Prototips i peces especials de plàstic | Plásticos Ferplast\nLes teves propostes en R + D convertides en projectes de màxima rendibilitat\nEstudiem la viabilitat de la teva idea i treballem per materialitzar-la de la forma que sigui més rendible\nA Plásticos Ferplast coneixem a fons les possibilitats dels materials plàstics, així com els seus límits, els seus comportaments en diferents escenaris, com treballar-los i quins costos poden implicar. Estàs pensant a dissenyar un nou element amb aquest material? Doncs, posem a la teva disposició tota la nostra experiència i capacitat tècnica.\nEstudiem la viabilitat de la teva idea i treballem per materialitzar-la de la forma que sigui més rendible. Et proposem el plàstic més adequat i t’aportem possibles suggeriments, millores, alternatives… Finalment, la convertim en un objecte físic, llest per ser testat i avaluat. Tota aquesta feina prèvia ens converteix en el teu millor conseller en R+D per a prototips i peces especials.\ndel servei de Prototips i peces especials?\n“A l’hora de dissenyar un producte en poden sorgir molts dubtes. A Plásticos Ferplast, hem trobat sempre una resposta fiable i de garanties en relació amb les possibilitats i prestacions dels materials plàstics”.\nToni Vendrell – Promackfil\nde Prototips i peces especials?\nNecessites una solució de Prototips i peces especials?


El gos de la poeta | Llibres | El Punt Avui\nEl gos de la poeta El gos de la poeta El gos de la poeta El gos de la poeta + El gos de la poeta E-mail\nEl gos de la poeta\nLa narradora britànica Virginia Woolf VA MOSTRAR UN GRAN AMOR CAP ALS GOSSOS ARXIU.\nEl gos de la poeta El gos de la poeta El gos de la poeta El gos de la poeta El gos de la poeta E-mail\nWWoolf assumeix la perspectiva del gos, traduir en paraules el que significa viure sense paraules\nTot i que no sol aparèixer a les llistes de les noves editorials independents, L’Avenç s’ha fet el seu lloc en l’edició en català. Ara ha recuperat la traducció que havia fet Jordi Fernando de Flush, de Virginia Woolf, des de fa anys introbable. Aquesta biografia irònica del gos de la poeta Elizabeth Barrett Browning és el llibre més lleuger de l’autora de La senyora Dalloway, una porta d’entrada excel·lent a una obra no sempre fàcil però sempre recomanable.\nEs nota que Flush és un llibre tardà: Virginia Woolf hi mostra un estil desimbolt i el posa al servei d’una història aparentment banal, però que ens permet capbussar-nos en l’Anglaterra de mitjan segle XIX. El llibre inclou tot el que demanem a una novel·la, només que el que s’hi narra és veritat (l’autora es va documentar a bastament, sobretot a partir de les nombroses cartes escrites per la poeta) i alhora és original, ja que adopta el punt de vista del gos que va acompanyar la poeta durant uns quants anys.\nAquest cocker spaniel, el més conegut de la literatura, creix enmig de la naturalesa a Reading fins que és enclaustrat a casa d’Elizabeth Barrett. Quan ha establert una bona relació amb la seva mestressa, apareix un rival, Mr. Browning, respecte del qual mostrarà diferències notables. A continuació Flush és segrestat i passa una temporada horrible en un antre de Whitechappel. Una vegada rescatat, coneix la llibertat a Itàlia, la maduresa a Londres, finalment el declivi.\nWoolf assumeix decididament la perspectiva del gos, que significa traduir en paraules el que significa viure sense paraules. Presta una gran atenció a les flaires: “Els més grans poetes del món no han olorat sinó roses en una mà i fems a l’altra. Les infinites gradacions que hi ha entremig han quedat sense enregistrar.” L’aproximació al cocker és meitat canina i meitat humana, i ens arriba a través d’un sentit de l’humor que no ens allunya dels fets, ans al contrari. A les notes finals, l’autora aprofundeix en aspectes secundaris, desenvolupa biografies laterals, insereix les digressions que són la marca de la casa. Pel que fa a Elizabeth Barrett Browning, Virginia Woolf ens la presenta com una dona limitada en els aspectes físic, familiar i social, però no en els àmbits intel·lectual ni sentimental. Després de travar amistat amb aquest gos (a qui va dedicar algun poema), aconsegueix superar els seus límits. No entenem tot el que li succeeix a causa del punt de vista caní, però hi simpatitzem sense reserves.\nCultura 17-09-2017, Pàgina 11


Marta Verdiell | Escola Vaixell Burriac\nBitlles catalanes 3r\nEls alumnes de 3r han pogut practicar les bitlles catalanes a la sessió d’educació física. Els ha sorprès que la màxima puntuació, que són 10 punts, l’obtens si deixes una bitlla de peu. S’ho han passat molt bé i diuen que el proper any volen… Llegeix més»\nEls alumnes de 6è el passat dimarts 31 de maig van anar a les pistes d’atletisme de Mataró a posar en pràctica allò que havien treballat a les sesssions d’educació física. Van poder fer 7 proves: el llançament de pes, el salt de llargada, la… Llegeix més»\nEls alumnes de 4t el dijous 26 de maig varen poder practicar un esport que no coneixien com és l’Spiribol. Va venir una persona de l’equip oficial d’Spiribol a Catalunya i els va explicar una mica la història d’aquest esport i les normes bàsiques. Aquest… Llegeix més»\nEls alumnes de 6è el dijous 26 de maig varen poder practicar a l’escola l’Spiribol, un esport nou per a molts. L’equip oficial d’Spiribol a Catalunya els van explicar una mica la història d’aquest esport i les normes bàsiques. Aquest esport va nèixer als anys… Llegeix més»\nEls alumnes de 5è el passat dijous varen poder practicar un esport que no coneixien com és l’Spiribol. L’equip oficial d’Spiribol a Catalunya els van explicar una mica la història d’aquest esport i les normes bàsiques. Aquest esport va nèixer als anys 20 a Lanjarón… Llegeix més»\nEls alumnes de 5è B el passat dijous van anar a practicar l’escalada al Centre Excursionista de Vilassar de Mar el Piri. Primer varen rebre una mica d’explicació teòrica sobre les diferents modalitats de l’escalada i material que s’utilitza i després varen poder practicar una… Llegeix més»\nEls alumnes de 5è A van anar a practicar l’escalada al Centre Excursionista de Vilassar de Mar el Piri. Els van dividir en dos grups, primer varen rebre una classe teòrica sobre les diferents modalitats de l’escalada i material que s’utilitza, i després la classe… Llegeix més»\nJornada esportiva 1rB, 2nA, 3rA\nEls alumnes de 5èA durant la setmana d’hàbits saludables van preparar un matí esportiu als seus companys de 1rB, 2nA, 3rA. Els van distribuir en 5 estacions on van poder parcticar el futbol, el bàsquet, l’hoquei i el ball. Tots s’ho van passar d’allò més… Llegeix més»\nJornada esportiva 4tB, 5èB, 6èB\nEl passat divendres 15 d’abril els alumnes de 4tB, 5èB i 6èB van poder gaudir d’una bona tarda esportiva. Van estar barrejats i distribuïts en 5 grups, cada grup havia de portar la samarreta del color que els havia tocat. Van jugar a futbol, hoquei,… Llegeix més»\nJornada esportiva 1rA, 2nB, 3rB\nEls alumnes de 5è B van preparar un matí esportiu als seus companys de 1rA, 2nB i 3rB. Els van distribuir en 5 estacions on estaven barrejats els alumnes dels 3 cursos. Aquests van poder ballar, jugar a bàsquet, a hoquei, a futbol i al… Llegeix més»\nCicle Inicial, Cicle Mitjà, Cicle Superior, Educació Física, General, Portada 1


Fertilitat preservació | Dexeus Dona\n"Aquí, vaig poder decidir quan ser mare sense por que fos tard."\n1a visita gratuïta si fas el tractament de reproducció abans del 31/03/2022.\nCada vegada hi ha més dones que per raons professionals, de salut o d'estabilitat econòmica i emocional decideixen retardar la maternitat. Si és el teu cas, a Dexeus Dona t'oferim la possibilitat de preservar la teva fertilitat mitjançant un procés molt senzill, que permet congelar els teus òvuls i mantenir-los en un estat perfecte fins que decideixis que ha arribat el moment.\nLa tècnica és similar a un tractament d'estimulació ovàrica i es fa de manera ambulatòria; però si tries aquesta opció, és important que la duguis a terme abans dels 35 anys, ja que a partir d'aquesta edat la fertilitat d'una dona comença a disminuir de manera progressiva, i la qualitat dels òvuls també.\nNo esperis més i demana una primera visita: és gratuïta si fas el tractament abans del 31/03/2022!\nEns truques per a una primera visita i te n'informem?


ERC-Gavà i Junts per Gavà presenten una declaració política conjunta de resposta a la sentència i reclamen l’amnistia dels presos polítics. - Gavà\nERC-Gavà i Junts per Gavà presenten una declaració política conjunta de resposta a la sentència i reclamen l’amnistia dels presos polítics.\nDilluns, 21.10.2019 16:45h\nEl passat 14 d’octubre, l’estat espanyol va demostrar, una vegada més, que davant un moviment pacífic, democràtic i que sempre ha defensat que els problemes es solucionen parlant, ha optat per respondre amb la repressió, la criminalització del pluralisme polític i retallant i limitant drets fonamentals que defineixen les democràcies i l’estat de dret, com el dret de reunió i manifestació.\nConstatem que els presos polítics han estat jutjats per les seves idees i no pels seus actes i que el principal objectiu d’aquest judici polític és criminalitzar la dissidència i les protestes i manifestacions pacífiques, fent que el règim del 78 es mostri com és en realitat: autoritari, repressor de la dissidència i que busca el sotmetiment de l’adversari polític.\nAquesta sentència ignora i menysté els avisos fets per diverses organitzacions internacionals, com el grup de treball sobre detencions arbitràries de les Nacions Unides, així com els tractats internacionals que recullen el dret de l’autodeterminació.\nPreocupats profundament per aquesta situació d’excepcionalitat que implica l’amenaça directa de drets i llibertats dels ciutadans i la renúncia de l’estat a donar una resposta raonada, dialogada i pacífica a les demandes pacífiques de la ciutadania, tant Junts per Gavà com ERC-Gavà reclamem que el Ple adopti els següents acords:\nEl rebuig a la sentència pel que comporta de regressió de drets i llibertats.\nLa llibertat immediata dels presos i preses polítics i la seva amnistia.\nEl compromís amb el dret fonamental d’autodeterminació en base del qual resoldre el conflicte polític existent.\nConstatar el caràcter pacífic del moviment independentista i condemnar els intents de criminalitzar-lo.\nQue el govern de l’Estat respecti la legitimat dels càrrecs electes i les institucions, com a màxima expressió de la sobirania popular.\nLa ferma voluntat de garantir els drets i llibertats de tota la ciutadania, el diàleg, la pluralitat política i els principis democràtics.


Corets, Sabatetes de la Mare de Déu / Sarcocapnos saetabensis | RiberaBaixa.info\nNom científic: Sarcocapnos saetabensis\nPopular: Corets, Sabatetes de la Mare de Déu\nHabita als clavills i buits de les parets calcàries, desafiant la verticalitat, aquesta planta sempre és un regal per als que pugeu als cingles. Allà, des de principis d’any i durant tot l’estiu, ens acompanya amb les seues cridaneres flors.\nForma part de la vegetació “casmofítica”, com anomenem als vegetals que viuen en les fissures de parets verticals o murs, tant els naturals com els d’origen antròpic.\nDe la mateixa família són les roselles. I com elles, conté alcaloides que fan que la planta tinga propietats tòxiques.\nPublicació següentLes jornades ‘Arrosària’ de l’Eliana Albiach convertixen Cullera en la capital de l’arròs\nPublicació anteriorLa proliferació de taronja de Sud-àfrica enfonsa la campanya de varietats primerenques


El Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 va tenir, a TV3, el 29,8% de quota - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 va tenir, a TV3, el 29,8% de quota\nEl Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 va tenir, a TV3, una quota mitjana del 29,8%. Segons dades de Kantar Media, la transmissió de TV3 des del circuit de Silverstone la van veure una mitjana de 580.000 espectadors, amb la ja citada quota mitjana del 29,8%, i va ser el programa líder de la jornada. La transmissió, a més, va ser el programa líder de la jornada a Catalunya.\n09/07/2012 - 17.02\nLa transmissió del Gran Premi de la Gran Bretanya que va fer TV3 es va convertir en l'espai més vist del dia a Catalunya, amb una audiència mitjana de 580.000 espectadors i una quota del 29,8%, gairebé 200.000 espectadors més de mitjana que la cadena competidora.\nEl moment més vist va ser quan Mark Webber perseguia el líder de la cursa, Fernando Alonso, a qui acabaria superant. 722.000 espectadors es van aplegar davant de la pantalla per veure TV3, una de cada tres persones que en aquells moments estava veient la televisió.\nWebber deixa Alonso sense triomf


predicció | Lo Bloc de Lo Parte\nArxiu d'etiquetes: predicció\nEl model ECMWF (IFS/EPS) conegut com l’Europeu\n6 de març de 2019 Àlex Van der Lan\t1 comentari\nEn l’últim post que vam fer per lo Parte vam parlar del model GFS conegut com l’americà, que per cert de moment es retarda la sortida del nou model, degut a problemes amb equivalències de neu i aigua, sense establir ara per ara cap data de sortida.\nAvui parlarem del que és conegut com l’europeu o per les sigles ECMWF o per el nom del model IFS. Actualment és considerat el millor model de predicció global ja que és el que més sistemes computacionals utilitza i esta finançat per els organismes europeus, això si a diferència del GFS no és un model lliure i la seva utilització és restringida tant en l’útilització d’imatges com de les dades.\nAquest model utilitza com tots la famosa sortida determinista (la més probable) amb 2 actualitzacions al dia de 12h ,té una resolució de 18 km en horitzontal i treballa amb 91 capes verticals, en principi arriba cap els 15 dies tot i tenir una versió anomenada ENS Extender, que un altre dia ja en parlarem.\nCom sempre, més que mirar l’evolució de la sortida determinista ens fixarem amb la predicció per conjunts anomenada EPS (en el GFS s’anomena GEFS). Per tant igual que en el GFS el que es fa és alterar unes condicions inicials per obtindre 50 de diferents (el GFS són 20 + la de control) i deixa una sense alterar que és l’anomenada de control, per tant en el seu estudi treballa amb 51 ensembles o conjunts de probabilitat. I aquí és sempre on es fixem amb la mitjana d’aquest 51 models que sempre donen una aproximació al que pot passar a mig i llarg plaç.\nPer cert a juny vindrà la nova versió del IFS de fet és una millora ja programada que en principi té que aportar millores en aquest món tant complexe de la predicció.


Fonteta encendrà dimarts el forn de calç\nForallac recupera la tradició de fer calç per poder mostrar a veïns i curiosos com era aquesta tasca que ocupava el 90% dels veïns de Fonteta i Sant Climent de Peralta. Després d'uns quants anys rumiant-ho finalment es va trobar el forn i l'equip de voluntaris per recuperar aquest element del patrimoni local. Igual que la carbonera o el forn de rajolers, l'entorn del municipi està ple de forns de calç que 50 anys enrere van aturar la seva activitat.\nEl mes de febrer van començar les tasques per condicionar el Forn Gran d'en Torró de Fonteta declarat Bé Cultural d'Interès Nacional. Després de mesos treballant-hi ara el forn ja està carregat per poder-lo encendre i recuperar l'ofici de fer calç.\nEl dia 29 de maig s'encendrà el forn que està carregat amb 70 tones de pedra calcària. Un equip de voluntaris haurà d'alimentar el forn amb llenya les 24 hores del dia durant tota una setmana. Després es taparà i es deixarà uns dies perquè es refredi i el 9 de juny es desenfornarà.\nForallac amb aquesta nova iniciativa per recuperar elements del patrimoni de les Gavarres busca homenatjar l'activitat i les persones que van dedicar la seva vida a fer calç. La inversió econòmica i la dedicació d'un grup de voluntaris fan difícil la repetició anual d'aquesta activitat. De moment aquesta primavera es podrà reviure la cuita de calç i des del municipi convida'n a tothom a apropar-s'hi i a conèixer una de les principals activitats econòmiques de Fonteta i Sant Climent de Peralta fins a mitjans del segle XX.


La JEC autoritza un míting d'ERC amb Rufián a la presó de Lledoners el 18 d'abril - Regió7\nEl Departament de Justícia ha informat favorablement aquest dimarts a poder-ne fer\n16·04·19 | 17:57\nGabriel Rufián ACN\nLa Junta Electoral Central (JEC) ha autoritzat un míting d'Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) a la presó de Lledoners el pròxim 18 d'abril amb Gabriel Rufián, en el marc de la campanya electoral del 28-A. Cal recordar que ERC havia demanat poder fer actes en aquesta presó del Bages, a Mas d'Enric (Tarragonès) i a Puig de les Basses (Alt Empordà), i que aquest mateix dimarts el Departament de Justícia ha emès un informe favorable a que se'n facin sempre que no siguin actes multitudinaris, no afectin la normalitat dels centres i hi assisteixin només els presos que han demanat el dret a vot, a qui cal garantir la seva intimitat, i tot sempre subordinat a les condicions de seguretat.\nA l'escrit de resolució, la JEC posa en valor, precisament, l'informe favorable d'Institucions Penitenciàries i subratlla que el mateix text ja marca certes limitacions. Per això, autoritza la celebració de l'esdeveniment, tenint en compte l'aplicació d'aquestes limitacions.\nLa JEC també recorda que, segons la normativa vigent, els presos poden exercitar els drets civils, polítics, socials, econòmics i culturals, sense exclusió del dret de sufragi, excepte que fossin incompatibles amb l'objecte de la detenció o el compliment de la condemna.


L’Ajuntament d’Altafulla presenta els dos parcs de socialització per a gossos als carrers dels Caus i del Vinyet\nLes àrees, d’uns 500 i 300 m2, respectivament, incorporen elements per facilitar el joc i el divertiment dels animals, així com bancs i altres elements que contribueixen a la bona socialització animal\nLa regidoria de Protecció Animal de l’Ajuntament d’Altafulla, que encapçala l’edil Inma Morales, ha presentat aquest matí els dos parcs de socialització per a gossos que s’han instal·lat als carrers dels Caus (a l’antic Parc de la Caputxeta) i del Vinyet.\nLes noves àrees d’esbarjo per als animals, amb una dimensió d’uns 500 i 300 m2, respectivament, incorporen elements per facilitar el joc i el divertiment dels gossos, així com bancs i altres elements que contribueixen a la bona socialització animal. Les papereres són de material no oxidable, i s’ha instal·lat un abeurador dissenyat per a què els gossos puguin beure sense dificultats. El paviment és majoritàriament de sorra perquè els animals puguin jugar còmodament.\nAquest nou espai forma part del pla municipal de millora que ha impulsat la regidoria de Protecció Animal per dotar el municipi d’àrees concretes amb l’objectiu de garantir que, com a mínim, dues de les àrees més transitades pels gossos, com l’entorn d’Hort de Pau, i el centre de la vila, disposin d’una “àrea d’esbarjo amb condicions per a la seva socialització d’animals i persones”, com ha assenyalat la regidora de Protecció Animal, Inma Morales.\nLa inversió d’ambdós equipaments ha estat de 15.000 euros. L’edil també ha apuntat que no descarta incorporar més elements, així com també reforçar els punts de llum.


Pluja de milions: maniobra de distracció (Jordi Angusto)\nPluja de milions: maniobra de distracció\nEns limitem a discutir sobre les inversions que rebem a casa nostra, sense obrir boca respecte a les que es fan arreu. Com si no ens afectessin!\n5 min. 24/04/2017 19:44\n651x366 Pluja de milions: maniobra de distracció / GETTY Pluja de milions: maniobra de distracció / GETTY\nMolt em temo que la pluja de milions que prometia Rajoy, segons titulava algun rotatiu, haurà estat allò que al nord en diuen un calabobos: un plugim que ha banyat tutti quanti. I no em refereixo només a qui creia que unes inversions repetidament promeses i mai realitzades aquest cop sí que es farien. Em refereixo al fet que amb aquesta maniobra de distracció el govern de l’Estat sembla haver aconseguit allò que és veritablement important.\nD’una banda, les inversions incloses als pressupostos del 2017 no representen més del 3% del total. I mentre discutim aquest 3%, gairebé ens oblidem del 97% restant: si és adequat o no, quins efectes socials té i quins greuges territorials comporta. Pitjor encara: s’enceta una lluita entre comunitats autònomes per aquest 3%, una xifra sempre malèfica, i deixem que Madrid concepte faci la seva amb la resta sense ni tan sols opinar. Com també sol passar amb els dèficits i els superàvits fiscals d’unes regions i unes altres, les transferències horitzontals amaguen les verticals, és a dir, el cost desmesurat d’un estat central ancien régime i mastodòntic, ple de ministeris sense competències a vessar de funcionaris.\nLes inversions que té sentit fer des d’un govern central, ja sigui estatal o federal, són les que tenen més efectes positius per als veïns que per als receptors\nDe l’altra, ens limitem a discutir si les inversions que rebem a casa nostra arriben o no i si són suficients o insuficients, sense obrir boca respecte a les que es fan arreu. Com si no ens afectessin! Ben al contrari, les inversions que té sentit fer des d’un govern central, ja sigui estatal o federal, són les que tenen més efectes positius per als veïns que per als receptors, ja que són inversions que serà més difícil que les faci la regió receptora, que tendirà a prioritzar les de beneficis més directes i per a les quals hauria de tenir prou finançament. Per tant, el que hauríem de discutir de les inversions de l’Estat no són tant les que fa a Catalunya com les que fa arreu. Que no inverteixi en el corredor mediterrani al sud de Catalunya, per exemple, ens pot afectar tant o més que el fet que ho faci o no en territori català; o el fet que les inversions que faci a Extremadura o Andalusia serveixin per desenvolupar les seves economies o siguin una despesa inútil pot fer augmentar o decréixer el nostre dèficit fiscal...\nAixò és el que fan els països veritablement federals com ara Alemanya, on tots els lands discuteixen les inversions federals que es fan arreu del país. Això no garanteix l’èxit de totes les inversions però de ben segur que evita que esdevinguin compensació o cambalache, i les obliga a anar precedides d’una anàlisi cost-benefici econòmic i social. Dos factors que sens dubte haurien evitat inversions faraòniques inútils, que no cal ni esmentar, i també força corrupció associada a la compravenda de favors.\nFins i tot si invertissin el que Rajoy prometia invertirien menys del que tocaria, i es reduiria encara més el percentatge actual d’actius de l’Estat a Catalunya\nHi ha dues maneres d’aconseguir, aquí i arreu, l’anivellació de rendes o correcció de disparitats: reduint el PIB de qui en genera més o augmentant el de qui en genera menys; en el primer cas, que sempre és més fàcil, tothom hi perd, i en el segon, més difícil, tothom hi guanya. Per això no deixa de ser sorprenent que l’estat espanyol persegueixi sense descans la primera opció, fomentant les inversions inútils allà on caldria fomentar més el desenvolupament i negant-les allà on se’n beneficiaria tothom. I el pitjor és que no ho fan perquè siguin estúpids o mandrosos, o no només ho fan per això, sinó perseguint un objectiu polític molt clar que tampoc no cal esmentar.\nEn tot cas, nosaltres no podem caure en la trampa i distreure’ns amb les coses amb què ens volen distreure. Fins i tot si invertissin el que Rajoy prometia invertirien menys del que tocaria, i es reduiria encara més el percentatge actual d’actius de l’Estat a Catalunya, que avui és d’un 11% i no del 16% que caldria per població o del 19% que caldria per PIB. Aquesta manca d’estoc de capital públic ens obliga a buscar-ne de privat per complementar-lo i ens suposa pagar per duplicat: via impostos, sense rebre’n contrapartida, i via preus, quan utilitzem el substitut privat. Això al capdavall suposa més intensitat de capital privat per unitat de PIB produït i, per tant, comporta que calgui remunerar-lo i que la part que queda per a treballadors i professionals sigui inferior aquí que a Espanya, en termes percentuals. És a dir, la manca de finançament per fer les inversions que ens caldrien no la pateixen els empresaris que van aplaudir Rajoy quan les prometia, sinó tota la ciutadania, i especialment qui té menys.


Apologia de la curiositat: d’octubre 2016\nDe pastora marroquina de cabres a ministra francesa i potser més\nAbans d’arribar a França, Najat Vallaud-Belkacem vivia sense electricitat ni aigua corrent al poblet natal de la regió marroquina del Rif, prop de Nador, on acompanyava el seu avi a pasturar les cabres. D’ençà ha fet una carrera política meteòrica com a símbol esmaltat de l’ascensor social republicà, el qual permet que una nena magribina immigrada a França als 5 anys arribi als 39 a ministra d’Educació de l’actual govern socialista. Li atribueixen intencions de presentar-se a les primàries del Partit Socialista per a la candidatura a la presidència de la República a les eleccions de l’any vinent, si François Hollande no hi concorre. La llàstima és que Najat Vallaud-Belkacem sigui més aviat l’excepció que confirma la regla entre la marginada\nEtiquetes de comentaris: una qüestió de proporcions\nEls barcelonins no són benvinguts al club nàutic de la Barceloneta\nSento un orgull gremial quan algun periodista, entremig dels milers de pàgines previsibles que els diaris publiquen cada dia, n’escriu una de francament excepcional. El reporter d’El Periódico Carles Cols va aprofitar la jornada de portes obertes del cap de setmana passat amb motiu del festival d'arquitectura 48H Open House per visitar la marina de luxe del Port Vell de la Barceloneta, el privat OneOcean Club al qual “els barcelonins tenen vetat l’accés, excepte si són multimilionaris”. Ahir va publicar la seva crònica de la visita, titulada “Els barcelonins no són benvinguts”. És una d’aquelles pàgines excepcionals. El desembre del 2014 vaig escriure en aquest blog un article sobre el\nEtiquetes de comentaris: excepte si són multimilionaris\nEl vi es resisteix a la globalització, per naturalesa i per fortuna\nLes estadístiques acostumen a ser una manera d’emmascarar la situació i la macroeconomia una manera d’ampliar el focus per amalgamar i difuminar realitats molt diferents. Per això un dels sectors on les estadístiques i la macroeconomia tenen menys sentit és el del vi, un conreu mil.lenari que encara avui es caracteritza per la personalitat de fragmentades realitats locals. Alguns organismes com l’Organització Internacional de la Vinya i del Vi (OIV) defensen la seva existència a força d’informar-nos puntualment que la producció mundial de vi estimada durant l’any 2016 serà de 259 milions d’hectolitres, un 5% menys en comparació amb l’any anterior i una de les més febles\nEtiquetes de comentaris: l'estigma del vi de taula\nLes joies de l’adúltera baronessa Thyssen repiquetegen en la foscor\nImma Tubella acaba de convertir en novel.la l‘episodi real de l’accident de carretera esdevingut l’1 d’agost del 1935 al poble empordanès de Tor que va costar la vida al príncep d’origen rus Alexis Mdivani i va deixar malferida la seva amant, la baronessa Maud Wellner von Thyssen, segona muller del baró Heinrich von Thyssen Bornemisza, pare del baró von Thyssen casat més endavant amb Carmen Cervera. En aquell accident van desaparèixer les valuoses joies de la baronessa, les quals han alimentat la llegenda fins avui. Alexis Mdivani era un playboy professional, casat en primeres núpcies amb la milionària nord-americana Louise van Allen i en segones amb l'encara més rica Barbara Hutton, una de les primeres fortunes dels Estats Units. El matrimoni va durar menys d'un any. L'estiu següent Alexis Mdivani va acudir al Mas Juny de Palamós, propietat de la seva germana Roussy Mdivani, muller del pintor Josep M. Sert, acompanyat per una altra amant: la baronessa von Thyssen. Era coneguda de soltera com agraciada model de cases de moda berlineses i, de casada, com a figura habitual de\nEtiquetes de comentaris: un secret de l'Empordà\nRetornem a Cotlliure el que és de Cotlliure, no tergiversem\nLa Fundació Mapfre acaba d’obrir a Madrid una magna exposició de 140 obres de Matisse i els seus companys del moviment fauve, amb l’inconvenient que els cronistes de la mostra madrilenya desconeixen Cotlliure i atribueixen erròniament el naixement d’aquella tendència pictòrica als escenaris de la Côte d’Azur de la Provença francesa, que es troba a 400 km de distància en direcció a Itàlia. No, senyors, no. El fauvisme va néixer de la mà de Matisse i Derain al petit i bullent port de pescadors nord-català de Cotlliure, que no és ni provençal ni occità. El maig de 1905 Matisse hi va llogar una habitació amb vistes al mar per pintar i va arrossegar-hi el seu amic André Derain a partir del juliol següent. Van pintar aquell estiu més de trenta quadres\nEtiquetes de comentaris: vell paisatge català\nEl vi grec que alegra el dia, de l’antiguitat fins ahir mateix\nAhir de bon matí plovia i vaig decidir anar a visitar l’exposició sobre “El vi grec. De l’antiguitat als cellers catalans actuals”, muntada al Museu d’Arqueologia de Catalunya, al costat del Teatre Grec de Montjuïc. Em va donar una magnífica sorpresa, per la seva claredat ben resumida i presentada. Generalment els museus m’embafen, si no és per refugiar-me de la pluja o per anar a veure una cosa concreta. Ahir em va entusiasmar que els textos explicatius rebessin la mateixa importància que les peces de l’antiguitat, amb una admirable capacitat de síntesi afirmativa, desplegada en lletra grossa i paràgrafs resumits als plafons murals retroil.luminats. Els breus textos d'aquesta exposició assenten tres o quatre idees fonamentals que no sempre s’han vist reconegudes amb la mateixa franquesa: la civilització romana no ho va inventar pas tot, el conreu de la vinya i la producció de vi van arribar aquí set segles abans que ells, a través\nEtiquetes de comentaris: tres o quatre idees fonamentals\nEls bancs de què serveixen, a part d’acumular beneficis i comprar favors\nL’ofici de fer córrer els diners a comissió s’ha convertit en un conglomerat descomunal, una troca infinita. Els beneficis acumulats pels bancs els últims segles han servit per comprar una imatge de respectabilitat al vell i odiós ofici dels usurers. Les dimensions adquirides pel sector adjudiquen una impressió de complexitat tècnica al negoci tan simple de prestar diners a interès, multiplicat amb tota mena de variants que no alteren la simplicitat del mecanisme bàsic de l’especulació. La funció social dels bancs, basada en el finançament de l’economia real, la circulació del sistema de pagaments i\nEtiquetes de comentaris: concentració de la riquesa\nEls camins de ronda, una meravella amb entrebancs\nSóc un fervent adepte dels camins de ronda de la Costa Brava, grandiosos en la seva humilitat abocada a la glòria del paisatge de marina. Serpentegen les sinuositats de la costa amb antigues funcions de vigilància, comunicació o contraban, convertits avui en joies del patrimoni natural per la bellesa que brinden al caminant arran de mar mentre li permeten viure a estones el somni de la vida lliure. No és el mateix un passeig marítim que un camí de ronda. Aquests són les saboroses petites engrunes caigudes de la taula del desgavellat festí urbanístic litoral. Fa dècades que els recorro amb una emoció creixent i un ritme de pas decreixent, sense recança dels temps accelerats, en una mena de processó particular, expiatòria, joiosa i\nEtiquetes de comentaris: joies del patrimoni natural\nMiracle i misteri de la platja de Polilles, tot l’any\nA la platja nua més bonica del país li va caure al damunt la revolució industrial com una bomba literal, arran de la instal.lació el 1871 d’una fàbrica de dinamita. Es troba administrativament a França i, un cop tancada la factoria el 1984, l’indret va ser comprat per l’administració i convertit en equipament públic i parc arran de mar. La badia nua de Polilles és un miracle situat entre Banyuls i Portvendres, arredossada del vent del nord per la mola del cap de Biarra i fistonejada per les vinyes verdes vora el mar, nodrides a la solana pel sistema nerviós dels regs que baixen de la muntanya immediata, dintre d’un paisatge tàctil, ordenat i detallista. De tant en tant hi porto els amics de confiança, perquè la felicitat consisteix a compartir. L’últim cop el ruixim del mar esbandia el gris apòcrif del cel i ens ho vam mirar com una serp fascinada davant d’un ocell. Polilles és un miracle. La badia natural,\nEtiquetes de comentaris: parc arran de mar\nSeducció a la francesa del vell professor i la popular presentadora\nÉs possible que el nom d’Anne Sinclair digui poc als lectors d’aquí, però al país veí és una mena d’Isabel Presyler amb professió i cultura, a més de bellesa i elegància. Milionària per herència, va ser durant llargs anys la presentadora estrella dels programes informatius de la televisió del país veí i ara dirigeix la versió francesa de l’Huffington Post, el programa musical Fauteuils d’Orchestre al canal públic de televisió France 3 i un altre d’entrevistes culturals a l’emissora de ràdio Europe I. Era la dona del ministre socialista Dominique Strauss-Khan quan ocupava el càrrec de director del Fons Monetari Internacional i va ser\nEtiquetes de comentaris: refer la seva vida\nEl Parador d’Aiguablava, una venjativa cacicada franquista\nPassejo sempre que puc pels voltants del Parador d’Aiguablava, al mar de Begur. La cúbica baluerna blanca, dissenyada per l’arquitecte Raimon Duran Reynals, sempre m’ha semblat una excrescència fora de lloc, concebuda per clavar una guitza a aquest paisatge. La construcció d’un Parador Nacional en plena Costa Brava, dotada d’infraestructures hoteleres privades més que suficients, va ser idea d’un franquista inflamat: el director general de Turisme Luis Bolín, el qual va ocupar el càrrec del 1938 al 1952, en agraïment pels serveis prestats durant la Guerra Civil. Quan residia a Londres com a corresponsal del diari ABC, va ser la persona que va llogar l’avió privat Dragon Rapide amb el qual el general Franco viatjaria del Marroc i les\nEtiquetes de comentaris: cúbica baluerna blanca\nPaul Léautaud, la influència cada cop menys secreta sobre Josep Pla\nL’editorial Mercure de France acaba d’editar el tercer volum del Journal particulier de Paul Léautaud i se’n fan puntual ressò els mitjans d’aquell país, on el llegeixen com a un escriptor de culte. Aquí va exercir una influència directa sobre Josep Pla, però no el coneix gairebé ningú. Josep Pla havia llegit Léautaud de jove a París com a cronista teatral de moda a la revista Mercure de France i també a la Nouvelle Revue Française. L’altre vessant de dietarista misantrop i llibertí de l’autor francès esclataria més endavant i també va atraure al palafrugellenc. Els dinou volums del Journal littéraire de Léautaud, publicats a París a partir del 1955, aquí no han estat traduïts. Escrivia en paral.lel un altre Journal particulier, de caràcter més íntim, del\nEtiquetes de comentaris: ditearista misàntrop i llibertí\nHaití: la calamitat més cruenta és sempre la desigualtat\nL’últim huracà Matthew acaba de causar al mateix moment 900 morts a Haití i una desena a la costa veïna dels Estats Units, en l’enèsima demostració que la pitjor catàstrofe “natural” és sempre la desigualtat de recursos per fer front a les catàstrofes naturals. A Haití l’huracà Jeanne ja va causar 3.000 morts l’any 2004, el terratrèmol del 2010 hi va matar unes 300.000 persones i l’epidèmia de còlera del mateix any unes 9.000. Al petit país insular, colonitzat i empobrit just al costat de la primera superpotència, tot continua igual o pitjor que\nEtiquetes de comentaris: infinitament mal repartit\nRetorn a Florència per un plat de pasta amb carn de caça\nM’agraden moltes coses de la ciutat de Florència, però la que encara m’arrossega a tornar-hi cada tardor son les Pappardelle al cinghiale que el cèntric i alhora recòndit restaurant amb terrassa I Ghibellini posa a la carta a aquesta època de l’any. La cuina és una de les belles arts i els plats de caça un art major en vies d’extinció. Les Pappardelle al cinghiale (tallarines amples amb carn picada de senglar amorosida per un lent sofregit secret) són un plat a l’altura de la famosa cúpula catedralícia de Brunelleschi, del gegantí David de Miquel Àngel o de les pintures de Fra Angelico que s’admiren a altres punts veïns de la mateixa ciutat. El restaurant està situat a l’amagada placeta de San Pier Maggiore, prou cèntrica perquè alguns turistes s’hi\nEtiquetes de comentaris: plats de caça\nEls encants de la meva vella coneguda senyoreta Murphy i les següents\nLa senyoreta Marie-Louise Murphy, retratada en aquest quadre del pintor François Boucher que penja al museu del Louvre, és una vella coneguda meva a qui he dedicat algunes indagacions. Malgrat no ser cap obra mestra del nu ni del retrat, el quadre destaca per la franquesa de la utilitat eròtica amb què va ser pintat, concebut com a imatge frontal (si es pot dir així) de l'encant de la noia que la cort de Lluís XV de França volia convertir en una de les amants encarregades de distreure el rei. N’existeixen dues versions pintades pel mateix François Boucher el 1751 i el 1752, en idèntica postura de la model sdraiata bocconi, com dirien en italià. A la primera, Marie-Louise Murphy tenia 16 anys i Lluís XV havia demanat que la pintessin per poder-se\nEtiquetes de comentaris: sense discontinuïtat\nNo tots paguem impostos, el bisbe de Vic no vol\nLa ciutat de Vic ha canviat moltíssim. Ni tan sols la boira ja no és igual de freqüent que abans, quan als períodes de pressió atmosfèrica alta el vapor d’aigua es condensava en gotes microscòpiques i ho emblanquinava tot, inclús les granges de porcs, amb una gasa indesxifrable, hipòcritament lleugera, d’una indolència convalescent i somicaire. Ara la boira diuen que fuig pels nous túnels de la carretera C-17. El clima vigatà ja no és de "Nou mesos d’infern i tres d’hivern". La boira, el fred i la calor s’han assuavit molt. En canvi s’hi mantenen pletòriques algunes altres de les millors tradicions: el bull de ronyons de la cansaladeria Vilada, els cigars havans de l’estanc Crivillés, els aperitius a la terrassa del bar Snack, l’esplèndida llibreria la Tralla\nEtiquetes de comentaris: algunes de les millors tradicions\nRetrobada al jardí de Jaume i Maria Queralt amb el papagai del veí\nAhir vaig anar a caminar pels volts de Perpinyà amb el cronista cultural rossellonès Jaume Queralt i a fer els honors al dinar de Maria Queralt al jardí de casa d’ells, al barri de Sant Assiscle. No sé mai on em portarà a caminar, però estic segur per endavant que m’interessarà. És un dels paladars més afinats de la cultura de les terres catalanes de França. Per alimentar el nostre vell debat em va recomanar que abans de desplaçar-me llegís dos llibres en concret. Vaig arribar a l’estació de Perpinyà amb els deures fets. Allí em va notificar que aquest cop aniríem a caminar a Sant Vicens, als afores del barri de Sant Galdric. Tot fent camí vam reprendre la conversa, però ja fa molt temps que els nostres debats tenen menys transcendència que\nEtiquetes de comentaris: una república independent\nEls camins retrobats del delta del Llobregat, amb sensació de llunyania\nAhir divendres vam anar a caminar amb Rodolfo al llarg del recuperat i endreçat delta del Llobregat, la segona zona humida protegida (relativament protegida) més important de Catalunya després del delta de l’Ebre, amb la gran diferència de la seva proximitat a la conurbació barcelonina poblada per més de 4 milions d’habitants. Vam anar a tastar la sensació d’allunyament --potser vaga però alhora infinitament concreta i perceptible-- que procura sortir dels escenaris fets a màquina per entrar a les terres baixes pageses, compassades per la productivitat estacional. Em va semblar que l’aire lleuger, tònic i tibant de l’espai natural contrastava de molt a prop amb les pretensions desorbitades de la\nEtiquetes de comentaris: una civilització massa cara


Com pitjor, millor? (Albert Carreras)\nEls estats majors independentistes han d'aclarir-se ràpidament\n4 min. 26/06/2019 17:45\nEn un excel·lent article de fa pocs dies Germà Bel analitzava quines eren les prioritats i estratègies polítiques de la dreta espanyola, l’esquerra espanyola i els independentistes catalans. En resultava que l’equilibri guanyador estava sent –confirmat pels plens municipals del 15 de juny– l’estratègia dels socialistes, apostant per barrar el pas als independentistes i limitant-se a assegurar-los que la dreta espanyola no guanyaria. És el mateix que està passant en els moviments que poden portar a la investidura de Pedro Sánchez. Pocs dies després hem tingut dues confirmacions d’aquesta estratègia per la part independentista. Per la banda d’ERC Joan Tardà i Gabriel Rufián han declarat que la seva prioritat és impedir que governi la dreta a Espanya, i el primer va lamentar molt que el grup municipal de Barcelona –o sigui, Ernest Maragall– no estigués disposat des del primer moment a oferir l’alcaldia de Barcelona a Ada Colau a canvi d’un govern conjunt dels comuns i ERC. Artur Mas, per la banda de l’espai de Junts per Catalunya, també ha dit que la seva prioritat és que la dreta no governi Espanya.\nEl PSOE es limitarà a impedir que governi la dreta a Espanya, i no farà cas a cap petició independentista\nTotes aquestes afirmacions fan bona –boníssima– l’anàlisi de Germà Bel segons la qual l’independentisme està acceptant el diagnòstic socialista que el que passa a Catalunya és un conflicte entre catalans i no un conflicte amb l’estat espanyol. El PSOE es limitarà a impedir que governi la dreta a Espanya, i no farà cas a cap petició independentista. Podria ser un equilibri per a molts anys. Si es repetissin eleccions generals podria passar que el PSOE guanyés vots de Podem i de Ciutadans, i s’acostés a la majoria absoluta. Per això Pedro Sánchez s’ho està rumiant molt.\nQuè pot passar si els diagnòstics d’ERC i Junts per Catalunya van convergint i tots dos busquen reduir la tensió amb l’Estat i acaben oferint suport gratuït a la investidura de Pedro Sánchez? Doncs que en unes hipotètiques noves eleccions al Congrés de Diputats o al Parlament de Catalunya tornarà a agafar força l’opció més radical, sigui puigdemontista o cupaire o grauperista, o una combinació de totes elles, i obtindrà una proporció de vots que podria arribar fàcilment al 15%-20% dels vots emesos a Catalunya. Al Congrés de Diputats serien vots ferrenyament contraris a votar cap partit espanyol tret que se n’obtinguessin contrapartides polítiques substantives. Al Parlament de Catalunya serien vots, com ara ho són els de la CUP, contraris a tota política “autonomista”, o sigui, de govern de la Generalitat sense pretensions immediates de fer ni una DUI ni un referèndum d’autodeterminació. Què passaria aleshores? El més probable és que tant a Madrid com a Barcelona es formés un govern socialista. A Barcelona, amb l’independentisme dividit i Ciutadans afeblit, el PSC podria fer el millor resultat de la seva història, obtenir cinquanta diputats o més, i ser l’únic que pogués formar govern.\nAra és molt temptador governar la Generalitat. Ja fa temps que es va superar la crisi. Portem anys de creixement econòmic –des del 2014– i anys de millora de la recaptació fiscal. A Catalunya, la Generalitat està en una segona pròrroga pressupostària. Qui primer pugui aprovar uns pressupostos –idealment per a aquest mateix exercici 2019–, i millor encara si en pot aprovar uns quants de seguits, disposarà d’un marge de despesa molt apreciable. Hi ha tantes mancances per corregir, i finalment recursos per atendre-les, que qui primer les administri pot quedar-se molts anys al govern.\nSi pensem en la trajectòria independentista, amb fortes pulsions autodestructives, no ens hauria d’estranyar que arribem a unes convocatòries anticipades d’eleccions al Parlament encara que tothom entengui que el resultat pot ser un desastre. Què seria “un desastre”? Que l’independentisme no fos decisiu en el govern de la Generalitat ni en les majories del Parlament. Hi ha moltes ganes acumulades dels partits antiindependentistes de governar la Generalitat i de desplegar polítiques diferents. Amb recursos abundants, com els que es poden estar acumulant als comptes de la Generalitat, es poden desplegar polítiques diferents amb una satisfacció important de la ciutadania beneficiada, que permeti que l’unionisme governi molts anys seguits.\nEls estats majors independentistes han d'aclarir-se ràpidament: com pitjor, millor?, com pitjor, pitjor?, com millor, pitjor?, com millor, millor? La ciutadania sol preferir la fórmula 'com millor, millor'. Allunyar-se’n gaire és electoralment suïcida. No hi ha res que ho justifiqui, ni l’estètica ni l’ètica, ni el maquiavel·lisme més sofisticat ni els principis més ferms.


Cura amb comprar joguines que es connectin a Internet aquest nadal\nLes joguines han evolucionat, i molt, en els últims anys. No parlem que hagi arribat l'electrònica a ells, perquè fa temps que va ocórrer, sinó més aviat de la informàtica que amaguen alguns en el seu interior. Formen part ja del que es denomina Internet de les Coses, com a concepte més vague, pel nero fet de connectar-se a Internet per si sols, o en dependència d'una xarxa domèstica. Els vols per als teus fills? Segurament, amb tota la informació de la teva mà, t'ho pensis dues vegades abans de comprar-los en Nadal.\nDes de Which? és des d'on s'ha llançat la veu d'alarma fins al punt de sol·licitar que siguin prohibits, en el Regne Unit, les joguines que suposin problemes de privadesa o de seguretat. Durant un any sencer s'han estat investigant joguines amb Bluetooth, o WiFi, o els dos sistemes de connectivitat sense fil, i s'han trobat vulnerabilitats en una àmplia quantitat d'ells. Els propis protocols de comunicació en xarxa sense fil que s'utilitzen en alguns d'ells obren la porta a ‘atacar’ la joguina per comunicar-se directament amb el nen a través de la pròpia joguina.\nJoguines que escolten al teu fill i no van a guardar cap dels seus secrets\nEntre els múltiples problemes que s'han trobat en alguns de les joguines ‘connectades’ analitzades, es va poder veure que s'emmagatzemen enregistraments de veu dels nens sense cap tipus de xifrat. Evidentment, aquest tipus d'enregistraments les podria rescatar un atacant sense massa dificultat, i sense cap tipus de sistema d'autenticació per a l'accés a la base de dades. Hi ha problemes pel emparejamiento per Bluetooth, quant a la seguretat, perquè no es requereix tampoc de cap codi PIN, contrasenya o qualsevol altre tipus de sistema d'inici de sessió.\nEl Furby, per exemple, és un de les joguines analitzades i amb problemes de seguretat. Seria crucial que es modifiqui el firmware del mateix per utilitzar protocols segurs de comunicació, amb xifrat, i que s'implementin altres sistemes de seguretat per protegir la privadesa dels nens. Però és alguna cosa que no escapa, per exemple, dels rellotges intel·ligents dissenyats pels més petits de la casa. En definitiva, és important que els pares o tutors revisin com funcionen aquestes joguines, perquè molts d'ells no són segurs.


Batxillerat | IES Maria Àngels Cardona | Pàgina 3\nAmbient de Sant Jordi 2022\nDesprés de 2 anys sense Sant Jordi divendres passat vam poder gaudir d’una esplèndida jornada de premis, actuacions, mercat solidari, i molt bon ambient !!\nEls alumnes i professors van poder gaudir d’actuacions musicals i poemes, es van donar els premis als guanyadors dels concursos Talia, BookTrailer, Fotofilosofia, Mediambient i Proves Cangur.\nUna jornada on tothom va estar molt a gust, amb un gran ambient de companyerisme, festa i cultura.\n1 BATX, 1 ESO, 2 BATX, 2 ESO, 3 ESO, 4 ESO, Batxillerat, Centre, Curs 21-22, ESO, FP, FPB, General, Portada, Sant Jordi 0\nVisita jugadores de l’Abarca\nLa setmana passada, dins l’assignatura de Llengua Castellana, els alumnes de 1r batxillerat van poden gaudir de la visita d’algunes jugadores de l’Abarca, el Club Voleibol Ciutadella.\nEl tema de la xerrada va ser “com gestionar el temps i les emocions per compaginar estudis i esport d’alt nivell”.\nLa xerrada va ser un èxit amb molta participació de l’alumnat. I també ens va servir com a pràctica d’expressió oral en castellà.\nMoltes gràcies per aquesta visita tant enriquidora.\n1 BATX, Batxillerat, Curs 21-22, Dept. Castellà, General, Portada 0


Dijous, 02 Juny 2016 19:54\nCartell promocional del festival/Foto: Ajuntament de Rubí\nTeatre, teatre sense teatre, festival, teatre al carrer,\nEl festival arrencarà divendres a la Biblioteca Municipal amb el monòleg teatral Carvalho contra Vázquez Montalbán (veure notícia). El gruix de la programació, però, es distribuirà entre dissabte i diumenge amb espectacles de carrer i propostes en espais tancats, tant a càrrec de companyies professionals com amateurs.\nDissabte a la tarda es podrà veure a la plaça Salvador Allende l’espectacle de circ Xarivari Blues, de la companyia Circo Los (veure notícia), i de l’estrena a Catalunya de Nàufrags, una proposta de La Industrial Teatrera que es representarà a la plaça del Doctor Guardiet. A la nit, al Celler, Fermí Fernández interpretarà l’obra El sommelier, amb la direcció de Toni Albà.\nA més, durant tot el cap de setmana les companyies rubinenques La Tal i Escena 13, amb la col·laboració d’altres grups locals de teatre, animaran els carrers de la ciutat amb cercaviles i accions escèniques.\nTotes les actuacions previstes seran d’accés gratuït a excepció de Carvalho contra Vázquez Montalbán (5€), El sommelier (5€) i Momo (4€). Les localitats es podran adquirir a través del web de Ticketea o una hora abans al mateix lloc de la funció.


La piscina municipal d'estiu de Valls obrirà aquest cap de setmana amb totes les mesures de seguretat\nCaldrà reservar entrada mitjançant cita prèvia i escollir franja horària d'accés\ndijous, 18 de juny 2020 - 09:44h\nLa piscina d'estiu de Valls al Centre Esportiu Municipal El Fornàs obre aquest dissabte 20 de juny la temporada, tots els dies en horari d'11.00 h a 20.00 h. L'obertura del servei es realitzarà amb l'aplicació de mesures excepcionals de seguretat i salut per als usuaris, entre elles la limitació de l'aforament i l'accés que s'haurà de realitzar mitjançant cita prèvia.\nEl Patronat d'Esports ha aplicat altres mesures extraordinàries entre elles la delimitació d'espais, en especial a la zona de gespa. En aquest àmbit s'han establert zones que permetin garantir en tot moment les distàncies de seguretat entre persones d'acord amb la normativa vigent i, en aquesta primera fase de l'obertura de la piscina, de moment no estaran disponibles les gandules. El personal de l'equipament controlarà el respecte de les mesures de seguretat, l'aforament i la distància entre usuaris en tot l'espai.\nDurant les sortides i entrades d'usuaris en cada canvi de franja horària es realitzarà una neteja extraordinària de la piscina. En aquest sentit, la neteja i desinfecció s'efectuarà de manera més intensiva en tots aquells elements més crítics com són dutxes, poms de portes i baranes. Els vestidors estaran disponibles amb l'aforament reduït per als usuaris, tot i que es recomana de manera generalitzada que s'utilitzin el mínim possible. D'altra banda, amb l'obertura de la piscina d'estiu reobre també aquest dissabte el servei de bar del CEM El Fornàs.\nAquesta temporada, de moment, no estarà disponible l'abonament d'estiu d'altres anys per l'obligatorietat de regular l'accés i l'aforament a la piscina d'acord amb franges horàries. En la mesura que la normativa permeti majors ocupacions, es revisarà la possibilitat d'obrir la contractació d'aquesta modalitat d'abonament per a l'estiu. La piscina romandrà oberta fins a l'11 de setembre, de dilluns a diumenge d'11.00 h a 20.00 h i en funció de l'evolució de la malaltia i la normativa sobre aforaments podran variar horaris o altres mesures excepcionals que seran degudament notificats.\n"Descobreix les interioritats de la Casa de la Festa 2020 de Valls!" "Novetats en la instal·lació de càmeres de vigilància a Valls"


Revisió de Outlander: Episodi 11 de la temporada 2 - Vengeance is Mine - Heads Roll - Televisió | Abril 2021\nCaitriona Balfe i Sam Heughan a 'Outlander'.\nREVISTA DE L’ÚLTIMA SETMANA: ‘ Outlander ’; Obté Brutal, perquè ningú ’; s són segurs durant la guerra\nSense res més que fer, però esperar que Charles donés les properes ordres, Claire va tornar a posar en pràctica les seves habilitats mèdiques fent malbé les dents i guarint les diverses dolències dels homes, dones i nens que també queden enganxats a la seva posició. Va ser una feina ocupada de tota mena per saber què passaria, però tot seguit va prendre un gir quan ella i Jamie van ser ordenades fora de la ciutat. Quan els Redcoats van amenaçar amb matar-los a tots, sobretot a la famosa Jamie, Claire va tornar a posar-se en línia amb un moviment arriscat, fingint ser un ostatge anglès per permetre als homes un xip de negociació. Si bé la seva mudança va funcionar a curt termini, va fallar a la llarga quan la va desembarcar a la residència del duc de Sandringham, demostrant una vegada més que, encara que Claire pugui conèixer la història, no sap exactament jugar-se segons les regles d’aquest període de temps.\nTenint en compte la lleialtat fallida de tothom, només ha estat qüestió de temps abans que Jamie es convertís en un objectiu per als altres temes del príncep. Després d’un discurs impacient sobre seguir el seu governant i continuar atacant Londres malgrat les reserves de tothom (tot això per intentar canviar d’història, per descomptat), la lleialtat de l’Escòcia va ser recompensada quan va ser enviat lluny del príncep, perquè els altres homes eren preocupat per la seva influència sobre el governant. Si bé veurem com a la llarga les tarifes de baixada són, a hores d'ara, a Jamie, Claire i la resta d'homes estan en perill dels Redcoats i gairebé els va costar tota la vida.\nrevisió de grans ciutats\nUna situació d’ostatges\nPer primera vegada des que la història es va tornar a Escòcia, es va sentir com si Claire i Jamie estaven en perill real gràcies a la mudança d’ostatges de Claire. Si bé aquesta sèrie és una mica tranquil·litzadora per als fanàtics, en el sentit que saben que Claire i Jamie estaran bé a la llarga, la parella segura ha tingut molts cops de velocitat per fer front a la segona temporada. Estem en el punt en què, si no hi ha una batalla, segrest o mort durant aquesta setmana, és com un episodi lent.\nCaitriona Balfe a 'Outlander'.\nl’home del vestit rockefeller\nMalauradament, amb tantes voltes bojoses aquest any també sembla que els escriptors confien en coincidències extremes per resoldre problemes immediats. Dissabte a la nit va ser el retorn del captaire Munro, un amic de molt de temps del Jamie. El personatge només va passar a topar-se amb Claire mentre estava amb els anglesos i, per tant, va poder enviar un missatge a Jamie perquè ell i Murtagh poguessin salvar el dia. Però no abans que el duc de Sandringham mostrés les seves cartes reals i intentés fer un acord amb els anglesos que li estalvien la pell a canvi de que Jamie i Claire pengessin al costat de l'altre. Ja ho sabeu, de veritat romàntica.\nParlant de feliços coincidències, segrestar i amenaçar de matar Claire i Jamie no va ser suficient per a les audiències per odiar veritablement el duc. Així que la història també es va recolzar per convertir-lo en el tipus que va ordenar la violació de Mary i Claire durant el seu temps a França. Potser sense aquest gir vital dels esdeveniments, Murtagh i Jamie no haurien reaccionat tan fortament a un home que els volia morts, però amb aquest petit refús a la intempèrie, vam veure finalment un costat no tímid i assassinat de Mary ... quan va introduir un ganivet al seu atacant. No obstant això, aquest moviment va significar un to comparat amb la brutal reacció de Murtagh, que va ser agafar una destral al duc i tallar-li el cap en retribució a les dones. Ei, va fer jurament.\nSens dubte, una decapitació és una forma de complir un vot de venjança. Si hi hagués algun dubte sobre la quespapa de Murtagh o la voluntat d’enrotllar-se fins ara, aquesta escena hauria de deixar-los descansar.\nS’ho apaga el temps\nParlant del duc, mai va ser un personatge destacat de la sèrie, però sempre va aconseguir aparèixer en el pitjor dels moments. Tenint en compte que aquest episodi era la seva cançó del cigne, va ser agradable conèixer-lo com un personatge una mica més abans d’aquest decapitat brutal. Entre el seu amor a la beguda i la beguda fina i la seva capacitat per jugar als dos bàndols de la guerra, no és d'estranyar que hagués estat capaç de fer-se camí durant tot el temps que ho feia. Passar aquest temps amb ell hauria estat gairebé còmic si no s’hagués produït la connexió de violació amb el Comte St. Germain, és gairebé lamentable que la història es produís aquest toc perquè eliminava efectivament un enemic fort per a Claire i Jamie en els episodis següents. Tanmateix, amb moltes coses més per la parella i la batalla de Culloden encara a l'horitzó, hi ha moltes altres voltes històriques per mantenir Claire i Jamie ocupats de moment.\nI, per la banda brillant, amb la mort del duc Black Jack acaba de perdre un dels seus millors aliats.\nAndrew Gower i Sam Heughan a 'Outlander'.\nSi bé els jacobites han experimentat moltes petites victòries fins ara, s’acabaran d’acabar, ara que finalment els homes s’estan adonant de quina mena hi participen. Com la majoria de les guerres històriques, la idea d'unir-se a una causa semblava romàntica al principi, però una vegada que els homes comencen a caure i el pes mental comença (sense oblidar-se de la càrrega financera), la gent es torna a plantejar. Els homes del príncep Charles no són una excepció, ja que van començar a qüestionar-se al seu líder incompetent, refusant-se finalment de posar-se al costat dels atacs de Londres. Sense exèrcits per marxar amb Charles es va veure obligat a retirar-se ara, però aquest moviment marcarà sens dubte el principi del final per al príncep. Ara, els diners començaran a esgotar-se, cosa que significa que els recursos seran propers i els homes que es queden lluitant no tindran una oportunitat digna.\nJamie, que esperava reescriure la història en convèncer els altres homes que lluitessin a Londres, s'ha eliminat de manera segura de la majoria d'aquestes repercussions, gràcies al poc desviament de l'episodi. Tanmateix, ara que inevitablement haurà de tornar i sol·licitar més recursos per als jacobites, començarà a veure com són també les coses desesperades i aprendrà el dret que són els llibres d’història de Claire.\nUn escocès tossut\nSi Dougal MacKenzie es va sentir atenuat pel príncep seguint les seves ordres a Prestonpans per tractar soldats anglesos sobre els jacobites, no ho demostrava amb la seva reaparició aquesta setmana. Si alguna cosa el compromís del líder del clan amb la causa sembla haver-se intensificat, demostrar que està disposat a fer que aquest canvi de lideratge passi de cap manera.\nEspía dels ulls\nLa mort sobtada d'Angus la setmana passada es va traduir en aquest episodi gràcies a una forta lamentació de Rupert, que es perd clarament sense la seva altra meitat. Va ser un trist recordatori que hi ha part del cor d'aquest espectacle i no hi ha manera de reanimar-lo. Afortunadament, Rupert és almenys encara. Va ser allà mateix un minut quan va estar entre els atacats pels Redcoats i va perdre un ull en el procés. Gràcies a una cirurgia ràpida de la mà de Claire, hauria d’estar bé … de moment de totes maneres Veurem per què pot aprofundir el seu cos.\nmort Velcoro raig\nMunro (el personatge que originalment va donar a Claire la libèl·lula encoberta en ambre) va jugar un paper molt més gran en la fugida de Claire del duc que no pas traduïda a la pantalla. La seva mort posterior també va ser devastadora per a Claire i Jamie. Amb un temps limitat tant per desenvolupar aquest personatge com per executar realment el rescat, aquells moments no van caure a la sèrie com ho van fer a la novel·la, però fins que el cap del duc se’n va sortir prou a prop de comptar. Mentrestant, ara que finalment Mary s'ha reunit amb la tripulació i s'ha salvat d'un altre terrible matrimoni, esperem que la seva història acabi fort en els dos episodis restants.\n'Outlander' emet dissabtes a les 21h a Starz.


El bloc de l'arxiu municipal de Cubelles: d’abril 2017\nXerrada-taller "les biblioteques de Can Travé"\nDemà dimecres 26 d'abril, en el marc de la setmana cultural de Cubelles, hem organitzat la xerrada- taller sobre les biblioteques de Can Travé. I, en concret, parlarem sobre l'inventari de la biblioteca petita.\nJa fa un parell d'anys, i en el marc d'un treball del màster de biblioteques i col·leccions patrimonials, la Sra. Pilar González Rufián va escollir elaborar un inventari dels llibres de la biblioteca petita de Can Travé i d'una part de la biblioteca Gran, la corresponent al Liceu de Barcelona. En aquesta xerrada-taller ens presentarà els resultats de l'inventari i com s'ha arribat fins allí. A més a més, els assistents podran gaudir d'una exposició d'alguns dels volums més destacats de totes les biblioteques de Can Travé.\nPresentarà l'acte i farà un recorregut per totes les biblioteques la Llum Villanueva, bibliotecària i vocal del Grup d'Estudis Cubellencs Amics del castell.\nDia: 26 d'abril, dimecres\nPublicat per Arxiu Cubelles a 8:45


Manresa, capital durant un dia dels cors socials i reivindicatius\nEls cors cantant a la plaça Anselm Clavé/ Jordi Bordes\nJORDI BORDES 01/06/2015\nManresa va ser durant un dia la capital del cant coral social i reivindicatiu, el passat dissabte l'Ateneu Popular La Sèquia i els carrers i places de la ciutat van acollir la 1a trobada de cors socials de Catalunya. La jornada va ser organitzada pel cor manresà vinculat a l'Ateneu Popular La Sèquia "inCORdis" i el cor gracienc vinculat a l'Ateneu Rosa de Foc "desaCORd".\nRecollint el llegat dels cors Clavé de finals del segle XIX, dels Orfeons de principis del XX i de les corals als anys 60', els cors socials han agafat força en els darrers anys a Catalunya.\nEn una nota de premsa enviada als mitjans aquests cors socials es defineixen com a cors amb "persones d'edats, procedències, trajectòries i idees diferents" que tenen com l'objectiu promoure el "canvi social a través de la pràctica del cant coral" a través d'un repertori integrat principalment pel "cant revolucionari i les cançons de protesta". Com en el cas dels cors organitzadors de la trobada, una de les característiques d'aquests cors és que el seu naixement ha estat vinculat a ateneus. L'objectiu de la trobada ha estat "enfortir el sentit de pertinença a una tipologia de cor que comença a fer-se present a Catalunya".\nA la trobada hi van participar els següents cors: Corcó d'Alps de l'Ateneu Llibertari del Poble Sec, Cor Aureal, Cor de Sabadell i el Cor dels iaioflautes.\nDesprés d'un matí de coneixença, cohesió i compartició de recursos a l'Ateneu Popular La Sèquia, a la tarda els cors van caminar pels carrers del Barri Antic de Manresa actuant en diferents places com la Plaça Major, Plana de l'Om, Sant Domènec, Anselm Clavé o Gispert.\nEntre el repartori es van poder escoltar clàssics del cant revolucionari i de protesta com "Ai Carmela", "A las barricadas", "A la huelga", "La mala reputación", "Gallo rojo, gallo negro", "El pueblo unido" o "l'Estaca". Una de les curiositats de la tarda va arribar quan a la plaça Anselm Clavé, un dels grups va interpretar "A las barricadas" en esperanto.


FORMACIÓ | filosofia Viva\nTot filosofa plegat\nLes formacions de l'Escola\nFORMACIÓXavi2021-06-08T12: 24: 47 + 02: 00\nFormacions Trimestre Primavera 2021\nPer a qualsevol consulta, escriu-nos a info@filosofiaviva.com\nL'HUMOR ÉS UNA COSA MOLT SERIOSA\nL'art de riure de mi - Humor i filosofia\nDimarts 20 i 27 d'abril, 4 i 11 de maig\nQuè et fa gràcia (i què no) i per què? Què són el riure patològica i l'humor evitatiu? Com filosofar i conèixer-se a través d'l'humor? Quin és el paper de l'humor en la nostra civilització? Quina part de tu no es vol riure? ¿I quina part sí?\nEn aquest curs combinem l'estudi de les diferents tradicions d'humor filosòfic amb l'exploració d'algunes formes de riure'ns de nosaltres mateixos de la manera més sana possible.\nSeminari online gratuït\nDimecres 5 de maig, de 19 a 21h\nSessió gratuïta per presentar el seminari de maig «La cura d'ànimes».\nLa figura de Sòcrates encara segueix sent polèmica avui dia. Cada època de la història ha tingut «la seva» Sòcrates. Què ens diu avui a nosaltres aquest personatge encara enigmàtic? ¿Va inaugurar una forma de veure el món, o era hereu de velles pràctiques espirituals llunyanes? Què ens pot aportar, avui dia, aquesta figura inesgotable?\nDEL CONEIXEMENT A EL CONÈIXER-HI UN PAS\nL'Escola Filosofia Viva dóna el pas\nXerrada-col·loqui en línia gratuïta\nDimecres 14 d'abril - dimecres 28 d'abril\nL'Escola Filosofia Viva fa el pas d'integrar el coneixement i el conèixer-se. Recuperem així els fonaments de l'filosofar original, després de molts segles d'oblit i d'entendre la filosofia com un exercici intel·lectual dificultós. Per a la nostra Escola, filosofar és una cosa natural, comú i accessible a totes les persones, un exercici en el qual, de forma fluida i senzilla, estan integrats el coneixement i el conèixer-se. En aquesta xerrada, oberta a preguntes i reflexions de totes les persones assistents, vam presentar l'Escola i donem a conèixer la nostra proposta, oberta a l'diàleg des del minut zero.\nFILOSOFIA I INFÀNCIA\nRecuperar l'ànima infantil\nDijous 22 i 29 d'abril\nEl procés d'adquirir una identitat pròpia és un fenomen apassionant, tan necessari com expansiu i també dolorós. La «majoria d'edat» implica assumir i fer-se càrrec de el dolor de les ferides de la infància, però també de tornar a connectar amb l'entusiasme i la sorpresa, l'alegria i el gaudi. «Filosofia i infància. Recuperar l'ànima infantil »és un viatge filosòfic, literari i psicològic a fons de la infància, a través d'arquetips, mites i relats, per arribar a el fons de la nostra ànima infantil. Només així vam arribar a una veritable majoria d'edat.\nEcosofia - NOVA FILOSOFIA DE LA NATURA\nSom Cosmos, som Terra\nDimarts 18 i 25 de maig, 1 de juny\nT'agrada la natura? Vols conèixer noves formes de relacionar-te amb ella? Com sents la teva relació amb el Cosmos, amb la intel·ligència inconscient? Com sents la teva relació amb el sòl nutrici de la Terra? Com sents el teu resistència a allò desconegut? La Ecosofía és una forma de accedir al nostre interior a través del qüestionament de la nostra situació en el Cosmos, dels nostres models de coneixement, i de les nostres models de relació amb l'entorn no humà.\nFILOSOFIA I SERENITAT\nAprèn a filosofar, aprèn a respirar\nCharlo-col·loqui en línia\nDimecres 9 de juny de 19 a 21h\n«Res no pot portar-te la pau sinó tu mateix», deia Emerson. Filosofar no només és una forma d'argumentar. Des dels inicis, la filosofia va descobrir que l'origen de les pertorbacions internes de l'ésser humà té molt d'opcional. Filosofar ens dóna aire, un espai en el qual podem decidir deixar-nos arrossegar per la pertorbació o romandre serens. En bona mesura, vam triar la pau, amb una certa independència dels esdeveniments externs. En aquesta xerrada vam descobrir els fonaments pràctics d'aquesta realitat humana, tan necessària en els nostres temps, cada dia més remenats.\n«Si vull comprendre algú, no puc condemnar-lo, l'he d'observar, l'he d'examinar, he d'estimar la cosa mateixa que observo».\n«Buit és l'argument d'un filòsof que no permet guarir cap patiment humà».\nVols rebre informació sobre l'Escola?


Identificat un mecanisme responsable que el cor respongui de forma patològica a esforços sostinguts | Hospital Clínic Barcelona\n19 de juliol de 2012 2012-07-19\nInvestigadors nord-americans, espanyols i italians descobreixen un mecanisme molecular responsable de la resposta patològica del cor davant d'esforços intensos i sostinguts. Aquest mecanisme està mediat pel receptor APJ -molt similar al receptor de l'angiotensina-, fins ara associat a una activitat cardio-protectora. La rellevància d'aquest descobriment és que fins ara es pensava que l'acció de APJ era purament beneficiosa per al cor, fins al punt que ja estan treballant en el disseny de medicaments dirigits a augmentar la seva activitat.\nL'estudi ha estat liderat per la investigadora catalana Dra. Pilar Ruiz-Lozano, investigadora a la Universitat de Stanford, Califòrnia, en col·laboració amb la Dra. Perla Kaliman, que dirigeix un equip d'investigació en l'Institut de Recerca Biomèdica August Pi i Sunyer (IDIBAPS) de Barcelona. Tots dos grups col·laboren des de fa més de 10 anys en l'estudi de la senyalització cel·lular del desenvolupament i la patologia cardíaca.\nEl paper central de la Dra. Kaliman a Barcelona va ser el de descriure les vies de senyalització intracel·lular del receptor, i confirmar les dades obtingudes amb anterioritat als EUA: que l'activació de APJ -que sí que té una funció beneficiosa per al cor en resposta a l'hormona apelin-, té però efectes molt perjudicials quan és activat per estirament mecànic continuat, que és el que succeeix en resposta a la hipertensió. En aquestes condicions, el receptor APJ desencadena dins dels cardiocitos (cèl·lules cardíaques) reaccions que deriven en hipertròfia i en aturada cardíaca.\nEls resultats presentats a Nature plantegen una alerta important en relació a la idea vigent de dissenyar fàrmacs cardio-protectors basats en l'activació indiscriminada de APJ, ja que només seran efectius aquells fàrmacs que tinguin una acció dual, és a dir, que imitin la seva acció beneficiosa alhora que bloquegin la seva activitat perjudicial.


Anuncien l'ocupació de quatre habitatges al carrer del Parlament | betevé\nEl Sindicat de Barri del Poble Sec anuncia l’ocupació de quatre habitatges al carrer del Parlament\nL'edifici és propietat de la promotora Elix des de l'any 2017\nAriadna Comas | Dimarts, 11 de Juny del 2019, a les 22.34\nEl Sindicat de Barri del Poble Sec, amb el suport de Fem Sant Antoni, ha anunciat l’ocupació de quatre habitatges a la finca dels números 1-3 del carrer del Parlament. Les famílies fa gairebé un mes que viuen en aquest bloc de pisos propietat de la promotora Elix des del 2017.\nL’edifici té 12 habitatges i, fins a l’ocupació, només tres pisos estaven habitats per famílies prèvies al procés de compra i rehabilitació: un té un contracte de renda antiga i dos més han estat llogats a un preu d’entre 1.300 i 1.500 euros. “Des de fa quatre anys que vaig d’habitació en habitació amb la meva filla”, ha explicat la Maribel, una de les noves inquilines. Ella treballa fent feines de la llar amb uns ingressos d’uns 500 euros al mes i no troba un lloguer a un preu amb el qual pugui mantenir la filla, de 15 anys.\nDes de l’entitat asseguren que s’han intentat posar en contacte amb la propietat. Des de Betevé també s’ha contactat amb la promotora, de moment, sense resposta. Exigeixen a Elix que s’avingui a negociar un lloguer social per a aquestes famílies i amenacen que “si no s’atura l’actuació dels fons voltors ens prendrem la justícia per la nostra mà”.\nIl·legalitzar els fons voltors\nLa proposta però que fan les associacions és la “d” il·legalitzar els fons voltors” perquè “creiem que els barris són per viure-hi no per viure’n”, ha explicat Xabius Caballé, portaveu de Fem Sant Antoni.\nEl Sindicat de Barri del Poble Sec denuncia que l’edifici va ser un dels primers a la zona on es va detectar la pràctica de reformar pisos, apujar els lloguers per intentar buidar l’edifici i oferir-los a persones amb un poder adquisitiu més elevat. La finca de Parlament 1-3 va ser comprada per Elix l’any 2017. Aquell mateix any, segons explica l’associació, la promotora va expulsar quasi tots els veïns que hi vivien des de feia gairebé 15 anys, excepte aquells que tenien contractes indefinits. A més, l’any passat van desallotjar per la força una família amb vulnerabilitat que feia un any que hi vivia.\nLola Sánchez Tundurí: “La conciliació és una idea obsoleta”\nLes guinguetes continuen en peu de guerra contra la venda ambulant a la platja\nPIMEC i Foment del Treball tindran la mateixa representació al Consell Econòmic i Social de Barcelona\nStella Maris acull més 3.000 mariners i n’allotja 700 a la residència el 2018\nL’Associació del Passeig de Gràcia premia els llibreters per la diada de Sant Jordi


La Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida i SOPROVA engeguen el programa “Taller d’ocupació l’Ombria del Benicadell II” per a persones desocupades | Notícies Dígitals\nLa Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida i SOPROVA engeguen el programa “Taller d’ocupació l’Ombria del Benicadell II” per a persones desocupades\n22/12/2021 sorpova, vall dalbaida\nEl programa “Taller d’ocupació l’Ombria del Benicadell II”, sol·licitat per la Societat per a la Promoció de la Vall d’Albaida (SOPROVA, S.A.), i cofinançat per la Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida i pel Servei Valencià d’Ocupació i Formació (LABORA), comença a finals de desembre i tindrà una durada d’un any.\nLa posada en marxa d’aquest programa suposa un cost de 247.856,11 euros, del qual la Generalitat Valenciana cobreix quasi el 100%, sent susceptible de cofinançament pel Fons Social Europeu amb càrrec al corresponent Programa Operatiu del Fons Social Europeu de la Comunitat Valenciana (POCV).\nL’objectiu principal d’aquests programes és millorar l’ocupabilitat de persones que es troben a l’atur per facilitar la seua inserció laboral, mitjançant la realització d’accions formatives en alternança amb la realització d’obres d’utilitat pública o interés social.\nLa Mancomunitat de Municipis de la Vall d’Albaida i SOPROVA, S.A. han resolt desenvolupar aquest projecte al paisatge protegit l’Ombria del Benicadell, símbol social, cultural i ambiental de la comarca de la Vall d’Albaida.\nL’objectiu específic serà la millora dels ambients forestals mitjançant l’aplicació del mètode de “nuclis de dispersió i reclam”. Amb aquesta metodologia es pretén millorar la diversitat de les comunitats vegetals existents per facilitar la sea evolució a comunitats més madures. S’espera potenciar l’atracció i dispersió de diàspores i el seu establiment mitjançant la reforestació de nuclis de reduïdes dimensions inserits en una matriu forestal, així com el foment de l’heterogeneïtat vegetal i la introducció d’espècies. Aquestes actuacions es realitzaran en coordinació amb la Conselleria d’Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural.\nAl llarg del projecte, l’alumnat rebrà formació per part del personal docent i directiu per a l’obtenció del certificat de professionalitat de nivell 1 “Activitats auxiliars en conservació i millora de serres” i el de nivell 2 “Repoblacions forestals i tractaments silvícoles”, a més de la formació addicional i complementària associada al lloc de treball que és remunerat.\nLes entitats promotores manifesten la satisfacció pel treball fet durant els darrers anys, que ha fet possible l’homologació d’aquest tipus de programes que afavoreixen la inserció laboral a través de la formació.\n← La Mancomunitat La Costera-Canal inaugura el primer taller d’ocupació comarcal amb tres especialitats\nCultura presenta el primer volum del catàleg ‘Curts Comunitat Valenciana 2022’ →


Com afrontar una estratègia de SEO internacional amb èxit | èmfasi\nCom afrontar una estratègia de SEO internacional amb èxit\nSEO Internacional, 4 aspectes clau a tenir en compte\nLa situació de crisi actual i la reducció dels mercats tradicionals fa necessari obrir nous canals, buscar noves oportunitats, cercar mercats a altres països. La “internacionalització digital” davant d’aquest escenari és una alternativa interesant.\nA internet és més fàcil obtenir informació, mesurar. És un mitjà de abast mundial que permet mesurar el retorn de la inversió (ROI) d’una forma més fàcil i directe que en d’altres. Les inversions inicials necessàries poden ser comparativament menors que en el món offline\nUn bon plantejament estratègic, ens pot permetre analitzar el potencial de nous mercats, satisfer una demanda no esgotada en altres països o dispersa en petits nitxos de mercat inaccessibles a través de intermediaris.\nEn aquest procés de Internacionalització digital, per definir una estratègia de SEO internacional, han 4 aspectes clau a tenir en compte:\n1. Comportament dels usuaris a altres països\n2. Traducció i/o adaptació dels continguts\n3. L’Arquitectura dels llocs web per als mercats internacionals\n4. La geolocalització dels continguts\nCal identificar i conèixer algunes aspectes importants del comportament dels usuaris dels països als que volen adreçar-nos, ja que poden condicionar la nostra estratègia.\nD'entre tots els cercadors, Google és més emprat a la majoria de països però no a tots. Cal saber quins són els cercadors més emprats a cada país objectiu. Per exemple, a Rússia el cercador més popular és Yandex; a Xina Baidu; a Japó Yahoo encara conserva un nombre important d’usuaris fidels; a la república txeca Seznam, és força important, etc.\nHi ha altres aspectes rellevants a tenir en compte: la forma d’accés a la xarxa, hi ha limitacions d’amplada de banda?, és rellevant l’accés des de dispositius mòbils? quin són els agregadors, xarxes socials i altres llocs 2.0 més rellevants i de major ús. És imprescindible, per a fer un plantejament riguròs, disposar d’aquesta informació, però no són les úniques qüestions que cal tenir en compte...\n2. Traducció i/o adaptació dels continguts. Què hem de fer, traduir o aconseguir resultats?\nSi, d’acord, a aquestes alçades ja sabem que el contingut és el més important, però alhora d’afrontar una estratègia de posicionament internacional aquest aspecte és especialment delicat.\nAvui la tecnologia ens permet fer traduccions automàtiques, fins hi tot a internet hi ha sistemes de traducció automàtica, que es poden integrar al lloc web. La qualitat d’aquestes traduccions, tot i que a millorat molt, no és encara suficient i no te en compte algunes particularitats importants.\nA la qualitat de la traducció professional s’hi poden afegir altres qualitats com la persuasió o el tò sugerent dels textos comercials. Caldria però que aquests també adaptessin la seva argumentació de venda al país i a les característiques del públic objectiu.\nSi a la traducció professional hi afegim l’adaptació al context sociocultural del país al que s’adreça i en especial al perfil de clients objectiu, estem parlant de “localitzar” els continguts. Un exemple força clarificador: a Espanya quan parlem de “currar” ens referim a treballar, en canvi a Argentina significa “estafar”.\nLa fórmula òptima és la localització dels continguts optimitzada per a SEO. Comporta la traducció i adaptació als localismes amb la intenció d’obtenir el millor posicionament possible en els cercadors. Per tant cal fer-ne un anàlisi i selecció prèvia de les paraules clau que respongui als termes emprats en el àmbit en el que ens adrecem.\nA l’hora de definir la estructura del lloc web per a la internacionalització s’han de fer algunes reflexions prèvies: Què passa amb la confiança i reputació que havíem pogut construir al voltant del nostre lloc web principal? ¿S'ha de partir de zero en llançar una nova pàgina web en un nou mercat? És millor tenir un lloc web en cada un dels mercats que ens interessa, o un sol nom de domini que abasta a tots els mercats que volem tocar?\nEn termes generals, una estratègia de SEO internacional es pot dur a terme en una d'aquestes arquitectures:\n1. Subcarpetes per idioma, sota un sol nom de domini domini (elseulloc.com/es; elseulloc.com/fr) i redireccions 301 des de dominis territorials.\nEl concepte darrere d'aquesta estratègia és que, encara que no sigui la política més efectiva, la força del lloc web ve a compensar-ho. Els inconvenients d'aquesta estratègia: No permet la geolocalització del nom de domini per idioma, el que pot dificultar la indexació a cada país.\n2. Subcarpetes per idioma, sota un sol nom de domini i dominis territorials amb microsites. Cal desenvolupar microsites o versions reduïdes del seu lloc web per a cada domini territorial.\nPer una banda exigeixen un nivell d’esforç a vegades superior que el de crear un lloc web sencer i nivell de resultat es inferior, i per l’altra el manteniment d’aquets microsites és complexe i car.\n3. Sub-domini per idioma (es.elseulloc.com; fr.elseulloc.com; es.elseulloc.com ...), llocs web independents\nCada sub-domini ha d'estar indexat de manera independent, el que genera un treball idèntic al crear dominis territorials sense els seus avantatges pel que fa al posicionament\n4. Nom de domini diferent per cada idioma i/o país, llocs web independents. Permet tenir una presència més important en cadascun dels països als quals ens estem adreçant.\nPodem treballar amb més autonomia a nivell local, ser més àgils i flexibles, per poder tenir més capacitat de reacció i adaptar-nos a les necessitats que vagin sorgint. Es pot crear un contingut únic per a cada lloc, d'aquesta manera, el lloc web s'adapta millor a les tendències, peculiaritats regionals, localismes, etc\nEls cercadors prefereixen aquesta estratègia, la qual cosa repercuteix de forma positiva, en el rànquing del seu lloc.\nCom ja es sabut els cercadors tendeixen a afavorir els continguts locals en els seus resultats. Per tant si volem aspirar a ocupar els primers llocs en els resultats dels cercadors cal plantejar-se diferents opcions o tècniques per a la geolocalització dels continguts.\nXarxa de Distribució de Contingut: diferents servidors amb còpies locals. És bàsicament un conjunt de servidors en diferents punts d'una xarxa que contenen còpies locals de certs continguts (vídeos, imatges, música, documents, etc.) que estan emmagatzemats en altres servidors generalment allunyats geogràficament, de manera que sigui possible servir aquests continguts de manera eficient.\nGeo-localització del hosting: es tracta de localitzar el hosting físicament, és a dir, ubicar-lo al país desitjat. És però interessant saber que hi ha proveedors de hosting que tenen repartits els datacenter en varis països i et permeten escollir on vols cada pla de hosting.\nGeolocalització dels continguts mitjançant Proxy-catxé. Un proxy, en una xarxa informàtica, és un programa o dispositiu que realitza una acció en representació d'un altre. Aquesta situació estratègica de punt intermedi sol ser aprofitada per suportar diferents funcionalitats: control d'accés, registre del trànsit, prohibir cert tipus de tràfic, etc. Entre aquestes es pot aprofitar també, per a geolocalitzar continguts que realment estan ubicats en d’altres països.\nPer exemple, una petició d’un usuari a Italià per a una consulta feta a una web geolocalitzada al seu país, a través del Proxy, l’estaria fent en realitat a un hosting ubicat als EUA. El navegador del usuari italià llavors no sabrà que la resposta a la petició va procedir originalment d’aquest hosting\nAlhora el servei de caché permet incrementar la velocitat d'accés a Internet en mantenir una còpia local de les pàgines més consultades pels usuaris, evitant les connexions directes amb els servidors remots. S'eviten transferències innecessàries i amb això s'augmenta la velocitat en la càrrega de les pàgines, ja que no cal demanar una pàgina quan ja estigui emmagatzemada a la memòria cau (perquè un altre l'havia demanat abans).\nInternet és una oportunitat!\nVols fer front a la situació de crisi actual? Vols buscar alternatives als mercats tradicionals? Vols obrir nous canals? Buscar noves oportunitats? Cercar mercats a altres països?\nSi creus que internet és una oportunitat que cal aprofitar, ha arribat el moment de buscar noves possibilitats més enllà de les nostres fronteres. Per on comencem?


Grata i reveladora trobada amb autors! |\nGrata i reveladora trobada amb autors!\nPublicat el dijous, 9 juny del 2016 a les 14:43:42 per badabiblios\nAmb referències sobre el convuls moment històric en què es va construir El Refugi, per a salvaguardar els badalonins dels bombardejos durant la Guerra Civil, començava la xerrada amb Jordi Ortiz i Joaquim Molina. Volem destacar la mestria, serenitat i claredat dels dos autors al llarg de la conversa, i l’ambient de complicitat que es va generar entre ells i el públic assistent.\nPels que no vau poder assistir i a tall de breu resum us fem cinc cèntims:\nUn fil conductor: els oprimits\nAlgunes reflexions: sobre el posicionament de les diferents societats, passades i actuals, davant l’opressió. Sobre si està tan clar sempre qui és l’oprimit i qui l’opressor. Sobre les responsabilitats. Sobre la informació que rebem i com la rebem.\nUna pregunta: les societats futures ens passaran factura quan revisin la resposta que s’està donat actualment als refugiats sirians?\nUn matís d’en Jordi Ortiz a la pregunta anterior: tinguem en compte aquells que no arribaran ni a ser refugiats.\nAlgunes referències: Borges, Marc Bloch i Soyinka.\nRecuperarem aquests i altres temes al fòrum que obrirem dimecres 15 de juny.\nAquesta activitat forma part del cicle Va de Premis Ciutat de Badalona. Oprimits\nLectura gossos kanstak Nadal Biblioteca Canyadó i Casagemes-Joan Argenté Badabiblios horaris biblioteques Contes Taller de comic Biblioteques Badalona Sílvia Soler Geshtinanna Tertúlia amb autor Bibliografia horari Taller Xarxa Municipal de Biblioteques de Badalona Horaris de Nadal Hora del conte infantil Tertúlia literària Literatura i màgia Anna Rovira


Disposem de 7 habitacions:\n<< 4 dobles amb possibiltat de llit supletori o bressol.\nUna habitació amb capacitat fins a sis persones >>\ni una altra amb capacitat per a vuit persones.\nAquestes habitacions es distribueixen en un rebedor on es troben els dos lavabos, a part hi ha dos més a la planta baixa.\n<< Una habitació doble amb bany i possibiltat de llit supletori o bressol.\nTotes les habitacions i demés estances de la casa disposen de calefacció i molta llum natural. Els allotjats diposen d’un ampli menjador amb llar de foc.\nLa Sala d’estar és amplia i molt lluminosa on es pot llegir, veure la televisió, xerrar tranquilament, jugar amb els jocs de taula o simplement gaudir del silenci i tranquilitat que ens oferiex aquest indret.\n<< Sala d'estar (normativa)\n-No es pot fumar, controleu el volum de la televisió per no molestar a la resta dels allotjats, no deixeu que els nens/es manipulin els aparells, manteniu l'ordre ja que és una sala compartida entre tots els allotjats.\nPer als més menuts hi ha una sala de jocs plena de joguines i possibilitats per divertir-se. Ademés, la terrasseta ofereix un espai de jocs d'exterior i un parc infantil ambm gronxadors i d'altres atraccions.\nA la Sala de jocs (normativa) >>\nNo es pot fumar, tingueu cura dels jocs i el mobiliari, endreceu-ho abans de marxar, si es trenca res aviseu algú de la casa, els nens/es han d'estar sempre acompanyats d'un adult.\nL’Hostalet ofereix allotjament, amb servei d’esmorzar, dinar i/o sopar. Preparem dinars i sopars per a grups, empreses, i dates especials coma ara Nadal, Cap d’Any, Sant Joan....i per Sant Pere celebrem la nostra festa major, amb activitats infantils, música i teatre.\nDurant els mesos del calçot (febrer i març), s’organitzen calçotades per a grups tots els caps de setmana. I durant els mesos de tardor el menú de cap de setmana s’omple de bolets amb plats tradicionals i originals per gaudir dels fongs d’aquesta terra tan rica.\nCom a serveis oferim dinars per emportar d’excursió tipus picnic, menú infantil, venda de productes de l’hort i la granja, venda de productes de la zona , com ara embotits o bolets i productes artesans com melmelades, pastissos...


rocaineu: Circular al Comapedrosa per les canals N (Andorra)\nCircular al Comapedrosa per les canals N (Andorra)\nAquesta és una bonica circular que amaneix el cim dels cims andorrans amb un punt d'esquialpinisme amable i no per això poc estètic i de gran bellesa. Enfilem per la normal de la collada de Forat dels Malshiverns i enseguida trobem les canals de la seva vessant N. Les opcions són moltes, escollim una de les primeres que són les més estètiques entre encofrats i agulles, i anem trobant el pas a dretes per evitar la carena i arribar, sorprenentment, fins al mateix cim sempre per la vessant nord.\nFoto dreta, les canals N ben visibles al girar la vall passat el refu.. entrem per un dels primeres encofrats..\nEscalada senzilla en general d'uns 35-40º que no passa del 50º/III en algun punt. Aquest dia ens trobem una neu pols pesada a voltes fins més a munt del genoll amb una crosta superficial que trenquem fàcilment al caminar però que amb les planxes seria de mal esquiar. De fet, aquestes canals quasi que has de pujar i baixar pel mateix lloc per esquiar-les, ja que des del cim amb la carena pel mig són de mal agafar des de dalt (excepte la que cau a plom des del mateix cim).\nLa baixada la fem per la pala de Ruf, ben innivada en conjunt excepte el tercer superiors on cal fer slalom entre taurons, i enllacem cap a la vall de les Truites per l'únic past congost que hi mena. Calorades!! i aquest tub final ja em de fer alguna deslliçada sobre l'herba.. som al gener oi? ens quedem amb la sensació de game over fins a noves nevades per recomanar aquesta baixada. El tram final de vall fins al pont que creua al riu ben innivat, i malgrat hi passem de tarda i amb ombra, hi trobem una neu.. primavera freda!?.. molt fàcil, ràpida i divertida d'esquiar i fem el cabra entre els arbres...\nUll però que la pujada està pelada fins el pla on es troba el refu del Pla de l'Estany (cota 2.000). Aquest dia, neus primavera tres delícies dins l'horari, crostes amb neu ensucrada o pols humida a sota a nord i nord est en alçada, i primavera humida a cotes baixes. Allaus antics de fusió de sortida puntual i superficials de fons... tot ben estable.\nVam perdre un piolet a la baixada per la pala de Ruf, si algú el troba serà benvingut!\nmolbonicaesquiadalpinadamoltbenfetaidesfetamblagemmaguillecesar... amb la calor del sol i el fred de la neu, com qui mira l'horitzó, buscant l'hivern, o si més no la neu que ho tapi tot, vessants estripades! falta blanc, les línies hi són igualment!\nPublicado por edunz en 20:42\nUn hivern adient, aquest, per a treure el nas al tancat dels Malshiverns. I com canvien les coses: si abans eren "Mals" per massa, ara ho són per la poca neu!\nDeixa'm recordar el "Malinvern" dels Alps, dels Marítims per la banda de Vinadio. Vall del Freddo amunt, trobem un clàssic conjunt de circ, estany, refugi i cim. Si fa o no fa, els 2938 del fronterer Malinvern permeten agermanar les dues contrades.\nquin plaer llegir-te, cada comentari teu és una entrada de saviesa.. així, "mals" no era de dolents sinó de massa, que ben mirat en termes de dificultats per sobreviure a l'hivern acaben sent sinònims. Què bonic, identificar les nomenclatures que han superat muntanyes i crestes de cadenes muntanyoses llunyanes... allò que veus tan repetit arreu (portella, jou, tossa, ... )\nfiuuuu... skimo al Port del Comte\nCircular al Tristaina pel corredor E (Andorra) MBE...\nCircular al Comapedrosa per les canals N (Andorra)...


Mares Steamer Horizon 10 Negre comprar i ofertes a Swiminn\nCompra aquest producte i guanya 187 CoINNs / $ 2.1\nDescripció Mares Steamer Horizon 10\nDescobreix Mares Steamer Horizon 10 en estoc i al millor preu. Visita swiminn, la teva botiga online de material de natació, i aconsegueix les millors ofertes sense sortir de casa. Et garantim el pagament totalment segur i enviament ràpid! Compra Mares Steamer Horizon 10 ara mateix i completa el teu equipament. Gaudeix de l’esport i les teves activitats diàries al màxim!\nCaracterístiques Mares Steamer Horizon 10\nSostenibilitat Mares Steamer Horizon 10


Sí a Renyer i Bertran | Elisenda Paluzie\n« Finançament i tergiversacions\nBlocaires amb Esquerra Independentista »\nSí a Renyer i Bertran\n4 Juny, 2008 per Elisenda Paluzie\nDissabte, en l’acte central de la candidatura de Jaume Renyer i Uriel Bertran al congrés d’ERC, el passat, el present i, sobretot, el futur del partit s’entrellaçaven. Heribert Barrera, el dirigent d’ERC que no va acceptar el pacte de renúncies de la Transició, donava suport a la candidatura de canvi que vol convertir el dret d’autodeterminació en l’eix central de l’estratègia d’ERC. Una estratègia que s’ha de debatre en aquest congrés, i que n’és la clau, i no el debat de lideratges en termes personalistes.\nERC va culminar amb un èxit molt important el cicle electoral que acaba l’any 2004. Per una banda, recull el creixement del vot independentista; per l’altra, també és vista com un partit nou, fresc, net de les pràctiques institucionals partidistes dels dos grans partits que s’havien repartit el poder a Catalunya. En aquell moment, ERC opta per fer un govern de coalició amb el PSC i IC, per alternança democràtica i per aconseguir implicar el PSC en el nou Estatut.\nPerò el procés estatutari va acabar sense aconseguir cap dels objectius marcats: reconeixement nacional, finançament homologable al concert i noves competències de relleu (com l’aeroport). Aquest fracàs va desorientar la direcció d’ERC. Els dubtes en la posició davant el referèndum, l’expulsió del govern i la por del pacte Mas-Zapatero són mostres d’aquesta desorientació. Per evitar l’exclusió d’ERC de les institucions (la sociovergència pactada a la Moncloa), es tanca amb molta precipitació un nou pacte amb el PSC i ICV l’any 2006.\nEl problema és que, per voler sortir d’una trampa, ERC es troba en un atzucac, en un govern sense ambició nacional que ja no pot explicar als seus votants i que l’aboca a la incoherència política. A hores d’ara, ningú sap quines són les línies vermelles d’ERC en aquest govern. En episodis com la tercera hora de castellà (que ara mateix s’està exigint a les escoles), el transvasament de l’Ebre, el finançament i les infraestructures, allò que ERC fa no és el que havia dit.\nTot això explica un descens en vots que és urgent redreçar. Per fer-ho, la candidatura d’Esquerra Independentista és la que millor garanteix un canvi en l’estratègia. És imprescindible dotar d’ambició política el pacte de govern. Cal posar calendari als traspassos previstos (rodalies, aeroport, immigració, treball). Pel que fa al finançament, cal pactar amb el PSC i els altres partits un objectiu ambiciós de millora del finançament: el nostre compromís electoral de reducció en un terç del dèficit fiscal de Catalunya, més de 7.000 milions d’euros. Hem de marcar les línies vermelles en la negociació del finançament amb el govern espanyol. Si el resultat de la negociació és insuficient, la militància haurà de decidir si val la pena que ERC continuï en un govern de la Generalitat que no permet cap avenç social i nacional.\nAixò és el curt termini, però el que cal redreçar també és l’estratègia per als propers anys, convertint el fracàs autonomista en una oportunitat. La reacció a la sentència del Tribunal Constitucional i els propers pactes de govern han de tenir com a eix el dret de decidir. El 2010 pactant només amb qui defensi davant d’Espanya el concert econòmic i que estigui disposat a consultar la ciutadania si Espanya no cedeix. És a dir, només si ERC és coherent en els seus pactes, i aquests es fan en funció del dret de decidir, i només si la ciutadania visualitza que objectius polítics compartits per una gran majoria són bandejats per Espanya, es podrà plantejar un escenari de referèndum en la legislatura 2014-2018.\nPerò per dur a terme aquest projecte cal també un altre tipus de partit per tornar a ser el partit fresc, no sectari, de les mans netes i els valors republicans. En definitiva, ERC ha de passar de la retòrica independentista a la pràctica, i el poble de Catalunya ha de tornar a percebre que allò que Esquerra diu és allò que fa. Per això dono suport a Jaume Renyer i Uriel Bertan, perquè torni la il·lusió, la coherència i el compromís a partir del 7 de juny.\nArticle publicat al diari Avui, el dimecres 4 de juny de 2008.\nArxivat a Candidatura Esquerra Independentista | Etiquetat Heribert Barrera, Jaume Renyer, Uriel Bertran | Feu un comentari


Transport de viatgers per carretera Manresa-Olesa-Barcelona\nAhir a la tarda va tenir lloc a la seu de la Direcció General de Relacions Laborals de la Generalitat, a Barcelona, una segona reunió de mediació amb l'objectiu de desbloquejar el conflicte que viuen els treballadors de la unió temporal d’empreses (UTE) Bages Exprés, que opera el servei de transport de viatgers per carretera Manresa-Olesa-Barcelona.\nDurant aquesta reunió s’ha assolit un acord consistent en el reconeixement per part de la UTE Bages Exprés (actual concessionària del servei) de la situació de subrogació que haurà de comunicar al treballadors, per tal que, malgrat que La Hispano Igualadina (nova concessionària) no els accepti, aquests puguin optar per la via judicial corresponent.\nD’altra banda, La Hispano Igualadina s’ha compromès a obrir un procés selectiu amb tots els treballadors afectats pel canvi, amb l'objectiu de proveir alguns dels llocs de treball que necessita cobrir per continuar donant el servei.\nAmb aquests acords, el comitè de vaga dóna per desconvocada la vaga del 4 de novembre.\nEl comitè de vaga i CCOO lamenten els problemes que la seva lluita ha originat als viatgers, tot agraint la seva col·laboració i solidaritat durant el desenvolupament del conflicte.