrada, a càrrec del periodista i escriptor Vicenç Villatoro.\nHesham Abu-Sharar ha donat la conferència a 120 alumnes d'entre 12 i 14 anys de l'escola Thau


Es Pil•larí alemany\nrupurrup | 06 Març, 2009 12:05\nUn alemany gris es passeja pel poble. Té la cara lluenta i vermella, com si no hagués passat per cap segona guerra mundial ni res. Du un somriure educat entre la boina grisa i el guardapit gris. Entra a l’oficina il•lusionat, com quan et trobes un vell amic, i me demana com es pronuncia “Es Pil•larí”.\nLi explic que en català, aquest punt enmig vol dir que la “l” es més llarga, com si fossin dues. Com pel•licula i al•lot. Somriu un poc més, diu “danke schön, aufwiedersehen” i segueix el seu camí.\nDos vells gays grisos alemanys amb gorra lila, i un d’ells amb una senalleta tradicional mallorquina, també passegen pel poble. Qualque dia també entren a l’Oficina, però no demanen res extraordinari: un mapa, horaris de bus, calendaris d’esdeveniments, etc.\nSón els espanyols els que solen demanar coses més extraordinàries, com “busco un hotel en las afueras de Mallorca” o “¿a que hora sale el telesférico a Cabrera?”.\nBé, una alemanya me va demanar un dia si sortia una barca cap a Turquia, des d’aquí, la Colònia de Sant Jordi, però era l’excepció entre els alemanys, que són bons coneixedors de l’illa.\nJo si que els conec bé als alemanys. Te conec herbeta. L’any passat, per exemple, vaig parlar amb 3.567 alemanys, segons l’estadística que jo mateix faig. I vaig anar a Berlin 4 dies amb en Maties. El que més m’agrada d’ells és el seu civisme, per antagonisme a la picaresca, que és el que menys m’agrada dels espanyols. En els països del nord dediquen molt de temps a la vida cívica, a ser ciutadans, a dur claus perdudes a l’oficina d’objectes perduts, a planificar rutes de bus, a avisar a l’encarregat del restaurant quan s’acaba el paper de wàter o no hi ha sabó,etc. Com que sempre hi ha fet fred, han hagut de dedicar massa temps a organitzar-se per sobreviure, i no poden sortir d’aquesta dinàmica. Però passar fred, curiosament, els hi ha restat frescor.\nParlant d’això m’ha vengut al cap un amic meu, en Jesús de Granada, que va estar amb jo a Paderborn durant 9 mesos. Fa dos anys mos trobàrem a Madrid, i sopàrem junts. M’explicà que estava fent el doctorat d’Ingenieria Superior de Telecomunicacions, i que estava fart i només frissava d’acabar. Jo li vaig dir que me feia enveja, perquè un Doctor ja són paraules majors, i pressuposa tenir una vocació, cosa que jo no he tengut mai o no he descobert encara.\nDes del seu punt de vista, però, jo era la persona a envejar, perquè durant el darrer any o dos, ell no havia fet més que estudiar, i jo, en canvi, havia pogut “xerrar amb gent”.\nXerrar amb gent, per a ell, significava veure món, estudiar carreres rares com filologia eslava, conèixer persones interessants, i sobretot estar connectat amb els teus.\nSe pot dir que ell també havia perdut frescor.\nAra el cridaré meam que fa. Deu fer més d’un any que no sé res d’ell.\nEl seu mòbil fa un doble to, com a Anglaterra. Deu ser per allà i no l’agafa per no pagar cridada internacional. Idò res.


Arriba la segona edició de la Nit del Consell Social de la UAB - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nArriba la segona edició de la Nit del Consell Social de la UAB\nEl proper dijous 14 de novembre, a les 18 hores, el Consell Social de la UAB celebra un acte obert a tota la comunitat universitària on es lliuraran quatre premis que encarnen els puntals de l’entitat (societat, empresa, alumni i transferència). Els premiats són Jordi Évole, Luca de Meo, Sara Berbel i Montserrat Llagostera.\nLa segona Nit del Consell Social de la UAB, amb el títol “Societat i Universitat: Juntes, més lluny”, vol premiar i donar veu a quatre persones de prestigi reconegudes per la seva trajectòria social i empresarial, i per la seva aportació a la societat, amb l’objectiu de fomentar-ne l’aproximació a la Universitat i generar possibles sinergies.\nL’acte, que es celebrarà el dijous 14 de novembre de 2019 a les 18:00h al Recinte Modernista de Sant Pau de Barcelona, serà conduit per la periodista Elisabet Carnicé i començarà amb una benvinguda de Gabriel Masfurroll, president del Consell Social.\nA continuació s’entregaran els premis i s’obrirà un debat entre els premiats:\nPremi Universitat-Societat: Jordi Évole, periodista, presentador, guionista i director de Producciones del Barrio.\nPremi Universitat-Empresa: Luca de Meo, president de SEAT.\nPremi Alumni UAB: Sara Berbel, doctora en Psicologia i gerent municipal de l’Ajuntament de Barcelona.\nPremi Transferència UAB: Montserrat Llagostera, catedràtica de Microbiologia Molecular de la UAB.\nCoincideix que enguany dos dels premiats i la moderadora són exalumnes de la UAB. Jordi Évole és de la promoció del 1996 de Comunicació Audiovisual; Sara Berbel, de Psicologia del 1986, i Elisabet Carnicé, Comunicació Audiovisual del 2005.\nLa cloenda de la jornada anirà a càrrec de Margarita Arboix, rectora de la Universitat. En acabar, s’oferirà un refrigeri per a tots els assistents.\nL’assistència a l’esdeveniment és gratuïta i oberta, especialment, a tota la comunitat universitària. L’aforament és limitat i és necessari inscriure’s prèviament a través d’aquest formulari, abans de dimarts 12 de novembre.\nAl llarg dels últims 15 anys, el Consell ha premiat persones de trajectòries i àmbits diversos; entre altres, Juan Marsé, Jordi Solé Tura, Anna Veiga, Carlos Jiménez Villarejo, Paco Candel, Anna Lizarán, Andreu Mas-Colell, Josep M. Bricall, Iñaki Gabilondo, Maria Reig, Maria Jesús Izquierdo, Josep Oliu, Johan Cruyff, Joan Soto, Josep Cuní, Bonaventura Clotet, les dones d’El Celler de Can Roca, Clara Simón o Miguel Chillón. L’historial complet dels dos guardons ja existents es pot consultar aquí.


· 4,9ºC · 81,0% Humitat\nLa Cursa Delta Prat arriba a la 18a edició amb un nou recorregut\nLa Cursa Delta Prat, organitzada pel Periòdic Delta i el Pratenc Associació d’Atletisme i amb el suport de l’Ajuntament del Prat, ha arribat a la seva divuitena edició amb prop de 900 participants vinguts d'arreu del territori. Una prova de 10km que enguany ha comptat amb la novetat del canvi de recorregut a causa de les obres de remodelació de l'Avinguda i que ha obligat a l'organització ha modificar el circuit habitual. En categoria masculina absoluta, el guanyador ha estat el Antonio Godoy, de l'Associació d'Atletisme Pratenc, amb un temps de 33 minuts i 42 segons. En categoria femenina absoluta, la guanyadora ha estat, per tercer any consecutiu, Míriam Carbonell amb un temps de 40 minuts i 24 segons. Prop 150 nens i nenes han compartit amb els adults l'esperit del running participant a la tretzena edició de les Curses infantils que enguany han constat de 3 distàncies, 400, 1000 i 1400 metres.


França deixa en evidència Espanya: 100.000 milions per rescatar l'economia\nBarcelona. Dijous, 3 de setembre de 2020. 18:10\nActualitzat Dijous, 3 de setembre de 2020. 18:10\nEl govern francès, liderat per Jean Castex, ha deixat en evidència a Espanya en anunciar aquest dijous un pla de recuperació de 100.000 milions d'euros a repartir durant dos anys per impulsar l'economia després del devastador impacte de la pandèmia del coronavirus. El primer ministre francès ha detallat el pla, la xifra del qual és "la quantitat que la nostra economia necessita per tornar al nostre nivell de riquesa anterior a la crisi per a 2022", segons recullen diversos diaris francesos.\nEspanya en canvi tot just ha arribat a un principi d'acord per crear una Agència per a la Recuperació Econòmica —després que es reunissin dimecres passat Pedro Sánchez i Pablo Casado—. Començant a perfilar un escenari de rescat, el PP va recordar ahir en roda de premsa que el pla haurà de ser independent per "despolititzar" la recepció dels fons europeus de recuperació, on se centren totes les expectatives. El pla concret és lluny encara de sortir a la llum.\nFrança ha estat un dels més afectats per la Covid-19 a Europa —amb més de 30.000 morts i 293.000 contagis—, malgrat el tancament estricte de 55 dies que es va imposar des del govern entre el 17 de març i el 11 de maig. Aquest "va produir innegables beneficis per a la salut, però va portar a la paràlisi d'àrees senceres de la nostra economia i, sens dubte, la pitjor recessió històrica des de 1929", ha agregat Castex.\nEL PIB francès ha caigut un 19%\nDe fet, el PIB o producte intern brut es va reduir un 19% interanual en la primera meitat de 2020, segons l'agència nacional d'estadístiques INSEE. El nou paquet de 100.000 milions d'euros se suma als 470.000 milions de despesa pública i garanties de préstecs que ja s'havien anunciat des que va esclatar la crisi del coronavirus.\n"És preferible rebaixar temporalment les finances públiques en lloc d'enfonsar-se en l'austeritat i deixar que l'atur, la misèria i el drama humà explotin", ha indicat Castex. El dirigent també ha ressaltat que "el pla de recuperació és el més massiu d'entre els països europeus en proporció amb la riquesa nacional".\nRetallada d'impostos, transport i medi ambient\nEl primer ministre ha presentat el pla juntament amb el ministre d'Economia, Bruno Le Maire, la ministra de medi ambient, Barbara Pompili, la ministra de Treball, Elisabeth Borne, i el secretari d'Estat d'Assumptes de la UE, Clément Beaune. El pla inclou tres pilars: ecologitzar l'economia (30.000 milions d'euros), promoure la sobirania econòmica i la competitivitat de França (34.000 milions d'euros) i finançar la "solidaritat i les competències" a través de despeses socials (36.000 milions d'euros).\n"El pla inclou 20.000 milions d'euros en retallades d'impostos per beneficiar les petites empreses i la competitivitat en la fabricació", ha concretat Castex. També inclou 6.000 milions d'euros per a la infraestructura sanitària o 11.000 milions d'euros per al transport (més de la meitat dels quals es dedicaran al ferrocarril). "Uns 9.000 milions d'euros es destinarien a recolzar a les empreses en la transició a models més respectuosos amb el medi ambient i 6.700 milions d'euros a fer que el parc d'edificis existent sigui més eficient energèticament", ha afegit.\nImatge Principal: El primer ministre francès, Jean Castex, parlant a la premsa. Foto: Efe\nCoronavirus Alerten que Europa torna a estar als nivells de contagis de la Covid-19 del març El Nacional\nUnió Europea França i Alemanya reclamen "harmonitzar" a Europa les restriccions de mobilitat El Nacional


Últim viatge en Turkish Airlines Euroleague per a visitar la pista del Panathinaikos | Valencia Extra\nValencia Basket ha emprès este matí la seua última eixida de la temporada en la Turkish Airlines Euroleague per a visitar la pista del Panathinaikos Superfoods Athens (divendres 30, 20:15h, O.A.K.A, Movistar Deportes 1) en trobada corresponent a la jornada 29 de la màxima competició continental. Sense opcions matemàtiques de traure bitllet per al Playoff de quarts, l’equip taronja tractarà d’allargar la seua ratxa de dos triomfs seguits en esta competició i traure un triomf en una pista en la qual es va imposar en la seua única visita fins al moment (en la temporada 2010-11). Com a avals per a buscar eixa victòria davant una de les millors defenses de la competició, l’equip taronja compta amb el seu bon moment ofensiu en competició europea (93 punts de mitjana en els últims tres partits) i el seu encert des de mes allà de l’arc (13 triples per partit amb un 50% d’encert en eixos mateixos tres partits). L’entrenador Txus Vidorreta no podrà comptar en este encontre ni amb Bojan Dubljevic (tendinitis aquílea en la cama esquerra) ni amb Guillem Vives (molèsties turmell esquerre) ni amb Latavious Williams (esquinç turmell dret), que s’han quedat a València per a recuperar-se de les seues respectives dolències i que s’unixen al lesionat de llarga durada Antoine Diot com a baixes per a este encontre. Valencia Basket ocupa actualment la 12ª posició en la Turkish Airlines Euroleague amb un balanç d’11-17.\nPanathinaikos Superfoods Athens ja té la classificació per als quarts de final certificada i apura les seues opcions d’aconseguir el factor pista en eixa eliminatòria, ja que comença la jornada com a cinquè classificat amb un balanç de 17-11, empatat amb el Real Madrid. Un element que podria ser important en les seues aspiracions d’estar en la Final Four, ja que s’estan mostrant molt sòlids en la seua pista, amb un balanç de 12-2 en l’O.A.K.A. Amb un Nick Calathes a un nivell superlatiu i els interiors Gist i Singleton aprofitant-se de les seues assistències, l’equip dirigit per Xavi Pascual ha ampliat encara més la seua llarga rotació amb l’arribada abans del tancament del mercat de Mike James i Adreian Payne.\nL’entrenador del Valencia Basket assenyalava que el Panathinaikos Superfoods Athens “és una plantilla molt completa, molt bé dirigida i que a més està lluitant per tindre el factor pista en el Playoff. Va a ser un partit molt complex, però espere que ens servisca per a seguir creixent i seguir en la línia que hem portat en esta Eurolliga, que és la de competir tots els partits. Té una bateria de jugadors d’altíssim nivell. Està Nick Calathes al 100%, que no va jugar ací en la Fonteta. I han fitxat a Mike James, a més de Adreian Payne. És un equip amb molta més rotació, deixa dos jugadors fora de la convocatòria com Denmon i Auguste”.\nValencia Basket ha posat este matí rumb a Atenes amb tres absències significatives en la seua convocatòria: el pivot Bojan Dubljevic (tendinitis aquílea en la cama esquerra), el base Guillem Vives (tenosinovitis en el turmell esquerre) i el pivot Latavious Williams (esquinç de turmell dret en l’entrenament del dimecres). Tres baixes que s’unixen a l’absència del lesionat de llarga durada Antoine Diot. Finalment si han pogut viatjar amb l’equip el base belga Sam Van Rossom (que es va perdre l’últim partit de Liga Endesa en la pista del Real Madrid després del colp en l’esquena que va patir en la pista del AX Armani Exchange Olimpia Milà) i el capità Rafa Martínez (que el dimarts va rebre un colp en l’entrenament que li va deixar bloquejat de l’esquena). Els joves Josep Puerto i Tryggvi Hlinason han completat el grup taronja per a este encontre.


Servei d'informació sobre activit...\nServei d'informació sobre activitats comercials i industrials, la seva classificació i la seva documentació i tramitació administrativa de l'Ajuntament de Gavà.\nPrestació del servei d'informació sobre activitats comercials i industrials, la seva classificació i la seva documentació i tramitació administrativa de l'Ajuntament de Gavà.\nL'Ajuntament de Gavà, mitjançant l'Oficina d'Atenció a l'Empresa (OAE), atesa per auxiliars d'informació, dóna recolzament als emprenedors per tal d'obtenir en un sol punt d'atenció i una sola visita, tota la informació relativa a l'obertura d'establiments.\nPer tal de poder dur a terme aquesta feina, ens cal un sistema d'informació, accessible via web, de suport per a la classificació de les ACTIVITATS i la determinació dels diferents règims d'intervenció administrativa a que resten subjectes d'acord amb la normativa vigent a Catalunya, de forma ràpida, fàcil i fiable.\n9.468,00 € sense IVA 11.456,28 € IVA inclòs (21,00%)\n31/07/20 13:00 h\n16.411,20 € sense IVA\n03/08/20 00:00 Videoconferència a través de la plataforma Zoom\nUn cop finalitzat aquest termini, el contracte és podrà prorrogar per un període d' 1 any. La pròrroga s'acordarà per l'òrgan de contractació i serà obligatòria per a l'empresa contractista, sempre que es preavisi amb almenys 2 mesos d'antelació a l'acabament del termini de durada del contracte. La pròrroga no es produirà, en cap cas, per acord tàcit de les parts.\n26/08/20 10:20 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nLa formalització s'entendrà efectuada mitjançant la signatura d'acceptació pel contractista de la resolució d'adjudicació, que haurà de tenir lloc dins el termini de 5 dies hàbils, a comptar des de la data d'enviament de la notificació de l'adjudicació.\nL'empresa ACTICLIC ENGINYERIA S.C. PROFESSIONAL ha estat l'única empresa que ha presentat oferta i no exclosa i compleix amb tots els requisits establerts en els plecs\nACTICLIC ENGINYERIA S.C. PROFESSIONAL\nAcceptació adjudicació (formalització).pdf\nAnnex protecció de dades.pdf\nINFORME VALORACIÓ OAE.pdf PDF\nLes que figuren en els Plecs\nDecret d'adjudicació.pdf PDF


Althaia va rebre el 2015 unes 300 reclamacions i queixes més que l´any anterior - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa sol·licitud d'informació al servei d'atenció a l'usuari va augmentar de 7.110 demandes a 9.499 en un any\njordi morros | manresa 10.08.2016 | 00:00\nEl 2015 la Fundació Althaia va rebre 300 queixes i reclamacions més que no pas l'any anterior. Van ser 1.540 respecte de les 1.240 del 2014. És la xifra més alta que hi ha hagut els darrers 12 anys. El servei d'atenció a l'usuari també va batre rècords, amb 11.166 consultes per sol·licitar informació, agraïments i suggeriments, reclamacions i queixes. Són 2.600 més que no pas fa un any. Les dades consten a la memòria anual d'Althaia en la qual es resumeix els principals resultats de l'activitat tant assistencial com social i econòmica de la fundació.\nDe reclamacions n'hi va haver 779 i de queixes, 761. El 2014 n'hi va haver 562 i 678 respectivament. Les de l'any passat fan referència, la major part, a temes relacionats amb organització. Representen el 65 %. El 17 % corresponen a queixes o reclamacions per motius assistencials; el 7 % són reclamacions pel tracte rebut; el 5 % per temes d'informació; el 3 % per documentació i la resta per casos que fan referència a l'habitació o als serveis d'hoteleria dels centres sanitaris.\nDes de l'any 2004 les queixes i reclamacions han anat augmentat. La Fundació Althaia també ha anat destinant més recursos perquè els usuaris expressin les seves opinions. El 2011 es van superar el miler, xifra que es va repetir el 2012 i que, en canvi el 2013, va baixar fins a les 961. El 2014 i el 2015 ha tornat a fer una remuntada.\nAlthaia també ha rebut més sol·licituds d'informació que mai: 9.499 peticions, gairebé 4.000 més que no pas el 2014. Si a aquestes peticions d'informació s'hi sumen els agraïments i suggerències, les reclamacions i les queixes, el servei d'atenció a l'usuari d'Althaia va rebre el 2015 un total d'11.166 peticions, el que dóna una mitjana de una mica més de 30 al dia. Fins l'any passat mai no s'havien superar les 8.500.\nPel que fa al capítol d'agraïments i suggeriments, ha quedat estancat. La Fundació Althaia n'ha rebut 127, la mateixa xifra que l'any anterior. A diferència de les reclamacions i les queixes, és la xifra més baixa dels últims 12 anys. El 2004 n'hi va haver 438, i l'any a sobre van ser 651. A partir d'aquí ha anat baixant progressivament fins a situar-se en els esmentats 127.\nSegons Althaia, l'increment d'activitat del servei d'atenció a l'usuari de la fundació s'emmarca en un augment de l'activitat assistencial de la institució, sobretot pel que fa a consultes externes i a urgències. També afirma que s'ha assumit el servei de les consultes externes d'especialistes del CAP Bages, i que "s'ha de tenir en compte que, en general, es percep una major cultura social de fer ús d'aquest tipus de serveis". Segons Althaia, "totes les aportacions que fan els usuaris són fonamentals perquè la fundació continuï millorant els serveis i l'atenció a les persones".\nEl que no explicaria és la baixada dels agraïments i suggeriments. La diferència entre aquests i les queixes i reclamacions. Coincideix amb l'impacte de la crisi i les retallades a la sanitat pública.\nAquestes dades fan referència a tots els serveis que presta la Fundació Althaia: l'Hospital de Sant Joan de Déu, la Clínica de Sant Josep, el Centre de Salut Mental, el Centre Hospitalari i les Àrees Bàsiques de Salut del Barri Antic i les Bases de Manresa.


INICI > ACTUALITAT > El paisatge després de la batalla\nArticle publicat al número 251 de la revista CUINA (estiu 2021)\nPostcovid Mar Guixé\nLa lluita contra la pandèmia es preveia difícil i llarga, però ho ha estat més del que ens esperàvem. Pel camí, hem perdut molts restaurants, però molts altres han sobreviscut i, fins i tot, n’han obert de nous. Aquest estiu és el moment de donar-los tot\n"Tota la ciutat va sortir al carrer percelebrar aquell minut en què el temps del patiment s’acabava i el de l’oblit no havia començat”.\nUs sona? Fa més d’un any ja vaig recórrer a aquesta cita de La pesta, d’Albert Camus, per preguntar-me si, quan poguéssim, tornaríem a sortir sense por per recuperar l’espai públic, retrobar els amics i compartir-hi àpats.\nAquesta travessa ha estat encara més llarga i dura del que semblava. Molts establiments no han pogut aguantar. Trobarem a faltar tots els que han tancat, alguns els trobarem a faltar molt. Però aquest malson comença a acabar-se. I, malgrat tot, la vida ha de continuar. La vida té tanta voluntat i astúcia que, per fotuda que estigui la cosa, sempre s’obre pas.\nEns va fer molta por que ens prenguessin els carrers. Temíem que els escanyapobres aprofitessin per quedar-s’ho tot: la distribució, els locals, les cuines... fins i tot el coneixement i el control sobre els nostres gustos i preferències a temps real...\nPerò molts petits han sobreviscut, fins i tot n’han nascut de nous amb talent i ganes. No només a casa nostra, sembla que al món sencer la resistència dels bars i els restaurants independents ha estat heroica. I també s’han adonat que els veïns són els millors clients.\nAlhora, els clients ens hem adonat del valor real que tenen. Que els necessitem no només perquè ens sadollin i ens alimentin amb més o menys refinament. Sobretot ens calen per poder sortir, per obrir-nos, per moure’ns i anar als llocs. I perquè són espais de trobada. Perquè, com va dir el clàssic, no seiem a taula per menjar, sinó per menjar junts. Perquè som animals tan socials que fins i tot un acte estrictament individual com el d’alimentar-nos no ens agrada si no és compartit.\nDe fet, un estudi publicat poc abans del tancament per The Times ja demostrava que menjar sol era la primera causa no patològica d’infelicitat declarada. I per això tenim tantes ganes de tornar al bar del barri, al restaurant del poble, a la fonda del lloc, a la terrassa de la plaça o davant del mar per cuidar el cos i l’esperit i celebrar la vida i la companyia.\nPrometo que jo, aquest estiu, ho faré sortint i voltant tant com pugui per compartir àpats i vins amb família, amics, saludats i fins noves coneixences que em regalin ensenyaments i em facin tastar coses noves o revisitar-ne de velles.\nI brindaré pels petits, per les tavernes i les cases de menjar valentes i generoses que s’abasteixen i alhora tenen cura de tot allò que és proper i fan que els carrers estiguin vius i el món sigui un lloc millor, més just i gustós.


juny de 2018 – Ateneu La Baula\nCreació d’un grup de consum\nDes de la Baula volem crear un grup de consum.\nHi ha molts aspectes a discutir i volem que hi participis, però veiem molt clar que hem de començar per comprar fruita i verdura; i que les compres han de ser de productes ecològics, de proximitat i a petits productors; i també hi ha unanimitat en què la proximitat ha de prevaler sobre els altres criteris.\nÉs important disposar d’un punt de recollida i la Baula ens sembla adient, sempre que hi hagi el compromís de recollir les comandes el dia que es decideixi.\nQueda pendent un tema que s’ha de definir clarament quan es constitueixi el grup: la distribució de tasques, entre les quals les gestions econòmica, de comandes i administrativa; l’habilitació de l’espai (col·locació de prestatgeries, etc.)…\nConvoquem la reunió amb les persones interessades a tirar endavant aquest grup de consum…\n📆 dimarts 12 de juny\n🔗 ateneu la Baula\nT’animes a formar-ne part???


Dimecres ESMUCJam #15\nESMUC > Viu l'Esmuc > Actualitat > Notícies > Dimecres ESMUCJam #15\nTristan Baars, contrabaix, Soren Alcaraz, bateria i Dani Pérez, guitarra, són els encarregat s d'obrir una nova sessió de Dimecres ESMUCJam (13 de març). Com és habitual, el concert començarà a les 19 hores, a la cafeteria La Llanterna de L’Auditori. L’entrada és gratuïta.\nCada curs acadèmic La Llanterna de L’Auditori és l’escenari d’aquest cicle que proposa la interactuació entre els músics participants i el públic, amb l’objectiu de mostrar el treball desenvolupat per l’alumnat de jazz en un àmbit extern a les classes. EsmucJam cerca teixir, d'aquesta manera, complicitats musicals, inventar sobre la marxa, fer funcionar el talent, la intuïció i l’espontaneïtat. El professor de guitarra jazz, Daniel Pérez, és l’encarregat de coordinar aquest cicle.\nL’activitat mantindrà la dinàmica de les darreres edicions: un grup diferent s’encarregarà cada setmana d’obrir la sessió amb tres o quatre temes, i a partir d’aquí tothom estarà convidat a participar o escoltar, oferint com a resultat una celebració setmanal de la comunitat musical de l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC), oberta a tothom.


Russos de Rússia | La Garriga Digital\nRussos de Rússia\nL’altre dia, per TV3 parlaven de pobles abandonats que es venen –i que acostumen a comprar inversors estrangers– i arran d’això, tot fent un xic de publicitat descarada, ens diuen que el Molí de Blancafort de la Garriga està en venda per quasi dos milions d’euros. La notícia se suma a la de dies abans, on el diari El 9nou ens informava que el Balneari –també Blancafort– ha estat comprat per un grup inversor rus per quasi sis milions d’euros. Tot plegat em va fer pensar en aquell acudit sobre un rus i un espanyol del desaparegut Eugenio, i d’aquí el títol de l’article.\nSi passegeu per alguna web de finques garriguenca, veureu que hi ha més masies del nostre terme en venda. Alhora, Can Barbey –joia i corona del modernisme garriguenc– també es ven. Si teniu quatre duros estalviats, ja sabeu, invertiu-los en pedres centenàries.\nPotser si veiem què passa al nostre poble, entendrem també què ens passa com a país, i amb això no pretenc sembrar un discurs pessimista ni catastrofista; ni molt menys xenòfob. Endinsem-nos-hi doncs.\nLa majoria de grans fàbriques de mobles del poble han tancat; en sobreviuen quatre i quatre tallerets més fan la viu-viu. Segons diuen, Ikea ha obert una escletxa d’esperança, ja que algunes empreses garriguenques podrien fabricar complements per al gegant suec en un futur proper. Si per treballar a la Roca Village o al Passeig de Gràcia, cal parlar anglès i rus, aviat, per moure’s pel poble també n’haurem de saber… tot sigui ampliar coneixements!\nTenim l’altre balneari tancat esperant per ser venut i, qui sap si d’aquí quatre dies uns alemanys potentats o uns altres russos el compraran i l’obriran de nou, portant la clientela de nord enllà, on la gent és neta i noble, culta, rica, lliure, desvetllada i feliç. De moment, però, l’emblema industrial i de serveis que distingia la Garriga del seu entorn s’ha aigualit molt, dissortadament.\nI parlant de la joia de la corona, parlem d’or. De les reserves d’or. Si la internacionalització de la Garriga es constatà amb la inauguració, ara fa un temps, del primer Kebab al nostre poble, la crisi econòmica es constata amb l’obertura fa uns mesos de la primera oficina compro oro al nostre municipi. Cada obertura d’una d’aquestes oficines és una batalla perduda de la societat. M’explico. Les reserves d’or del poble (vegi’s nosaltres) estan marxant volant. Ofegats per deutes, venem a contracor la cadena de la iaia i l’anell del pare –que guardàvem com a patrimoni familiar– per pagar una lletra o fer la compra setmanal. Mentrestant, l’or, ara fos (i ben fonedís que s’ha fet!) marxa del país per tal de satisfer la forta demanda de Rússia i d’altres gegants en creixement que en demanden molt; i nosaltres ens fem, un cop més, més pobres i més dependents de l’exterior. Sort en tenim, que les pedres no volen i als turistes els agrada fotografiar-les!\nTenim, com hem dit, un balneari tancat i barrat i un altre acabat de vendre que espera una bona empenta, atès els dèficits constructius i deutes que arrossega d’ençà la darrera reforma, però que com a poble ens convé que continuï obert. Si mirem retrospectivament, a principis de segle, la flor i nata de la societat barcelonina s’hostatjava al balneari, tot organitzant tertúlies literàries i festes burgeses. Anys més tard, els clients es van anar envellint i eren, majoritàriament, avis de l’Imserso afectats de reuma que passaven uns dies de descans a la Garriga. “Estem hospedats al balneari Blancaflor” deien a la família,mentre que els més petits ens colàvem a jugar al mini golf dels jardins, ara desapareguts. Un cop reformat, els famosos i guiris adinerats van arribar a la Garriga de la mà de l’empresari valencià Vicente Muñoz-Pomer. Ara, el perfil del client ha canviat un xic, l’hotel té menys estrelles i sovint veiem pel poble parelles d’enamorats, joves o grans d’aquí o d’allà, agafats de la mà, fruit d’ofertes de darrera hora sota el nom “fin de semana romántico en spa La Garriga”. En resum, sojornen a la Garriga, s’hi remullen i cap a Barcelona, relaxadets i ben satisfets (és de suposar, vaja).\nTot plegat fa que cada dia estiguem més a designi de potències estrangeres, vinguin del petroli o no. La política econòmica espanyola està en mans d’Europa (vegi’s Alemanya) i els grans emblemes del nostre poble com el termalisme, els mobles i el modernisme, pengen d’un fil i de la cartera estrangera, sigui sueca o de Sebastopol. Tant de bo els vagi bé, perquè en depenem! Però, per sort, ens queden encara les botifarres, les de la botiga de tota la vida, despatxades rere el taulell i fetes l’endemà de matar.\nPrenguem foc i amb una mica de brasa, posem a coure un parell de botifarres acompanyades de mongetes del Ganxet i un porró de vi i, sobretot, que no hi falti la bona companyia i amb una dosi d’alegria, intentem trobar una solució al perquè de tot plegat.\nArticle anteriorUE Hoquei La Garriga puja a 1a Catalana\nArticle següentInauguració de l’exposició “Epíleg o renovació” dedicada a l’etapa final dels artistes Fornells-Pla i Conxa Sisquella\nSóc politòleg i gestor cultural. Agrupació Sardanista de la Garriga. Fundació Maurí.\nPujarem dalt dels cims\nLo nostre Marraco


La #NoMona de Pasqua o la mona per a adults, amb vi\nDavid Seijas i Lluc Crusellas ideen la 'No-Mona', o la mona per a adults | 'Gallina de Piel Wines'\nDavid Seijas i Lluc Crusellas presenten un exercici creatiu que replanteja tòpics d'una de les tradicions dolça de la Setmana Santa\nEl sommelier David Seijas i el xocolater Lluc Crusellas han ideat conjuntament un projecte innovador que fa miques la tradició que envolta la mona de Pasqua. N’hi han dit la ‘No-Mona’, i és un ou de xocolata que simula la fusta d’una barrica de vi, i que porta una sorpresa a l’interior: una ampolla del vi Roca del Crit de Gallina de Piel Wines, el projecte vinícola de Seijas.\nEl sommelier explica que la idea original va néixer de “repreguntar-nos cadascun dels conceptes que inclou la mona tradicional. Partint que una mona tradicional és un pastís que porta ous de xocolata i que la gent gran regala als més petits, ens vam preguntar: Per què et deixen de regalar la mona quan s’acaba la infància? No pot haver un mona dels adults? És repensar el concepte amb la mirada oberta d’un nen o nena que s’ho pregunta tot perquè no té res escrit”, comparteix.\nAmb el lema “Qui et va padrí!”, la #NoMona vol ser un exercici creatiu i gastronòmic per mostrar la força del qüestionar el que aparentment sembla establert. Proposen, doncs, regalar o regalar-se una experiència que comença a l’inici de l’àpat trencant l’ou i obrint l’ampolla de vi. Així la xocolata i el vi acompanyen tot l’àpat de l’inici i fins al final amb postres de xocolata. Crusellas i Seijas han treballat per harmonitzar al màxim el vi i la xocolata amb alguns ingredients pont, com son els gerds, el cafè o la tòfona.\nDavid Seijas i Lluc Crusellas en una imatge promocional d’aquesta creació | ‘Gallina de Piel Wines’\nCol·lecció exclusiva de 100 unitats\nEl procés d’elaboració de la #NoMona és artesanal i complicada, comparteixen els creatius, per això, aquest any han limitat la producció a 100 unitats, cadascuna d’elles numerades.\nDavid Seijas apunta que “treballar la creativitat sumant disciplines és un exercici molt potent. Aquest 2022, en el marc del concepte #NoBodega de Gallina de Piel Wines continuaran passant coses. Ja estem treballant en conceptes relacionats amb altres disciplines i en vénen molts més. Repreguntar-s’ho tot és la base per crear”, apunta.


L'Audiència Nacional investiga l'Ajuntament de la Seu d'Urgell pel seu suport a la resolució independentista\nper ACN - Fotografia: Ajuntament de la Seu d'Urgell 02/12/2015 00:00h\nL'Audiència Nacional investiga l'Ajuntament de la Seu d'Urgell pel seu suport a la resolució independentista| ACN - Fotografia: Ajuntament de la Seu d'Urgell\nEl Jutjat Central número 4 de l'Audiència Nacional investiga l'Ajuntament de la Seu d'Urgell per aprovar una moció de suport a la resolució independentista del Parlament del passat 9 de novembre, segons fonts judicials. El ple del consistori va aprovar la moció dos dies després amb els vots a favor de CiU, ERC i la CUP i amb els vots en contra del PSC.\nLa investigació per part de l'Audiència Nacional ha agafat per sorpresa el govern municipal, que ha assegurat que se n'ha assabentat per la premsa i que no han rebut cap notificació oficial. El Tribunal Constitucional va suspendre al cap dels dos dies la resolució de la cambra catalana.\nL'alcalde de la Seu d'Urgell, Albert Batalla, ha assegurat "estar tranquil ja que la moció aprovada es de caire estrictament polític i no suposa ni cap mandat ni cap cost per l'ajuntament de la Seu". I ha afegit que "el mateix text ha estat aprovat per desenes de municipis del nostres país, per iniciativa de l'Associació de Municipis per la Independència i per l'Associació Catalana de Municipis". L'alcalde ha insistit que "no hem rebut cap notificació de cap jutjat". El cap del consistori ha explicat que l'única petició que han rebut va ser el 13 de novembre, dos dies després del ple, en què la subdelegació del govern els va requerir l'acta del ple de l'11 de novembre en que es va aprovar la moció.\nEls grups municipals que van aprovar la moció han comparegut aquest dimecres al migdia per explicar-se arran de les informacions aparegudes als mitjans de comunicació. Per l'alcalde, l'aprovació de la moció "s'emmarca en la facultat de pronunciar-se sense efectes jurídics sobre assumptes d'interès general i que troba empara en la legislació vigent".\nL'estació de Boí TaÃ¼ll inicia la temporada de forma continuada carregada de propostes\nTallada l'AP-2 entre Aitona i Les Borges Blanques per boira molt densa


Casa do Cabril Serta Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBairro do Cabril - Lote 42, Serta, Serta, Portugal, 6100-573 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Serta, Casa do Cabril és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Casa do Cabril, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa do Cabril no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (39) Parelles (1) Famílies amb infants petits (22) Famílies amb infants grans (5) Grups (11)


Foto: Voleibol Torredembarra\nEl Voleibol Torredembarra obre les inscripcions pel III Open de Beach Volleyball\nEl preu per participar és de 15 euros per persona i inclou assegurança, samarreta i avituallament\nEl Voleibol Torredembarra ha obert el període d’inscripcions per apuntar-se al III Open de Beach Volleybal, que enguany tindrà lloc el dissabte 28 de juliol a la Platja de la Paella.\nLes modalitats que es disputaran en el torneig són la de 2x2 femení/masculí i 4x4 mixte. Els equips s’hauran de presentar a les 9 del matí al lloc de l’esdeveniment per fer el control previ i rebre la informació corresponent de la jornada.\nL’arbitratge dels partits el faran els mateixos participants, respectant les normes del voleibol platja. Durant la fase de grups es decidirà quins equips arbitraran, mentre que en la fase final seran els conjunts ja eliminats els que compliran amb aquesta tasca. L’equip guanyador haurà de portar l’acta del partit i la pilota a la taula de l’organització.\nEl preu per participar és de 15 euros per persona i inclou assegurança, samarreta i avituallament.\nPer inscriure’s cal omplir el full d’inscripció i enviar el resguard del pagament al correu electrònic inscripcionscevol@gmail.com abans del divendres 27 de juliol. Per demanar més informació, els interessats poden trucar al 660 91 98 83 o 661 44 78 54.