Divendres amb vent de Garbí i alguns ruixats al matí • Ràdio Capital de l'Empordà\nDivendres amb vent de Garbí i alguns ruixats al matí\nDoncs com saps aquest és el darrer cap de setmana de tardor i acabarà amb un divendres amb més núvols i alguns ruixats al matí i la resta de dia i cap de setmana amb més Sol.\nAvui com comentàvem matí amb més octes de cel cobert, precipitacions en general febles i vent de component sud i garbí que ja va començar la darrera nit i es mantindrà amb algunes ratxes fortes fins passat migdia, quan començarà a perdre una mica d’intensitat.\nDe fet per aquest matí el Servei Meteorològic manté un avís de perill al Baix Empordà per ratxes màximes superiors als 70 o 80 km/h. També trobem en alerta la zona costanera per onades superiors a 2.5 m d’alçada. Pel que fa a les temperatures ni rastre de fred, mínimes al voltant dels 8-10ºC i màximes que poden superar els 18ºC.\nLa situació meteorològica anirà millorant amb menys núvols dissabte sobretot a la tarda i diumenge temps en general assolellat o poc ennuvolat i ambient suau per acabar la tardor.\nArticle anteriorSant Feliu de Guíxols serà l’escenari de l’Interfest 2020\nArticle següentImagine Dragons anuncien la seva separació


El sènior femení rep el Manyanet de Reus en el primer partit de lliga al Sagrat Cor (diumenge, 18 h) - Tgn Bàsquet Club -\nHome / Notícies / Equips / Femenins / El sènior femení rep el Manyanet de Reus en el primer partit de lliga al Sagrat Cor (diumenge, 18 h)\nEl sènior femení rep el Manyanet de Reus en el primer partit de lliga al Sagrat Cor (diumenge, 18 h)\nEl TGN Bàsquet rep demà el Manyanet de Reus (18 h) en el que serà el primer partit de lliga de les tarragonines davant el seu públic. El conjunt lila arriba amb confiança a l’enfrontament perquè en la primera jornada va aconseguir una clara victòria a la pista del CN Sabadell (39-64) i això li va permetre situar-se líder del seu grup per diferència de punts.\nPer la seva banda, el rival de demà va començar la lliga amb una derrota. Les reusenques van caure a casa seva contra el CB Balaguer (62-63) i, per tant, voldran refer-se de la desfeta amb un triomf contra el TGN Bàsquet. «Elles són un bon equip on moltes de les seves jugadores fa molts anys que juguen juntes i, per tant, no preveiem, ni de bon tros, un partit fàcil», diu Víctor Neila, entrenador del TGN Bàsquet, que destaca el bon paper del Manyanet en la temporada passada —setè classificat del seu grup amb un balanç de 19 victòries i 11 derrotes—.\nNeila podrà comptar amb tota la plantilla per tal d’afrontar un dels nombrosos derbis d’aquest curs perquè, a banda del Manyanet, en el mateix grup que les liles hi ha el CB Morell, el Ploms i el Reus Deportiu.


Cambrils es prepara per l'arribada dels manters: aquest és el seu pla\nLa comissaria dels Mossos d'Esquadra de Cambrils té nova cap\nLa sotsinspectora Carme Domènech es va reunir la passada setmana amb l'alcaldessa i el regidor de Protecció Ciutadana\ndimarts, 16 de juny 2020 - 10:00h\nEl passat dijous 11 de juny, l'Ajuntament va donar la benvinguda oficial a la nova cap dels Mossos de Cambrils, Carme Domènech. | Ajuntament de Cambrils\nLa sotsinspectora dels Mossos d'Esquadra Carme Domènech és des del mes de març la nova cap de la comissaria de la policia de Cambrils. Així ho va fer saber a través de les xarxes socials la regidoria de Protecció Ciutadana de l'Ajuntament, que va presentar la nova policia en cap el passat dijous 11 de juny. En la que era la primera trobada presencial a l'Ajuntament des de l'inici del confinament, l'alcaldessa, Camí Mendoza, i el regidor de Protecció Ciutadana, Lluís Abella, van donar la benvinguda a la nova cap en un acte en què van tractar els temes més urgents.\nA la reunió també hi van assistir el cap de la Regió Policial Camp de Tarragona, el comissari Josep Maria Estela Ribes; el cap de la Policia Local de Cambrils, Josep Muñoz, i altres representants dels dos cossos de seguretat.\nEls cossos de seguretat i l'Ajuntament engeguen coordinadament la temporada d'estiu\nLa reunió va servir per trobar punts comuns i engegar coordinadament la nova temporada d'estiu entre els cossos de seguretat i l'Ajuntament. S'hi van tractar temes com les previsions de l'estiu, l'arribada dels manters i les afectacions que pot tenir la situació derivada de la crisi sanitària, tant pel turisme com per les conflictivitats familiars i domèstiques. A més, els responsables van fer una valoració positiva de la coordinació entre els dos cossos de seguretat del municipi i les actuacions que s'han dut a terme conjuntament durant l'estat d'alarma.\nCarme Domènech té una àmplia experiència en l'exercici en llocs de responsabilitat dels Mossos d'Esquadra a la regió de Tarragona. Després de ser cap de la comissaria de Gandesa durant tres anys, va treballar set anys com a cap de l'Àrea Bàsica Policial del Montsià, fins que el gener del 2018 es va convertir en sotsinspectora a la comissaria de l'Ametlla de Mar.\nL'Ajuntament aposta per la cautela amb els manters\nL'executiu cambrilenc i la policia són conscients de l'arribada de manters en qüestió de dies, i mostren la seva intenció d'actuar amb cautela amb el col·lectiu durant l'estiu després de la sonada mort de George Floyd als Estats Units. «Ho podrien aprofitar quan s'hi acosti un policia a prendre mesures, hem d'anar amb peus de plom per evitar conflictes», ha assenyalat el primer tinent d'alcalde i regidor de Protecció Ciutadana, Lluís Abella.\nMalgrat que a hores d'ara no han arribat, l'Ajuntament dóna per fet que ho faran, i aposta per fer-los marxar per la via de la mediació, com ho ha fet darrerament, per evitar la confrontació amb els venedors ambulants.\n"El jutge es pronuncia sobre els 2 mossos acusats de «protegir» 2 policies de Vila-seca" "Canvis importants si voleu anar en patinet elèctric a Salou, Cambrils i Vila-seca!"\nAjuntament de Cambrils Mossos d'Esquadra Cambrils


PortAventura obrirà el 8 de juliol amb el 30% de l'aforament i l'ús obligatori de mascareta ~ EbreDigital.cat\nPortAventura World donarà el tret de sortida a la temporada el 8 de juliol, segons ha anunciat l’empresa aquest dilluns. El complex turístic de Vila-seca i Salou encetarà la 25a temporada amb més de tres mesos de retard per la covid-19, atès que preveia obrir portes el 27 de març. Amb l’objectiu de garantir una experiència en un “entorn segur”, PortAventura reduirà l’aforament a un 30% de la capacitat, activarà un sistema de venda anticipada d’entrada i adoptarà mesures per evitar aglomeracions. L’ús de mascareta serà obligatori i es faran controls de temperatura als accessos. L’empresa obrirà quatre hotels, però mantindrà el parc aquàtic tancat i no preveu programar espectacles fins al setembre.\nPortAventura World anuncia que ho té tot a punt per obrir portes el 8 de juliol com una “destinació turística segura”. La principal locomotora turística de la Costa Daurada, amb cinc milions de visitants per temporada -el 36% dels quals van ser estrangers el 2018-, es reivindica enguany com una opció idònia per al turisme nacional i de proximitat, tot i que no renuncia a seguir sent una destinació de referència “per famílies d’arreu d’Europa”.\nDesprés d’haver hagut d’aplicar dos ERTO que han afectat uns 1.800 treballadors, PortAventura també afronta un escenari financer incert. Segons va informar a final de març l’agència de ràting Moody’s, l’empresa pot perdre un 50% dels seus ingressos aquest 2020 per culpa de la crisi del coronavirus i posar en risc la seva rendibilitat i liquiditat. L’agència subratllava que PortAventura és especialment “vulnerable” perquè té una “única localització” i “una elevada estacionalitat”.\nL’agència de ràting assumia que el parc hauria d’estar tancat, com a mínim, fins a finals del segon trimestre, i pronosticava que no notaria una “lenta recuperació en les visites” fins al tercer. Finalment, però, queda descartat el pitjor dels escenaris, que era el tancament del parc durant tot l’estiu. Això, segons Moody’s, hagués provocat una estructura de capital “insostenible”.


La reforma de la PAC està cada vegada més a prop i tots els indicadors, estudis i anàlisis cada dia donan pitjors notícies. L’últim ve del director del Centre d’Estudis i Investigació per a la Gestió de Riscos Agraris i Mediambientals que creu que el previsible retallada del pressupost per a la Política Agrícola Comuna (PAC) post 2020 pot afectar l’agricultura de l’Espanya continental i atlàntica, especialment al cereal i el boví.\nAlguns sectors més afectats\nEls sectors que més poden patir són el de cereals, oleaginoses -girasol i colza, lleguminoses i la producció làctia i la de carn de boví ha precisat a Efeagro després de la inauguració del seminari PAC post 2020. Escenaris futurs’ que aquest dijous 23 s’ha celebrat a l’Escola d’Enginyers Agrònoms de la Politècnica de Madrid.\nEl segon element important és el pressupostari, que està condicionat pel Brexit i que provocarà una cosa que no havia passat fins ara: la reducció en termes corrents del pressupost per a la PAC, el que evidentment suposarà canvis importants, sobretot en els pagaments directes .\nLa reducció de pressupostos de la futura PAC pot afectar sobretot a les zones més dedicades als cultius i ramaderia de l’Espanya “continental i atlàntica” i no tant als sectors mediterranis com poden ser fruites, hortalisses o vi, ha sentenciat.\nLa subdirectora general de Cultius Herbacis i Industrials i Oli d’Oliva del Ministeri d’Agricultura i Pesca, Alimentació i Medi Ambient (Mapama), Silvia Capdevila, ha confirmat que la Comissió Europea (CE) comunicarà la setmana que -previsiblement el dia 27- el avanç oficial de la seva proposta inicial sobre la nova PAC.\nAfers exteriors determinants\nAquestes primeres directrius no aniran acompanyades d’assignació de fons, ja que encara està oberta la negociació de les condicions del Brexit, però seran el punt de partida per a les propostes legislatives sobre la política agrícola post 2020, que es perfilaran en el segon semestre de 2018 , ha explicat.\nEl marc pressupostari incert ha continuat impedirà que hi hagi una política amb xifres per al 2020 ara i s’ajornarà la posada en marxa del nou marc de la PAC fins 2022 o 2023.\nIsabel Bardají, catedràtica d’Economia Agrària, Estadística i Gestió d’Empreses de l’Escola d’Enginyeria Agronòmica de la Politècnica de Madrid (ETSEA-UPM), ha recopilat en una ponència les propostes europees que hi ha sobre la taula per a la PAC post 2020 a les que hi ha una clara aposta per una política “de resultats”.


Els empleats col·laborem | BBVA Espanya\nBBVA llança una campanya per al seu personal\nPer cada euro aportat per una persona empleada, el banc contribuirà amb un altre euro més.\nBBVA ha posat en marxa una campanya entre el seu personal per unir-se a l'ajuda solidària contra la pandèmia provocada per la COVID-19. Els professionals que ho vulguin, podran col·laborar amb aquesta causa a través de la campanya ‘La teva aportació val el doble’, en què per cada euro aportat per un membre del personal, el banc contribuirà amb un altre euro més.\nLes persones empleades que vulguin participar-hi, podran aportar la quantitat que vulguin, per donar suport a la lluita contra el coronavirus. Per cada aportació rebuda, BBVA en farà una altra de la mateixa quantitat. Ja hem arribat als 2 milions d'euros. Aquesta xifra és addicional als 35 milions d'euros que l'entitat ja s'ha compromès a destinar per combatre la pandèmia als països on opera.\nEls fons recaptats aniran a la lluita contra la covid-19 en tres línies d'actuació:\nSuport als sistemes públics de salut a través de la compra de respiradors i equipament mèdic i el seu lliurament a organismes oficials.\nSuport socioeconòmic a la població més vulnerable a través d'aportacions econòmiques a entitats socials que treballen amb aquests sectors. Inclou, a més, la participació del personal de BBVA en iniciatives de voluntariat promogudes per aquestes entitats.\nSuport a la recerca científica sobre la malaltia i el seu tractament.\nAquesta campanya s'implementarà gradualment als països on el Grup opera.\nHem donat 175 bateries externes al nou hospital de campanya d'IFEMA i 210 mantes a l'hospital d'Alcalá de Henares\nGràcies a sengles iniciatives del personal de BBVA, l'entitat ha donat 175 bateries externes per a mòbil al nou hospital de campanya d'IFEMA i 210 mantes a l'hospital d'Alcalá de Henares, ambdós a Madrid.\nDurant aquests dies, el confinament a les llars i l'obligat aïllament dels malalts als hospitals manté les famílies dividides i, en alguns casos, sense notícies dels seus éssers estimats. Una persona que treballa a BBVA va rebre una petició de bateries de mòbils per al nou hospital de campanya d'IFEMA, on hi ha escassetat d'endolls i punts de corrent per carregar telèfons i altres dispositius mòbils.\nA partir d'aquí, va sorgir la idea de recuperar un dels obsequis que el Grup va oferir als seus accionistes amb motiu de la celebració de la seva Junta General anual fa uns anys: bateries externes per a mòbils. Aquell excedent (175 unitats) es va localitzar ràpidament en un magatzem de Ciudad BBVA, es va carregar durant tota la nit i es va lliurar abans de 24 hores al nou hospital d'IFEMA. Gràcies a aquesta iniciativa, els malalts han pogut parlar aquests dies amb les seves famílies, alleujar la seva preocupació i estar una mica més a prop.\nI aquesta no és l'única ajuda que el personal de BBVA ha pogut oferir als afectats per la COVID-19. Un cas similar ha estat el de les mantes que també fa uns anys es van regalar als accionistes de BBVA, l'excedent de les quals, juntament amb altres de procedents del centre de formació de BBVA (en total, 210 mantes), s'ha donat a l'hospital d'Alcalá de Henares, un dels més saturats de malalts de coronavirus.\nEls empleats col·laborem


El silenci de Casado sobre Cospedal\nEl líder del PP, Pablo Casado, de visita a Ceuta. REDUAN DRIS / EFE\nPablo Casado tot just vivia l'eufòria de la victòria del PP el 4-M a la Comunitat de Madrid (tot i que Isabel Díaz Ayuso és ara una competidora interna), quan ha reaparegut l'ombra de la corrupció del PP, que l'afecta de ple. La imputació de María Dolores de Cospedal, antiga número 2 del partit, en el cas Kitchen per haver ordenat el robatori de documents compromesos a l'extresorer Luis Bárcenas torna a posar en dificultats l'actual president del PP. Recordem que Casado va obtenir el lideratge del partit en unes primàries amb Soraya Sáenz de Santamaría gràcies sobretot al suport d'última hora que va rebre de Cospedal, que també aspirava al càrrec.\nAquest dijous, però, Casado s'ha negat a respondre cap pregunta sobre Cospedal en una visita que ha fet a Ceuta. En lloc de donar la cara quan venen mal dades, el cap de l'oposició fa com el seu antecessor en el càrrec, Mariano Rajoy, i opta pel silenci davant les preguntes dels periodistes. Casado està molt equivocat si es pensa que amb aquesta estratègia aconseguirà espolsar-se l'ombra de la corrupció del seu partit. I no només de corrupció, ja que en el cas Kitchen el que s'està investigant és si el PP va recórrer a l'excomissari Villarejo, màxim representant de les clavegueres de l'Estat, per intentar fer callar Bárcenas i impedir que aportés a la justícia la documentació que provaria l'existència d'una caixa B al partit que es nodria de comissions d'obra pública i que servia per pagar sobresous (en sobres, precisament) als seus principals dirigents, que consideraven que amb els sous públics feien curt.\nRas i curt, el PP no és només que fos una organització intrínsecament corrupta, tal com va provar la primera sentència de Gürtel, sinó que, a més, practica l'obstrucció de la justícia. Això és especialment rellevant en un moment en què el PP està recollint signatures per tot l'Estat en defensa de la "justícia" i la "Constitució" i en contra dels indults als presos independentistes catalans. ¿Com pot algú que boicoteja l'acció de la justícia, que intimida testimonis, que assalta la propietat privada per robar documents compromesos, tenir la més mínima credibilitat per demanar aquestes signatures? ¿Com pot, un partit que quan arriba al govern fa servir els recursos de l'Estat per crear una anomenada policia patriòtica que, a més d'inventar-se causes contra dirigents independentistes, servia també per tapar els seus propis escàndols?\nI ara ja no estem parlant de fets ocorreguts quan Casado no estava en primera línia política, com el cas Gürtel, sinó de fets que van passar quan ell ja era un dirigent important i el partit intentava, per tots els mitjans, que Bárcenas es mantingués en silenci i no col·laborés amb la justícia. Un partit amb aquest historial no pot ser l'alternativa de govern a Espanya, sinó que hauria d'afrontar un profund procés de regeneració. Un procés que, per cert, hauria d'anar molt més enllà que un canvi de seu. Perquè el silenci de Casado fa sospitar que, en realitat, aquest PP continua sent el de sempre.


Detall des de la plaça del castell\nCastell termenat. L'any 1012 Isnabert fa construir la torre que més tard seria el castell de Santa Oliva.\nPere, senyor del castell a l'any 1142, promet fidelitat a Guillem de Sant Martí, senyor de les terres del Penedès. Les lluites dels successius senyors feudals que habitaren el Castell contra el Priorat de Santa Maria de Santa Oliva acaben el segle XIII amb l'adquisició del castell i de totes les seves possessions per part de l'Església. Aixó marcaria el decliu definitiu del poder de Santa Oliva a favor del pobles veïns que aniran adquirin proponderància a partir del segle XIV.\nEl 1143 Guillem de Santmartí encomanà la sots-castlania del castell d'Eramprunyà a Pere de Santa Oliva. El 1166 Pere de Santa Oliva i Dolça, senyors del castell, donaren una terra al monestir de Sant Cugat situada sobre el palau.\nBernat de Santa Oliva, que era fill de Pere, heretà el castell de Santa Oliva, mentre que Guillem Ramon, un germà seu, succeí el pare en la sots-castlania d'Eramprunyà i Berenguer de Santa Oliva, un altre germà de Bernat, fou abat de Sant Cugat (1205-11).\nEl 1243 Saurina de Santa Oliva i Guillem de Terrassa vengueren al monestir de Sant Cugat el castell de Santa Oliva, amb els seus termes i pertinences. Des d'aleshores, el monestir de Sant Cugat del Vallès posseí, fins a l'extinció de les senyories, el castell i el terme de Santa Oliva, junt amb la jurisdicció civil i criminal.\nEl 1610 l'antiga sala d'armes del castell fou convertida en santuari de la Mare de Déu del Remei, segons una inscripció de la porta principal i per aixó el castell de Santa Oliva és conegut també com a castell del Remei.\nEs conegut popularment per Castell del Remei.\nSituació: A Santa Oliva, localitat de la comarca del Baix PenedèsLocalització: N 41 15 12.79 E 01 32 58.23


13 coses que potser no sabríeu sobre diferents cops - Article\n13 coses que potser no sabreu sobre els traços diferenciats\nSi entre el 1978 i el 1986 es va sintonitzar amb una televisió en qualsevol moment, probablement estigués exposat al fenomen que era el de NBCDiff’rent Strokes.Un vehicle estrella per a l'actor precoç Gary Coleman,Traçoscomèdia extreta de l’estrany acoblament del milionari Sr. Drummond (Conrad Bain) i els fills orfes del seu governant mort, Arnold (Coleman) i Willis (Todd Bridges).\nL’espectacle va durar vuit temporades i és probable que sigui tan notable pel melodrama que envolta les seves joves estrelles com per tot el que van fer a la pantalla. Feu una ullada a 13 fets que probablement discutia Willis, en algun moment o altre.\n1. Va fer la programació perquèEls Petits CanallaNo.\nEl president de la NBC, Fred Silverman, sabia que volia fer alguna cosa amb Gary Coleman, el brillant nen de 10 anys que havia cridat l'atenció pels seus espots comercials. (Coleman estava tan preparat que en un moment donat es creia que era una persona petita.) L'actor va gravar un pilot perPetits canallaactualització el 1978, però la xarxa es va negar a avançar. Encara ansiós per trobar un projecte, Silverman el va escriure en un guió sobre dos germans de Harlem que es van mudar a un elegant àtic de Manhattan. Tot i que Bain va ser l’estrema aparent de l’espectacle, va ser el retrat de Coleman d’Arnold el que va entretenir al públic: l’espectacle mai va quedar fora dels 30 primers durant les seves tres primeres temporades.\n2. Els supremacistes blancs no eren fans.\nMentreTraçosmai va ser una sèrie altament polititzada, alguns espectadors es van sentir incòmodes amb la idea que un ric milionari blanc adoptés dos nens negres. Després de l’estrena de l’espectacle, Bain va rebre cartes del Ku Klux Klan que eren amenaçadores per naturalesa i segellades en cera per un Gran Drac; Todd Bridges va afirmar que també va ser assetjat per membres del Klan autoidentificats.\n3. El títol pot haver estat inspirat per Muhammad Ali.\nD'acord amb laLlibre de cites de Yale, el gran boxejador Ali (que va fer un cameo en un episodi del 1979) va ser citat per laGreat Bend Daily Tribuneel 1966, dient: 'Diferents cops per a diferents persones'. El músic Syl Johnson va popularitzar la frase en una cançó del 1968. Abans del títol estilitzat, els productors es plantejaven anomenar-lo45 minuts de Harlem.\n4. Gary Coleman va publicar episodis sobre diners.\nTot i ser el principal atractiu deTraços, A Coleman se li van pagar uns 1.800 dòlars per episodi bastant desordenats quan es va estrenar el programa. Els seus pares, que també eren els seus administradors, van defensar amb èxit una recaptació de 30.000 dòlars per episodi. El 1981, la promesa de diners de sindicació lucrativa va provocar una altra sol·licitud; aquesta vegada les prolongades negociacions contractuals van fer que Coleman estigués al marge dels primers episodis de la quarta temporada. El seu salari finalment es va incrementar fins a 70.000 dòlars per episodi, cosa que el va convertir en l’actor còmic més ben pagat de la NBC durant un període de temps.\n5. Coleman va ajustar el seu slogan.\nSegons l'escriptor de sèries Ben Starr, el personatge d'Arnold tenia una línia que tenia el guió següent: 'De què parles, Willis?' Quan Coleman el va llegir, el va comprimir en el que es convertiria en una de les frases més generalitzades dels anys vuitanta: 'Whatchoo talkin '' bout, Willis?' Els escriptors volien tenir cura de dividir-lo en futures temporades perquè no esgotés la seva benvinguda, però això no va tenir un èxit del tot: a finals dels anys noranta, Coleman estava tan cansat de la línia que es va negar a dir-ho.\n6. Va arraconar el mercat en episodis 'molt especials'.\nLes sitcoms van abordar temes seriosos almenys des dels anys setanta, quan Edith Bunker va ser agredida en un episodi particularment discordant deTots a la família. Però no va ser fins a la dècada de 1980 que les comèdies prenien regularment temes de pel·lícules de la setmana i els feien servir per cridar l’atenció de la premsa per obtenir un fort cop en les valoracions. El 1983,Traçosva emetre un episodi en dues parts sobre la molestia infantil on Gordon Jump (més tard conegut com Maytag’s Lonely Repairman) intenta seduir Arnold i el seu amic. L'espectacle va tenir tant d'èxit que van succeir episodis molt especials dedicats a la bulímia, l'epilèpsia, l'alcoholisme i els perills de l'autostop; adequadament,Traçosl'últim episodi del 1986 va ser molt especial, amb Arnold investigant un escàndol d'esteroides per al diari de l'escola.\n7. Alan Thicke va coescriure la cançó temàtica.\nMés conegut pel seu paper d’afable pare Jason SeaverDolors de creixemento afable pare del cantant Robin Thicke, Alan va passar temps als anys 80 composant una quantitat de música televisiva memorable. A més d’escriure la cançó temàtica per aEl Fets de la vida, Thicke va cantar i va coescriure la música i les lletres delDiff’rent Strokestema. El 2012, un entrevistador va aconseguir que el fill de Thicke en cantés una part.\n8. Coleman va realitzar un trasplantament de ronyó durant la seva carrera.\nLa poca alçada de Coleman va ser el resultat de les drogues que es van administrar al jove per tractar un defecte genètic de naixement: va néixer amb un ronyó atrofiat i l’altre ja fallava. Als cinc anys ja havia rebut el seu primer trasplantament de ronyó. Després de fer-ne una segona el 1984 i enfrontar-se a una altra operació el 1986, Coleman va optar per la diàlisi quatre vegades al dia. Amb tot, els medicaments administrats per controlar el seu estat van provocar una fase de creixement suprimida. Als 14 anys, Coleman sabia que no creixeria més de vuit centímetres. Fins i tot, un episodi de la sèrie es va dedicar al fet que el seu personatge fes front a la mateixa aflicció.\n9. Arnold va aparèixer en altres programes.\nAmb els executius de la NBC que desitjaven que Coleman fes servir la seva màgia la resta del seu horari, Arnold va ser abandonat aCulleres de plata,TraçosspinoffEls fets de la vida, i fins i tot en la sèrie antològica produïda per Steven Spielberg, que no té cap relacióHistòries sorprenents. A 'Home de control remot', un marit descarnat és capaç de transformar la seva existència domèstica en una cosa fora d'una comèdia de situació, que es troba amb Arnold pel camí.\n10. Coleman va fer pressió per ser menys nen.\nQuan s’acostava a l’edat adulta, un adolescent Coleman va començar a cansar-se de fer de Arnold adolescent. Durant l’última temporada, va sol·licitar amb èxit als escriptors que col·loquessin Arnold a l’institut per alimentar trames més madures com sortir amb cotxe i conduir, amb menys salts a la falda del senyor Drummond. També va convèncer NBC perquè li donés un paper dramàtic el 1985 com a protagonista d'una pel·lícula de televisió,Jugant amb el foc, sobre un piròman infantil que vol incendiar el gos de la família. Igual que els seus episodis molt especials, acaba amb un missatge fort per als aspirants a firebugs: 'Obteniu teràpia'.\n11. Todd Bridges va interpretar a un noi que venia drogues a un Todd Bridges més jove.\nLa vida desprésTraçosno va ser amable amb els seus artistes juvenils. Dana Plato, que va interpretar a Kimberly Drummond, va lluitar contra l'abús de substàncies i una vegada va robar una botiga de conveniència abans de morir d'una sobredosi de drogues el 1999. Un Coleman gairebé sense feina va morir el 2010 per complicacions a causa d'una caiguda, i Bridges va participar en una sèrie de incidents relacionats amb la droga abans d’establir-se. Per a un docudrama de Fox de 2000 sobre la creació del programa, Bridges interpreta a un traficant de drogues que ven droga a un actor que interpreta el seu jo més jove. En una pel·lícula televisiva del 2006, la seva germana de la vida real, Verda, retrata la seva mare.\n12. Willis va guanyar el sorteig de l’editorial Clearing House.\nUna campanya publicitària de 2013 per a la realització de desitjos Publishers Clearing House va utilitzar imatges d’arxiu de velles comèdies de lloc per retratar personatges que responien a la porta i veien la 'Patrulla del Premi'. En un lloc de modaDiff’rent Strokesimatges, Arnold es disgusta al descobrir que Willis ha guanyat el premi milionari.\n13. Coleman va dir adéu a ArnoldEl príncep de Bel-Air.\nTot i mostrar-se clar sobre la voluntat de passar del programa, Coleman va acceptar reprendre el personatge d’Arnold per a la final de la sèrie de 1996.El príncep de Bel-Air. Després que el clan dels bancs decideixi separar-se per buscar oportunitats separades, Will (Will Smith) mostra la seva casa als possibles compradors, inclosos Arnold i Mr. Drummond, que proporcionen alguns meta-comentaris després que Arnold desplegui el seu eslògan. 'Saps, Arnold', diu, 'aquelles coses eren molt més divertides quan encara eres un nen petit'.\n15 Varietats de pollastre extravagants\nflor que fa olor de carn podrida


Rosa Oriol & TOUS. El meu llibre, la meva vida | TOUS\nCalzados Torra, la sabateria dels pares de Rosa Oriol, que estava davant de la joieria dels Tous. Manresa, principis del segle XX.\nVaig néixer a Manresa, sóc la segona de tres germanes. Els meus pares tenien una sabateria al carrer del Born i nosaltres hi vivíem just a sobre, amb els avis.\nRosa Oriol, de petita en una fotografia feta pel seu pare. Torreblanca, 1950.\nA l'hivern, el Salvador i jo ens vam prometre. El 21 de setembre del 1965, uns mesos més tard, ens vam casar a Manresa.\nRosa Oriol amb el seu pare i Salvador Tous durant la cerimònia de casament. Viladecavalls, 21 de setembre del 1965.\nRosa Oriol, brindant amb Salvador Tous en la seva petició de mà. Manresa, 1965.\n“ …vaig recórrer els deu metres que em van canviar la vida. Els de l'altar? No, els que separaven la sabateria dels meus pares de la joieria dels Tous.\t”\nEl meu sogre es va jubilar i, des d'aleshores, vam portar les regnes de la joieria el Salvador i jo. Quan sortien de l'escola, les nenes jugaven a l'entresolat que ens servia de taller.\n“ Durant els primers sis anys de casada, el que vaig fer va ser tenir nenes i treballar.\t”\nRosa Oriol donant el biberó a les seves filles Rosa i Alba. Torreblanca, 1968.\nAls anys setanta vaig començar a dissenyar joies exclusives per vendre a la nostra botiga i entre les nostres conegudes.\n“ Aquells primers viatges de la meva vida van ser per feina i, sobretot, fires, com ara la de Basilea, que em van obrir els ulls a un món desconegut, però apassionant. Allà em vaig adonar de tot el que hi havia encara per fer en l'àmbit de la joieria.\t”\nA principis dels anys vuitanta, la creativitat bullia en totes les disciplines i molts vam poder donar curs a les nostres idees. Vam crear les primeres peces en or refogat i vam reutilitzar tècniques com el fil trenat.\nVam revolucionar la joieria envoltant-nos d'un ambient distès per als nostres clients. Vam democratitzar la joieria o, com en diem ara, vam fer accessible el luxe.\nArracada Papallona en or refogat. 1983.\nEsbós de l'Ós de la Col·lecció Sweet Dolls.\nVa néixer una de les nostres icones, l'Ós. Representa la tendresa, un dels nostres valors fonamentals.\nA principis dels anys vuitanta, era a Milà observant el carrer i em vaig aturar en sec davant d'una botiga de joguines, mirant un ós de peluix. Aquell ninot ho canviaria tot. El peluix em va traslladar de sobte a la infància, va despertar en mi una nostàlgia que crec que tots compartim, la memòria d'un temps d'innocència, tendresa, jocs i seguretat. “Vull fer això”, vaig dir als nostres joiers amb el ninot entre les mans, i vam començar a provar.\nVam sortir de la nostra ciutat per inaugurar a Lleida la segona botiga TOUS. Allà hi teníem ja una clientela fidel als meus dissenys.\nVam obrir la nostra primera botiga a Barcelona, al Bulevard Rosa, que avui porta el nom de Pedralbes Center.\n“ Als anys noranta vam decidir plasmar per escrit la missió de TOUS, un full de ruta per recordar qui som i cap a on anem i per assegurar-nos que sempre seríem coherents amb ell. No ha fet falta actualitzar-lo, els nostres objectius continuen estant vigents.\t”\nConsolidar, desenvolupar i expansionar arreu del món la marca TOUS de forma rendible en un segment de mercat mitjà o mitjà-alt, considerant el client la nostra prioritat principal; venent un producte de moda i disseny que ajudi a expressar sentiments; amb una relació alta de qualitat, preu i servei. I tot això, amb l'esforç i la participació de tot l'equip humà de TOUS.\nVam celebrar les nostres noces d'argent amb una festa sorpresa organitzada per les nostres filles.\nAquell any va ser molt especial, amb dos esdeveniments molt importants en diferents facetes de la meva vida: el naixement de la meva primera néta, la Berta, i l'obertura de la nostra segona botiga a Barcelona, al Passeig de Gràcia.\nAquell mateix any també vam acordar les primeres societats participades i vam obrir una botiga a Madrid i una altra a Sant Cugat del Vallès.\nFaçana de la botiga TOUS al Passeig de Gràcia, 75. Barcelona, 1994.\nCaixa de bombons de la Col·lecció Sweet Dolls. 1995.\nLa tècnica de l'electroforming ens va permetre realitzar algunes peces més significatives, reunides en la Col·lecció Sweet Dolls. Així, va arribar a TOUS la industrialització de l'artesania.\nUn viatge a la fira de Hong Kong va obrir les nostres ments cap a la internacionalització.\n“ Una de les coses més boges va ser una caixa de bombons amb els nostres motius en xocolata, un d'ells en plata.\t”\nVam llançar una estratègia de comunicació revolucionària: vam adoptar una ambaixadora, un rostre conegut que encarnés TOUS com a imatge i en les presentacions davant la premsa, Eugenia Martínez de Irujo.\nCol·laboració especial amb Vives Fierro. Col·lecció càpsula Sardana. 1996.\nAl desembre va aparèixer la nostra primera col·lecció càpsula, centrada en l'obra d'Antoni Vives Fierro, La sardana.\nRosa Oriol i Salvador Tous amb Eugenia Martínez de Irujo. Barcelona, 1997\nEl Salvador em va ajudar a treure el millor de mi i em va donar llibertat total per desenvolupar plenament la meva visió.\nVam obrir simultàniament al Japó, a Alemanya i als Estats Units.\nEns vam embarcar en l'aventura de la fabricació de bosses.\nLa innovació tecnològica va adquirir un protagonisme poc habitual per a una casa joiera. Vam ser pioners en l'aplicació de la tecnologia industrial a la joieria.\n“ …cal saber adaptar-se al que et toca viure i vaig saber treure les coses bones de l'experiència i gaudir-la.\t”\nLlançament del primer perfum TOUS.\nVam obrir botigues a Mèxic, tant al carrer com en centres comercials. Es va rodar el primer espot de TOUS, dirigit per Jaime de la Peña.\nRosa Oriol i Salvador Tous en una imatge del making of del rodatge del primer espot de TOUS. Barcelona, 2001.\nVolíem fer la nostra bossa amb l'estampat Milosos en cuir i PVC. En aplicar el material impermeable, la màquina el va girar i va deformar els óssos, allargant-ne alguns i aplatant-ne d'altres, engreixant la panxa d'un i estirant les orelles del següent. A mi allò em va encantar. Era un caos meravellós, l'origen de la nostra bossa més venuda, regalada i també imitada, el model Kaos. Havíem creat una nova icona.\nVam obrir botigues al mateix temps a Nova York, París i Londres. Eugenia Martínez de Irujo va dissenyar per primera vegada una col·lecció per a nosaltres, anomenada Folklore.\n“ Un altre brot de bogeria molt encertat.\t”\nVam conèixer Kylie Minogue a Canes i va protagonitzar les nostres campanyes durant els tres anys següents, amb Ellen Von Unwerth com a fotògrafa. Després vindrien altres grans professionals, com Mario Sorrenti o Terry Richardson. I models extraordinàries com Jennifer López.\nRosa Tous i Rosa Oriol amb Kylie Minogue al making of de la campanya tardor-hivern 2009-2010 a Le Maurice. París, 2009. Fotografia de Jean Horon.\nEns va semblar que era el moment de passar el testimoni a les nostres filles, estant a prop d'elles, observant-les i deixant que fessin la seva. La nostra filla Alba va passar a ocupar la presidència de la companyia.\nVaig fer un petit salt als meus orígens amb una col·lecció amb el sabater Manolo Blahnik que em va il·lusionar molt.\nVam rebre el nostre primer Premi Vogue Joyas en la categoria Premi Especial de la Redacció per un espectacular anell de la Col·lecció Dinah en or blanc amb un cor en quars de cristall de roca i diamants.\nVaig crear el meu propi perfum, Rosa.\n“ Volia una fragància per a dones de la meva edat, intensa, que perdurés a la pell.\t”\nVam inaugurar el nou taller TOUS a Sabadell amb 3.700 metres quadrats.\n“ Sempre he dit que cal pensar en gran encara que siguis petit.\t”\nPer primer cop TOUS va estar present com a expositor amb estand propi a Basel World, una de les fires més importants del sector arreu del món.\nA partir d'ara, com he fet durant aquests cinquanta anys, gaudiré de la vida, rient i descobrint el món amb el meu marit, celebrant que hem acomplert un somni més gran que la nostra imaginació. I, per descomptat, continuaré creant joies.


El teu C-Tangana | Article de Jenn Díaz\nEl teu C-Tangana\nAl segle XXI les dones brillen malgrat tot: malgrat els C. Tangana que et volen petita\n30 de de desembre del 2020. 16:32\ncombo c tangana y Rosalia\nVirginia Woolf va fer l’exercici d’imaginar com hauria sigut la vida de la germana de Shakespeare: una vida marcada pel fet de ser una dona en un món, un segle, en què l’home era una ciutadà lliure i la dona era una espècie de complement subjugat a aquesta llibertat. Tantes vegades ens hem preguntat on són les dones en tot: no ara, abans. Sempre amb la confiança que aquells anònims fossin dones, o que molts dels pseudònims masculins amaguessin dones brillants. Però el cert és que sense l’èpica, només ens queden milions de Judith Shakespeare: dones que haurien sigut brillants, però que mai en van tenir l’oportunitat. Prou en tenien d’obeir els mandats de les seves èpoques. Això, les privilegiades. Les que no ho eren, prou feina tenien a sobreviure.\nFa només uns dies C. Tangana va dir que Rosalía brillava abans. Quan ningú la coneixia, va dir. Quan només ell la coneixia, suposo que volia dir. Quan la gent no la coneixia a ella, però a ell sí. Quan, de tots dos, el que semblava brillant era ell. Quan la seva ombra era més allargada que la d’ella. Quan el món encara no havia descobert el talent del que ell diu «una dona vestida de vermell». Quan encara no havia despuntat, ni guanyava premis. Quan mundialment ningú sabia que existia. A C. Tangana li agradava més la Rosalía quan era desconeguda, i tenia un tresor entre les mans que només ell coneixia, i el cuidava i li explicava com de meravellosa era, i era seva i ja ho sabia, ja que si el món la conegués quedaria impressionat. Millor que no.\nA TOTA LA XARXA\nRosalía fa ‘unfollow’ a C. Tangana\nAixò és el que ens ha passat a les dones pels segles dels segles, amén. Des de Judith Shakespeare fins a Rosalía, sempre hem trobat algú que ens ha volgut petites. Era molt més fàcil ocultar el talent de la germana hipotètica de Shakespeare, perquè al seu món les dones no podien brillar, simplement. Al segle XXI les dones brillen malgrat tot: malgrat els C. Tangana que et volen petita, tot i que ens silencien, invisibilitzen, ens menyspreen; malgrat els feminicidis, el sostre de vidre i el terror sexual. Les dones brillen en aquest segle malgrat tot, i gràcies a la lluita d’anònimes i pseudònims. Sort que C. Tangana i Rosalía són d’aquest món. Hauria perdut moltes coses: el talent d’ella, i que ridícul que sona un home que et vol petita.\nC Tangana Rosalía Masclisme


Carretera Nova 127 3er 4a\nContacte Meritxell Soler Gonzàlez\nDirector/s: Meritxell Soler , Julián Vázquez\nGuió: Meritxell Soler , Julián Vázquez\nMúsica original: Samuel Gustavo\nDirecció de fotografia: Julián Vázquez\nCinema a la fi és un road movie documental que proposa el recorregut de la Meritxell a través d’Argentina, a la recerca d’un últim cinema geogràfic i metafòric a la fi del món. Sales antigues de cinema que ja no són més un cinema, sales a punt de tancar o sales abandonades, són espais contenidors d’històries que ella anirà trobant al llarg del seu viatge; sales que la protagonista ens mostra per parlar-nos de la inmortalitat del cinema.\nI és que per a ella, encara que l’espai muti, cambii, evolucioni o es destrueixi, el cinema com a art seguirà existint més enllà dle seu espai físic i la seva transformació.\nElla ens portarà a la recerca de l’experiència cinematogràfica, a la recerca d’imatges que es desprenen d’una gran pantalla de cinema, interrogant-se sobre on van les imatges cinematogràfiques quan l’últim cinema d’un petit poble tanca les seves portes? I què en queda d’elles a la gent? A la vegada que es pregunta si podria existir un cinema sense espectadors o un espai sense imatges.\nI el viatge la portarà fins al a fi del món, on un cinema nou l’espera, un cinema congelat al mig de la neu de la Patagònia, com una pantalla inmensa...


Villa d'Azur Canes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n56 Boulevard Alexandre 3 , Pointe Croisette, Canes, França, 6400 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa d'Azur\nSituat en el cor de Cannes, Villa d'Azur és un lloc ideal des d'on descobrir Canes. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Z Plage, Palm Beach Casino, John Taylor & Son.\nA Villa d'Azur, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos caixa forta.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, escriptori, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Villa d'Azur.\nCal que informeu el Villa d'Azur de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 250 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Tornem a Sau: El moment que estem vivint ara probablement ens farà somriure eternament • Ràdio Capital de l'Empordà\nTornem a Sau: El moment que estem vivint ara probablement ens farà somriure eternament\nPep Sala: L’últim concert el faré l’1 d’abril, després pararé, m’agafaré un període sabàtic i acabaré l’època Pep Sala post-Sau\nSom a Berga. Fa fred però a La General es respira un ambient càlid. D’aquí a una estona hi actuarà Tornem a Sau i el Pep Sala. Pujaran al tren de la mitjanit, s’enviaran un àngel i estaran bojos pel públic, però abans em trobo amb ells. Baixem a la sala de baix del local mentre la banda comença les proves de so. Seiem en uns sofàs entre ombres i il·luminació de taverna irlandesa a mig gas.\nFa uns mesos vaig veure’ls a tots dos actuant a la Sala Barts. Aleshores poc m’imaginava que avui tocarien sobre l’escenari al qual han pujat més berguedans i berguedanes. Allà hi guardem molts records de rialles despreocupades i balls tant arítmics com espontanis i naturals. Adjectius, per cert, perfectament adaptables a l’entrevista. Quan el Jonathan comença a respondre la primera pregunta, el Pep s’entreté descordant-li les sabates mentre ell intenta no perdre el fil. La complicitat entre ells salta a la vista. No són dos artistes que toquen plegats de tant en tant, són dos amics que comparteixen moments que els fan feliços.\nFico la pota. Quan els pregunto sobre “Instants d’un paper” confonc Joan Capdevila, el tercer integrant de Sau, que no pujava a l’escenari, i Josep Capdevila, més conegut com a Sergio Dalma, i amic del Pep. Sento com diuen “córner, córner! Al pal!” entre rialles. Quan me n’adono, noto que la cara se m’escalfa. M’imagino vermell com un tomàquet. Em ve al cap dir-los que “sóc al boig de la ciutat”, però ja seria massa. Em reconforto recordant ‘Carpe Diem’, on canten: “Tu em deies carpe diem, que el temps passa volant, que només són quatre dies i els haurem d’aprofitar”. Ho deixaré en una anècdota a explicar a l’àvia al pròxim dinar familiar.\nFa dies que el meu entorn s’inquietava preguntant-se a què dedicaria el dissabte al vespre: “estrenen ‘La Plaça del Diamant’ al Teatre Municipal i canten les cançons Sau a La General, què fem?”. Em fa gràcia perquè Sau, com Mercè Rodoreda, és immortal i ageneracional. I Berga, en un cap de setmana, reviu el bo i millor de la història de la cultura catalana.\nEl 5 de febrer a Salt vau començar una petita gira per homenatjar a Sau. Després de l’èxit vau decidir fer sis concerts més. El tercer és avui a Berga. A meitat de gira, quina valoració en feu, de moment? Hi ha possibilitats d’una tercera gira?\nTORNEM A SAU: Estem fent l’última tanda de concerts i després d’aquesta gira farem una parada indefinida. Ara per ara la valoració és molt positiva: intentem que la gent vingui i li agradi. El nostre objectiu és que les cançons de Sau tornin a sonar en directe, de la mà d’una gent que els fa un homenatge.\nOn us sentiu més còmodes tocant, a festivals com la Mercè o en àmbits més íntims, més petits, com avui?\nTS: Nosaltres volem que la gent s’ho passin bé. Si s’ho passen bé amb un espai enorme, genial; si és en un espai petit, també. Simplement ens agrada passar-nos-ho bé. Aquest és el nostre gran i únic objectiu.\nPEP SALA: Jo vinc com a convidat. Ells també fan concerts sense mi així que no puc respondre per ells. Els acompanyo de tant en tant perquè són gent collonuda, que ho fan molt bé i amb molt de carinyo.\nI com a convidat, on prefereixes que et convidin?\nPS: A sopars de puta mare. [riures]\nPer a nosaltres, Sau ha estat la banda sonora de la nostra vida\nQui impulsa la idea de formar Tornem a Sau?\nTS: La idea de muntar aquesta banda va ser del baixista, del Jordi Espigulé. De fet, l’últim que va entrar al grup vaig ser jo. Volíem fer un homenatge a Sau, que sempre ens havia agradat molt, com ara. Volíem tornar a tocar en directe aquelles cançons amb tot el respecte. Per a nosaltres, Sau ha estat la banda sonora de la nostra vida.\nHas dit que després d’aquests concerts fareu una parada indefinida. Tornem a Sau renaixerà amb un altre nom, com un nou grup, fent cançons pròpies?\nTS: No ho sé. Només sé que ara farem aquests concerts, que pararem i que després pensarem.\nPossiblement aquesta nit, com a tots els concerts, amb una de les cançons que la gent vibrarà més serà amb ‘Boig per tu’. Notes un pes de responsabilitat? A més, en moltes ocasions la cantes amb el Pep Sala a uns metres.\nTS: Per mi és un honor i una sort que el Pep col·labori amb nosaltres. Al principi, quan ell venia, tenia més nervis perquè sempre havia seguit Sau, coneixia les seves cançons des de nen. I ara impressionava el fet de cantar el “Boig per tu” al costat del Pep, però ho feia i ho faig molt content.\nEspecialment per l’ocasió vau compondre, juntament amb el Joan Capdevila, ‘Instants en un paper’. Parla d’enyorança, d’imatges gastades, de somriures sincers, de voler ser jove sempre més… per què la vau fer i amb quina intenció?\nPS: A Sau érem tres persones, però n’hi havia un, el Joan, que no sortia mai a l’escenari. Participava en les lletres, feia les filmacions, era el mànager, era l’home que ens cuidava. Era tan important i clau com el Carles o com jo. El “Boig per tu”, per exemple, és obra de tots tres. Quan fa un temps em van comunicar que engegaven aquest projecte, Tornem a Sau, em va fer molta gràcia. A més, coneixia al Jonatan des de feia molts anys (quan era bateria en un grup que es deia Inèdit). Quan van fer aquesta gira tenien ganes de treure un single nou. I vam dir: “per què no fem un tema nou?” I li vaig dir al Joan. Vam intentar fer una cançó en la línia Sau.\nEn l’època de Sau pensàvem que sempre seríem joves, però la vida va per altres cantons\nParla “d’aturar el pas del temps”. És el vostre objectiu?\nPS: Parla de què quan un és jove, té la sensació que serà jove sempre més. “Vam voler ser joves sempre més” és la frase clau de la cançó. Tots hem tingut algun moment, un dia o altre, l’esperit de Peter Pan dins nostre, encara que la realitat fos una altra. En l’època de Sau pensàvem que sempre seríem joves però, malauradament, la vida va per altres cantons.\nQuè us faria somriure eternament?\nPS: Alguns records em faran somriure eternament. Moments increïbles que vam viure amb el Carles que sempre tindré a la memòria. I no són els moments que la gent pot pensar, són moments que passen fora de l’escenari, les estones que vam passar anant d’un lloc a un altre conduint i petant la xerrada, o les aventures que ni tan sols es poden explicar…\nTS: El moment que estem vivint ara mateix probablement em farà somriure eternament. Quan tenia cinc anys el meu pare em va portar al meu primer concert de Sau. Poder cantar ara les cançons com a homenatge i que el Pep ens acompanyi en alguns concerts, és una felicitat absoluta.\nJonathan, avui et veurem amb la teva faceta de cantant però també ets mànager i, com deia el Pep, toques la bateria. Com conviuen aquestes vides i amb què gaudeixes més?\nTS: Intento fer les coses que faig el millor que puc. Cada faceta et dóna coses molt bones. El fet de fer de cantant, que feia molt de temps que no feia, em fa sentir nervis. Amb la bateria fa tant de temps que toco que hi ha sensacions que ja no les sento. En canvi, cantant, sí.\nPS: I com a mànager és molt bo!\nL’últim concert el faré l’1 d’abril, després pararé, m’agafaré un període sabàtic i acabaré l’època Pep Sala post-Sau\nPep, fa uns mesos et vaig entrevistar pel llançament del disc “Ops, mireu que he fet!”, de celebració de 40 anys als escenaris, i em vas dir que només faries un concert perquè volies parar i havies d’operar-te la mà esquerra… mig any després, quina previsió tens?\nPS: Ara farem una petita gira recolzant l’Ops. Segurament es dirà “L’última ronda”.\nPer què “L’última ronda”?\nPS: L’últim concert el farem l’1 d’abril a Luz de Gas i, a partir de llavors, pararé. Vull agafar-me un període sabàtic indefinit. No sé quant durarà però el que sí que puc dir és que a partir de l’abril, no faré més concerts aquell any. El dia que torni vull fer una cosa molt diferent. No tinc clar que vull fer però aquesta parada serà important en la meva carrera. Lennon deia “la vida és el que passa mentre fas altres plans”. Penso que he acabat una etapa i no sé quina és la que vindrà. L’1 d’abril acabaré l’època Pep Sala post-Sau.\nPots llegir l’Expedient a Pep Sala clicant aquí.\nPots llegir la crònica del concert de Pep Sala (amb col·laboració de Tornem a Sau) a la Sala Barts, clicant aquí.\nArticle anteriorMoby i la seva crítica a l’addicció a la tecnologia\nArticle següentLady Gaga presenta A-YO


Si això és una democràcia... - PEN Català\nInici > Actualitat > Agenda > Si això és una democràcia…...\nEl dimecres 24 de febrer, a partir de les 19 h, estarem en directe al nostre canal de Youtube. Conversarem amb Vicent Partal i Joan Sala al voltant de la llibertat d’expressió. Seguim amb les accions amb motiu de la detenció i l’empresonament del raper Pablo Hasél i ens preguntem: Hi ha límits a la llibertat d’expressió? En quin punt de retrocés estem a partir de la llei mordassa? Helena Pol moderarà l’acte.\nT’hi esperem. Segueix el directe aquí!


El CV d'Artadi fa aflorar el complexe d'inferioritat d'Albiol ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimarts, 28 de setembre de 2021 00:49 h\nPolítica Última actualització Divendres, 9 de febrer de 2018 17:30 h\nComparant les dues trajectòries professionals, la republicana dona mil voltes al popular\nGerard Sesé @gerardsese | Xavier Garcia Albiol ha tornat a demostrar que parla sense abans meditar el que dirà. Mantenint el seu constant to agressiu, ha menyspreat les capacitats d'Elsa Artadi per a optar a ser la presidenta de Catalunya en el cas que, finalment, les formacions independentistes pactin una doble presidència, una a l'exili i una altra a Catalunya. Però el popular n'ha sortit escaldat.\nElsa Artadi i Xavier García Albiol\nelsa artadi, xavier garcia albiol\nXavier Garcia Albiol a ningunejat Elsa Artadi, ja que és un dels noms que pren més força per a ser presidenta de Catalunya. "Aquesta senyora no ha demostrat absolutament res, ni en l'àmbit polític ni a escala institucional, ni és un referent de ningú més enllà del senyor Puigdemont i els seus companys de viatge" assegurava el líder dels populars a Catalunya. Ell, que era presidenciable pel PP, va quedar últim a les últimes eleccions perdent la seva condició de senador i el grup parlamentari al Parlament.\nPerò Albiol ha seguit: "si al final la proposta dels partits independentistes és que la primera autoritat de Catalunya sigui aquesta senyora, amb tot el respecte, ni la institució podia caure tan baix ni ella aspirar a tant".\nPerò aquestes paraules se li han girat en contra al badaloní i les xarxes han començat a compartir el currículum d'Artadi i la seva carrera professional: tota una trajectòria d'èxit i només té 41 anys. Artadi es va llicenciar en Economia a la Universitat Pompeu Fabra (UPF), on també hi va fer un màster de la mateixa disciplina. S'ha doctorat a la Universitat Harvard gràcies a una beca de la Fundació La Caixa. Ha estat 5 anys professora a la Università Bocconi de Milà (Itàlia) , professora a la UPF i a la Barcelona Graduate School of Economics, a més d'impartir classes a una universitat xinesa. Ha estat membre del Banc Mundial a Casablanca (Marroc) on també va fer de consultora des de Washington i integrant de l'European Economic Association. També ha treballat estretament amb l'economista Xavier Sala i Martín, sent la seva mà dreta en diferents publicacions i va ser una de les persones de confiança d'Andreu Mas-Colell a la Generalitat.\nEl CV d'Albiol és força més moderat: és regidor de Badalona des dels 23 anys (ara en té 50) va començar estudis de dret que no va acabar i ha viscut de la política en diferents càrrecs: regidor, diputat, senador i president del PP a Catalunya. També és propietari de dues empreses: una immobiliària i una de vendes per Internet.\nTabarnopolià Tabarnopolis, Països marranils espanyolats\n12 de febrer de 2018, 17.27 h\n#6 Si la gent fos de sang d'orxata com tu mai es faria res\n12 de febrer de 2018, 17.26 h\n#6 Tens raó, de rucs sempre n'hi ha com tu, ets un inútil a parir i estavia't respondre'm. Perquè la CUP o ERC que ho ha tingut sempre a mà perquè no ho feia? i que consti que prefereixo a ERC a la CUP, però t'agradi o no algú ha mogut fitxa si fos per els altres dubto que haguessin fet res, és més és gràcies a la pressió ciutadana, ho recordes? si? doncs això\n12 de febrer de 2018, 17.22 h\n#1 I? la política no és més que una féina temporal al servei públic en canvi és en la privada a on es destaca el currículum d'una persona.\nAi Aragonesis ja et pots posar el que vulguis, et conec perfectament. Com et supura la ràbia i l'enveja d'algú que ha pencat dur en la seva vida, no com en Flabiol ahahahahahahahaha\nHahahahahahhahahahahahahahahahahahaha, això li passa per bocamoll, com sempre, imbècil, inútil, segur que és el pare de l'Aragonesis,són pastats igual, dos parells d'inútils\n10 de febrer de 2018, 19.27 h\n# 8 i 9 # Jaume Gala i Pere, Tan de bo que no tinguèssiu que corregir-nos, doncs voldria dir que hauriem pogut estudiar en català. No us ho retrec, però al meu parer és que ara toca lluitar perque el català no es mori, que és el que es proposen els del 155, Us demano siusplau, que encamineu els vostres esforços per aconseguir aquesta Catalunya Plena i Independent, que tots desitgem, i ja massa talps entorpidors tenim com per barallar-nos entre nosaltres.\n10 de febrer de 2018, 19.14 h\n# 6 # No podem criticar als espanyols incults i obcecats, mentre a casa nostra ens continuem barallant en qui és més independentista i qui no, i pensar que els de Convergencia segueixen siguent aquells de'n Pujol. Ara mateix, JxCat, està fent més per l'independencia que no pas la CUP ni ERC. Una prova? digueu-me:\nA QUI PERSEGUEIXEN ELS DEL 155 ???\nJaume Gala Barcelona\n10 de febrer de 2018, 18.09 h\nComplex i complexos // reflex i reflexos són exemples de substantius. Acció complexa/reflexa, accions complexes/ reflexes són exemples d'adjectius qualificatius. Compte amb el catanyol!\n10 de febrer de 2018, 17.59 h\nEn català, Gerard Sesé, no existeix el verb "ningunejar", sinó que s'ha de dir "menysprear".\nGerard, tens un problema amb el CATANYOL\nI ho saps! Per tant, fes-t'ho mirar!\n10 de febrer de 2018, 11.19 h\nSón els corruptes de Catalunya cabrons del camp\n10 de febrer de 2018, 09.30 h\nVeus que bé! Amb gent tan preparada o tenim a tocar, oi? Potser necessitarà entre 18 mesos i sis anys, per proclamar la república dels no preparats, número II. Fins a la cresta de CiU, No solament no assolirem mai la independència amb ells, els negocis són els negocis, sinó que en el cas hipotètic que així fos, a causa d'algun miracle, damunt fotríem a la dreta original de Pujol a governar. CADA DIA TINC MÉS CLAR ALLÓ DEL RUC Català!


La Generalitat demana que l’Alt Penedès i el Garraf passin a la fase 2 dilluns vinent | RTVVilafranca\nEl departament de Salut ja ha remès a l’executiu espanyol la petició perquè les regions sanitàries de Girona, Catalunya Central i les àrees de gestió assistencial del Garraf i la de l’Alt Penedès avancin a la fase 2 de desconfinament gradual, també, a partir del proper dilluns 1 de juny.\nA més, la Generalitat també vol reunificar Barcelona i l’àrea metropolitana de manera que la capital catalana deixaria d’estar aïllada i formaria juntament amb els municipis del seu voltant una sola regió sanitària.\nSi el govern espanyol aprova aquesta nova fase 2 pel Penedès, la setmana vinent es podran fer trobades de fins a 15 persones, visitar a persones a residències o habitatges tutelats, anar a bars i restaurants on només està permès el servei de taula a un 40%, anar als centres comercials també amb només un 40% de l’aforament permès, fer ús de les zones comunes dels hotels amb un aforament restringit al 30%. En matèria cultural, aquesta fase 2 suposaria grans canvis. Es podrà assistir a cinemes, teatres, monuments i altres espais culturals amb el 30% de l’aforament, assistir a espectacles culturals sempre asseguts i amb butaques preassignades d’un màxim de 50 persones en espais tancats i 400 a l’aire lliure. També es podrà fer ús de les biblioteques amb un 30% d’aforament com a màxim i realitzar seminaris i congressos de fins a 50 persones. Aquesta fase 2 també permetria passejar i practicar esport no professional sense límit horari, reprendre l’entrament total a les lligues professionals respectant el 50% d’aforament a les instal·lacions esportives, reiniciar les competicions esportives a porta tancada o amb limitacions d’aforament i reobrir les piscines per a activitats esportives i recreatives amb un aforament de fins a un 30% i en el cas de les recreatives amb cita prèvia.\nFinalment, també es podrà practicar activitats de turisme actiu i natura en grups de fins a 20 persones i mitjançant cita prèvia o bé anar a la platja en grups de fins a 15 persones respectant les distàncies de seguretat.\nTot això es podrà fer, recordem, si el govern espanyol aprova la petició de la Generalitat que l’Alt Penedès i el Garraf passin a la fase 2 el proper dilluns 1 de juy, juntament amb Girona i la Catalunya Central. La confirmació definitiva per part de l’executiu central serà el proper divendres.\nAlt Penedès, Fase 2, Garraf\nL'Alt Penedès és la comarca barcelonina amb més superfície dedicada a l'agricultura ecològica


DCG 5/2006 — Consell General Principat d'Andorra\nSou a: Inici / ca / Documentació / Diari Oficial del Consell General / Any 2006 / DCG 5/2006\nSessió ordinària del dia 27 d'abril del 2006\nCasa de la Vall, 27/04/2006\nFitxers adjunts s05-2006.pdf — PDF document, 388 kB (397,379 bytes)\nPunt Únic: Preguntes al Govern amb resposta oral. (segons llistat annex)\nLlistat de preguntes al Govern amb resposta oral disponibles per a la sessió del dia 27 d’abril del 2006\n1- Pregunta urgent amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Vicenç Alay Ferrer, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 26 d’abril del 2006, relativa a la revisió mèdica necessària per a l’obtenció d’una autorització d’immigració, (Reg. Núm. 0444).\n2- Pregunta urgent amb resposta oral del Govern presentada per la M. I. Sra. M. Pilar Riba Font, consellera general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 26 d’abril del 2006, relativa a la col·lecta de sang organitzada per la Creu Roja, (Reg. Núm. 0445).\n3- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Enric Tarrado Vives, president del Grup Parlamentari CDA + Segle XXI, per escrit de data 17 d’abril del 2006, relativa a l'aplicació dels articles 62.2 i 62.6 del Codi de la circulació, (Reg. Núm. 0398).\n4- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada per la M. I. Sra. Lurdes Font Puigcernal, presidenta suplent del Grup Parlamentari CDA + Segle XXI, per escrit de data 17 d’abril del 2006, relativa a la fiabilitat de la informació vinculada a Andorra que apareix a les pàgines web de diferents institucions i organitzacions internacionals, (Reg. Núm. 0399).\n5- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Carles Blasi Vidal, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa al nomenament dels membres del Consell d’Administració de l’STA, (Reg. Núm. 0400).\n6- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Vicenç Alay Ferrer, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a les liquidacions de comptes del Govern de l’exercici 2005, (Reg. Núm. 0401).\n7- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Esteve López Montanya, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a les manifestacions que va efectuar el ministre de Turisme i Medi Ambient el passat mes de novembre en les que acusa als socialdemòcrates andorrans de "demagogs", (Reg. Núm. 0402).\n8- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada per la M. I. Sra. M. Rosa Ferrer Obiols, consellera general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a la compareixença del ministre de Medi Ambient davant de la Comissió Legislativa de Medi Ambient, (Reg. Núm. 0403).\n9- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Esteve López Montanya, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a unes manifestacions efectuades pel ministre de Turisme i Medi Ambient al programa "informatiu nit" d'Andorra Televisió del proppassat dia 7 d'abril, (Reg. Núm. 0404).\n10- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Jordi Font Mariné, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a una carta enviada pel Govern en relació a l'increment de l'import de certificació per l'impacte de l'ISI, (Reg. Núm. 0405).\n11- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Jordi Font Mariné, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa al cobrament d’impostos indirectes per part de les entitats parapúbliques, (Reg. Núm. 0406).\n12- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada per la M. I. Sra. Mariona González Reolit, consellera general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a la subvenció que va obtenir l'Associació de Dones d'Andorra del Ministeri de Salut i Benestar per oferir seguiments psicològics gratuïts, (Reg. Núm. 0407).\n13- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Carles Blasi Vidal, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a la previsió d’infraestructures i equipaments de competència estatal, (Reg. Núm. 0408).\n14- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Carles Blasi Vidal, conseller general del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa al cost del Túnel del Pont Pla, (Reg. Núm. 0409).\n15- Pregunta amb resposta oral del Govern presentada pel M. I. Sr. Jaume Bartumeu Cassany, president del Grup Parlamentari Socialdemòcrata, per escrit de data 18 d’abril del 2006, relativa a l'anomenat "pla per deixar de ser un paradís fiscal" que el cap de Govern hauria exposat a l'Associació de Bancs d'Andorra, (Reg. Núm. 0410).\nDCG 2/2006 (Vol. I)\nDCG 2/2006 (Vol. II)


Essència Hobest – Hobest\nL’organizació són les seves persones\nPractiquem una consultoria propera, artesana, compromesa i amb una base conceptual pròpia\nAcompanyem les organitzacions a construir bases sòlides a través de significats compartits “d’allò que som” (del que és l’organització) i “d’allò que volem ser” (del que vol ser l’organització).\nAjudem a construir el futur, avançant en el trànsit des d’allò que som vers allò que volem ser.\nEns caracteritza, en certa manera, allunyar-nos dels discursos de moda. Vivim les organitzacions amb què col·laborem. Aprenem d’elles i amb elles. I d’aquest aprenentatge en queda un pòsit, de més de 25 anys, de coneixement tàcit i també d’una tasca de divulgació i elaboració amb què volem contribuir a la transformació organitzacional i social.\nAjudem a desenvolupar organitzacions més humanes, més democràtiques i participatives\nOn les persones ens relacionem d’igual a igual, amb respecte, reconeixent-nos el valor mutu, amb formes de comunicació eficaces, posant de manifest la potència del treball cooperatiu.\nConstruint i desenvolupant models de governança, gestió i organització basats en l’autonomia i l’autogestió de persones i d’equips. Tot això amb l’articulació d’espais i el desenvolupament de dinàmiques que garanteixin la coordinació, la visió global i la protecció i el desenvolupament del projecte comú.\nEl dia a dia ens demostra que treballant així les persones som més lliures, més justes, més responsables, més creatives, ens sentim millor i trobem més sentit a allò que fem.\nI que, a més, és una manera òptima de desenvolupar el potencial col·lectiu d’una organització, és a dir:\nAssegurar-ne la viabilitat i futur.\nPosar les persones al centre per desplegar-ne el potencial i afavorir-ne el benestar. Generar ocupació digna i realització a la feina.\nOferir productes i serveis de màxima qualitat i que responguin de manera òptima a les necessitats d’aquells a qui van dirigits.\nPer tot això, l’experiència ens confirma que contribuïm a la transformació social a través de la transformació organitzacional\nEquip Trajectòria i xarxes


Ripollet tanca el 2020 amb un 16,2% d'atur, 132 aturats més -Economia- 08/01/2021\nEl mes de desembre va deixar un augment de l'atur a Ripollet de 132 persones, el que suposa un increment del 4,4% respecte novembre, i deixa la taxa d'aturats en un 16,2%, la tercera més alta de la comarca, només per darrera de Badia del Vallès i Rellinars. Aquesta pujada és superior a la de la mitjana comarcal, on augmenta un 3,4% i situa la taxa al 13,5%, i també superior a la catalana, que veu com els aturats creixen un 2,7% fins una taxa del 13,6%. L'atur també creix molt a Ripollet respecte desembre de 2019, degut a la crisi provocada per la COVID-19: la variació interanual és d'un 25,8%, 637 persones aturades més.\nAquest increment preocupa al Consell Comarcal, ja que desembre és un mes en què habitualment aquesta xifra es redueix. Enguany, ha augmentat després de deu anys consecutius de disminucions. A més, l'increment del desembre de 2020 és el segon més pronunciat de la sèrie disponible per a la comarca, només superat pel desembre de 2008, coincidint amb la gran crisi econòmica, quan l'atur va créixer un 5%.\nCal tenir en compte també que aquestes dades no inclouen les persones afectades per expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO) en no ser considerades dins la classificació d'atur registrat (Ordre ministerial d'11 de març de 1985, per la que s'estableixen criteris estadístics per a la mesura de l'atur registrat).


‘Vols llegir?’ t’apropa a l’actualitat literària en aquesta nova edició a Ràdio Igualada | Ràdio Igualada\n‘Vols llegir?’ t’apropa a l’actualitat literària en aquesta nova edició a Ràdio Igualada\nSi el cap de setmana ens ho permet, entre totes les activitats que us heu proposat de fer, recordeu de trobar un espai i temps per llegir. Nova edició del ‘Vols llegir?’, l’espai dedicat a l’actualitat literària, a través de l’emissió conjunta entre les emissores de Ràdio Nova de Vilanova del Camí i Ràdio Igualada.\nAquest divendres, edició 13 de la 11a temporada a la sintonia igualadina, a través del 103.2 de la fm, des del portal web radioigualada.cat i a través de l’aplicació per a mòbils i tablets, ‘igualapp’ (Ios i Android).\nPel que fa els continguts, us explicarem que la Biblioteca Central d’Igualada i el Centre Cívic de Fàtima posen en marxa un nou club de lectura de novel.la negra.\nViatjarem fins a la població de la comarca del Maresme, Tiana, on des de fa quatre anys és celebra el Festival de Novel.la Negra Catalana, el Tiana Negra. Tot just aquest divendres dia 22 i el dissabte dia 23, el festival presenta una oferta d’activitats entorn al gènere negre. Presentacions literàries, novetats, tallers, exposicions, premis literaris i molt més. Ens en parlarà el director del Tiana Negra, l’escriptor, periodista, traductor i crític literari Sebastià Bennasar.\nIsabel Casas, llibretera igualadina i col.laboradora el programa, ens presentarà la seva recomanació de lectura per aquesta edició del ‘Vols llegir?’, de l’autora Elena Ferrante, el pseudònim d’una escriptora de la qual hi ha molt poca informació. Hi ha els qui fins i tot sospiten que podria ser Domenico Starnone o Goffredo Fofi. Ara és publica en el nostre país el seu èxit editorial titulat ‘L’amiga genial’, publicada en català per La Campana, i ‘La amiga estupenda’ en castellà a través de Lumen.\nFinalment, el programa tanca amb un repàs a les novetats editorials en català que s’aniran publican durant el primer trimestre del 2016, sota el títol de ‘Preparats per a la lectura: novetats llibres en català per aquest 2016’, article que podeu llegir a través del nostre portal web volsllegir.cat.\nRecordeu que aquest mateix programa s’emetrà el diumenge dia 24 a Ràdio Igualada a partir de les nou del matí. Sempre hi ha temps per llegir i escoltar el ‘Vols llegir?’.


Com Crear un AMPA | FAPA AlicanteFAPA Alicante\nLes federacions provincials ofereixen assessoria a tots aquells pares i mares interessats en constituir una AMPA. La FAPA us pot proporcionar un model d´estatuts que podreu adaptar als vostres objectius concrets.\n1. Constitució de l'Associació\nConvocar als pares, mares i tutors dels alumnes del centre a una reunió, en primera i segona convocatòria, amb l´únic punt de l´Ordre del Dia: "Constitució de l´Associació de Pares del Centre i aprovació dels Estatuts".\nNombrar una Gestora, amb tres pares, per a formar la taula electoral.\nTriar la Junta Directiva de l´AMPA (amb un mínim de quatre càrrecs, més quatre vocals triats en Assamblea).\nUna vegada triada la Junta Directiva, es lligen els Estatuts i s´aproven.\nProposar una quota d´associats per a que l´aprove l´Assemblea.\nDesprés de l´Assemblea Constituent, la nova Junta ha de reunir-se i triar els càrrecs (president, vicepresident, secretari i tresorer i resta de vocals).\nEls estatuts deuen estar firmats per dos membres de la Junta Directiva. L´acta ha d´anar firmada pel secretari i ratificada amb el vist i plau del president.\n3. Registre d'Associacions\nDocuments necessaris (tot per triplicat i signatures originals):\nActa Constituent de l´AMPA. Model d´Acta Fundacional i Sol·licitud en el Registre.doc\nEstatuts de l´AMPA. Model d´Estatuts.doc\nRelació de noms i càrrecs de la Junta Directiva (també el DNI).comunicacio de junta directiva.pdf\nNº de registre (és com el carnet d´identitat com a associació).\n4. Registre de AMPAs en la viceconsejería d'educació\nDues Actes Constituents de l´AMPA o de Modificació d´Estatuts.\nCòpia d´inscripció en el cens de la Conselleria de Cooperació.\nSol·licitud dirigida al Viceconseller d´Educació.\nRelació de noms i càrrecs de la Junta Directiva, (indicant al costat el DNI).\nEns donen un número de registre de Viceconsejeria, que permet accedir a subvencions i programes.\n5. Documents necessaris en l'AMPA\nESTATUTS originals, segellats per la Conselleria i amb el seu número de registre.\nNIF de l´Associació (es sol·licita en la Delegació d´Hisenda més pròxima).\nLLIBRE d´ACTES, COMPTES I SOCIS, segellats per la Conselleria de Cooperació.\nCOMPTE BANCARI. S´obri a nom de l´AMPA, amb el NIF de la mateixa i els NIF dels que firmaran els xecs (president, tresorer i l´interventor, si ho haguera). El domicili social serà el centre educatiu.\n6. Com Federarse?\nVisita el nostre apartat FEDERA’T, on pots consultar tota la documentació necessària o plantejar-nos qualsevol dubte mitjançant el correu electrònic.


Una incipient realitat\nCada vegada són més nombrosos els ajuntaments que, com el de Coslada (Madrid), han autoritzat mitjançant una ordenança la conversió dels baixos en llars. Ciutats com Bilbao estan tramitant canvis en la normativa municipal perquè els habitatges en les plantes baixes arribin a materialitzar-se. A Biscaia ja ho han fet Getxo, Portugalete i Barakaldo. A Guipúscoa, a més de la capital, s’han sumat Mondragón, Renteria, i Lasarte. Tal vegada perquè el Govern Basc ofereix des de fa un parell d’anys fins i tot una línia especial d’ajudes econòmiques per a dur a terme les obres precises.\n/imgs/2006/09/lonja2.jpgEn Coslada, segons el seu regidor d’Habitatge, Antonio Murillo, aquesta decisió, presa l’estiu passat, va estar motivada per la forta pressió de la demanda d’habitatge; la manca de pisos de lloguer; l’evident tendència a reconvertir les oficines de les primeres plantes de nou en habitatges i, per descomptat, per l’existència de “un parc de locals comercials completament abandonat”.\nPerò encara que no s’hagin fet els passos legals necessaris, la societat va sempre “per davant”, declara Joan Ollé Bertrán, vicepresident del Consell General dels Col·legis Oficials d’Agents de la Propietat Immobiliària d’Espanya. Els habitatges en els locals comercials són ja una realitat en els grans nuclis urbans i a Barcelona s’estenen per tots els barris, des de Gràcia a Sants passant per Ciutat Vella.\nEl condicionament d’habitatges en plantes baixes a partir de llotges comercials pot resultar “nou en aquesta geografia, però de cap manera és un tema inèdit”, assegura Carlos Sergnese, president de la Delegació d’Àlaba del Col·legi Oficial d’Arquitectes Basc-navarrès. En tota Amèrica es realitzen aquest tipus d’habitatges des de la reutilització d’espais comercials, comenta.\nVes a la pàgina següent: Canvis en la normativa »