Torrons Vicens ha presentat el Torró de Reus, fet a partir de Menjar Blanc i avellana | Ajuntament de Reus\nReus ja té el seu propi torró, fet amb dos ingredients locals\nTorrons Vicens l'ha presentat com una mostra del seu compromís amb la ciutat\nper Redacció dimecres, 2 de desembre 2020 - 13:30h\nAquestes festes de Nadal, la ciutat de Reus les viurà amb un torró propi. Torrons Vicens ha presentat, aquest dimecres, una de les novetats que treu enguany al mercat: el Torró de Reus. L'empresa, propietat també d'Almendrina, ha volgut estrenar, així, el seu primer Nadal a la ciutat.\nEs tracta d'un torró basat en el Menjar Blanc i l'avellana per donar-li un gust autènticament reusenc. L'essència del postre l'aporta el cremós de llet d'ametlla Almendrina al qual s'ha afegit canyella. La segona pota de la recepta del torró és l'avellana, que en aquest cas s'hi posa torrada, i de la Denominació d'Origen Protegida Avellana de Reus.\nAquesta novetat nadalenca s'ha presentat aquest dimecres al Fossar Vell. Àngel Velasco Pérez i Àngel Velasco Herrero, propietaris del grup Torrons Vicens, i per tant també d'Almendrina, han mostrat al públic el nou torró acompanyats de l'alcalde de la ciutat, Carles Pellicer, de la vicealcaldessa, Noemí Llauradó, del regidor d'Empresa i Ocupació, Carles Prats, i de la regidora de Promoció de Ciutat, Montserrat Caelles.\nTorrons Vicens vol arrelar a Reus\nTorrons Vicens va comprar ara fa un any la planta reusenca de Productos Klam on es feia Almendrina. L'operació, segons expliquen des de llavors els responsables de la marca, venia lligada a una estratègia d'empresa que tenia Reus com a espai important. De fet, a la planta de la capital del Baix Camp s'hi han traslladat dues línies de producció de torrons.\nA més, la companyia vol rellançar la marca Almendrina, tant per si sola com lligada a productes de Torrons Vicens. N'és un exemple la parada que ja han obert al Mercat Central de Reus. Un establiment que, tot i haver-se posat en marxa per la campanya de Nadal, podria quedar-se de manera estable a l'equipament comercial.\nEs tracta de la primera botiga que el grup Torrons Vicens obre a la ciutat, i on es poden comprar torrons, xocolata i altres productes de la marca de dolços, com els mateixos productes d'Almendrina. S'ha ubicat just a l'entrada del Mercat pel carrer de Sardà i Cailà, a la part que toca a l'església de Sant Joan.\nAtenció: El Mercat de Nadal del Mercadal obre portes aquesta setmana!\n1 mes després: La residència Ítaca-Fortuny de Reus torna a la 'normalitat'


5a edició La Mota Reggae Festival - Indymedia Barcelona\n5a edició La Mota Reggae Festival\nper Josep Vidal\nCorreu-e: elcubell@hotmail.com (no verificat!)\nAdreça: C/ Joan Roig i Piera 3-5\t 20 ago 2008\nEl proper dissabte 23 d’agost tindrà lloc la cinquena edició de La Mota Festival a Cubelles(Garraf), el festival de reggae organitzat per l’Associació de Joves El Cubell. Per a la celebració del seu cinquè aniversari, el festival presenta un cartell de luxe amb la presència de dos dels artistes més importants de la història del reggae com a principal reclam: Ken Boothe i Michael Rose.\nKenBoothe, conegut com Mr. Rocsteady, és un dels cantants més populars i conmovedors de l'era del rocksteady. La veu de Ken Boothe és profunda i brillant, amb la qual es va guanyar la reputació de ser la resposta jamaicana a Wilson Picket. Ken Boothe és una de les veus més poderoses, apassionades i emotives del món.\nMichael Rose, com a vocalista principal ve fer de Black Uhuru la banda més important de la dècada dels 80 i va ser un dels creadors del moviment roots. Actualment, en solitari, torna a la primera línia del reggae a través de la unió del dancehall i el dub amb el R&B. Les lletres que escriu són la manera més efectiva d’arribar al públic amb un missatge d’esperança, dignitat i respecte per un mateix.\nA part d’aquestes dues estrelles jamaicanes, La Mota comptarà amb una forta presència d’artistes alemanys. Dr. Ring Ding, considerat per tota la crítica internacional com un dels artistes que més ha influït en la música jamaicana feta a Europa, abarca amb el seu estil fresc i personal un bon ventall de ritmes i sons relacionats amb la música reggae. Ill Inspecta, un dels artistes més cotitzats de la nova generació europea de dancehall. I Sound Quake, una de les sounds més respectades a nivell europeu.\nCompletarà el cartell Wadada Sound System, des de Màlaga. Són els actuals campions de la Al Andalus Clash i els autèntics agitadors del reggae a Andalusia. I finalment Grounation Sound, la jove sound local de Cubelles que aportarà la seva col·lecció de singles, des dels oldies fins al dancehall.\nRe: 5a edició La Mota Reggae Festival\nper visca\t 20 ago 2008\nAbant pasat va a ser la bomba!!


Desigualtats socials, solucions locals | Público\nEstàs llegint: Desigualtats socials, solucions locals\nEl 6è Congrés del Tercer Sector Social aprofundeix en la relació entre el món local i el sector social per garantir els drets socials de la ciutadania i millorar el benestar i la qualitat de vida de les persones.\nActualizado: 14/11/2018 15:14\nLa relació entre les entitats socials i els ens locals (ajuntaments, consells comarcals i diputacions) és un lligam indispensable per avançar cap a una societat més justa, equitativa, solidària i inclusiva. Amb l’objectiu de potenciar el debat i la reflexió, els dies 20, 21 i 22 de novembre se celebrarà el 6è Congrés del Tercer Social a Catalunya al Disseny Hub Barcelona i a la Farga de L’Hospitalet de Llobregat.\nUna de les novetats del congrés és l’espai d’innovació digital m4social, amb conferències especialitzades i un showroom amb aplicacions útils per a les entitats socials en l’atenció a les persones, realitat virtual, robòtica i impressió 3D i circuits, aplicats en l’àmbit social. També hi haurà el Social Speakers’ Corner, amb les experiències més innovadores del sector social en l’atenció a les persones; la gestió i organització de les entitats; educació, formació i inserció laboral; treball en xarxa i serveis a la comunitat, atenció comunitària centrada en la persona i innovació tecnològica, entre altres, a més d’un espai per a la Mostra d’Entitats amb més de 30 expositors. Al congrés també es presentarà el Baròmetre del Tercer Sector Social de Catalunya, amb dades específiques sobre la relació entre les administracions locals i les entitats socials.\nLa conferència inaugural, que tindrà lloc el 21 de novembre a La Farga de l’Hospitalet de Llobregat, serà a càrrec de Lorena Zárate, presidenta de l’Habitat International Coalition. Zárate abordarà el paper de la ciutat com a actor clau en la generació de polítiques de desenvolupament social i la implicació dels governs locals amb els moviments socials i les organitzacions. Així mateix, a la inauguració institucional, que se celebra el 20 de novembre al Disseny Hub Barcelona, es comptarà amb els parlaments institucionals del president de la Generalitat, Quim Torra; l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau; l’alcaldessa de L’Hospitalet de Llobregat, Núria Marín, i la vicepresidenta de la Diputació de Barcelona, Meritxell Budó. Tota la informació del congrés està disponible al web www.congrestercersector.cat.\n1. La reflexión de Pablo Iglesias sobre Alberto Rodríguez y la separación de poderes (y la cara de Carmen Calvo al escucharle)\n3. El 'loquísimo' hilo sobre la 'obsesión' de los ingleses con los productos de limpieza españoles\n4. Alec Baldwin se retira temporalmente del cine para recibir ayuda psicológica: 'Está devastado'\nBaldoví, sobre Alberto Rodríguez: 'Un buen diputado está en su casa mientras Espinosa de los Monteros, condenado por fraude, está en el Congreso' | Tremending\nEl aplaudido mensaje de Yolanda Díaz sobre la cultura empresarial de la precariedad 'grabada a fuego' en España


Infosalut - La conselleria de Salut i Consum i l’Ajuntament de Palma col·laboraran en matèria de salut sexual, salut mental i prevenció d’addiccions\nLa consellera de Salut i Consum, Patrícia Gómez, ha rebut a la regidora de Salut i Consum de Palma, Elena Navarro. Es tracta de la primera trobada que han mantingut per abordar diverses qüestions relacionades amb les seves àrees.\nEn aquesta reunió també han estat presents la directora general de Salut Pública, Maria Antònia Font, el responsable de la Junta Arbitral de Consum, Jesús Cuartero, així com el director general de Sanitat i Consum de Palma, Joaquín de María.\nEn aquesta trobada han acordat col·laborar i establir i aprofitar sinèrgies en matèries comunes, com el pla d’addiccions que elabora la conselleria, el pla de salut afectiva i sexual, així com en la protecció de la salut mental.\n[Font: Conselleria de Salut i Consum. 02/08/2019]


Cerca IniciEl Col·legiBenvinguda DegàObjectius i funcionsEstatutsCOETICCONCITIEstructuraOn somCodi DeontològicNormativa ColegialNormativa ProfessionalImatge corporativaGestio col·legialPer què col·legiar-se?Alta col·legialMemberAssociatedDoble Col·legiacióPre-col·legiacióBaixa voluntàriaQuotesFAQServeisAssegurança responsabilitat CivilFormacióPeritatgesBorsa de treballCertificació d'ExperiènciaAccedeix al webmail @coetic.orgFormació digitals\nA la jornada es donarà a conèixer: Llegeix més sobre Les Solucions Digitals a l'Empresa\nEls blogs converteixen els teclats en rotatives domèstiques. Els podcasts fan dels micros de dispositius mòbils, emissores; i dels seus usuaris, entrevistadors en potència. No hi ha butxaca que no dugui una càmera, i la prova és que les televisions il·lustren sovint les notícies amb fragments firmats amb una figura cada cop més difícil de definir: els videoaficionats. Llegeix més sobre Eines per generar ingressos amb continguts digitals\nInternet ha obert la porta a noves vies d’edició i publicació de continguts digitals, de manera que el camí que porta a fer que un llibre arribi al seu públic ha canviat considerablement. Avui dia, hi ha a l’abast de tothom noves eines i sistemes que permeten als autors que no aconsegueixen entrar al circuit editorial d’editar el seu llibre electrònic (ebook) gairebé sense inversió inicial. Llegeix més sobre Com crear el teu ebook\nTags: sistemes digitals electricitat electrònica Llegeix més sobre Sistemes digitals: de les portes lògiques al processador


Desfilada de moda a la 080 Barcelona. © Vicente Zambrano González\nPer Redacció TheNBP | 26 Mar 2021\nS'obre la segona edició del Barcelona Fashion Forward, programa que pretén impulsar i acompanyar empreses especialitzades en el disseny, confecció i comercialització de productes tèxtils, calçat o accessoris\nL’Ajuntament de Barcelona, a través de Barcelona Activa, ha llançat la segona edició del Barcelona Fashion Forward, programa que pretén impulsar i acompanyar a dissenyadors i marques de moda emergents, especialitzades en el disseny, confecció i comercialització de productes tèxtils, calçat o accessoris.\nEl programa s’adreça a empreses de recent creació o persones en règim de treball autònom del sector tèxtil, amb una experiència en el mercat d’entre un i cinc anys. Està pensat per a aquells professionals que vulguin donar un impuls a la seva marca i millorar habilitats com la gestió, la comercialització o la comunicació dels seus productes.\nBarcelona Fashion Forward ha obert aquest dijous la convocatòria de candidatures per poder participar, que s’estendrà fins al 18 d’abril. D’entre totes les empreses o autònoms que s’hi presentin, se’n seleccionaran deu per a la primera fase, que rebran formació grupal i mentories personalitzades durant quatre mesos. Màrqueting estratègic, comerç electrònic, finances i comunicació a través de les xarxes socials seran alguna de les àrees que s’abordaran.\nEn finalitzar aquest període formatiu, se seleccionaran els quatre millors projectes per accedir a la fase 2 del programa. Les empreses o dissenyadors triats rebran assessorament personalitzat durant un període de sis mesos per elaborar un pla de serveis, que inclourà showroom de vendes i comunicació i suport d’una agència de màrqueting digital, entre altres serveis.\nMés de 53 milions en ajuts\nBarcelona Activa ha atès un total de 55.506 persones durant el 2020, un 5,6% més que el 2019, i ha destinat 53,4 milions d’euros en ajuts, serveis i projectes. El 52% del pressupost s’ha destinat a protegir el treball i fomentar l’ocupació de qualitat; el 34%, a reforçar l’emprenedoria i la competitivitat empresarial; el 7%, a la seva estratègia de proximitat i cohesió social, i el 7% restant a la formació digital.\n“Hem posat el focus en la formació, la digitalització i el suport a les empreses i aquest any el posem encara més en l’ocupació i la reactivació econòmica”, ha valorat el primer tinent d’alcaldia d’Economia, Treball, Competitivitat i Hisenda i president de Barcelona Activa, Jaume Collboni. “La majoria de dades en serveis i programes són superiors a les del 2019, fruit de l’esforç que s’ha fet en la prestació de serveis i també en repensar-los per adaptar-los al context”, ha afegit.


La vaca sorda: O mistério dais cosias\nPublicat per Quim a les 20:38\nRenoi, Quim, que torre.... que ets! Pero que be escrius, bandarra, i quin gran post! *No em va b'e aquest teclat quin misteri!\nje, je, tens raó amic Evo, una mica torrecollons sí que sóc, però no et prenguis gaire seriosament allò que escric. De fet, estic més d'acord amb tu del que et penses. Abraçades\nSí que és veritat que escrius força bé i que he gaudit llegint la faula, però a mi, que ja fa temps que vaig deixar enredera l'època dels misteris, el que realment m'ha impactat és la lletania de Sant Julià, perquè ja he provat tots els remeis i noi...\nMolt bon text, i tant que sí.\nAbans de llegir els comentaris -i felicitar-te- t'ho anava a dir: No m'ho crec! -és més un missatge críptic que sincer. Qui no es meravella del cervell microscòpic d'una formiga o les meravelles del so, o, o , o, perd la curiositat. D'altra banda, potser era innecessari l'escrit -sorry-. No havíem -havíeu- ja quedat que a la natura no hi ha misteris sino problemes a resoldre?\nEpur haylos :) tot i que és cert, que és millor sentir i escoltar el misteri de Bach que analitzar-ne la vessant físico-acústica.\nCriteri, no sé pas com havíem quedat. No em faci cas, avui dic blanc i demà negre. Els misteris d'avui probablement seran les certeses del demà, però no em preocupa massa aquest fet. Allò que alguns anomeneu misteris no em fan ni fu ni fa. Els cucs ens menjaran a tots! a tots! Estic acollonit només de pensar-hi, i altres perdent el temps pensant amb misteris...\nSí, però hi ha misteri...m'ha agradat aquest escrit, li he trobat un punt de sornegueria i m'ha agradat...\nM'ha agradat molt. Per en Brian: la lletania de Sant Julià funciona.\nNoctas, me n'alegro que t'hagi agradat. Abraçades


Curts en la remuntada\nEl Barça de bàsquet B frega la victòria davant el Gran Canària B en un final d'infart, després d'anar a remolc tot el partit\nEl Barça de Diego Ocampo ha començat a contrapeu un partit que se li ha complicat des d’un bon inici. Els blaugrana han tingut moltes dificultats per anotar en el primer període, mentre que el Gran Canària ha pogut córrer en transició per obrir un avantatge de 13 punts a l’equador d’un primer parcial, el qual ha acabat amb el marcador de 18-26.\nEn el segon temps, el Barça ha millorat gràcies a l’energia de Lluís Costa i a les bones accions de Leandro Bolmaro, així com d'Ibou Badji. Els d’Ocampo han pogut situar-se a sis punts (29-35), però un bon final de període dels visitants ha tornat a deixar la diferència en 9 al descans (38-47).\nDesprés del pas pels vestidors, els culers han pogut mantenir-se dins del partit, tot i que han estat incapaços de situar-se per davant en el marcador. De fet, els locals sempre han anat a remolc d’un Gran Canària que ha frenat els millors moments del Barça amb tirs decisius des de la línia de tres. Al final del tercer quart, els visitants seguien guanyant per 60-67.\nVius fins al final\nJa en l’últim període, el duel ha tornat a trencar-se com en els minuts inicials i els visitants han tornat a situar-se 13 punts per davant. D’aquesta manera, el conjunt català ha hagut de tornar a començar una remuntada que s’ha acabat escapant per poc. En un últim minut no apte per a cardíacs, el Barça ha tingut dues possessions per capgirar el partit, però ni Badio Brancou ni Goulmy -des de la línia de tirs lliures- han pogut culminar la remuntada blaugrana, en un partit que ha acabat amb el marcador de 80-83.


Pel·lícules – Página 2 – NoNomésLletres\nPublicado el 25/06/2009\nÉs una obsessió malaltissa l’argument dels alienígenes que volen destruir el planeta terra. Aquesta és una més, de fet la segona entrega, de tantes pel·lícules amb el mateix argument. Els alienígenes són vehicles de tot tipus, cotxes, camions, avions, motos, que es transformen en éssers vius que per a ser destruïts necessiten molt de “soroll”.\nL’heroi és un adolescent universitari que s’acaba sortint amb la seva (natural, si volen continuar explotant la idea dels transformers), que compte amb aliats excepcionals: els autobot que són altres transformers, bons, per suposat, i el mateix exèrcit dels Estats Units.\nDesprés de veure la pel·lícula, ja no em queden ganes de visitar ni les piràmides d’Egipte, ni la ciutat de Petra a Jordania, que deuen haver quedat completament destruïdes.\nNi els tocs d’humor, permeten alleugerir les dues hores i mitja que dura. Vaja, una pel·lícula perfectament prescindible, a no ser que tinguis nens de vacances d’estiu, i que no saben que fer.\nPublicado el 24/02/2008\nL’origen del conflicte a l’Afganistan.\nNo és gens freqüent que anem al cinema dos caps de setmana seguits, però així ha estat. Ahir se’ns van presentar per sorpresa a casa dos amics, el Javier i l’Anna, i també l’oportunitat d’anar al cinema a veure el que volguéssim, es a dir, no necessariament una pel·lícula de nens, i això si que és tota una novetat. Varem triar La Guerra de Charlie Wilson, estrenada ahir mateix, i no ens va decebre: pel·lícula ben executada, distreta i amb un bon argument.\nCom els muhaidins van obtenir recursos per aconseguir combatre els soviètics en la seva invasió de l’Afganistan, a partir del treball i relacions del congressista Charlie Wilson, influït per la seva amant. La vida luxuriosa del polític, i l’espia estil “Torrente” contribueixen a desdramatitzar el drama històric que ens presenta. Contrasta la relativa facilitat amb la que, Charlie Wilson, acaba obtenint fins a 1000 milions de dòlars per la compra d’armes a Israel i Egipte, per ajudar els afgans a combatre els soviètics des de les fronteres del Pakistan, amb la impossibilitat d’obtenir 1 milió de dòlars, per què un cop alliberat Afaganistan dels comunistes, es poguessin construir escoles.\nEl missatge final és el que acaba donant què pensar encara després del final de la pel·lícula, en el que s’atribueix a aquella manca de sensibilitat alguna cosa no explícita i que serà l’espectador el que definirà: es refereix a la dictadura dels talibans? Es refereix a la formació de terroristes sota la dictadura dels talibans? Es refereix al mateix 11-S? Es refereix a la situació actual per la que passa Afganistan? Es refereix a tot plegat?\nBé, després d’unes hores de recés, tornem a la campanya d’aquí a poques hores.


Inversió de més de 30.000 euros en millores urbanes durant aquest estiu — Ajuntament d'Alpicat\nSou a: Inici / Notícies / Inversió de més de 30.000 euros en millores urbanes durant aquest estiu\nInversió de més de 30.000 euros en millores urbanes durant aquest estiu\nLes actuacions s’han dut a terme aquest estiu i s’han centrat en millores en l’accessibilitat i en la reforma de la plaça de l’Escorxador.\nL’Ajuntament d’Alpicat ha dut a terme durant els mesos de juliol i agost una inversió de més de 30.000 euros en la millora de l’accessibilitat en les voreres del municipi i en la reforma de la plaça de l’Escorxador, inaugurada fa més de 10 anys.\nLes millores en l’accessibilitat han consistit en la construcció de baixadors al carrer Mossèn Cinto, eix vertebrador del municipi. Aquests elements permeten una millor circulació dels vianants a les voreres del nucli. L’actuació ha comptat amb el suport de la Diputació de Lleida mitjançant un ajut directe.\nPel que fa a la intervenció a la plaça de l’Escorxador, demandada per molts dels veïns de la zona, ha consistit a resoldre patologies generades per l’acumulació de l’aigua, a més de la instal·lació de jocs infantils i la creació d’un sorral per al gaudi dels infants.\nLes actuacions s’emmarquen dins el programa de millora urbana que l’Ajuntament es va proposar a principi de la legislatura i que es va materialitzant a partir de recursos propis municipals i d’ajudes d’altres administracions, com ara la Diputació de Lleida.


febrer de 2018 – Jo mateix\nPublicat a 25 de febrer de 2018 26 de febrer de 2018\nEm llevo fora de lloc. En un estat de xoc jamais vu… Durant la visita obligada al lavabo, el meu cervell s’encarrega de repassar un per un cada instant del somni del que m’he despertat. Tant intens… Tinc el cor en post revolta. Una onada de dol em recorre el cós, com si la revolució hagués estat un autèntic fracàs.\nCom tota revolució, el determinant havia estat el desig. El desig immens d’abraçar un cós nu. No perquè estigues nu precisament, sinó per la puresa que això representa. El traspassar amb un segon totes les fronteres de la confiança, benestar i passió… Rebentar-les literalment com un camió entrant a una cafeteria de parets de vidre; un diumenge a les 4 de la matinada.\nHavia estat tant real. Ho havia sentit com si acabés de passar.\nEm miro al mirall mentre aquest s’entela amb el baf d’aigua calenta de la dutxa. Tinc els ulls vermells. Arranco a plorar. Unes llàgrimes que venen del més profund de dins meu. Podrien venir perfectament d’una altre dimensió, d’una altre vida, d’un altre món. Unes llàgrimes que són l’únic testimoni de la intensitat d’aquest desig. No només sexual. No només personal. Personal? Qui era ella?\nSota la dutxa, tota la maquinaria de la meva ment es posa a treballar. Qui era? Intento recordar cares… No les conec. N’hi ha més d’una. Com pot ser? Busco les cares de les noies que m’agraden i no hi són… No puc relacionar-ho amb ningú. Tornen a aparèixer llàgrimes als ulls.\nNi la capacitat mental més alta del món pot recordar un somni. I és que els somnis són així… Quan despertes, només en queda el sentiment, les sensacions… I com més intentes recordar, com més l’estudies, més es difumina. Més es contamina per la ment.\nUn cop assecat, netejo el mirall. Uns ulls envermellits i una silueta de 115kg de pur sedentarisme són la resposta a una pregunta que ja fa massa temps que em faig. No hi ha giny d’ullet al veure’m. No hi ha compassió per mi mateix. L’odi apaga tota esperança de somriure mentre l’autoestima brilla per la seva absència. Torno a plorar. Com si plorant, cada llàgrima m’acostés més a aquesta altre dimensió, vida o món…\nDe fet, tal i com el determinant d’una revolució és el desig, una llàgrima sempre serà qui l’inicia.\n21 de Febrer, 2018\nSurto d’aquella casa i pujo al cotxe. Mentre condueixo, penso en ella. En com es movia pel menjador, cuina i lavabo, nerviosa. En com m’accelerava el cor cada vegada que s’aturava, mirant-me i remenant-se el cabell. Sense deixar de parlar ni un moment. No puc evitar preguntar-me si feia el mateix quan esperava una visita meva, dies enrrere…\nAvui no hi havia hagut més que una abraçada (i quina abraçada!) i alguna mirada de desig, que segurament s’havia perdut. Es devia haver desorientat. Completament fora de lloc. Fora de moment.\nCondueixo camí a casa pensant que potser m’havia creuat amb l’altre persona que hi estava anant. Imagino com es creuaran les seves mirades de desig quan es trobin. Com es troben i explosionen. Un autèntic espectacle de focs artificials.\nAparco i pujo a la oficina. Avui tinc una carrera de rally per internet. Mentre preparo el volant, l’ordinador i em poso les sabates de conduir, m’envaeix una sensació de dèjá-vu increïble. Em quedo quiet. Immòbil. Completament atordit per la intensitat del moment. Feia molts anys que ho havia viscut i havia estat un xoc que no havia oblidat mai. Un somni. Literalment. No el recordo, però si que en recordo totes i cada una de les sensacions. I el despertar… Que dur que va ser! I que bèstia que m’aparegui ara i aquí en forma de dèjá-vu !\nQue lògic que aparegui ara i aquí… penso de seguida.\nDurant aquests anys, m’he enamorat i he estimat amb bogeria. Amb una força que ni jo imaginava que tenia. També he tastat l’amargor del dolor més intens i pur de separar-se físicament de l’amor. I es que és com separar-se d’un mateix. Literalment. Com tornar a néixer gairebé. Saps que mai tornaràs a ser el mateix. Ja ho diuen, que canvies l’amor de la teva vida per un altre amor, o per una altre vida. També he pogut olorar la fantàstica olor de la passió i el desig. Del sexe. La suor. La bogeria més absoluta que apaga la ment i porta el teu cós al límit.\nÉs com si, aquella nit d’abril, hagués somiat 12 anys seguits. Com si amb un instant hagués pogut sentir les dolces carícies de la persona que saps que sempre estimaràs, estigui o no al teu costat. Quin plaer haver-la pogut conèixer abans de trobar-nos per primer cop!\nCom si amb l’instant d’un somni, hagués pogut sentir tots i cada un dels orgasmes que he tingut fins avui. Tots junts un rere l’altre. T’ho pots imaginar?\nInstantàniament, m’adono de la bellesa del canvi que he donat a al vida. De com he aconseguit passar d’aquell odi a la picada d’ullet al mirall de 2 metres de l’entrada…\nEl copilot comença el compte enrrere…. 3, 2, 1… Em situo en posició seria a la cadira i agafo el volant amb força. Amb les dues mans. Poc m’importa el resultat que pugui aconseguir. Només se que tinc un regust dolç que m’entra per la boca i em baixa coll avall… directament fins al cor!\nEn un rally, igual que amb la vida, es tracta d’anar fent quilòmetres, arriscant quan et veus capaç de fer-ho, assegurant quan no ho tens massa clar i sobretot, gaudint de cada centímetre del tram, de cada instant de la vida.\nCom si fos l’última vegada que hi passes. Com si fos l’última vegada que la vius.\nPublicat a 12 de febrer de 2018\nEl bastó del viatge\nArranca un nou dia. Arranca tard, però arranca…. Crec que el més difícil d’aquests entrenaments no serà la preparació física, l’orientació, l’alimentació… El més difícil serà el compromís. El compromís mai m’ha agradat… tot i que sento que el necessito i adoro la sensació d’assolir-lo de tant en tant. Una mica contradictori… no?\nArranca doncs! Arranca amb el cafè obligatori dels matins, la compra del més necessari (tabac, fruita, entrepà per dinar, fruits secs, aigua…) i la preparació de la maleta amb molt més pes del compte, evidentment.\nEnvio el típic missatge al pare per avisar-lo de que si, que me’n torno a anar a fer la mateixa ruta que fa dos setmanes enlloc d’aprofitar aquest bon dia per estar amb la família, un dia que se de segur que tocava ser-hi. Però el que toca no sempre és el que vols. I jo vull això. I tinc la sort de que la família m’ho respecta. I els estimo amb bogeria per això!\nEnfilo direcció St. Marti Sacalm. Adoro aquesta carretera. Mentre m’enfilo muntanya amunt amb el cotxe, els Pirineus queden al fons. Majestuosos. Blancs. Em recorden que un dia passaré per allà i… mare de deu… que poc preparat que estic!\nSort que arriba un moment en que la carretera dona la volta a la muntanya i apareix el far. Majestuós també! Però d’una altre lliga. Una en la que ja no només competeixo, sinó que començo a guanyar-li la partida. El somriure es reflecteix en el meu rostre, ja hi torno a ser!\nAparcat i esmorzat, començo a enfilar-me camí amunt. Aquest cop amb música. Una música que se que no hi serà el dia de la veritat, però que per entrenar, m’encanta.\nLa neu va fent acte de presència com més amunt pujo. La veritat, no hi contava! Contava que n’hi hauria, però no tanta… No és un problema, és un regal per la vista i una prova pels bessons!\nPer distreure el cap de la pujada, seriosament respectable durant la primera hora i mitja de la caminada, em distrec a buscar el que serà el meu bastó de la ruta, com aquell que busca la parella de la seva vida! Sol ser el primer que trobo, la veritat… però això no l’hi resta valor. En tots els entrenaments fets fins avui, he acceptat les mancances de cada bastó. Per sorpresa, també n’he descobert virtuts que no hagués pogut detectar de cap manera i que, en futurs bastons, s’han convertit en requisits obligatoris. Les mancances, però, solien fer-se menys importants com més avançava la caminada… Es feia palier de que més que mancances eren prejudicis…\nAquest cop, però, els bastons eren una puta merda. Queda lleig dir-ho així, però és la veritat… Uns massa curts, altres massa alts, altres es trencaven de seguida… Quina llàstima no haver guardat el de la caminada anterior! Com més bastons veig pel bosc, més m’arrepenteixo d’haver-lo deixat allà, al canto del banc, després d’una posta de sol increïble al final de l’entrenament….\nPerquè ho vaig fer? Potser perquè s’ho mereixia… M’havia ajudat moltíssim a fer la caminada. Havia aguantat entrebancades perquè era dur com una pedra. Durant alguna correguda, fruit d’una motivació excessiva, el seu pes reduït feia que pogués centrar-me en córrer, sense adonar-me que el duia a la mà. A les pujades, infinitament eternes i pesades, em donava l’impuls exacte que necessitava, com si m’empenyessin amunt a cada pas. En les baixades em donava l’equilibri necessari per aguantar-me la majoria de les vegades. I en la caiguda? En la caiguda sempre, sempre i sempre era allà. Suficientment a prop de l’escena del ridícul, amb un somriure i oferint-me la mà. Una mà que m’ajudava a aixecar-me i continuar. No importava que la meva caiguda l’hagués repercutit també a ell, doncs els dos érem un i només importava que això pogués seguir sempre així…\nPerquè ho vaig fer? Potser perquè s’ho mereixia…. Es mereixia quedar-se allà per poder seguir veient totes i cada una de les sortides i postes de sol!\nAl deixar-lo allà, era molt conscient de que si mai tornava a buscar-lo, segurament ja no hi seria… Doncs un bastó com aquell no es trobava cada dia! I segur que qualsevol que el veies se n’enamoraria tant ràpid com vaig fer jo.\nNomés puc desitjar-li que el respectin com és, que el respectin i que aconsegueixi ser un de sol per totes les mans on passi. Això mateix, em farà tant feliç com tenir-lo sempre al meu costat.\nI si l’amor fos això? El respecte. El saber que ell / ella no és teu/va. Que no ho serà mai. El no anteposar mai el teu egoisme, aquest “dret” que ens agafem perquè t’estimo. Bastó, perquè t’estimo tinc dret a que siguis meu/va i et portaré a casa i et tindre arraconat a l’entrada, esperant a que algun dia surti a caminar i ens puguem sentir un de sol altre vegada…\nPerquè ho vaig fer? Potser perquè vaig decidir només limitar-me a viure aquella caminada i aquella experiència el màxim possible. I al veure que s’acabava, vaig preferir que fos així. Estava segur de que el bosc era ple de bastons. Els havia vist. I aquell era perfecte. Però quedar-me amb ell no em permetia descobrir-ne cap més! I això no era just. No era el que volia. No encara. Per molt que m’agradés.\nTornant a la caminada d’avui. I a la conclusió de que tots els bastons del bosc eren una puta merda…. Potser eren una puta merda perquè els comparava amb l’anterior. I cada bastó és únic. Incomparable. Crec que mentre segueixi buscant un bastó igual que l’anterior, tota la resta seran una puta merda. Perquè no són l’anterior i perquè no els dono la oportunitat a demostrar-me tot el que l’anterior em va demostrar…\nI ja arribo de nou al cotxe. Avui he caminat sol. Als 30 minuts de buscar un bastó, he decidit que avui no el tindria. M’he perdut entre bardisses al bosc, he baixat per barrancs on l’equilibri era clau. He fet pujades intenses i pesades. He caigut i m’he aixecat, amb el somrriure de veure la ridiculesa de la trompada.\nEl més important d’avui és que no he fet servir el bastó. I he fet la mateixa ruta que la setmana anterior, sense ell. I ho he gaudit. Ho he viscut. Amb una intensitat i sensacions diferents! Sempre són diferents. I espero que sempre ho siguin.\nPublicat a 7 de febrer de 2018 7 de febrer de 2018\nTus orgasmos no son mios\nQuerida música – Mr. Litro\nTanca els ulls i escolta… De les millors cançons que he escoltat mai. Una autèntica autobiografia de la música, des de la pròpia música. Espero que puguis gaudir-la tant com ho estic fent jo….\nMe reí por el regocijo mismo de esa idea, y al cabo de un momento derramaba mis primeras lágrimas en el SMP. Lloré y lloré y lloré. No lloraba de felicidad. No lloraba de tristeza. No lloraba por mi madre ni por mi padre ni por Paul. LLoraba por mi sensación de plenitud.\nDeixar-se portar per un viatge en l’època de traspàs de Cheryl Strayed. Això és el que jo he sentit durant la lectura d’aquest espectacular llibre!\nSentir, observar i acceptar el passat ens permet seguir endavant amb el futur. I sovint fer-ho és molt més complicat del que pugui semblar. Sinó pregunteu-li a la protagonista d’aquest llibre, que descriu magníficament el recorregut del “Sendero del Macizo Pacífico” i com aquest, pagant un alt preu de sacrifici físic i mental, l’ajuda a retrobar-se i a no dependre de ningú per sentir-se plena, lliure i amb el dret a menjar-se un món que només ella s’havia negat!\nÉs dels pocs llibres que, tot i tardar mesos (si, mesos!) a llegir-me, mai m’ha permès oblidar-me d’ell! Sempre tenia la sensació de que tenia pendent saber quina nova em portaria… el que fos, ja que cada etapa del seu recorregut tenia una lliçó per ensenyar-me.\nUn cop has arribat a la meitat, el llibre t’enganxa com la droga. Els fets es precipiten, les lliçons són cada vegada més freqüents i més intenses. És com si l’autor s’alliberés. Ho veus. Ho llegeixes. Ho pots arribar a sentir! I sentir el plaer d’alliberar-se és un regal immens que pocs llibres poden regalar-te!\nI.. de nou, un cop més enganxat; El món desapareix. Entres en el seu i el segueixes fins que s’acaba. Parar de llegir és un xoc, com el que torna d’un son molt profund. Has escapat de la teva realitat diària durant hores, que et poden semblar segons. I no és que el món, la realitat, on estic realment escrivint això no m’agradi. És senzillament que m’encanta saber que des d’aquest món, puc accedir a infinites realitats, on sentir coses que potser, on sóc ara, no m’atreviria a sentir mai. No almenys voluntàriament. No encara.


West Side Story: Raça, Gènere i Classe – Maig\nHome /West Side Story: Raça, Gènere i Classe\nPop9 de desembre de 2020\nAquest popular musical, adaptat a la gran pantalla l’any 1961, té en principi una premissa simple: Dues bandes de joves, els Sharks i els Jets, s’enfronten constantment pel control d’un veïnat. En el transcurs de l’obra, una noia que pertany a l’entorn dels Sharks i un noi dels Jets s’enamoren, amb el consegüent disgust per part de les seves respectives bandes. La trama és una adaptació de la història de Romeu i Julieta a Manhattan, però aquí les dues bandes tenen una clara divisió ètnica: els Sharks son joves porto-riquenys i els Jets són blancs americans, tot i que fills d’immigrants europeus.\nDes d’un inici es veu el racisme que impregna la societat americana. Els Jets consideren als Sharks intrusos, principalment al barri, però també per extensió al país. Abunden insults racials típics com per exemple spic o xiular la melodia de La Cucaracha quan veuen algun membre dels Sharks. D’altra banda, en la petita batussa amb la que comença la pel·lícula, es pot veure clarament la diferència d’actitud per part de la policia enfront les dues bandes; si cap als Sharks no hi ha miraments i el to de veu dels dos agents és sec, cap als Jets hi ha una actitud més benevolent, per bé que paternalista.\nEn una escena posterior la María, protagonista de la història i germana d’en Bernardo, líder dels Sharks, discuteix amb Anita, la parella del Bernardo i ens assabentem que el seu germà ha arranjat el casament de la María amb en Chino, un membre de la banda pel qual ella no sent absolutament res. Les dones porto-riquenyes estan clarament un esglaó per sota dels homes malgrat que són les úniques que treballen. María i Anita són a més, les úniques dones amb una certa presència dins la pel·lícula i representen els dos estereotips clàssics de dona llatinoamericana: l’Anita és una fera, és enèrgica i “de armas tomar” i la María és innocent, senzilla i religiosa.\nA l’escena següent, en un ball comunitari, veiem de nou les reticències a barrejar-se entre els dos grups malgrat els esforços del dinamitzador del centre que vol que s’intercanviïn les parelles entre les dues bandes. Allà la Maria coneix en Tony, i es queden absolutament enamorats l’un de l’altre. Quan Bernardo els veu junts es posa fet una fúria, ja que no vol que tingui cap relació amb ningú dels Jets. Al llarg de la pel·lícula no escatimen les referències constants a les diferències entre “nosaltres” i “ells”, fetes tant pels porto-riquenys com pels americans.\nJust en l’escena següent hi ha la cançó més coneguda del musical, America, on els nois i les noies dels Sharks discuteixen els avantatges i els inconvenients d’haver emigrat de Puerto Rico. La divisió de gènere pel que fa a les posicions al respecte és més que obvia. Algunes de les línies més explícites diuen el següent:\nBuy on credit is so nice/ One look at us and they charge twice\nIndustry boom in America /Twelve in a room in America\nLife is all right in America/ If you’re all-white in America\nFree to be anything you choose/ Free to wait tables and shine shoes\nEverywhere grime in America/ Organized crime in America/ Terrible time in America\nLes dones prefereixen els EUA ja que ho tenen més fàcil per trobar feina i reben millor remunieració. A més estan a la metròpoli, envoltades de glamur, i encara que no el puguin gaudir directament poden somiar amb viure’l en comparació amb l’estat decadent de Puerto Rico. En canvi els homes ressalten la divisió classista i la impossibilitat d’ascendir socialment. A més, han perdut tot l’estatus que tenien. Si a Puerto Rico com a homes almenys estaven al capdamunt de la piràmide del patriarcat, aquí es troben que s’han convertit en pàries i marginats i prefereixen tornar a casa.\nEn el cas dels Jets, les dones tenen un paper gairebé inexistent, amb l’excepció d’Anybodys, un personatge que en realitat s’identifica a si mateix com un noi, i que constantment intenta guanyar-se l’estima dels membres de la banda. Les altres dues noies amb nom que apareixen, la Velma i la Graziella, només tenen un parell de diàlegs breus. Tot i això serveixen per veure com tot i ser les parelles de dos membres dels Jets, no pinten res en els afers de la banda i son insultades i tractades d’estúpides per la resta d’integrants.\nEn una escena posterior veiem el cas de la posició social dels Jets. Mentre esperen als Sharks al punt de trobada on han quedat per decidir els termes de la propera lluita, se’ls acosta un dels agents de policia, Krupke, que els intimida perquè marxin cap a casa. Un cop el policia se’n va, els Jets li canten una cançó en to de mofa, però que és reveladora de la situació en què viuen, ja que són gent de classe treballadora amb famílies desestructurades:\nOur mothers all are junkies/Our fathers all are drunks / Golly Moses natcherly we’re punks\nHear ye, Her ye!/ In the opinion of this court/ This child is depraved/ On account he ain’t had a normal home\nOfficer Krupke, you’re really a square/This boy don’t need a judge, he needs a analysis’s care!/ It’s just his neurosis that oughta be curbed/ He’s psychologically disturbed!\nA més a més també hi ha una crítica a la falta de comprensió per part de la societat americana de les dificultats econòmiques en les que vivia (i segueix vivint) la joventut, reduint la delinqüència a una qüestió essencialista de ser dolent per naturalesa i que, per tant, es tendeix a “solucionar” enviant-los a la presó:\nEek! Officer Krupke, you’ve done it again/This boy don’t need a job, he needs a year in the pen/ It ain’t just a question of misunderstood;/ Deep down inside him, he’s no good!\nQuan els Sharks es troben amb els Jets i pacten la baralla, apareix l’agent Schrank, que mostra de nou els seus prejudicis racistes davant dels Sharks i els provoca, sabent que no respondran per por. Al final els fa fora abusant del seu privilegi com a agent de policia i intenta assabentar-se d’on es realitzarà la baralla. Els Jets no volen dir res i Schrank intenta convèncer-los assegurant que els ajudarà a desfer-se dels porto-riquenys, ja que tot i que no els hi agrada cap de les dues bandes, almenys els Jets són americans.\nTot i que està lluny de ser una pel·lícula progressista tant pel que fa a la qüestió racial com al tractament dels personatges femenins, ens permet veure molt clarament la idiosincràsia dels EUA de l’època. Es fa evident això si, que no hi ha massa diferències pel que fa a la posició social dels membres de les dues bandes: la majoria no té feina, o té feines de baixa consideració social, es veuen amenaçats constantment per les autoritats i es troben atrapats en una societat que no els entén ni sap què fer amb ells. Els Jets, que podem considerar white-trash, només troben la identificació racial com a forma de veure’s part del món en què viuen, mentre que els Sharks s’han d’enfrontar cada dia precisament a aquest “nosaltres” supremacista blanc que els condemna facin el que facin a ser “els altres”. West Side Story és, al final, una història de la lluita del penúltim contra l’últim.\nTAGS: Cinema i televisióDesigualtatLluita de classesPel·lículesRacisme\nKosmischer Läufer: els orígens de…\nLa necessitat de veure l’horitzó,…


Novetats infantils de febrer | Biblioteca Torras i Bages\nInici / Actualitat / Novetats infantils de febrer\nNovetats infantils de febrer\nBestiari de sons animals / Adrienne Barman\nQuin so fa el conill quan està menjant? Com es comuniquen els cérvols? Has provat mai de riure com un pingüí? Un llibre que aplega alguns personatges del món animal per indicar-nos quins sons fan.\nEl Camió de les escombraries / Margarita del Mazo, Ana Gómez\nEl camió de les escombraries sempre havia somiat fer coses importants. No volia recórrer els mateixos carrers nit rere nit cruspint-se bosses d’escombraries. Volia que la gent el mirés com mirava el camió de bombers. Però tot estava a punt de canviar.\nDeu pometes guió i il·lustracions de Mercè Galí\nEl pomer té deu pomes. Però, un animaló treu el nas ... i se n’emporta una. En queden nou. Però un altre animal tres el nas ... Aprendre a comptar sense paraules, sense textos. Conte de cartró molt visual.\nImaginari de fotos per als petits / Il·lustracions: Cogumelo Club ; traducció: Imma Estany\nUn imaginari amb 570 fotografies classificades per temes (la casa, el cos, les emocions, la roba, els aliments, les joguines, la natura, els animals, els vehicles ...). Més de 600 paraules i dibuixos divertits per enriquir el vocabulari quotidià, estructurar el llenguatge i aprendre a expressar-se bé.\nNiño huevo perro hueso / Ellen Duthie & Daniela Martagón\nÉs l’hora de dinar. Un nen, un ou, un gos i un os entren dins el llibre i es posen a jugar. Quantes coses diferents poden passar amb ells ? Obre el llibre, mira i veuràs!\nEl Trineu / Marta Romera ; [il·lustracions]: Sergio De Giorgi\nÉs hora d’estrenar el trineu. Què divertit! Què divertit! Pugem-hi un altre cop?\nA dormir, petita balena! / Bàrbara Castro Urío\nUna petita balena grisa ha nascut en aquest llibre. Mentre tasta els colors de l’arc de Sant Martí, es va fent cada cop més gran. Quan es menja l’última boleta, ja és fosc. És hora d’anar a dormir. Bona nit, balena! Bona nit, petits!\nA la ciutat / Dominika Lipniewska ; traducció: Alícia Rodríguez\nPrepara’t per començar un viatge a través de la ciutat bulliciosa. Troba habitatges a les alçades. Observa els diferents mitjans de transport. Escolta els sorolls dels carrers concorreguts i relaxa’t als parcs tranquils. Descobreix l’art als museus, visita els teatres, els mercats i les botigues. Quan cau la nit, moltes persones encara treballen perquè a la ciutat tot continuï funcionant.\nAtascado / Shinsuke Yoshitake\nDivertit conte sobre un nen que decideix valdre’s per ell mateix. És l’hora de la dutxa i, mentre es despulla, la samarreta se li queda encallada al cap. Aquest fet li generen moltes preguntes: com podrà jugar amb els seus amics així? com podrà evitar que el seu gat li faci pessigolles a la panxa? ... Sort que la seva mare l’ajuda a treure’s la samarreta del cap. Però, aleshores , l’envaeix un altre perill: s’ha de posar el pijama!\nUn Banquet bestial : amb cartes bestials per obrir / d'Emma Yarlett\n“Em complau convidar-te al banquet bestial que es farà a la Cova del Bèstia aquest dissabte. Hi haurà un sopar monstruós ...” Si vols assistir-hi, contesta ràpid a la invitació del Bèstia, el Bèstia té molta gana i el Sopar no para de xerrar. Quin menú ens prepararà el Bèstia?\nBjörn i l'ample món / Delphine Perret ; traducció de Teresa Duran\nBjörn és un ós. A la primavera es desperta i es retroba amb la llebre, el teixó i els altres amics del bosc. Després comença a fer les seves activitats acostumades: gaudir d’un corrent d’aire, rebre una carta, seure a la molsa. Però aquesta primavera també pren l’autobús, descobreix un telèfon mòbil i el conviden a anar a la piscina.\nBona nit, Goril·la / Peggy Rathmann\nArriba la nit i al zoològic tots els animals se’n van a dormir. Però, qui és aquest personatge, baixet i pelut amb una clau a la mà i un somriure entremaliat?\nEl Camí de la muntanya / Marianne Dubuc\nTots els diumenges la senyora Teixó camina fins el cim del Pa de Sucre. Pel camí cull bolets, ajuda els seus amics i de vegades troba companyia. Aquest cop troba una companyia molt especial, a la que li ensenya moltes coses desconegudes i nous tresors. Al cim del Pa de Sucre, el món es veu ben diferent.\nCom atrapar una estrella / Oliver Jeffers\nUna vegada hi havia un nen que li agradaven molt i molt les estrelles. Tant que intenta atrapar-ne una. Provant-ho de moltes maneres diferents. Perquè és molt difícil atrapar una estrella.\nDescobrint el cos, sembrant paraules / textos: Montserrat Catalán Morera ; il·lustracions: Aina Sallés Perramon\nAmb la mateixa naturalitat amb la qual els infants descobreixen cada dia nous detalls en el món, i aprenen a anomenar-los, en aquest conte descobrim el cos i hi posem paraules. Les persones adultes acompanyen la descoberta quan expliquem que cada cosa té el seu nom i que hi ha un nom per a cada cosa.\nDolents / Clotilde Perrin\nUn llop, un ogre i una bruixa. Vine, acosta’t, no tinguis por ... Endinsa’t al bosc tenebrós, et revelarem tots els nostres secrets i ens coneixeràs des de dins. Podràs ficar-te a la boca del llop, conèixer l’amagatall de l’ogre i entrar a la casa terrorífica de la bruixa. T’hi atreveixes?\nL'Escola / Thierry Laval, Yann Couvin\nSaps què són un contacontes, una farmaciola, un circuit de motricitat, un terrari i un io-io? Doncs, obre bé els ulls i busca aquestes coses i moltes d’altres dins de l’escola. Al pati, a la classe, al menjador .... Fixa’t en els elements de les solapes del llibre i digues on són dins de cada pàgina.\nEls Esquelets divertits / Janet & Allan Ahlberg\nUn gran esquelet, un petit esquelet i un gos esquelet, que viuen en un poble molt i molt fosc, i que una nit decideixen sortir de casa per a espantar a qui es trobin. Però, no és tan fàcil trobar-se algú en un poble tan i tan fosc. I aleshores, decideixen una altra manera de passar-ho bé.\nGran imaginari de preguntes sobre animals / il·lustracions: Tiago Americo\nMés de 150 il·lustracions per observar. Tota una col·lecció d’imatges acompanyades de preguntes per ajudar a identificar i anomenar els animals i tot el que forma el seu univers.\nHola, zoo! : un llibre amb solapes / text: Nosy Crow ; il·lustracions: Nicola Slater\nÉs hora de jugar al zoo. Però, on són els amics d’en Jan? ... Aixeca les solapes i troba’ls!\nEl Llobató que volia trobar el camí tot sol / [text]: Rachel Bright ; [il·lustracions]: Jim Field\nEn Wilf és un llobató que no necessita ajuda de ningú. Sigui el que sigui, ho sap fer tot sol. Però quan es troba perdut en la freda nit àrtica, en Wilf aprendrà que, de vegades, rebre l’ajuda d’un amic també és important.\nMigrants / per Issa Watanabe\nMigrants, refugiats, desplaçades, bombardejos, violència, guerra, fam, èxode, camp, infants, orfes, pasteres, rescats, ofegats, fronteres, il·legals, apàtrides, desaparegudes, crisi humanitària, pacte mundial sobre migració, drets humans ... silenci.\nLa Nana i l'avi Papet / Anna Roig Dolz ; il·lustrat per Matilde Portalés i Elena Reig\nConte musical que ens convida a endinsar-nos en el món dels dos protagonistes: la Nana i l’avi Papet. Un conte que ens parla de la relació entre un avi i la seva neta, del valor de la convivència i dels petits moments que podem compartir en família, així com de la importància de la música i com ens pot acompanyar i ajudar a créixer des de l’amor i la confiança. Aprendrem unes cançons molt especials, les seves, amb les quals podrem gaudir i jugar, per acabar sent també les nostres cançons.\nNo vull ser princesa / Marta Pallarès, Rat Soriano\nVet aquí el conte d’una princesa, però no d’una princesa com les altres, no. A la Lola no li agrada gens ni mica, ni una puça, ser princesa.\nNúmeros amagats / Imapla\nNúmeros amagats és un joc visual per descobrir els números que s’amaguen en els animals. Pots cavalcar amb el número U, volar amb el TRES, pondreu un ou amb el QUATRE ... Descobreix-los i fes-te amic del cavall Bru per a comptar fins a VINT!\nQuina escombra més guapa! / Julia Donaldson ; il·lustrat per Axel Scheffler\nHi havia una vegada una bruixa que volava amb la seva gata. Portava un barret negre i una trena vermella i llarga. La bruixa reia feliç i la gateta roncava quan volaven amb l’escombra totes dues de matinada. Però, un dia tenen un petit accident amb l’escombra voladora.\nLes Set cabretes / [Grimm] ; adaptació: Anna Grau ; il·lustracions: Marta Montañá\nClàssic conte de les set cabretes que vivien amb la mare a la seva caseta de la muntanya i com el llop se les enginya per entrar-hi.\nUn Superheroi de circ / Marta Pallarès, Anna Grimal\nEn Kim té sis anys i viu al fabulós Circus Tatxim-Tatxam. És tant vergonyós que pensa que el dia que li toqui sortir a la pista es fondrà com un gelat de maduixa a l’estiu.\nLa Tribu que apesta / texto: Elise Gravel ; ilustraciones: de Magali Le Huche ; traducción: Emilio Encabo\nConeixes la “Tribu que Apesta”? És una colla de nens i nenes que viuen en cabanyes, dalt les branques dels arbres, amb els seus amics els animals. En Laurent, el noi pèl roig, amb les seves dues guineus; Lucie, amb la seva trena, amb la culebra; i sobre tot Fanette Ducoup, qui va salvar a tota la tribu de les urpes de Yvonne Carré.\nL'Amic fantasma / text i il·lustracions de Barbara Cantini ; traducció de Jordi Vidal i Tubau\nQui deu ser aquest misteriós nen fantasma que des de fa dies intenta entrar a la Vil·la Decadent? La Mortina es mor de ganes de saber-ho. I què fa? Doncs, li pregunta. Però l’espectre no recorda res, ni tan sols com es diu. A més, es va apagant i, si continua així, acabarà desapareixent del tot. La Mortina segueix les pistes per descobrir d’on ha sortit el seu pàl·lid amic.\nLa Chica que coleccionaba sellos y el chico que esperaba un tren / Daniel Hernández Chambers : ilustración: Xavier Bonet\nL’Isabel i el seu pare, que és el carter del poble, acostumen a anar junts a l’estació a recollir la saca de cartes. Un dia a l’estació es troben en Guillermo, un company de classe, que sembla que espera un tren que no arriba mai. La curiositat farà que els dos comparteixin els seus secrets i comencin una amistat que els marcarà tota la vida.\nHistòries secretes, reals i inventades de la Mina HB / Susanna Mattiangeli ; il·lustrat per Rita Petruccioli\nAquest és el quadern de la Mina HB on hi escriu tot el que a ella li ve de gust: el que li passa a l’escola, les històries que s’inventa, les cartes de veritat, els missatgets que passa a la seva amiga Nora i les aventures del seu còmic favorit.\nIsadora Moon i la nit màgica / Harriet Muncaster ; traducció de Núria Parés Sellarès\nIsadora Moon és especial perquè és diferent. La seva mare és una fada, el seu pare és un vampir i ella té una miqueta de tots dos. A la Isidora l’han convidat al ball dels vampirs, però ella fa ballet com les fades. Quan s’aixequi el teló, s’atrevirà a ser diferent dels altres?\nMariner de terra endins / Laia de Ahumada ; il·lustracions de Gemma Capdevila\nMisteri a l'illa / Fermín Solís\nEn Harry no és un nen normal. És un ciclop. Té un sol ull , ben bé al mig de la cara. El seu millor amic és meitat drac i meitat marrà. Tots dos viuen a l’illa de Colossa on per fi han arribat les Achidas Spherikas 3000. En Harry està com boig per aconseguir-les, però no li serà gaire fàcil, algú n’ha robat l’últim parell. Esperem que no sigui l’Adrià Banyatorta.\nDamunt d’un cérvol, una nena avança en silenci, petitona, per un paisatge immens i devastat. A l’horitzó s’albira una xemeneia fumejant ... i si només calgués un xic de poesia perquè tot s’aturés?\nUn Poni en las nubes / Philip Reeve ; ilustraciones de Sarah McIntyre\nDe vegades, només de vegades, creus que has trobat una mascota. I en veritat has trobat un amic. De vegades, només de vegades, creus que has trobat un amic i el que has trobat és un amic i una pila de galetes de crema. Però, perquè això et passi, has de tenir molta sort. I en Kevin i en Max la tenen.\nLa Recepta de Hans i Greta / Mar Ferrero\nUna Visita de Transsilvània / Anna Wilson ; il·lustracions de Kathryn Durst\nEl Palau de la Pena és la llar dels Ullals: la família de vampirs més tradicional que ha existit mai. Bé, tret d’en Ylad. La foscor li fa una mica de pori ni tan sols li agrada la sang fresca.\nL’Amelia i els seus amics aprofiten les vacances per passar uns dies amb la tropa del Club Excursionista Arcoíris i per aconseguir insígnies a la Illa Dulciruela. Mentre exploren la illa, ensopeguen amb una antiga maledicció i s’encongeixen de tal manera, fins ser com diminutes bestioles. Com s’ho faran, aleshores, per fer un viatge tan llarg i aconseguir trencar aquest malefici?\nEl ataque de los piojos / Isaac Palmiola ; ilustrado por Núria Aparicio\nUn nou cas pels detectius del Mystery Club: una descomunal plaga de polls s’estén per tota la ciutat. Però, d’on hauran sortit tants polls? De moment només tenim els fets (que tothom té picors al cap, a les celles, als pels dels braços ...) i unes pistes (Ytnom, el nom de l’empresa que fa els xampús antipolls, que guarda un secret ...).\nEl Bruixot de Grimpen / Judith Rossell ; traduït per Jordi Vidal i Tubau\nStella Montgomery viu en un hotel balneari. Vigilada per l’atenta mirada de les seves inflexibles tietes, passa els dies ociosa i una mica desesperada. No obstant això, tot canvia quan una nit descobreix un perillós secret que posarà en risc la seva vida i la dels seus nous amics i aliats.\nCada cop pitjor! / Jory John y Mac Barnett ; il·lustracions de Kevin Cornell\nEn Miles i en Niles revolucionen l’Institut de Ciències i Lletres de Vall Badall amb les seves bromes i gamberrades. Un dia la broma se’ls escapa de les mans, arribant al punt que el director Borda, director de l’institut, acaba sent acomiadat. El substitueix el seu pare, que també es diu director Borda, i que gestiona l’institut amb mà de ferro. S’han acabat les bromes.\nLa Cosa més estranya del món / David Walliams ; ilustraciones de Tony Ross ; traducció de Ricard Gil\nLa Myrtle té molt clar el que vol i sempre troba la manera d’aconseguir-ho. Ara el que vol és un Dallonsis ... Però això que deu ser? No ho sap ningú. L’única cosa que saben els seus pares és que el Dallonsis apareix a la misteriosa Monstrepèdia. L’arribaran a trobar també fora de les pàgines del llibre?\nHotel Winterhouse / Ben Guterson ; amb il·lustracions de Chloe Bristol ; traducció d'Oriol Sánchez Vaqué\nL’Elizabeth Sommers no té idea de per què els seus tiets l’han enviada a passar el Nadal al sinistre Hotel Winterhouse, propietat de l’estrambòtic Norbridge Falls. Quan hi arriba, s’adona que l’hotel no és tan horrible com se l’imaginava, sinó que guarda un encant especial, sobretot la seva meravellosa biblioteca.\nMysticland : la llegenda de les cinc reines / Marta Álvarez ; amb il·lustracions de Laia López ; traducció d'Alena Pons\nNora, Erín, Iris, Hana i Luna són les reines del regne de Mysticland. Però no sempre havien estat reines. Temps enrere eren una princesa, una costurera, una actriu, una pastissera i un secret. Un dia un gran malefici cau en el regne i tots els convidats a un gran paquet cauen en un son profund, del qual molts es desperten convertits en malson. Tots, excepte la Nora, l’Erín, l’Iris, la Hana i la Luna, les quals seran declarades culpables d’aquesta estranya maledicció.\nTombatossals / Josep Pascual Tirado ; adaptació de Josep Miquel Carceller i Pere Duch ; il·lustracions de Marc Bou\nTombatossals recull les aventures mitològiques del gegant del mateix nom, una criatura bondadosa que, amb l’ajuda dels seus amics, com Arrancapins, Bufanúvols, Cagueme o Milhòmens, va fer possible la fundació de Castelló de la Plana.\nI per acabar alguns còmics..\nEl Cas del lladregot de berenars / Julio A. Serrano\nLa Cecília és la més petita d’una famosíssima família de caçadors de monstres. Aquesta vegada li toca investigar uns misteriosos fets que passen al poble: carrers deserts, berenars que desapareixen, estranys pirates i fins i tot un monstre gegants amb molt mala baba.\nLos Espeluznantes casos de Margo Maloo / Drew Weing\nEn Charles ha anat a viure a Eco City, un canvi que no l’emociona gaire. De seguida, però, uns fets misteriosos el faran canviar d’opinió. Alguns dels seus nous veïns li provocaran calfreds perquè entraran a la seva habitació, li robaran les joguines i ocasionalment també se li intentaran menjar ... és un indret ple de monstres!\nEstrella a domicilio / Nob\nDad és un actor sense feina i pare de quatre filles. Li passen moltes aventures. I en aquest cas, decideix ser youtuber, tot i que no li surt com esperava.\nLa Isla de basura / Jan\nJan vol fer la seva aportació per ajudar a reduir les illes de brossa que hi ha a mars i oceans. SuperLópez s‘enforntarà a un autèntic monstre, creat pel malvat Bijaksana Bodoh que, aprofitant una tempesa de llamps i trons, farà que una illa de brossa tingui vida, com el monstre Frankenstein.\nMarieta : camino de la escuela / Nob\nNaneta se’n va a viure al camp. Allà a d’aprendre moltes coses noves. Entre elles, dedicar-se a la granja abans d’anar a l’escola. I anar a l’escola és un llarg camí. Sort que els seus amics, Blanquita, Juanito i Jaime l’acompanyaran.\nPequeño vampir / Joann Sfar\nCòmic que recull set històries protagonitzades pel nen vampir Fernand, el qual viu en un casalot ben rodejat d’altres monstres. En Fernand va a l’escola de nit. I cada nit fa els deures i treballs d’un dels alumnes de l’escola, en Miguel, que cada matí es troba amb els deures fets. A partir d’aquí, naixerà entre tots dos un gran amistat que els conduirà a viure moltes aventures junts.\nLa Pluja d'estels / Joris Chamblain, Aurélie Neyret\nLa Cirera, amb l’ajuda de la seva mare, intentarà descobrir el misteri d’un personatge molt especial ... ella mateixa! Què podrà recordar de la seva infantesa i del seu pare? Aconseguirà descobrir el secret de la seva família?\nEl Sacrificio / dibujo: Brice Cossu ; guion: Olivier Bocquet ; color: Yoann Guillo\nQuan un nen orfe de 13 anys surt a cercar els seus pares i acaba immers en plena prehistòria, es veu obligat a fer de tot: inventar el foc, el sabó, les vocals ... intentar sobreviure entre tantes bestioles .\n¡Viva el jefe! / guion: Stéphane Lapuss ; dibujo: Renaud Collin\nEls Minions retornen a Norma per causar el caos. Recorreran la història de la humanitat, des de la prehistòria fins els saloons del llunyà Oest. Una aventura repleta d’humor irreverent.\nI per saber-ne més...\nL'Àlbum familiar d'en Toni T-Rex : una història de dinosaures / expert en dinosaures: Mike Benton ; il·lustracions: Rob Hodgson\nAquest àlbum familiar aplega alguns dels moments més memorables de la seva família de dinosaures, els records més preuats, però també els secrets de la família més inconfessables. És una autèntica exclusiva i només aquí trobareu tota la informació directa de la boca d’un dinosaure. Una manera original de recordar les anècdotes i fets històrics dels dinosaures.\nBarcos / Iris Volant, Jarom Vogel\nLa història dels barcos està entrelligada amb la nostra pròpia història. Els vaixells han dut exploradors a noves fronteres, participat en terribles batlles i inclús, segons els antics egipcis, han dut el sol pel cel. Enginyoses embarcacions que han ajudat a crear les nostres cultures, des de les balses de joncs de l’antiga Mesopotàmia fins als innovadors velers de regates de l’actualitat.\nContar / Pep Bruno ;[ilustración:] Andrea Antinori\nOn podem trobar una bona història per explicar? Com la preparem? Quina és la millor manera per aprendre-la? Quines paraules són les més adequades a l’hora d’explicar-la? Quins detalls són importants mentre l’expliquem? Entra dins aquest llibre, llegeix i surt a explicar històries.\nContes i cançons de monstres i animalons / Oriol Toro ; il·lustració: Noe Bufarull\nVols fer un viatge pel país dels monstres i del món animal? Tot un grapat d’històries que ens permetran descobrir la bondat dels monstres i la sensibilitat dels animals. Cada cançó és un petit conte i cada conte s’explica a través d’una cançó. Inclou CD.\nCousteau : el descobridor dels mars / autor, Philippe Zwick Eby ; il·lustracions, Chaaya Prabhat\nJacques Costeau va ser el descobridor dels oceans. Va inventar i va desenvolupar equips de busseig, va escriure llibres que es van convertir en best sellers, va realitzar pel·lícules premiades i reeixides campanyes per a la preservació dels mars. També va ser oficial naval, científic, fotògraf, investigador i un exemple a seguir per a milions de persones.\nElogi del viure : poema / de Joan Maragall ; il·lustracions de Marta Casals Marquilles\nAquesta obra de Joan Maragall és un cant a la passió per la vida, a la vocació pel que fas i a l’esforç que tots i cada un de nosaltres podem fer per millorar el nostre món. És una interpel·lació directa a la nostra consciència, a la responsabilitat dels nostres actes i una invitació a viure amb plenitud.\nHarry Potter : los archivos de las películas. Volumen 1, Criaturas del bosque, del lago y voladoras / por Jody Revenson\nPrecioses il·lustracions i fotografies dels rodatges de les pel·lícules de Harry Potter, així com sorprenents reflexions dels seus creadors, per a proporcionar als fans tota la informació sobre el disseny i el desenvolupament de les magnífiques criatures que hi surten.\nHarry Potter : lugares mágicos : un álbum de escenas de papel / textos de Jody Renvenson ; ilustraciones para los troqueles de Scott Buoncristiano ; traducción: Gema Moraleda\nIl·lustracions i fotografies dels espais més emblemàtics de les pel·lícules de Harry Potter: el carreró Diagon, el col·legi de màgia Hogwarts, el Ministeri de l’Aigua i la vila de Hogsmeade.\nHola! castells / Fabien Öckto Lambert\nVols saber com són els castells, els cavallers i l’edad mitjana? Descobreix els petits secrets d’aquesta època sorprenent, en la qual la vida s’organitza al voltant de les muralles dels castells i els cavallers s’enfronten en combat per conquerir-los.\nEl Libro de los pájaros / Nathalie Tordjman, Judith Gueyfier y Julien Norwood ; traducción de Jorge García Valcárcel\nQuè distingeix les aus de la resta d’animals? Per què canten? Quins són el seus aliments preferits? Amb què construeixen els seus nius? Saps com són en néixer? On viu cada espècie? On van els ocells que migren? Quina és l’au més intel·ligent? ...\nEls Monstres també ploren / Guillaume Duprat\nFúria, amor, decepció, venjança, por ... Sabies que fins i tot les criatures monstruoses poden sentir emocions? Fica’t dins el cap dels monstres i descobreix, quan aixequis les solapes, qui fa tremolar el Ieti, el cor tendre de King Kong, la ràbia de Frankenstein o inclús la fúria de Ravana.\nPlantas y animales terribles : historias de los seres más peligrosos, horribles y venenosos del mundo / Dino Ticli ; ilustraciones de Andrea Antinori ; traducción del italiano de Ana Romeral Moreno\nAnem d’exploració pel món de les criatures més espantoses i perilloses del nostre planeta: plantes carnívores, rèptils que ploren llàgrimes de sang, flors seductorament verinoses, aranyes que paralitzen les seves preses, peixos elèctrics, taurons de dents gegants ... Quin viatge més terrorífic i fascinant!\nQuin embolic! : poemes, contes i altres textos per llegir rient / Vanesa Amat, M. Carme Bernal, Isabel Muntañá (ed.) ; il·lustracions de Morad Abselam\nUna manera ben divertida d’encomanar el gust per la lectura a través de joc. Contes rimats, cançons, poemes i embarbussaments que ens atrapen amb les rimes i la música, amb el so i les repeticions. Quin embolic!\nTaller de fotografía fantástica / Jan von Holleben ; texto de Monte Packham\nT’agradaria volar com un superheroi? Passejar per llocs inhòspits? Convertir els teus pensaments en colors i objectes visibles? Ha arribat la manera de poder fer realitat qualsevol d’aquetes fantasies. Amb tan sols una càmera o un mòbil, posa en marxa la teva imaginació i descobreix tot el que es pot crear amb la fotografia fantàstica\nI també com a novetats, les biografies de Marie Curie, Marco Polo, Mercè Rodoreda, Leonardo da Vinci, Hipàtia, Albert Einstein i Stephen Hawking.\nI, finalment, pel racó de les famílies\n25 errores que cometen los padres / Peter Jaksa\nSer pares és molt reconfortant però també molt complicat en aquells moments que s’han de prendre decisions que influiran en el futur dels infants. Prendre bones decisions i enfrontar-se als errors més habituals, des de la disciplina i la rivalitat entre germans, passant per la privacitat i pel pensament crític adolescent.\nEducar con serenidad : soluciones creativas para padres desesperados / Patricia Ramírez\nLes mares i els pares ens prenem l’educació molt seriosament. Ens cal innovar, ser creatius i pensar que existeix una altra manera d’educar sense recórrer als crits i la figura de l’autoritat. I, sobretot, sense desesperar-nos. Aquí podem trobar solucions creatives, divertides i a l’abast de totes i tots per a gaudir educant.\nEn boca de tothom / Juan Llorca i Melisa Gómez ; traducció d'Imma Estany\nGuia per a resoldre els dubtes sobre l’alimentació dels infants que solen aparèixer després del seu primer aniversari. Consells per fomentar una alimentació saludable, entre els quals hi ha menús setmanals, trucs per cuinar amb nens i més de 60 receptes senzilles i delicioses per gaudir en família.\nFamilias de acogida : respuestas al desamparo / Jordi Solé (coord.) ; José Ramón Ubieto [i 4 més]\nDes d’una perspectiva interdisciplinar (pedagogia, psicoanàlisi, educació, treball social), diversos especialistes tracten qüestions com els nous rols familiars, la voluntat d’acollir, la trobada entre els infants i les famílies acollidores, la inscripció familiar o la separació. Perquè l’acolliment familiar forma part d’un fenomen molt complex.\nEl Fantasma de la por : com ajudar els infants a superar les seves pors/ Janet Recasens\nQuè és la por? Per a què serveix? Com es va forjant la por en els infants? I, sobretot, com els podem ajudar a gestionar els seus temors? Preguntes que tenen resposta en aquest llibre, incloent jocs, contes i altres eines pràctiques per fer front a les pors.\nGrandes aprendizajes Montessori para pequeñas manos : ¡60 recetas y 70 actividades Montessori para niños autónomos y satisfechos! / Audrey Zucchi ; fotografías de Sandra Mahut y Lois Moreno\nLa cuina pot ser una manera de participar en l’aprenentatge dels infants. Elaborar receptes de cuina permet posar en pràctica nombroses activitats Montessori. Quan a un infant li costa escriure, se’l pot ajudar a desenvolupar la musculatura de dits i canells amassant la base d’un pastís. Quan té dèficit de concentració, desgranar i pelar pèsols el pot ajudar. Quan li manca confiança en ell mateix, pot ser útil ensenyar-li a utilitzar un ganivet o a obrir un ou. Quan li interessen les lletres i els números, es poden aprofitar algunes receptes per treballar la fonologia o repassar les proporcions mitjançant els ingredients. 70 activitats Montessori il·lustrades pas a pas, 60 receptes.\nUna Jornada Montessori / Audrey Zucchi\nCom organitzar el dia a dia dels fills, pas a pas, amb nombrosos consells per desenvolupar la seva autonomia, gestionar els seus huracans emocionals i instaurar un ambient positiu i tranquil en el si de la família. Tot basat en la pedagogia Montessori.\nLectura i discapacitat : què, qui i com / Susana Peix i Meritxell Almirall\nObra per entendre què és la discapacitat, quines són les necessitats lectores dels infants amb discapacitat i com podem normalitzar-la a través d’una panoràmica del sector editorial i dels recursos que existeixen.\nEl Método Montessori en casa / Céline Santini y Vendula Kachel\n200 activitats, basades en la pedagogia Montessori, i classificades per franja d’edat (de 0 a 12 anys) per a desvetllar l’interès de l’infant per la natura, la cultura, el món, el cos, els cinc sentits i la vida pràctica.\nMi niño come de todo : recetas y menús con Baby-Led Weaning / Begoña Prats\nSaps que és el Baby-Led Weaning? Descobreix a través d’aquesta guia en què consisteix aquest procediment d’alimentació complementària guiada pel mateix nadó, per què és bo pels nadons i com i quan s’hauria d’introduir, tant per esmorzars i berenars, com pels dinars i sopars. Inclou menús saludables i variats, prioritzant sempre el producte de temporada.\nPequeño yogui : ayuda a tu hijo a mejorar la atención y a equilibrar sus emociones / Jennifer Cohen Harper\nÉs possible fer exercici, divertir-se i desenvolupar la concentració, tot a la vegada? ... Sí, a través del ioga és possible. Aquest llibre és una guia per a introduir els nens i nenes al món del ioga i del mindfulness per a gaudir de tots els beneficis que aporten aquestes pràctiques.\n- Qualsevol -#Adeuplastics10K1O25N8 de marçaclarimentacteactesactes suspesosActivitatactivitat físicaactivitat obertaActivitatsactuació viàriaADFadministradorsAgència tributàriaagenda urbana de catalunyaAgermanamentAgermanamentsaigües de vilafrancaAjutsAlberg Municipal de Joventutanimals de companyiaaniversariaparcabicisaparcamentaparcapatinetsarbresArtarts visualsarxiuasfaltatassembleaassessorament financerAuditori MunicipalAula multisensorialautoreparacióÀVIA CENTENÀRIABalançBall de FocBallsBanc de sangbanc de tempsBarrisbasílica de Santa MariabequesBibliobúsBibliolabBibliotecaBiblioteques amb DOBiblioteques inclusivesBibliotequesambDOBicentenaribig drawbombersbústiaCAADcamí del viCaminadacaminadesCampanyaCampanya enganyosacampanya nomcampnayaCantataCanvi sentit de circulacióCanvis circulacióCanvis de sentitcapacitats 2018Capacitats 2019capella de sant joancaramellescardioprotecciócarnavalcasa d'oficisCasa de la Festa MajorCasa Petitacasal x la igualtatCasinoCatalàCavalcada de ReiscementiriCensCentenariCertificat Biosphèrecertificat bones pràctiquesCFGScicleciclismeCinemacivismeclasses de ballclàssica penedèsclaustre de sant francescClub de lecturaClub Natació VilafrancaCol·lecció localComerçCòmicComité d'Èticacomité estratègicComplex Aquàticcomunicat institucionalconcertconcertsConcursCondolconeixementsConferènciaconferència institucionalConferènciesconfinacursacongrésConsell Municipal de SalutconsellsConsistoriCONSULTAContes 0-3Contes 3-6Contes 6-10controlsConveniconversaConvivènciaConvocatòriaConvocatòria ajuts i subvencionsConvocatòria subvencionsCooperaciócoralcoronavirusCorpusCorrandescolaCorredor MediterranicreajoveCursCurs escolarcursaCursosCurtnavaldansaDeixalleria Mòbildesenvolupa'tdetencióDia del Geganterdia internacional de les donesDia Mundial de la PoesiaDiada NacionalDibuixDípticdissenyDocumentalDonaciódonants de sangDrets Humansdrogueseconomiaeducació viàriaEfemèridesEix Diagonaleleccions generalseleccions municipalsEls diumenges a Sant PauemprenedoriaempresaEnciclopèdia castelleraEnergiaenllumenatEnològicaenoturismeenquestaEntitatsentrades exhauridesEnvellimentequipacióequipamentEquipament esportiuequipamentsEscena JoveESCOLA ARSENALescola de músicaEscola Enoturismeescolaritzacióescolesespai joveespai públic escolarEspectacleespectaclesesportEstació EnològicaestacionamentEstacionament autocaravanesestampaExposicióExposició ceràmicaExposició pinturaexposicionsFàbrica de joguinesFàbrica de Joguines del Patge Raimonfactura electrònicaFamilia1familiarsfesta de l'esportFesta de la Gent Granfesta del voluntariatfesta del xatófesta majorfesta major 2019festa major 2020festa major dels petitsFestes de Sant RaimonFestivalFet X MiFetxMiFira de Santa Llúciafira del gallFira del Vehicle d'OcasióFira Musicalfiresfires de maigfires de maig 2018Fires de maig 2019fm 2018fm 2019FM 2020fm solidàriafm2018fm2019Formacióformació empresarialformació i insercióformació ocupacionalfotografiaFundació de la Festa MajorFutbolGastronomiagegantsgestió de residusGoigsgrossaguardóHabitatgehackatóHoqueiHorarihospitalIDAPimatgeinauguracióinclusió socialInfantilInglada ViainnovacióINNOVIInscripcionsInstagramInstitut Alt PenedèsInstitutsIntercanviinterculturalitatItaliàITVjocsJocs de taulaJornadajornada de treballjornadesJovestiuJovestiu OFFLa NauLabdooLecturaLectures 11-13LEDLGTBILiceuLiceuBibLiteraturaLlars d'iinfantsLlars d'infantsLlegir el teatreLlibresLlibres de CapçaleraLlosa de la viaLlumloteriamanifestmantenimentManuel Milà i FontanalsMarató de SangMarató de santMares i paresmarxa cicloturistamarxandatgemascotamasterclassmatrículaMedi AmbientmemòriamencióMercat de palmes i palmonsmercatsmerxandatgemesures de seguretatmillores via públicaminut de silenciMitja MaratóMitja PetitamobiliarimobilitatMobilitat internacionalMostMost 2019mostra fotogràficamostra infantilmuntanya de Sant JaumeMuntanya de Sant PauMuseuMúsicaNadalNadal i ReisnatacióNeteja viàrianetworkingneucatNo perdis el trennormalització lingüísticaNovel·laNovel·la JuvenilNovetatsNovetats.OACobres de desenvolupamentobres de milloraobres de reformaObrim VilafrancaocupacióOMIConada de calorOnada de fredOrdenançaOrientaciópactePanera literàriaParaules al Claustreparaules al claustre i +parcs i jardinsPAU 18Pau PérezPECTpelegrinaPenedès escriupere regullPFIPFI-PTTPicant de manspinturapirotècniaPisos gent granpisos socialsPista de gelPla Urbanísticplans d'ocupacióPlantació forestalplaques fotovoltaiquesPlàsticsPlepoblacióPoesiapolicia localportes obertespostgrauPOUMpràctiquesPreestrenapregóPremi literariPREMI PINTURAPremispremsapresentacióPresentacionspressupostpressupostos municipalsPrimer nadó de l'anyprocés participatiuprogramaPrograma ajutsprograma Solidàriaprojecteprojecte turísticprojectes musicalsPromocióprotecció civilprotecció dels animalsPTTPTVpunt lilaquioscrealitat virtualreasfaltatRecepcióreciclatgerecollida de brossaRecollida de moblesRecomanacióRecomanacions infantilsreductors de velocitatReferèndumReis 2020rellotgerenferesidusresidus sanitarisrestriccions de trànsitRicard Fortunyriera de LlitràRius amb vida al PenedèsRuta del XatóSales d'estudiSaló de lEnsenyamentsant fèlixSant Jordi 2018Sant Jordi 2019sant pausarebsecundàriaSEFEDSensibilització musicalsenyalitzacióSèries de TVservei mòbilserveissessió formativaSETMANA SANTAshowcookingSIADSIAJsímbolsSindicatura de GreugesSolidaritatSolidaritatsSorteigsubvencióSúpernittall de carrertall de subministramenttall de subministrament elèctrictall de transitTall subministrament elèctricTallerTallersTalls de trànsittaula rodonaTeatreTeatre Cal BoletTertúlies LiteràriesTinença responsabletitellesTots Som RegidorstrànsitTransport públictreball als barrisTreballs als barristreballs de construcciótreballs de milloratreballs de restauracióTrencadísTrescajovetrinitarisTrobadesTurismeUn cop d'ull a...undefinedUnivers PenedèsuniversitaturbanismevagaVegueriavegueria penedèsvehiclesVehicles agrícoles i cilomotorsvehicles elèctricsventcatVÈRTEXVeure mónviVijazzVilafrancavilafranca inclusióVilajugaVilapensaVinariVinsvinseumVinstagramPenedèsVinyes per Calorviolència masclistavisitavisita comentadaVisitesvisites guiadesVitivinícolavoluntariatVot per correuWinebsxerradaFamilia2Familia3\nTelèfon per a consultes exclusivament pediàtriques\nL'Ajuntament de Vilafranca col·labora amb l’equip de Pediatria de l’Alt Penedès i posa un telèfon de reforç.\nLa Biblioteca Torras i Bages romandrà tancada\nL'Ajuntament de Vilafranca del Penedès ha adoptat mesures de prevenció i contenció del coronavirus.


El CTCMC es concentra al Pallars - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nEl CTCMC es concentra al Pallars\nLa Guingueta d’Àneu, Pallars Sobirà, i concretament el Càmping Vall d’Aneu, ha estat el lloc triat per fer l’última concentració del CTCMC (Centre de Tecnificació de Curses per Muntanya de Catalunya).\nEn total deu esportistes han aprofitat el cap de setmana per fer una estada per seguir treballant de cara el tram final de la temporada de curses per muntanya sota la direcció de Pere Rullan.\nL´agenda del cap de setmana va començar realitzant un entrenament vertical al recorregut de la Vertical la Bandera. Els esportistes també es van sotmetre a uns test de força dirigits a mesurar els nivells que tenen actualment els joves del centre i amb l´objectiu de començar un seguiment personalitzat de la seva evolució. Igualment, es va fer un anàlisi reflexiu amb els tecnificats de com no han de oblidar aspectes importants del seu control motor, implicant la seva estructura muscular i propioceptiva.\nEls joves esportistes assistents van ser: Aleix Solé (Obrint Traça Club Esportiu), Amàlia Bardolet (Centre Excursionista de Torelló), Arnau Cases (Espot Esquí Club Valls d’Àneu), Isaac Barti (Centre Excursionista d’Olot), Jana Aguilar i Laia Aguilar (Club Excursionista Calldetenes), Laia Gonfaus (Associació Esportiva Mountain Runners del Berguedà), Maria Beringues (Associació Esportiva Mountain Runners del Berguedà), Martí Nogué (Unió Excursionista Vic) i Sebastià Feliu (Associació Esportiva Pallars).\nEl matí del diumenge va servir per fer un entrenament aeròbic extensiu durant 18 kilòmetres i 1.000 metres de desnivell positiu sortint de la zona de Peülla, pujant per la vall de Gerber amb els seus tres llacs, seguint cap al refugi de Mataró, es va pujar al coll del l´estany gelat, passant pel refugi de Saboredo per finalment baixar a la vall de Ruda i remuntar per la Bonaigua.


Crema catalana sobre sablé bretó i el Japó - Cuina per a llaminers\nUna combinació fantàstica, el contrast de textures ha de quedar molt bé. I la presentació, com sempre excel·lent!\n15 de març de 2011, a les 15:35\nCaram Mercè!! Aquesta versió ens sembla genial, què bona ha de quedar! Ens en podem endur un parell per provar, oi? Les fotos, com sempre, fantàstiques!\n15 de març de 2011, a les 15:43\nAi, aquest últim comentari som els fogons de la Bordeta, eh? jajaja Res de L'art de la cuina, no sé què ha passat! :P\n15 de març de 2011, a les 15:44\nImpresionant!! el contraste de textures i de sabors ha de ser una delícia!! I quines fotos!\n15 de març de 2011, a les 15:48\nPenso que tenim el mateix llibre, La cocina dulce de Torreblanca, hi ha unes receptes genials, ja em puc imaginar que bona que està aquesta recepta d'avui.\n15 de març de 2011, a les 15:53\nCaram, quin nivell! Una proposta fantàstica i... deliciosa! Les fotos parlen per si soles. Gràcies per participar! T'esperem el mes vinent, eh? ;)\n15 de març de 2011, a les 15:54\nQuina presentació mes maca i sobretot quina bona pinta que fà! Em guiaré de la teva recepta segur!\nAh! I tot un detall que parlis de Japó.....Petonets!\n15 de març de 2011, a les 15:57\nmercè, aquestes galetes amb la crema per sobre és una de les coses més temptadores que he vist en temps, i amb les presentacions que fas, irresistibles!\n15 de març de 2011, a les 16:06\nMare meva, com sempre...m'emporto la recepta....\n15 de març de 2011, a les 16:18\nQue bona ha d'estar sobre el sablé!! Jo per a la recepta del 15 he fet la teva recepta (crec que ja la has vist), però bueno... deliciosa!! :)\n15 de març de 2011, a les 16:42\nUna presentación de lujo para un bocado excelente! Ya de por sí la crema catalana es un poste delicioso pero es que esta propuesta me ha enamorado!!!! besos\n15 de març de 2011, a les 16:46\nUna manera ben bona i original de fer la crema catalana.El resultat és espectacular!!\n15 de març de 2011, a les 17:26\nQuè bo Mercè! No he pogut fer res més que deixar aquest petit missatge!\nQuina presentació més bona!\n15 de març de 2011, a les 17:34\nCaram! Quina presentació i quina bona pinta.\n15 de març de 2011, a les 18:12\nUna presentació de 10!!! com sempre!\nSUSANNA GAMBIN NOGUEÉ ha dit...\nem sembla una ideia bestial de bona, en prec nota amb el teu per,ís, i feliictacions per la presentació\nets una crakk\n15 de març de 2011, a les 18:43\nQué buena tu receta y qué fotos tan bonitas... dan ganas de meterse en la pantalla y de ahí directa a tu casa a probar una!\n15 de març de 2011, a les 19:00\nExcelent proposta la teva, una forma diferent de consumir la crema catalana, totalment irresistible.\nSegur que és un dolç boníssim.\n15 de març de 2011, a les 19:15\nreceta muy bien combinada con este sable breto y las fotos muy buenas\n15 de març de 2011, a les 19:56\nOooooh!, això ha de ser fantàstic,amb la textura cruixent de la sablé i la crema al damunt!. Només les fotos ja conviden.\nAquest llibre del Paco Torreblanca deu ser una joia!. Aquesta recepta i la de l'has de tastar! ho demostren!\n15 de març de 2011, a les 20:04\nUna proposta fantàstica.Molt original la forma de presentar la crema en sablé.\nI els fotos,com sempre,genials.\n15 de març de 2011, a les 20:22\nNo importa dir res més...m'encanta, m'encanta, nyam, nyam!! Un petó,Paula\n15 de març de 2011, a les 20:34\nQuines galetes tan bones, t'han quedat fantàstiques!\n15 de març de 2011, a les 20:35\n¡¡Qué curioso.!!... parece que Diti y tú habeis tenido telepatía... me encanta eso.\nY te digo lo mismo... la crema catalana por sí sola es un placer degustarla así que este bocado... debe ser exquisito.\nVoy ahora a visitar el blog japonés que indicas... hay que estar con ellos... pobre gente.\n15 de març de 2011, a les 20:53\nFantàstic com sempre Mercè! Jo encara no m'he inspirat... a veure que faig...\n15 de març de 2011, a les 20:57\nMercè, aquesta versió és espectacular. Una delicia!\n15 de març de 2011, a les 21:10\nUna delícia en una sola mossegada. Senzillament genial!\n15 de març de 2011, a les 21:23\nBoníssim... no hi altra paraula.\n15 de març de 2011, a les 21:51\nMare meva quina cosa més bona. Ara mateix i faria un mossec\n15 de març de 2011, a les 22:12\nBona nit Mercè!\nOh, oh, oh! Poc puc dir ja que no t'hagin dit.. M'encanten aquestes cucades que has preparat. I a més han de ser delicioses amb la combinació de textures!! Petonets\n15 de març de 2011, a les 22:24\nUna altra recepta de crema catalana exquisita. I el contrast ha de quedar excel·lent. Me'n menjaria una ara mateix :P\n15 de març de 2011, a les 22:30\nSempre et superes i mira que és difícil!\nMercè, fa una pinta increïble! Quina llepolia!\n15 de març de 2011, a les 23:20\n15 de març de 2011, a les 23:59\nTotes les teves receptes són genials, però aquesta s'enduu la palma! Quina pinta aquestes tartaletes de crema catalana, me'n menjaria 3 o 4...\nAmb el que m’agrada la crema, ara per esmorzar me’n menjaria alguna.\nFantàstiques, con tot el que ens proposes, queden anotades amb el teu permís\n16 de març de 2011, a les 9:05\nUna combinació excel·lent! aquest sablé accentua encara més la dolçor de la crema catalana.\n16 de març de 2011, a les 10:42\naixò és donar una volta més a la crema catalana! t'han quedat unes postres de luxe!\n16 de març de 2011, a les 10:44\nQué presentación tan lujosa! Las fotos invitan a todo, a comer, cocinar, no sé, alucinada me voy, o mejor, dejo un rato abierta la página para mirarla de vez en cuando!\nUna versión fabulosa y diferente!\n16 de març de 2011, a les 10:46\nHas encertat en el meu gust, tal li he dit a la Gemma i a en Josep i la Glòria del Cafè de Nit, m´encanten les combinacions amb galeta i amb crema, ja és el summun!.\nT´han quedat una preciositat.\n16 de març de 2011, a les 12:17\nQue delicia Mercè, vengo de ver la crema de Mª Jose y me ha encantado, pero es que la tuya también me gusta y me parecen ideales para sorprender a alguien con un buen café.\nCopiaditas quedan que seguramente si el tiempo me acompaña las prepararé la próxima semana.\n16 de març de 2011, a les 15:23\nE' stupenda e molto buona questa ricetta, complimenti ☺\n16 de març de 2011, a les 18:07\nQuina combinació i presentació !! Ah!I Unes fotos precioses!!\n16 de març de 2011, a les 19:40\nQue original Mercè aquesta nova proposta, diferent de la crema de sempre i les galetes que bones..:))\n16 de març de 2011, a les 21:33\nDes del divendres passat penso en la gent del Japó, és una cultura molt diferent a la nostre, és un poble acostumat a ressorgir i a suportar de les pitjors condicions.\nNo sé si és veritat però, crec que entre alguns podríem enviar el nostre pensament i sumar energies, desitjar que la seva força es dirigeixi a trobar la millor soluci. Diuen que, a vegades aquestes propostes tenen bons resultats.\nPodem dedicar uns instants de la nostre vida i un pensament per ells, força Japó¡¡\n16 de març de 2011, a les 21:36\nUnes galetes d'aparador de pastisseria, maquíssimes!\n16 de març de 2011, a les 22:10\nAquesta versió "mos" em sembla una trapelleria fantàstica. Porcions de crema catalana de mossegada...Com sempre, sorprenent.\n16 de març de 2011, a les 23:39\nTreus "aquesta crema" a taula i els deixes a tots bocabadats!!!!\nNosaltres estem seguint molt les notícies de la desgràcia del Japó. La meva filla estudia japonès i té amistats allà. Aquest Nadal vam tenir a casa una noia japonesa, i la veritat és que ens dol molt tot el que estan patint.\nTot i la seva desgràcia, les lliçons que ens estan donant!!!\n17 de març de 2011, a les 0:09\nQuina convinació tan agradable ,ha de ser exquisit ,i la presentació genial.Molt bé per la teva part d'informar l'ho que està portant a cap aquesta noia bloguera.Ojalà que la gent s'animi a ser solidària .Una abraçada.\n17 de març de 2011, a les 14:51\nLes dues textures juntes han de ser un plaer! i ens les presentes tant bé...!\n17 de març de 2011, a les 15:19\nPorto una bona estona pessejant-me pel teu blog, i estic al·lucinant de tot el que fas, la presentació, tot fa una pinta que dona ganes de posar-se a la cuina.\n17 de març de 2011, a les 17:17\nEm sembla que amb tantes receptes i variacions de crema catalana, n´hauré de fer mes vegades!\nLa teva proposta genial!\n17 de març de 2011, a les 20:25\nRealment és una combinació deliciosa. Així que animeu-vos a provar-la. ;)\n18 de març de 2011, a les 0:28\nQuina delicia Mercè!\naquest cap de setmana vull fer crema catalana i sens dubte faré la teva recepta :)\n18 de març de 2011, a les 21:00\nM'agrada molt la llagrimeta de sucre cremat regalimant. Has captat molt bé el detall :-)\n28 de març de 2011, a les 10:21\nAvbalboart ha dit...\nHola. Una receta genial....tiene que estar deliciosa.\nMe surge una duda al hacerla, ¿el almidón de que es?Yo siempre he usado Maizena como almidón pero como la receta lleva ambas cosas no se si el almidón lo pido tal cual....\n23 de desembre de 2015, a les 12:23


La CUP «participarà» al Govern que es comprometi amb la República | NacióDigital\nLa CUP «participarà» al Govern que es comprometi amb la República\nEl número 1 per Barcelona, Carles Riera, lamenta que Junts per Catalunya i ERC es neguin a pactar la construcció de la República fins passat eleccions\nper Aida Morales, 6 de desembre de 2017 a les 18:24 |\nCarles Riera, en una roda de premsa a l'ACN Foto: ACN\nEl cap de llista de la CUP, Carles Riera, ha assegurat aquest dimecres en una roda de premsa oberta a l'ACN que el seu partit està disposat a "investir" i, fins i tot, "participar" del Govern que sorgeixi de les properes eleccions del 21 de desembre, i que estigui "compromès" amb la República "des del moment zero". Si no, ha dit, els anticapitalistes estaran a l'oposició, ja que el que no faran, ha avisat, és "facilitar la governabilitat de l'autonomia". En aquest punt, Riera ha reconegut que mantenen "l'esperança" d'arribar a un acord sobre aquest aspecte després de les eleccions, malgrat que, durant aquesta setmana, la negociació que s'ha realitzat amb els partits independentistes no ha fructiferat.\nDe fet, ha explicat, aquest passat dilluns es va realitzar una trobada amb membres de Junts per Catalunya i ERC, on la CUP va presentar diversos punts d'acord per tirar endavant la República, que finalment es van descartar. Una de les condicions d'Esquerra, ha avançat Riera, era que fos un acord a tres bandes, però Junts per Catalunya va afirmar que aquest, "en aquests moments no esqueia" i "va donar poques explicacions", ha puntualitzat. "Que quedi clar que, en tot cas, no som nosaltres els que estem qüestionant o negant la unitat", ha declarat, malgrat que la proposta de la CUP és fer-ho "amb totes les conseqüències" i sense possibilitat de restablir l'autonomia.\nEn aquest sentit, un dels punts de discòrdia entre la CUP i la resta de forces independentistes és el concepte d'unilateralitat. Per a Riera, aquesta és "l'única via", la més realista i pràctica en el context actual. "Atesa la naturalesa de l'Estat espanyol, i com va ser dissenyat, no hi ha possibilitat de pacte o reforma constitucional", ha assegurat. En aquest Estat, ha continuat, "tot està lligat i ben lligat", i l'única manera de donar continuïtat al mandat de l'1 d'octubre i a la decisió del Parlament del 27 d'octubre és la "confrontació directa".\nSense reforma possible\nPer a la CUP, el debat sobre la reforma de la Constitució es realitza en un context de "clara recentralització" per part del PP, PSOE, Ciutadans i, fins i tot, els "comuns". Segons Riera, aquest debat no valora, ni tan sols, la possibilitat del dret a l'autodeterminació, i tampoc parla de futurs referèndums. A més, ha considera, Catalunya "ja està en una altra etapa".\n"Celebrarem si l'Estat espanyol es reforma per millorar coses, però ja no estem en aquesta fase". Sobre això, però, ha lamentat que Podem s'hagi posicionat a favor de participar en aquest debat de reforma constitucional, en comptes de centrar-se en la destitució del "règim del 78", ja que aquests van ser els seus orígens.\n"No tenim cap mena de dubte que si emprenem el camí de l'1 d'octubre i del 27 d'octubre, l'Estat augmentarà la seva repressió", ha assumit el cap de llista, que també ha lamentat que Junts per Sí preveiés "un Estat espanyol més democràtic i una Unió Europea menys demofòbica". La situació, ha afirmat, va ser diferent, i ara, es preveu un nou escenari "de confrontació durant uns anys", on no descarten que es produeixin noves detencions i empresonaments.\nPel que fa a l'alliberament dels presos que encara hi ha, ha indicat que s'aconseguirà posant "aquesta condició sobre la taula en una negociació". "Nosaltres lluitarem fins l'últim moment amb les famílies i les entitats per tal que surtin el més aviat possible, fruit de la pressió internacional i legal, però mentre això no passi, la solució és guanyar", ha sentenciat. Sobre aquest procés, però, Riera ha dit que no li agradaria que hi hagués "morts i ferits", i per això la CUP apostarà per assumir que s'haurà de plantar cara, de forma no violenta, a un sistema estatal que beu de la cultura del "franquisme" i on el "feixisme campa amb absoluta normalitat".\nSegons Riera, els passos a seguir en la construcció de la República han de passar per tornar a aprovar una Llei de Transitorietat que doni "seguretat jurídica" i, a continuació, iniciar un procés constituent que comporti un debat "a gran escala i democràtic", per tal de discutir el text de la nova constitució republicana. Entretant, ha afegit, cal començar a legislar i decretar "en termes republicans", començant per totes aquelles lleis que el Tribunal Constitucional ha suspès, com ara la de la igualtat de gènere, la protecció dels drets a l'habitatge o contra la pobresa energètica. Finalment, ha indicat, tirar endavant polítiques de sobirania, a través de les quals es puguin desprivatitzar serveis i "engrandir el sector públic".\nAquestes accions, ha afirmat, s'han de fer des del Parlament, però també des de tots els ajuntaments, on hi ha d'haver "assemblees republicanes" que actuïn com a "institucionalitat alternativa". Una situació, ha reconegut, que pot durar "uns quants anys", tot i que la CUP està "convençuda" que s'aconseguirà perquè es tracta d'una "batalla democràtica".\nLa CUP deixa clar que s'oposarà a qualsevol «Constitució espanyola en versió catalana»\n21 de desembre: eleccions Parlament 2017, Política, Carles Riera, eleccions Parlament 2017, CUP\nPer Anònim el 7 de desembre de 2017 a les 09:09\nHo sento però no els crec. La CUP està al darrere, sempre empenyent però mai s'acaba de mullar. Dona lliçons però res de res que els comprometi sense pas enrere.\nPer Anònim el 7 de desembre de 2017 a les 00:53\nEndavant, la via unilateral és l'única possible!!! no hi ha res a negociar amb l'estat espanyol!!, s'han d'implementar els resultats de les eleccions i punt. La república l'haurem de fer nosaltres, no vindrà mai d'una negociació amb Espanya. A més, així com ens han tractat, no ens quedem ni la part proporcional del deute públic del reino de Espanya. Adéu\nel més aviat possible?\nPer Anònim el 6 de desembre de 2017 a les 20:20


Diversió, comèdia i música al TAC de Catarroja\nLa segona quinzena de maig et proposa una combinació irresistible de comèdia, música i teatre per a tota la família\nEn el TAC de Catarroja pots vore teatre per a tots els gustos. La segona quinzena de maig et proposa una combinació irresistible de comèdia, música i teatre per a tota la família.\nLa companyia JM Gestió Teatral presenta un espectacle visual i emotiu, ple de somnis i imaginació per a tota la família, “El somni de Juli Verne”, el proper diumenge 19 de maig a les 18h. El xicotet Juli Verne, amb tan sol nou anys, és castigat després d'intentar escapar a bord d'una fragata. Al costat del seu germà Paul, viurà mil i una aventures en la golfa de la seua casa imaginant creuar els continents i els oceans amb l'ajuda dels objectes i andròmines abandonades que té al seu abast. I és que, tal com el seu pare li ha indicat, 'a partir d'ara no viatjarà a cap altra part més que en la seua imaginació'. Amb direcció de Juli Martí Zahonero i protagonitzada per Juanfra Sáez i Alberto Jiménez de Dios.\nJuan Gea i Dani Muriel protagonitzen la comèdia que ha arrasat en França, “El insólito caso de Martín Piche”, amb direcció de Juan Carlos Rubio. Un text d’èxit de Jacques Mougenot t’espera al TAC de Catarroja el dissabte 25 de maig a les 20h. Martín Piche pateix un estrany mal i decideix visitar a un famós psiquiatre per a intentar solucionar-ho. La seua dolència no és una altra que la seua absoluta falta d'interès pel món que li envolta, tot li avorreix. La situación portarà al desconcertat psiquiatre a realitzar un sorprenent i inesperat tractament que cap dels dos oblidarà.\nLa música omplirà les vetlades de Les Nits a la Tramoia en el TAC de Catarroja. El millor Pop-Rock dels 80 per a fer un viatge amb la millor música i “tornar al passat”. La Esquina Amarilla t’espera el proper dissabte 25 de maig a les 23h per a fer un recordatori amb els temes que ens van veure créixer allà pels 80... Loquillo, Seguridad Social, Danza Invisible, Siniestro Total, Sabina, Kiko Veneno, i molts més.\nDirecció: Av. Excelentisima Diputació 16, 46470, Catarroja, València\nVenda d’entrades: Web del teatre https://www.teatreauditoricatarroja.com/index\ni taquilla del teatre.


Visites familiars al MACE i Museu Puget\nDissabtes i diumenges de 10.30 h a 13.00 h | Museu d'Art Contemporani d'Eivissa i Museu Puget\nJa està oberta la inscripció per visitar els nostres museus en família.\nVolem familiaritzar els infants amb l'art contemporani en un context lúdic on també s'impliquin els pares i les mares, els majors....\nL'activitat consisteix en una visita al museu amb caràcter general (co·lecció permanent) o amb un enfocament concret (exposició temporal). A continuació es fa un taller pràctic relacionat amb les obres d'art seleccionades. Com sempre, acceptam suggeriments.\nNo obstant això, les nostres propostes són les seguents:\nTaller de dibuix automàtic\nTaler de dibuix a l'aire lliure\nTaller de la mar\nTaller de formes abstractes