Fent créixer els Planters, ConArte | 17190 univerSalt\nArticles / Educació / num.09\tComparteix a:\nFent créixer els Planters, ConArte\npublicat el 30/set./2015 • 22:15 No hi ha comentaris\nEtiquetes: escoles, formació, gegant del rec, Institut Salvador Espri, Institut Vallvera, música, Teatre\nPer què l’educació artística queda relegada a un segon pla en el model d’educació actual? Són l’art, la música, el teatre, la dansa o la pintura disciplines inferiors a les matemàtiques, les llengües o la física? Les respostes a aquestes preguntes són les que hem volgut trobar parlant distesament amb l’Estel Martí, directora del projecte Planters de ConArte Internacional, que introdueix les arts als centres educatius com a motor per a una transformació social en tots els àmbits, i també visitant l’institut Salvador Espriu i l’escola El Gegant del Rec, dos dels centres on es duen a terme aquests projectes Planters a Salt.\nText: Héctor Martínez\nQuè és el projecte Planters?\nEl projecte Planters és un projecte pioner, que agafa com a mirall una experiència similar anterior duta a terme a Mèxic, en què s’introdueixen diferents disciplines artístiques dins l’horari lectiu en un centre educatiu amb un objectiu pedagògic, crític i amb voluntat de crear un canvi en els infants i joves amb qui es treballa tant a nivell interpersonal com intrapersonal i, com diu la seva directora, “transformar la societat”. Segons ens explica l’Estel, aquesta és la primera vegada que un projecte dut a terme per personal no professional en l’àmbit educatiu, és a dir, per gent que no és mestra, pot entrar en una aula a impartir, braç a braç amb el mestre corresponent, una assignatura al llarg de tot un curs escolar.\nQui duu a terme el projecte Planters?\nEl projecte Planters el desenvolupa ConArte Internacional sota l’impuls de la Càtedra de la UNESCO i gràcies al reconeixement que aquesta atorga a l’educació artística com una de les seves prioritats per educar de manera transversal i millorar l’aprenentatge. ConArte treballa conjuntament amb les escoles, sobretot amb l’equip directiu i els mestres d’especialitat (la majoria d’educació musical i plàstica o, en algun cas, de llengua i literatura o educació física), i amb els artistes (músics, ballarins, coreògrafs, etc.) i els posa en contacte per posteriorment crear un equip. Així doncs, posa en contacte les arts i l’educació, el coneixement artístic amb el de la dinàmica del grup classe i les seves relacions i, evidentment, amb el del contingut pedagògic i curricular de cada assignatura. Aquest equip de treball es reuneix un cop al mes per debatre, acordar i pactar les sessions, comentar els conflictes que sorgeixen del dia a dia a les aules i per valorar l’evolució del grup. “Ha sigut un aprenentatge mutu”, com ens comenta l’Estel. Els mestres han valorat molt positivament l’aportació dels artistes sobre el grup i viceversa, els artistes han pogut obtenir un feedback immediat dels seus alumnes, i han vist com poder apropar el seu art als infants i joves als quals han pogut arribar. Tanmateix, aquest treball no ha sigut un camí de roses. L’educació formal, en general, té unes estructures sòlides, el funcionament d’un centre educatiu sol ser clar i rigorós i l’art, per definició, és llibertat i, en alguna ocasió, ha calgut “un gran exercici de mediació” per fer veure a ambdues parts que “en el centre del projecte hi ha el nen”.\nA ón es fa el projecte ConArte a Salt?\nEscola El Gegant del Rec > música\nInstitut Salvador Espriu> dansa\nInstitut Vallvera > teatre\nMés info: http://conarteinternacional.net/\nFoto: Francesc Torres\nEntrar en contacte…\nPotenciar les arts com a eina transformadora. El propòsit dels projectes ConArte a Catalunya sona bé, fa somiar les possibilitats que obre… Però més enllà de les paraules, allò interessant és saber com es fa, concretament. Com que l’educació és el dia a dia, per saber-ne més, vaig a veure com ho viuen els actors directament implicats: els joves de segon d’ESO de l’Institut Salvador Espriu de Salt i les seves educadores. Transformacions?\nDes del setembre, els quatre grups de segon d’ESO tenen dansa, una hora cada dilluns amb la ballarina professional que intervé en aquest projecte, Nagore Somoza, i la seva professora d’educació física corresponent, Miriam Barra o Anna Figueres. D’entrada, per la realitat social que viuen els joves i pels pocs recursos econòmics dels quals disposen, la dansa és el hip hop o bé els balls tradicionals. Els espectacles de dansa estan sovint fora del seu abast i en el seu imaginari és més aviat cosa de dones. L’apropament al concepte de la dansa professional i contemporània s’havia de fer també anant a veure un espectacle de Temporada Alta a principis d’any però no es va poder fer. Per sort, fa dues setmanes, van anar tots d’excursió a l’escola municipal de dansa de Celrà a fer un taller amb Loscorderos, un duo d’homes artistes i coreògrafs de dansa contemporània acrobàtica que després els van oferir una mostra de l’espectacle en què estaven treballant. Va ser un regal per al grup.\nEntrem al gimnàs. S’està fresc malgrat la calda de fora. Els joves entren per grupets petits i van a canviar-se. L’hora comença en cercle, tots més o menys asseguts i atents. Es comenta la meva presència i després l’excursió a Celrà, positiva. L’escolta costa però ja hi som i comença la feina. El primer exercici és l’escalfament, treballant diversos aspectes a través d’ unes seqüències de moviments: “memòria i consciència corporal, entrenament físic per poder entrar al treball posterior, concentració i atenció, cohesió de grup, autoconeixement i respiració”, tal com m’explica l’artista que guia els joves.\nSegueixen uns passos que ensenya la Nagore, respectant el ritme i la coordinació de pes i contrapes amb el cos. No és fàcil però tots s’hi posen, menys els quatre que no porten la roba per canviar-se… Després es practica uns dels gestos de l’stepping, aixecar el pit i l’abdomen. Gestos atrevits per a adolescents! Per entendre bé el que s’ha de fer, s’estiren a terra fent de ninots mentre la Nagore i l’Anna activen els fils dels titelles imaginaris.\nComencen ara un exercici per parelles, bastant exigent: un s’estira a terra i l’altre l’avisa que ve a tocar-li una part del cos amb una part del seu cos (mà, peu, genoll…). El que està estirat a terra, avisat, ha de moure’s per tal que no el toquin. Llavors s’anuncia un altre toc i es repeteix l’exercici cinc o sis vegades, que s’han de recordar i que formen una petita coreografia entre dos, una mica com un pas de capoeira al terra. S’intercanvien papers i llavors quan tothom està preparat, s’acosten a la paret i dues parelles comencen a ensenyar als altres el seu treball. Fins que passi tothom, fins i tot els més vergonyosos!\nEl terra està fred, les velles rajoles no conviden gens a estirar-s’hi. La sala té una insonorització dolentíssima que tendeix a dispersar l’atenció i a multiplicar els sorolls. No obstant això, s’ha fet un avenç tangible. La concentració i la calma els costa però això que acabo de veure hauria sigut inimaginable a principis d’any. És el resultat d’una feina de cada setmana: ara sí, accepten tocar-se i que l’altre entri en el seu espai vital, són més capaços de confiar en l’altre i sobretot en si mateixos, en una activitat que trenca amb les esquemes escolars.\nTenen 13-14 anys, són adolescents, aquesta edat tan grata! Tenen una energia desbordant, uns prejudicis i uns papers en el grup ben marcats. El gran èxit del projecte ha sigut que es faci dins l’horari lectiu, cosa que Ensenyament no havia acceptat mai per a un projecte amb continuïtat. Tot l’alumnat ha pogut gaudir d’una oportunitat única de poder experimentar, de viure noves sensacions i una nova via d’expressió a través de l’art. Segons les tres educadores, s’estan trencat rols, dinàmiques de grup, patrons i això els ajuda a créixer encara que els remogui moltes vegades ja que surten vergonyes, emocions i xocs amb prejudicis. D’altra banda, els líders estan qüestionats perquè les regles són molt diferents de les de la classe. «Els més hàbils no forçosament destaquen i en canvi poden brillar altres», em comenta la Miriam. Dues noies que van viure un conflicte molt fort van ser capaces de treballar juntes, en contacte: potser perquè el canvi de marc potencia un canvi de relació? Alguns nois tenen una actitud de negar-s’hi perquè queda més bé però, segons les professores, es veu que en gaudeixen. El projecte ofereix un espai lliure per crear i confia en unes persones que el sistema educatiu pot tendir més aviat a voler sobretot controlar o encaminar.\nUn tema predomina sobre els altres, segons la Nagore, que és, a més de ballarina, psicòloga postgraduada en dansa teràpia. Són uns nanos que necessiten treballar el seu autoconeixement. Tenen poques eines per entendre’s i en el marc del projecte, les educadores es van plantejar si havien d’afavorir l’educació emocional o el treball d’educació física. La resposta va venir per si sola: no es poden fer aquests tallers de dansa sense treballar les emocions, entendre els seus propis límits, obrir-se, confiar i tocar.Tocar sembla una gran eina per permetre les relacions i l’educació. Observo durant tota l’hora de la classe que la Nagore no trenca el contacte amb els adolescents, acompanyant-ne una amb la mà a l’esquena durant l’exercici ofent un massatge a un altre que s’hi entrega de seguida. I sobretot crea contacte entre ells, intentant instaurar el fet de tocar-se de manera respectuosa. Així s’acaba la classe: fan un cercle, tocant-se els braços, tanquen els ulls un moment, es miren entre tots als ulls per acomiadar-se, i s’ha acabat!\nL’orquestra de corda del Gegant del Rec\nEls alumnes de 3r de primària de l’escola El Gegant del Rec de Salt participen del projecte Planters de ConArte i això vol dir que durant dos cursos una de de les dues hores setmanals que normalment fan de música, la impartiran les mestres especialistes de ConArte tot practicant el violí i el violoncel i intentant formar una petita orquestra de corda.\nSón les 11.30h del matí i som a dins el barracó de música de l’escola amb l’Alba i la Maria, les especialistes de ConArte, tot esperant que arribin els nens i nenes. Totes dues, com tots els col·laboradors del projecte ConArte, són músics professionals en actiu i elles, a més, mestres a l’escola de música a Torroella de Montgrí. Mentre van preparant l’espai i col·locant els instruments i les cadires ordenadament en semicercle arriba en Xevi, el mestre de música habitual dels alumnes, que s’està acabant un tallat esgarrapat de la breu pausa que li proporciona el pati. Avui assistim a una classe de ConArte, intentant no entorpir massa i procurant copsar l’ambient del projecte.\nEm pensava que, venint dels jocs i cridòries del pati, els 18 nens i nenes de 3r B arribarien esvalotats i excitats, però no és així. Entren tots tranquils i amb les indicacions de l’Alba van seient cadascú el seu lloc: “Matida aquí, Marina al seu costat, Ilias cap aquí, Mohammed allà…” Ells ja s’ho saben i de seguida poden començar. Abans de res, però, cal fer una mica d’estiraments de coll, braços, dits, passant per les cames fins arribar als peus. Ara ja sí, tot és a punt per començar la classe amb les dues mestres al mig com dues directores d’orquestra. L’Alba els recorda que només els queden tres sessions abans del concert final que faran a la festa de cloenda del curs per a tota la comunitat educativa del centre, i això fa canviar una mica la dinàmica de la classe. Els nervis i la proximitat de l’actuació els fan concentrar-se només en la tècnica i en què tot soni bé el gran dia. Tocaran tres cançons acompanyats i dirigits per les dues mestres. L’Alba i 13 alumnes tocaran el violí i la Maria i 5 més el cello.\nFoto: Pere Serrat\nComencen a practicar amb la veu el primer tema, “Bim-bom, les campanes de Salom, toquen a festa…” i, tot mirant el faristol compartit per cada dos nens, continuen cantant-lo dient-ne les notes: la, re, la-la, re… Un cop practicada la tonada cada nen treu el seu instrument amb molta cura i en munta les diferents parts, com l’esponja que fa de suport o costella als violins, o cargola l’arquet perquè estigui prou tensat. En Xevi, si algú no se’n surt, l’ajuda, però es nota que ja ho tenen bastant per mà. Tots els que ho volen, poden endur-se l’instrument a casa tot firmant un compromís de tenir-ne cura. Això els familiaritza amb el material i els en coresponsabilitza, els fa molt feliços i ajuda a portar la música a les cases. No només s’ensenya música i sensibilitat artística al ConArte, sinó també valors que ajuden a la cohesió i el sentiment de grup, la responsabilitat i el respecte al material i a l’altre. Se’ls veu tan contents, a cadascú amb el seu instrument…\nAmb pizzicato, que és la tècnica de pessigar les cordes sense l’arquet, la tonada de mica en mica sona força bé però quan s’hi afegeixen les dues especialistes fent la melodia, la música omple tot el barracó i això ja sembla una orquestra de veritat. Primer fluix i gradualment pujant la intensitat fins arribar a un final fortissimo que impressiona. Quan no toca, l’Alba dirigeix i els nens van aprenent els petits símbols gestuals que assenyalen els canvis o posicions. És important estar atents, és vital anar tots a l’una i és un repte ensenyar-ho a fer. Els instruments estan en repòs fins que un petit moviment de mans de la directora fa que tots els violins saltin a les espatlles. Un altre gest i els dits dels petits músics estan a punt sobre les cordes. Tot sincronitzat fins que el puny es tanca i ja no pot sonar cap nota més.\nAra estan practicant “Banuwa”, la segona cançó, que fa re-re, sol-sol, la-la… quan de cop salta la Lina: “Quina calor!!”. És que són les 12 del migdia i la xafogor a dins del barracó es nota de valent. Té mèrit en aquestes dates quasi estiuenques estar atents amb aquestes temperatures. Quan podrà el Gegant del Rec estar en una escola en condicions? La Maria, l’altra senyoreta, diu per trencar la pausa: “Ho provem amb l’arc?” “Sííííí!!!” criden tots a l’una. Violins amunt, arc sobre la corda, panxes obertes, peus a terra, esquena recta i…. re-re, sol …sona bé. A l’Abdelka li penja un fil blanc de l’arc i s’ha de tallar. Cap problema, en Xevi ajuda a resoldre-ho.\nEstan seguint les notes de la tercera cançó, “El descobriment del bosc”, que és més difícil pel ritme i els silencis que té. Ara canten blaaanc, blaanc, neg , dos-cor-dos… sembla un codi estrany però ajuda a entendre el ritme de les blanquess, negres i les corxeres de la partitura. És bonic de veure aquests menuts llegint i cantant les notes amb il·lusió per aprendre i perquè tot soni bé.\nCada setmana, un dels alumnes s’emporta a casa un petit llibre de bitàcola on poden fer un dibuix o explicar el que més els agrada de la música o del grup. Gairebé tots destaquen amb alegria que el millor és poder fer-ho junts, fer música amb els amics, o també expliquen contents l’excursió que van fer a Tarragona, al museu Pau Casals. Les dues mestres estan molt contentes amb el grup, que es veu unit, alegre, amb ganes d’aprendre i en què els que tenen més traça ajuden amb naturalitat aquells a qui els costa. Elles apunten que es nota la feina de fons de l’escola, on es treballa des de petits la intel·ligència emocional.\nAl final de la classe arriba un moment molt esperat per a tots: els 5 segons de bogeria. Avui en seran 10 perquè els tenen acumulats de la darrera sessió. Quina excitació! 3, 2, 1…. som-hi! Tots fregant l’arquet amb energia amunt i avall per les cordes: és igual la nota que en surti, el que importa és el soroll desacomplexat per alliberar la rigidesa postural acumulada al cos i fer volar la ment uns segons. Com brillen els ulls de la mainada en aquest petit moment d’aparent descontrol.\nAra toca recollir: cadascú desa el seu instrument a l’estoig i cada peça al seu lloc. A més, cada nen surt del barracó amb l’instrument a l’esquena i la cadira en braços perquè, quan no es disposa d’espai suficient, cal moure el mobiliari amunt i avall.\nEn un moment en què la música està a punt de saltar del currículum escolar, esperem que aquest projecte es consolidi, es repeteixi i s’estengui a la resta d’escoles de la vila. És una bona iniciativa que de ben segur donarà fruits a l’escola que l’acull i a dins les petites ments dels nostres infants. Això sí, caldrà voluntat i implicació per part de l’Ajuntament.\nEntrada anteriorAssociació Solidària amb el Poble Siri Entrada següentLa domus del Sitjar


La Nostra Volta [Surfing 'n' Riding the World]: COSTA RICA: Els intents de fer Kitesurf. "Lago Arenal" i "Bahia Salinas" #19.4\nCOSTA RICA: Els intents de fer Kitesurf. "Lago Arenal" i "Bahia Salinas" #19.4\nA Costa Rica no hi ha molts "Kite spots" coneguts. Nosaltres vam visitar els dos més coneguts i que els vents bufaven en la direcció correcte per aquesta època, però en ambdós casos va ser una odissea, i en un indret, el més difícil d’arribar finalment no vam poder navegar, com l’Òscar diu: A vegades es guanya, i a vegades es perd.\nAbans d'explicar-vos les peripècies per fer kitesurf us fem un resum en format de vídeo, per no perdre la costum, però no deixeu de llegir, que és ben sa:\nCamí al llac Arenal i al seu riu calent.\nSegons diuen és un "Kite spot" de classe Mundial, i com segons també diuen es mereix aquesta denominació degut a la força del vent que hi bufa i a la seva constància. La seva ubicació és a les faldes del volcà Arenal que per arribar-hi has de passar ports de més de 2.000 msnm.\nEl camí des de la costa va ser llarg, molt llarg i complicat, tant per les pronunciades pujades i els camins estrets, com la fallada dels frens de l’autocaravana. Vam necessitar dos dies per arribar-hi des de la costa del pacífic.\nCom dèiem durant el camí ens va passar de tot: El GPS ens va guiar per uns camins de port de muntanya que ni els propis locals sabien que existien, en un moment donat i en un carrer ben estret, l’autocaravana va cedir i va començar anar marxa enrere de lo pronunciada que era la pujada! Els cotxes anaven venint per darrera i nosaltres sense la possibilitat de fer mitja volta pel perill de bolcar, havíem d’anar demanant als altres conductors que fessin ells marxa enrere ja que nosaltres per inèrcia també hi anàvem i no hi podíem fer res! Després de recular uns quants centenars de metres, vam trobar una mini entrada a un garatge particular on ens la vam jugar i hi vam fer la maniobra per canviar la direcció, la sort ens va acompanyar. No vam bolcar. Per trencar una mica la dinàmica del complicat trajecte, vam fer una parada per observar els cocodrils que viuen lliurament sota d’un pont qualsevol.\nÒbviament vam haver de canviar de ruta, fent més kms i perdent més temps sota la calor infernal i l’ofec per la falta d’aire.\nPer dinar vam parar al boral de la carretera i vam fer una truita a la francesa amb pa amb tomàquet per no perdre temps, ja que anàvem molt justos de temps. A les 16h de la tarda ja estàvem pujant d’altitud el que significava que ja ens aproximàvem a les faldes del esperat volcà. L’alegria va acabar ben aviat quan una pudor ben forta i familiar ens envoltava, acompanyat del fum que sortia dels frens.\nEl que ens faltava. Les pronunciades pujades, baixades i corbes van fer que s’escalfessin els frens per deixar de funcionar. La preocupació ens va envair una mica ja que estàvem en un indret ben remot, sense pobles a la vora i amb una mica de desconfiança per la seguretat. Vam parar i esperar a que es refredessin els frens a veure si podíem continuar la marxa, ja que només ens faltaven uns 40 kms per arribar al primer poble que també era on volíem fer nit. Passats uns minuts vam reprendre la marxa en un intent d’optimisme. Els 40 kms es van fer molt llargs i lents, vam utilitzar el fre de mà en varies ocasions i com a constant la reducció de marxes per frenar el motor.\nAmb l’últim raig de llum vam arribar al poble La Fortuna on sense perdre ni un segon ens vam dirigir al riu d’aigües calentes que neix del volcà fantasma (poques vegades es veu degut a la boira que el protegeix). L’ambient era fred i molt humit, mentre estàvem relaxant-nos a les aigües calentes ja van començar a caure gotes per ja no parar. El riu és de lliure accés i està plegat de turistes, però avui no importava. Després del accidentat trajecte ho necessitàvem, i vam desfogar-nos fent-nos lliscar pels túnels que condueixen el riu, la gent ens mirava com si ens faltés un cargol, i pensant-ho bé... potser sí que ens falta! L’estem buscant... Per cert, va ser un dia realment diferent com a celebració del nostre 7é aniversari des del primer petó.\nL’endemà entre gota i xàfec ens vam llevar, només ens quedaven 20 kms per arribar al ja maleït "kite spot", la distància que volteja al llac però no hi vam arribar fins a última hora de la tarda ja que ens vam aturar en un mecànic que ens vam trobar pel camí per a que revisés els frens. La feina que va fer va ser simple, canviar el tub del líquid de frens que estava a punt de trencar-se. Aquesta tasca no són totes les cures que necessita el sistema de frens: el diagnòstic va ser que em de portar a rectificar els discos de frens ja que estan molt malmesos de la sal marina i també canviar algunes peces més i revisar les pastilles, però això ho haurem de fer en algun altre indret més habitat, per dir-ho d’alguna manera...\n“Kite spot” ‘Lago Arenal’\nPer arribar-hi has de conduir per no més de 5 kms per un camí de terra des de la carretera principal, ja que està situat a una mena de península que entra al llac. Degut a les continuades pluges arribar-hi no va ser fàcil, tot el camí estava enfangat amb perill de quedar-nos-hi atrapats. Quan per fi vam arribar, només quedaven 30 minuts perquè tanquessin la paradeta sense possibilitat de que ens quedéssim a dormir allà! Ostres... Així que vam haver de tornar per on havíem vingut, i conduir 20 kms més fins a trobar el següent poblet per passar la nit a un dels seus carrers.\nNo era el que ens esperàvem segons la seva fama de “Kitespot” de ‘classe mundial’. Era un indret de dimensions ben reduïdes fent perillós el llançament i abaixada dels estels. A més la zona d’entrada i sortida de l’aigua el vent no arribava amb suficient força fent-ho encara més perillós. Però tot i així, ja que ens havíem fotut una bona pallissa per arribar fins allà ens vam acomiadar fins l’endemà.\nPerò... mai més hi vam tornar. Tota la nit va estar plovent amb intensitat. Ens vam llevar al matí encara amb l’aigua fent presència i entrat al interior de l’autocaravana, altre vegada teníem goteres! Realment aquest està sent un dels problemes més recurrents de la casa amb rodes. La nostra frase? “Aquesta casa és una ruïna!” però ens l’estimem i molt. Tot i així, vam decidir esperar una mica a veure si la pluja cedia. Esperar. Esperar. I esperar.\nFinalment vam haver d’avortar la missió, i abandonar el maleït llac. Com l’Òscar diu en el vídeo “A vegades es guanya i altres vegades es perd”, òbviament és una manera d’expressar-se perquè pel sol fet d’estar on estem i d’estar vivint el que estem vivint no podem haver perdut.\n“Kite spot” Playa Copal, Bahia Salinas.\n“[...] i altres vegades es guanya”. A la costa nord-oest de Costa Rica a la banda del Pacífic s’hi troba la “Bahia Salinas” la qual està compartida amb Nicaragua, delimitant ambdós països.\nPer accedir a la platja has de baixar per un camí d’uns 200 metres. Al inici del camí hi ha una escola de Kitesurf i la nostra autocaravana, on la vam deixar aparcada ben arrambada a la paret del edifici de l’escola per poder navegar per internet. Ens encanta quan la wi-fi no té contrasenya!\nA mida que anàvem avançant a peu pel camí que conduïa a la costa el vent ens anava dificultant el pas, un vent fort i imponent, sent la primera vegada que teníem unes condicions tant dures de vent i el que empitjora les coses, el vent no era constant amb unes ràfegues molt irregulars. Les dimensions de l’estel (kite) va a la inversa a la intensitat del vent, és a dir, quan més vent necessites un estel més petit i més, quan la persona sigui més lleugera, i a la inversa. Així que l’emoció va minvar, i més per la Cris, ja que l’estel més petit que teníem era de 7 metres i els homes que estaven navegant anaven amb una 6 o una 7 metres, mida justa per l’Òscar i gran per la Cris. El primer dia l’Òscar tot entusiasmat va entrar a l’aigua mentre la Cris feia de videocàmera, no va resultar una sessió fàcil ja que havia de lluitar contra el vent per no deixar-se vèncer.\nL’endemà, veient que el vent no minvava i que no estava pronosticat fer-ho en varis dies, vam decidir entrar a navegar els dos junts i anar a visitar una illa desèrtica, no sense una mica de temor per les condicions del vent i per endinsar-nos tant a la mar, però... sempre estem preparats per l’adrenalina, aquest sentiment que tant ens agrada i ens fa sentir vius a la vegada!\nLa travessia va ser tota una experiència, recordem que portem poc més de 3 mesos navegant des de que vam aprendre a fer kitesurf a Colòmbia. L’anada va ser un xic més tranquil·la i divertida, l’Òscar anava gravant amb la càmera i la Cris a davant, els dos rient però concentrats de que no s'enredessin les línies dels estels i controlant la navegada. Un cop a la illa vam poder gaudir de la intensitat del vent però amb l’aigua plana, sense onades, característica que li dóna qualitat a la sessió. Un cop ens vam cansar de fer el cabra per allà va torcar tornar... La tornada no va ser tant divertida... El vent era més fort i la trajectòria que havíem de navegar per tornar al mateix lloc d’on havíem sortit era complicada de mantenir. En varies ocasions tot i no moure el kite (estel) el vent ens feia córrer i inclús, ens aixecava de l’aigua...\nI així vam passar gairebé una setmana... Llevant-nos al matí esperant que el vent no bufés amb totes les seves forces, esmorzar, navegar, dinar, escriure i editar els vídeos i fotos, navegar, ordinador, sopar, pel·lícula i dormir.\nVam estar tranquils, ens sentíem segurs al costat de l’escola i a més, cap al vespre teníem senyal d’internet. Vam aprofitar aquests dies per agafar forces pel següent tram de l’odissea per Amèrica: creuar els països més temuts d’Amèrica Central, dels quals ens han explicat mil i una històries que millor no mencionar.\nGràcies per llegir-nos i fins a la propera, que serà des de Nicaragua! Recorda... La vida en si mateixa ja és un viatge! A gaudir-la!\n[Kite Spots], [Ruta PANAMERICANA], * COSTA RICA, Videos


Actualitzada 17/04/2021 a les 06:45\nL’oficina de turisme del Pas de la Casa modificarà l’horari a partir del dilluns 19 d’abril a causa de les restriccions de mobilitat a França. Segons va informar ahir el comú d’Encamp, l’oficina obrirà dilluns, dimecres i divendres entre les nou del matí i les dotze del migdia, i mantindrà aquest horari fins a nou avís en funció de les modificacions que hi pugui haver al país veí del nord.\nEl servei de La Poste, ubicat a l’oficina, es mantindrà en el mateix horari d’obertura especial amb la finalitat de no perjudicar els veïns i veïnes del Pas i evitar que s’hagin de desplaçar fora de la vila.\nEl telèfon d’informació turística (755 100) es manté operatiu i sense modificar l’horari d’atenció, què és de les nou del matí a la una del migdia i de les tres a les set de la tarda els set dies de la setmana. També és possible posar-s’hi en contacte per correu electrònic a través de l’adreça turismepas@encamp.ad.


Wikiloc | CIRCULAR BALMA COVA DE SANTA LLUCIA-LA BISBAL DE FALSET Trail\nCIRCULAR BALMA COVA DE SANTA LLUCIA-LA BISBAL DE FALSET\nAntonino Mestres All rights reserved\nViewed 1081 times, downloaded 57 times\nRuta número 13 del llibre " Balmes Encontades" d'Antonino Mestres. Desembre 2017\nIniciem la caminada a la Bisbal de Falset (Priorat). Trobarem la piscina municipal situada a la part sud del poble, a l'altra banda de la carretera i a tocar del riu de Montsant. Segons la temporada hi podrem trobar fins i tot alguna plaça d'aparcament. Iniciem la caminada en aquest punt.\nAquesta zona del Priorat està farcida de coves i balmes de gran interès geològic i paisatgístic. En la majoria s'hi va produir una activitat humana destacable relacionada amb l'agricultura o la ramaderia semblant a la d'altres balmes catalanes. Durant l'itinerari se'n visiten un parell de gran interès com la de la Palla o la dels Casaments. Però n'hi ha una d'especial interès que no forma part de l'itinerari i que és de visita imprescindible. Es troba a menys de dos quilòmetres de la Bisbal en direcció a la Palma d'Ebre fàcilment localitzable pels indicadors existents: la balma-cova de Santa Llúcia.\nA començaments d'estiu de l'any 1938, en plena Guerra Civil, es va decidir que era el lloc idoni per instal•lar-hi un hospital atesa la proximitat del front, per la seguretat en cas de bombardejos de les forces aèries alemanyes i perquè en l’interior hi havia una bona font d'aigua potable. Havia de ser un lloc estratègic a causa de la proximitat als escenaris de la imminent ofensiva de l'Ebre. El personal mèdic que s'hi va destinar, incloïa nombrosos homes i dones enviats per l’Spanish Medical Aid Committee (Comitè d'Ajuda Mèdica a Espanya) de la Gran Bretanya, un dels primers grups en enviar ajuda a la República unes tres setmanes després de començada la guerra. En un primer moment, allí s'atenien soldats ferits del front republicà, civils de la Bisbal víctimes dels atacs aeris i també presoners ferits majoritàriament de les divisions italianes enviades per Mussolini. No cal dir que quan començà l'ofensiva de l'Ebre l'activitat augmentà dramàticament. Un centenar de llits escampats per les terrasses que feia el terreny, quatre o cinc precaris quiròfans, un petit generador de corrent i dues bombetes eren tot el material d'aquell hospital. L'inventari humà el formaren un gran nombre de voluntaris, molts d'ells estrangers, que feien seva la causa de la República. Però, al marge d'ideologies, la balma-cova de Santa Llúcia és destacable perquè va ser escenari d'un immens acte de solidaritat, altruïsme i fraternitat per part de metges, infermeres, camillers, conductors d'ambulàncies, etc. que arriscaren vida i carreres per ajudar a pal•liar l'immens dolor humà que genera una guerra.\nRvallesg Apr 20, 2018\nExcursió mol bonica, fàcil de seguir i sense cap dificultat tècnica.\nNomes he trobat a faltar que no estiguesin marcats els punts on es troben les baumes mes importants.\nsuotm Apr 20, 2018\nHi, found this interesting trail: CIRCULAR BALMA COVA DE SANTA LLUCIA-LA BISBAL DE FALSET https://www.wikiloc.com/hiking-trails/circular-balma-cova-de-santa-llucia-la-bisbal-de-falset-20671735 Regards, Wikiloc | Trails of the World\nI did this trail with Antonino Mestres\nAsk Antonino Mestres to add you as a trail buddy on this trail\nFollow Antonino Mestres and discover new trails!


Hotel Listel Hamanako Shizuoka Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKita-ku Mikkabchou Shimoona 2251-38, Hamamatsu, Shizuoka, Japó, 431-1424 - Veure al mapa\nBarri Hamamatsu Kosai Hamamatsu Kakegawa Shimada Shimoda Hamamatsu Hamamatsu Atami Hamamatsu\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Shizuoka, no busqui més enllà de Hotel Listel Hamanako. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Listel Hamanako asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos instal·lacions per a reunions i banquets , lloguer de cotxes, restaurant, ascensor, màquina venedora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de bany d'aigua termal calenta, piscina exterior, massatge, karaoke. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Listel Hamanako no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (7) Parelles (3) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)


gòtic - flamíger: Fragments de Guadassuar. II\nEl carrer del venerable, el carrer d’Isabel Penalba. El teu camisó. La botella feia gust a cassalla. Com pintaven la façana. Un plat de llentilles, profident. Velocitat i astúcia. Una casa trista. Sèiem a l’escaló per esmunyir les nostres pors. L’alè entretallat, alletaves la meua germana. Betadine i una gasa, una petita ferida, l’hora nona, la lassitud. Un dia i una nit, roncaven les parets. La feixuga migdiada, el capçal ampul·lós. Tot el que vaig estimar ho vaig perdre, tot allò que vaig trobar en tu.\nEl poliesportiu, la piscina, revistes i diaris, des d’allí es veia la Murta. El carrer de la pujadeta, l’insomni. Els ratolins queien a la trampa, el cossi, paradigma de la mort. Un tallat del temps i les teues cames, les teues cuixes. Una amanida de besos, bevedors de caritat, gerres i empelts, l’horabaixa, el capvespre.\nEl volteig de les campanes, tocaven a mort, la garrofera mullada, el costurer i cada estri. Les tasques quotidianes, neules i més neules, una pluja de cassoles. Els coets de canyeta, queia la nit.\nEngegàvem la televisió, el volum baix, Caminero havia fet un gol. Te n’anares sense acomiadares-te, com un llampec. La porta oberta, el rosari, la teua làpida. Res més, res més que un silenci, que una estança buida, que una casa muda.\nPublicado por Carles Alós en 14:11:00


La Patagònia serà l'eix central del 36è Festival\nL'essència de la Patagònia més desconeguda es traslladarà a Torelló del 16 al 25 de novembre. Aquest territori tan inexplorat d'Amèrica del Sud serà el gran protagonista del 36è Festival BBVA de Cinema de Muntanya.\nL'espectacle inaugural comptarà amb la veu dels personatges que més coneixen aquest territori. Seran a l'escenari del teatre Cirvianum el viatger i escriptor Enric Soler Raspall, el realitzador de cinema Fulvio Mariani, el guia de muntanya i escalador Elio Orlandi, i els escaladors catalans Oriol Baró i Sílvia Vidal. Tots ells, i acompanyats de projeccions, hi seran per explicar l'essència d'aquesta regió tan iexplorada, dura, exòtica, remota i màgica.\nLa Patagònia a ulls de De Agostini\nL'exposició central del 36è Festival també posarà la mirada a aquest paradís de la muntanya. A.M. De Agostini. Explorant Patagònia és el títol de la mostra que acollirà el foyer del Cirvianum. Es tracta d'un recull de fotogrames de pel·lícules i fotografies de l'arxiu del Museu Nacional de la Muntanya de Torí fetes pel pare salesià Alberto Maria De Agostini durant la seva exploració.\nCreix la programació a la biblioteca Dos Rius\nPer tercer any cosecutiu, el Festival reforça el lligam amb la biblioteca Dos Rius de Torelló. Aquest equipament comptarà amb propostes diàries per acostar la cultura de muntanya a tots els públics. Entre les activitats, destaca la conferència Patagònia, per la ruta 40 a càrrec de Soler Raspall, escriptori i viatger. Els més petits també podran conèixer aquest territori a través d'una edició especial de l'Hora del Conte.\nVols conèixer més detalls de la propera edició? Clica aquí!


News :: Actualitat :: TALLERS RADIOFÒNICS i DIADES COFINANÇADES per la DIPUTACIÓ de BARCELONA\nTALLERS RADIOFÒNICS i DIADES COFINANÇADES per la DIPUTACIÓ de BARCELONA\nTallers radiofònics dels Contes del Món\nDes de l'Associació COMSOC - Comunicació Social us oferim la possibilitat de fer un taller de ràdio que comparteix la mateixa ànima i objectius del "Concurs de podcast - Contes del Món", i que de ben segur serà útil per preparar els vostres contes en mp3 i participar -si així ho voleu- al pròxim certamen.\nTaller radiofònic al CEIP El Morsell d'Olivella\nLa activitat, de quatre hores de durada, combina la cultura popular de tradició oral amb les noves tecnologies de la comunicació, i la llengua catalana amb les cultures nouvingudes. Els participants, a través de dinàmiques grupals, investigaran i s'endinsaran en diferents cultures, faran un guió d'un conte radiofònic i el gravaran amb un kit de ràdio. És un taller que estimula l'educació intercultural amb una metodologia participativa, activa, socio-crítica, i inclusiva.\nMés informació sobre els tallers aquí.\nTambé us animem a celebrar una "Diada dels Contes del Món" de la mà d'un animador de l'AMAPEI, d'una persona que en sap un bon tros de "cantar contes i contar cançons" i que amenitzarà una jornada plena de diversió i aprenentatge humà.\nMés informació sobre les diades aquí.\nLes dues activitats formen part del Catàleg d’accions de sensibilització de la Diputació de Barcelona 2013 i estan parcialment subvencionades. La DIBA assumeix el 80% del cost total de l'activitat i la resta del cost, el 20%, l'ha d'assumir l'ens local que realitzi l'acció. En el cas dels tallers radiofònics el cost per a l'ens local és de 190 euros i en el de les diades és de 180 euros. Aquest any les activitats de l’Oferta 2013 estan dirigides a municipis i consells comarcals de menys de 50.000 habitants.\nAquí podeu veure el Catàleg 2013 de la Diputació de Barcelona.\nMés, sobre...: contes , contes del món , diades , tallers de radio , diputació de Barcelona\nEncarna ( 12/09/2013 12:12:49 )\nSom d'un poble petit, la Llacuna. Aquest curs, a l'escola, obrirem la biblioteca extraescolar. Seria molt maco poder gaudir dels contes...\nEstem molt interessats en aquesta activitat i voldríem informació. Serà possible?\nDiada dels contes! Quina inauguració de la biblioteca!\nMaria Casabó Bernis ( 18/06/2013 06:06:14 )\nSom un institut petit...d'un poble petit de Girona, però amb grans espectatives en milorar la nostra llengua. Estem dins del programa ILEC, impluls de la lectura, i és el nostre segon any, per tant, ens agradaria molt poder participar en aquests tallers radiofònics durant el curs 2013-14.\nEl nostre institut es diu Institut de Tossa de Mar, i el grup d'alumnes que participarien en aquest taller seria d'uns 24...de moment, si la matrícula no falla.\nNo sé si les nostres instal·lacions us permetrien fer el taller al mateix institut, però peer al que es necessiti tenim el suport de la Biblioteca i de les sales de l'Ajuntament de Tossa.\nNo proposem cap dia concret, de moment, quan tinguem més informació, procurarem incloure aquest taller dins la programació de l ' ILEC.\nMolt agraïda per aquesta oportunitat.\nSalutacions... de Maria Casabó\nMaria Juan Busquets ( 13/06/2013 11:11:21 )\ntreballam a una biblioteca de Mallorca, i feim un petit programa de ràdio .\nHi ha alguna possibilitat de participar d'aquests tallers?\nEns agradaria molt, ja que seguim des de fa temps la vostra feina.


3 raons per llegir 'Res no és real'\n132 pàg. 13 €\n1. La maduixa: distòpica\nAndorrà de Vilanova i la Geltrú, Gálvez sorprèn amb 'Res no és real' fins i tot els qui ja havia sorprès amb 'Cartes mortes'. Del risc d’aquell debut cortazarià passa ara als camps de maduixes d’un món distòpic que torna a apostar per la forma: capítols breus, numeració marciana, 'Strawberry fields forever' i el poder de la paraula. Afegint-hi sequeres i vigilants anònims, som com el seu Campverd: no ho sabem tot, però frisem.\n2. La llengua: tot i res\nSi res no és real, què són els camps de maduixes que omplen el llibre, què són l’aigua o les eines, què les desaparicions, l’horror? Què és tot fins que no té nom i per escrit, i fins i tot després? Filosòfic i narratiu, reflexió sobre el llenguatge, aventura mítica i mirall de les nostres rutines, el segon títol de Gálvez és breu però inesgotable. No debades, és metalingüístic i existencial. Com un 'mix' de Dick i Wittgenstein amb John Lennon de fons.\n3. El risc: canvi real\nMetàfora de la condició humana i de la nostra tendència a buscar déus i no qüestionar lleis, 'Res no és real' mostra un Campverd que repeteix cicles, que menja sempre el mateix, que té por del canvi. I el canvi no és una altra paraula, al capdavall? O és potser més? Val la pena seguir Gálvez, les llavors que planta a cada text. I al seu editor, aquestes Males Herbes cada cop més fortes, més fèrtils. Ja és un bon canvi...


BLOG D'EN CARLES ALONSO: SEMPRE EL RECORDARÉ SR. CANALS, GRAN, CLAR I DIRECTE...\nSEMPRE EL RECORDARÉ SR. CANALS, GRAN, CLAR I DIRECTE...\nFa 26 anys que coneixia al Sr. Canals. Encara recordo quan aquell jovenet de 16 anys entrava pels pasadissos de la Seu de la Federació Gironina de Bàsquet. En un dels despatxos del fons, es sentien crits i sortia directe a parlar amb el Secretari. Sí, sempre directe, sempre gesticulant, però sempre amb la veritat per davant, agradi o no agradi....\nVaren passar els anys i recordo quan en una situació complicada, vosté va voler escoltar-me, com a màxim representant del bàsquet gironí i no va dubtar etzibar al seu company de Junta, Manel Pallàs "no el podem deixar perdre aquest noi". Ho recordo com si fos ahir, en una nova situació on vaig poder veure la seva coherència en els seus actes.\nJo ferm amb la meva postura, pertànyer al col·lectiu arbitral, havia deixat de ser la meva prioritat, en un món segons deien "que se'm donava bé".\nI els anys varen passar, el Sr.Canals (sempre l'havia anomenat així, en un gest de respecte i educació) ja havia ocupat càrrecs a l'àmbit de la política local a Salt va fer el salt a la Representació de la Secretaria General de l'Esport de la Generalitat de Catalunya. Sempre que em veia, exclamava: " hombre Alonso", comentava i tot seguit rebia el doble cop de mà a la galta, tant característic d'ell. Aquella aventura en el bàsquet, ens havia conectat i sempre més va ser així.\nHe sentit adjectius de tot tipus, pel Sr. Canals. No els anomenaré perquè alguns faltaven al respecte, en un afany de desprestigiar-lo, però per la meva vivència jo només en puc dir: GRAN, CLAR I DIRECTE, unes actituts que estic segur que no va abandonar mai.\nAra que ja no hi és, continuaré recordant el doble cop de mà a la galta, el "hombre Alonso" i sobretot aquella imatge en el pasadís del que era la seu de la Federació Gironina de bàsquet, en aquell temps a la Ronda Ferran Puig de Girona.\nSr. Canals, gràcies per la seva empenta en el món del bàsquet. Gràcies per la seva tasca a la política esportiva del país. Però sobretot, gràcies per ser GRAN, CLAR I DIRECTE.\nEstic segur que el seu estimat Salt, tota la gent del teatre i els que formem la família del bàsquet, el trobarem a faltar, perquè en aquesta societat actual, calen més Joan Canals i no tanta hipocresia.\nNo voldria acabar sense enviar el meu més sentit condol, a la seva senyora Teresa Moré i a tots els seus familiars i amics per tant sentida pèrdua.\nEn el cel sigui.


Toni Sánchez ‘Panxo’: “La música és una eina de difusió d’idees” - Zoo Posse\nInici // Notícies // Toni Sánchez ‘Panxo’: “La música és una eina de difusió d’idees”\n22 ago 2017 8 Desembre 2017 // Notícies //\nEl vocalista del grup valencià Zoo ens parla del seu darrer disc, Raval, el qual presenten avui a Felanitx.\nEl grup valencià Zoo fa la seva única parada a les Balears avui a Felanitx. Venen a presentar el seu segon disc, Raval, on posen música a la perifèria. En parlam amb el seu vocalista, Panxo.\nEnllaç a entrevista NEUS SUÑER de ARA BALEARS.\nTxarango i Zoo al festival Clownia


Com es pot distingir la diferència entre el trastorn de personalitat límit i el narcisisme encobert?\nAnem a través dels símptomes del trastorn narcisista de la personalitat (per facilitar la redacció, faré servir “borderline” per referir-me a algú amb bpd; esperem que això no sigui ofensiu per a ningú.)\nEl primer és un grandiós sentit del jo. Aquest s'aplicarà absolutament a un narcisista, i potser a una línia de frontera.\nEl segon símptoma té a veure amb els deliris de la grandiositat. Això podria aplicar-se a qualsevol dels dos. Aquest és una mica més difícil de notar que alguns altres símptomes, ja que és al seu cap.\nEl símptoma tres és pensar que les seves persones especials i només les reconeixen. Això podria aplicar-se a qualsevol, però més als narcisistes, però, similar al símptoma anterior, difícil de discernir, ja que implica una creença i no un comportament.\nEl símptoma quatre és la recerca d’atenció positiva en forma d’adulació / apreciació, etc. Això també pot aplicar-se a qualsevol dels dos, però és especialment el signe de narcisisme.\nEl símptoma 5 és un sentit elevat del dret. Em sento com un registre trencat aquí. Aquest és el signe * si signa, IMO, pel que fa al narcisisme. Això i una falta d’empatia, que crec que va de la mà. Al cap i a la fi, si teniu dret, l’altra persona no ho és, i on surt això de l’empatia?\nSi bé aquest és el signe de narcisisme, també pot aplicar-se per a aquells amb bpd. De fet, és comú, perquè és una reacció al mateix fet que va provocar el narcisisme o el BPD en primer lloc.\nEs va negar a l’infant jove l’amor i el suport emocional a què tenien dret i que necessitaven, però no van obtenir, i la sensació de dret és una reacció excessiva compensatòria.\nEl sentit del dret sempre té la cara d’un narcisista. Pot ser o no d'algú amb bpd.\nEl símptoma sis és una necessitat de control. Totes dues tenen això, però tracten sobre el control de maneres diferents. Algú amb bpd serà menys subtil. Podrien dir: "Us necessito ara mateix o m'ho tallaré!" (o pitjor). Potser això sigui el més difícil de fer amb algú amb bpd. És possible que amenacin de suïcidar-se, cosa que et paralitza, perquè com se sentiria si no els donessis el que volien, i realment se suïcidessin? El pensament és massa terrible per imaginar, cosa que fa que aquest tipus de manipulació sigui tan efectiu.\nUn narcisista no faria cap tipus de manipulació així perquè provindria d'un lloc de debilitat. Al cap del narcisista, el narcisista és impecable, no necessita res ni ningú. La manipulació del narcisista és més subtil, comportant formes d’aconseguir que la víctima reflecteixi a si mateixa la imatge que té d’elles mateixes.\nDit això, un narcisista amb comorbiditats a la frontera podria fer el tipus de manipulació esmentada anteriorment en referència a la línia de límit. Això fa que es respongui al tipus de pregunta plantejada per sobre, perquè la persona podria ser narcisista amb comorbiditats a la frontera, també una línia límit amb comorbiditats narcisistes. Heu de saber què tipifica cadascú i determinar si solen ser d’una manera o d’una altra. La mateixa persona pot presentar un comportament tant narcisista com fronterer. Això és extremadament freqüent.\nEl següent símptoma és la manca és l’empatia. Aquest sovint s’entén malament. Un narcisista té empatia utilitzant la definició tècnica de la paraula, que vol dir entendre el que un altre sent, o posar-se a les altres sabates. Els narcisistes són perfectament capaços de fer-ho, sempre que l’emoció implicada no sigui una emoció madura. Així, un narcisista pot percebre si un altre és feliç, trist, enfadat, frustrat o ansiós, però coses com la contrició, el remordiment, l’agraïment i l’amor desinteressat estarien per sobre del cap. El problema del narcisista no és la manca de capacitat per intuir aquestes coses, sinó la falta d’inclinació per fer-ho. Simplement no els importa com se senten els altres. El seu abús sol ser incidental. De vegades és intencional intentar que els altres se sentin malament, però solen ser inconscients. Es concentren simplement a intentar obtenir el que volen i, simplement, no els importaria menys l'impacte que tingués.\nLa línia de frontera és més apte per tenir cura, però la seva pròpia inseguretat i necessitat s’obren. Estan tan desconcertats tractant de satisfer les seves pròpies necessitats, que sovint no tenen l’espai responsable per fer-ho. El narcisista tindria l’espai del cap, excepte que ja està ple d’auto.\nEl símptoma 8 està sent gelós. Això s'aplica a tots dos.\nEl símptoma 9 és arrogant o altirós, presumible o concebut. És molt més un tret narcisista.\nPodríem passar pels símptomes de la bpd un per un, però això seria indegut. En llistaré alguns aquí:\nSuïcidiDepressió greuDisassociacióAtacs pànics\nTotes aquestes característiques són molt més bpd que no narcisistes.\nPer resumir una resposta a la pregunta, si la persona té els símptomes de la línia de frontera esmentats, són bpd o npd amb comorbiditats al límit. Si es veuen com alts, arrogants, super confiats i amb dret a la seva faceta de tenir dret, es tracta de trets més narcisistes.\nEls trastorns del clúster B tenen una "falta d'empatia emocional" en el seu nucli. Tant les persones amb BPD com els narcisistes senten poca o menys empatia per als altres, mentre que poden ser molt sensibles amb ells mateixos.\nEls impactes sobre el desenvolupament que els van empènyer cap al trastorn del personatge difereixen. Una persona amb TPP es va sentir abandonada a una edat primerenca. L’abandonament podria haver pres moltes formes. Es podria tractar d’un abandó real, d’una malaltia dels pares, de l’alcoholisme o d’un abús de la persona cuidada. Però els nens amb cuidadors excessivament abusius són més propensos a convertir-se en sociòpates que a desenvolupar TPB.\nEls nens que desenvolupen NPD tenen la seva autoestima menys baixada durant el seu desenvolupament emocional. Se sentin insegurs i intenten atraure els altres per tal d’assegurar-se l’autoagraïment. Dit d'una altra manera, indicaran tots els vostres punts febles i us donaran la possibilitat de fallar per tal que es vegin bé.\nLes persones amb BPD estan buscant constantment proves i proveu-vos per veure si us interessa. I et posaran a prova de maneres realment lletges. Tenen por mort de l’abandonament, fins i tot en la mesura que us allunyaran de manera que no els abandoneu. És trist. És encobert. Ells necessiten sentir que la vostra presència a la seva vida no és important una vegada que esdevingui important per a ells. Mai no pots ser perfecte, de manera que sempre caminaràs sobre closques d’ous amb una persona no tractada amb BPD.\nUn narcisista busca constantment adoració i acceptació, de manera que els seus motius i conductes semblen similars a les persones amb TPB. Però el seu comportament prové simplement d’un origen lleugerament diferent. Els narcisistes no podran beneficiar-se de la teràpia. Es pot tractar i millorar les persones amb BPD, però és molt difícil aconseguir-les.\nQuina diferència hi ha entre el deute i el passiu?Quines diferències hi ha entre guitarra elèctrica, guitarra acústica i guitarra elèctrica acústica i on he d’anar a comprar?Com es pot saber la diferència entre un noi de 18/19 anys i un noi de 20/21 anys?Quina diferència hi ha entre la prestació fixa i la prestació de facilitat?Quina diferència hi ha entre SATA i SSD?Quina diferència hi ha entre una lent gran angular i una lent per ulls de peix?Quina diferència hi ha entre circularitat i rotunditat?


Desallotgen la nau ocupada des de feia un any a Badalona\nEls mossos han utilitzat 15 furgons policials davant el centenar d’habitants i desenes d’activistes que els defensaven\nEntrem a la nau ocupada de Badalona\nMoments de tensió durant el desallotjament de la nau del carrer Progrés de Badalona. // ACN - Jordi Pujolar\nEls mossos han desallotjat aquest matí una nau del carrer Progrés de Badalona, on es calcula que hi vivien gairebé un centenar de persones, la majoria sense papers. Alguns d’ells s’hi havien instal·lat feia un any, després de l’incendi en una nau propera, del barri del Gorg, on van morir quatre persones.\nEl desallotjament s’ha dut a terme amb un ampli desplegament de mossos:hi han intervingut una quinzena de furgonetes policials. La policia ha tirat endavant després de donar als residents un temps perquè abandonessin la nau de manera voluntària.\nAlguns ho han aprofitat per treure les seves pertinences, com bicicletes o bombones de butà, però d’altres s’han fet forts a dins la nau. La policia ha carregat amb força contra alguns activistes que s’han concentrat a la porta i també quan hi han entrat, però no hi ha hagut ferits greus ni detinguts.\nAra la nau està en mans del propietari, la Sareb, un banc públic que no ha acceptat la proposta dels residents, que demanaven tres mesos de coll per poder passar l’hivern i la sisena onada del covid. Tampoc han tingut efecte els informes dels serveis socials municipals, que acreditaven que es tractava de persones molt vulnerables.\nEls ocupants de la nau del carrer Progrés de Badalona s'escalfen amb foc al pati de l'immoble, mentre esperen que s'executi l'ordre de desallotjament. // ACN - Jordi Pujolar\nA última hora, la seva advocada també ha apel·lat al Tribunal Europeu de Drets Humans, però no ha servit per aturar el desnonament.\nQuan semblava que els Mossos ja es retiraven, han hagut de tornar a mobilitzar-se, perquè s’hi ha presentat Xavier García Albiol, que s’ha acostat als mitjans de comunicació per fer declaracions de suport als Mossos d’Esquadra i demanar a l’actual Ajuntament que eviti una nova ocupació d’una nau.\nMÉS INFORMACIÓ: De Nova York a Montcada: per què moren persones vulnerables per incendis a l’hivern?\nEn aquell moment hi havia també moltes persones, coneguts de les persones que vivien a la nau i que s’havien concentrat per protestar pel desallotjament. Quan l’han vist l’han començat a increpar i amenaçar, de manera que la policia, que en aquell moment ja s’estava replegant, ha hagut d’actuar per protegir l’exalcalde.\n01-12-2021 21:50 ‘NO HO SÉ’\nAgnès Marquès entra a la nau de Badalona on viuen els supervivents de l’incendi de fa un any\n14-12-2020 14:10 INCENDI DE BADALONA\nTroben una quarta persona morta a la nau que es va incendiar a Badalona\n12-01-2022 15:38 RAC1.CAT\nDe Nova York a Montcada: per què moren persones vulnerables per incendis a l’hivern?\n10-12-2020 10:52 ‘EL MÓN A RAC1’\nEls veïns del Gorg de Badalona asseguren que era previsible “una desgràcia com aquesta”


Eucaristia Missionera - Arquebisbat de Barcelona\nEl passat 17 de juliol es va celebrar la VI Eucaristia Missionera de la Província Eclesiàstica de Barcelona en la Catedral de Sant Llorenç, al Bisbat de Sant Feliu, presidida pel Sr. Bisbe Agustí Cortés i concelebrada por sacerdots vinculats a la Delegació de Missions. Aquesta jornada està adreçada al missioners i missioneres diocesans [...]\n19 juliol, 2010 -\nEl passat 17 de juliol es va celebrar la VI Eucaristia Missionera de la Província Eclesiàstica de Barcelona en la Catedral de Sant Llorenç, al Bisbat de Sant Feliu, presidida pel Sr. Bisbe Agustí Cortés i concelebrada por sacerdots vinculats a la Delegació de Missions.\nAquesta jornada està adreçada al missioners i missioneres diocesans que es troben en algun país de missió i aquets dies estan entre nosaltres. Al mateix temps ajuda a seguir conservant el contacte amb l’Església que els va enviar.\nEl Sr. Bisbe en la seva homilia va donar gràcies a Déu pels missioners que amb generositat entreguen la seva vida pels altres. També va tenir paraules d’agraïment pels familiars que accepten aquesta separació en favor dels més necessitats i per les persones que anònimament cooperen amb ells.\nA la celebració hi van assistir unes setanta persones entre missioners i missioneres, familiars i col·laboradors de les Delegacions de Missions. Al final de l’ Eucarística els assistents, van poder gaudir del diàleg i de les experiències dels missioners i missioneres que ens van acompanyar.


Els Verds volen repetir a Altafulla l’actuació del cap de setmana passat a Tarragona | RTVVilafranca\nEls Castellers de Vilafranca encaren els propers mesos convençuts de la feina feta fins ara, que comença a donar els seus fruits, i amb renovacions importants als troncs de diverses construccions.\nDissabte a la tarda els Castellers de Vilafranca actuen en la diada de les Cultures, a Altafulla, al costat de la Vella de Valls, els Xiquets de Tarragona i els locals Castellers d’Altafulla. Una diada en que el cap de colla dels Verds, Toni Bach, comenta que volen tornar a repetir els castells que van dur a plaça en la Diada del Pla de la Seu del cap de setmana passat. Bach valorava molt positivament la darrera actuació i les sensacions que va recuperant la colla.\nEn aquest sentit, Toni Bach insisteix en que no tenen pressa i que s’està fent una bona feina de renovació dels troncs en les principals construccions. Reconeix que potser és una feina lenta, amb perspectiva de futur, que cal fer amb tranquil·litat.\nMirant un xic més endavant, Bach apunta que Mataró podria ser la plaça que veiés el primer gamma extra dels Verds, però remarca que no tenen intenció de prémer l’accelerador més del necessari i que per tant la torre de 9 amb folre i manilles arribarà quan estigui apunt. Hi estan treballant en els assaigs, però tampoc s’han marcat una data fixe per portar ni aquest ni cap altre castell a plaça.\nCastellers de Vilafranca, Toni Bach


El Cadí La Seu, líder provisional de la Lliga Femenina amb el nou triomf a Ferrol (54-61) — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / El Cadí La Seu, líder provisional de la Lliga Femenina amb el nou triomf a Ferrol (54-61)\nEl Cadí La Seu ha completat la intensa arrencada de la Lliga Femenina 2021-2022, amb tres partits en una setmana, amb un resultat immillorable. El primer equip del Sedis Bàsquet va confirmar dissabte el bon inici amb la tercera victòria consecutiva, a la pista del Baxi Ferrol (54-61), tot just tres dies després d'haver superat el Casademont Saragossa.\nDe fet, això ha permès al conjunt urgellenc un fet poc habitual com és el de situar-se com a líder provisional de la lliga (3-0). En espera que es completi aquesta tercera jornada, amb l'interessant duel de demà dimarts entre València i Perfumerías Avenida (actuals subcampió i campió), el Cadí ja sap que com a mínim seguirà sent el colíder i es mantindrà com un dels dos únics equips imbatuts. Just per sota, Lointek Gernika Bizkaia i Spar Girona tenen ara un balanç de 2-1.\nEn el desplaçament a Ferrol, el Cadí va tenir un inici més encertat que als anteriors partits i va completar el primer quart amb un marcador favorable de 6-12. El Baxi va reaccionar i, amb un parcial de 26-17, va capgirar el matx i va arribar al descans amb un lleuger avantatge: 32-29. Però a la represa, les jugadores de Bernat Canut van tornar a comandar el joc i van deixar novament les gallegues amb només sis punts d'anotació en un quart. Així, el tercer període va acabar amb la distància psicològica de deu punts a favor (38-48). Això no va impedir que les urgellenques haguessin de lluitar novament fins al final per garantir el triomf.\nIrati Etxarri va tornar a ser la jugadora més determinant i en aquesta ocasió va signar 23 punts, 10 rebots i un 22 de valoració. També va tornar a brillar Mikayla Pivec (12 punts i 7 rebots).\nDe la seva part, el Sedis Hidrology ha encaixat la segona derrota de la temporada a Primera Catalana Masculina (grup 2). Va ser en el primer partit a casa, contra el Nou Bàsquet Olesa (48-63). Tot i que el duel va començar igualat, amb 20-22 al primer quart, els olesans van començar a distanciar-se al segon període, que va acabar amb 27-34, i van consolidar la distància a l'últim quart, en què els locals van estar més de cinc minuts sense poder anotar. Jordi Serrato va ser el màxim encistellador del Sedis, amb 11 punts.\nClassificació de la Lliga Femenina de Bàsquet (03.10.2021)\nJugada d'atac de Mikayla Pivec a Ferrol (Foto: Manu Cainzos)


PLEX Hotel Seül Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n193-1, Jamsil-dong, Songpa-gu, Songpa, Seül, Corea del Sud - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a PLEX Hotel?\nOferta registre d'entrada tard (Late Check-In Offer)\nMés informació sobre PLEX Hotel\nSituat a l'encantadora àrea de Songpa, PLEX Hotel gaudeix d'una posició excepcional a la l'oci nocturn, compres, els restaurants de Seül. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Gain Gyeongrak, Sujung Skin Care, EStadi de Bèisbol Jamsil donen a aquest hotel un encant especial.\nEl PLEX Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, aparcament de cotxes.\nL'ambient de PLEX Hotel es reflexa en cada habitació. tovalloles, televisió de pantalla plana, mirall, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia) són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina (infantil). Si buscau un allotjament còmode i adequat a Seül, faci de PLEX Hotel la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (250)Viatger de Negocis (49)Parelles (47)Viatgers en solitari (79)Famílies amb infants petits (19)Famílies amb infants grans (19)Grups (37)\nOferta registre d'entrada tard\nJun, Nova Zelanda


Art i cinema o cinema i art | Morir de frío Informació\nAquest article l'ha escrit Palma Lombardo, s'ha publicat el 01 Jul 2012, i es troba en la categoria Art, Cinema.\nart, cinema, Screen Festival, Screen Forum Pro\nArt i cinema o cinema i art El cocinero, el ladrón, su mujer y su amante, de Peter Greenaway\nEn un dels simposis del Screen Forum Pro celebrat el passat 30 de Maig, es va parlar de la relació entre art i cinema, tractant també la seva variant més audiovisual, el videoart.\nJa que no m’agrada gaire fer resums, no faré una crònica de la interessant discussió que es va donar entre els seus integrants si no una reflexió personal partint dels temes que van sortir a la llum del debat.\nPotser la primera pregunta que ens ve al cap al plantejar-nos tal qüestió sigui la següent. Què diferencia el cinema de l’art? Bé, la resposta no és fàcil. Gairebé hauríem de preguntar-nos què és el cinema o què és l’art. Però atès que perdre’ns en eterns dubtes ontològics no ens serviria de molt en un article de mides reduïdes com aquest, millor anar directes. Primer de tot hauríem de concretar sobre quin tipus de cinema estem parlant. La majoria no considera art aquelles pel·lícules que estan pensades per al consum ràpid. On uns personatges estereotipats es deixen portar per històries convencionals, l’estructura de les quals ens és de sobres coneguda per ser un patró que es repeteix pel·lícula rere pel·lícula. Les escenes d’acció i els efectismes se sobreposen al guió, consumim crispetes amb avidesa i quan sortim del cinema i l’endemà volem rememorar la pel·lícula resulta que ja ens hem oblidat de tres quartes parts de la mateixa. Però és que tot el cinema està únicament pensat per formar part del rànquing de recaptació de l’any?\nEvidentment, no. N’hi ha que fins i tot no desentonarien a les sales d’un museu. Però heus aquí un dels principals dilemes que ja comentàvem en aquest article.\nEl cinema i l’art mantenen assíduament una simbiòtica relació, nodrint-se l’un de l’altre constantment. Ja no solament em refereixo a la possible posada en escena, que en ocasions es converteix en tota una experiència estètica. L’experimentació en la narració o fins i tot la total absència d’aquesta solen marcar un tipus de cinema allunyat de la cultura de masses. (A Clockwork Orange de Kubrick o El cocinero, el ladrón, su mujer y su amante de Greenaway)\nNo obstant, com sempre passa quan la teoria es porta a la pràctica, la realitat és molt més difusa.\nPotser es podria dir que el que diferencia al cinema de l’art és que mentre el primer s’exhibeix a les sales de cinema, el segon ho fa sota el sostre institucional i prestigiós del museu. És suficient la divisió d’aquests espais per establir categories? A Clockwork Orange i El cocinero, el ladrón, su mujer y su amante són pel·lícules que van ser estrenades al cinema, però no per això es pot negar que contenen suficients atributs per ser consideres peces artístiques. O la mateixa Blade Runner, una pel·lícula que va saber realitzar una visionària representació de la societat i la influència de la qual ha assolit avui dia el fenomen de masses, paraula que sembla provocar urticària entre les esferes de l’art.\nHauria de ser el museu el lloc de totes aquestes pel·lícules? De nou el dilema. Com ja vaig exposar en l’anterior article considero que fer distincions d’aquest tipus arriba a caure en l’absurd. Els títols citats anteriorment mostren de sobres que les sales de cinema tenen la capacitat suficient per activar una peça de videoart i fer-la funcionar millor que un projector apuntant a una paret blanca allunyada de tot context mundà. Però seguim en la tendència elitista de creure que el videoart tant sols ho entendrà el públic assidu i especialitzat i perdem l’oportunitat de sensibilitzar a la resta. Així doncs, concloem que es veu amb bons ulls que l’art i el cinema segueixin en estreta col·laboració, però no es permet que tothom formi part de tan fructífera relació.


Equip Brain Updaters\nBU Consulting sorgeix de la motivació i l’entusiasme d’un equip de joves emprenedors especialitzats en el disseny i la implementació de sistemes IT, amb la ferma convicció de que el coneixement pertany a les persones. És per aquest motiu que els tècnics que formem BU posem a disposició dels clients el nostre know-how per tal d’oferir-los les solucions més ajustades a les seves necessitats.\nMarquèting i xarxes\nEl nostre estudi creatiu està especialitzat en promoció digital. El nostre objectiu principal és acostar l'ús de les noves tecnologies de la informació a la petita i mitja empresa.\nLa creació de material multimèdia per a la promoció digital.\nGestió de pàgines en xarxes socials\nCrear i gestionar campanyes d'anuncis.\nDirecció d'art, disseny gràfic i web\nL’estudi aeiou gestiona i s’encarrega de fer tota la part gràfica de l’empresa. Tant a nivell corporatiu, com a l’hora de dissenyar material de difusió, comunicació i publicitat. S’encarrega de la creació d’elements de disseny gràfic i alhora l’implementació i gestió web.\nRecursos humans i coaching\nAugment es una empresa formada per especialistes en formació, orientació, i coaching. El nostre objectiu es millorar l’autoconeixement de les persones, i com a resultat augmentar-ne el potencial personal i professional. Treballem per crear consciència sobre els punts forts i els aspectes a millorar, proporcionant les eines necessàries en cada cas a través d'una metodologia personalitzada i amb una clara orientació a resultats.\nEl nostre equip esta format per professionals proactives, entusiastes i emprenedores, amb ganes de seguir millorant professionalment per tal d'oferir els millors serveis, posant a disposició els nostres coneixements a tota aquella persona o entitat que tingui la voluntat i el compromís d'augmentar les seves possibilitats.


El Govern dóna llum verd a la creació de la nova seu electrònica de l'Agència Tributària de Catalunya. SmartCatalonia\nEl Govern dóna llum verd a la ...\nOferirà la informació tributària i permetrà als contribuents realitzar els tràmits telemàtics relacionats amb els impostos que gestiona l'Agència\n· Els tributs propis i cedits.\n· Els tràmits i gestions que es poden realitzar, així com recursos de suport disponibles.\n· Informació de caire corporatiu.\n· Accés a la normativa tributària i criteris de l’Administració.\n· Els sistemes d’identificació digital.


en POLÍTICA DE COOKIES\nAquest lloc web utilitza cookies pròpies i de tercers per a oferir una millor experiència i servei. Al navegar o utilitzar els nostres serveis, l’usuari accepta l’ús que fem de les cookies. No obstant això, l’usuari té l’opció d’impedir la generació de cookies i l’eliminació de les mateixes mitjançant la selecció de la corresponent.\n1. Definició, què és una Cookie?\nUna cookie és un petit fragment de text que els llocs web envien al navegador i que s’emmagatzema en el terminal de l’usuari, el qual pot ser un ordinador personal, un telèfon mòbil, tauleta, etc. Aquests arxius permeten que el lloc web recordi informació sobre la seva visita, com l’idioma i les opcions preferides, la qual cosa pot facilitar la seva pròxima visita i fer que el lloc resulti més útil en personalitzar el seu contingut. Les cookies exerceixen un paper molt important, a l’hora de millorar l’experiència d’ús de la Web.\nCookies persistents: Són un tipus de cookies les dades de les quals segueixen emmagatzemades al terminal i s’hi pot accedir i poden ser tractades durant un període definit pel responsable de la cookie. La temporalitat pot anar d’uns minuts a diversos anys.\nSegons la finalitat per a la qual es tracten les dades obtingudes a través de les cookies, la web pot utilitzar:\nCookies tècniques – Són aquelles que permeten a l’usuari la navegació a través de la pàgina web o l’aplicació i la utilització de les diferents opcions o serveis que en ella existeixen. Per exemple, controlar el trànsit i la comunicació de dades, identificar la sessió, accedir a les parts web d’accés restringit, recordar els elements que integren una comanda, realitzar la sol·licitud d’inscripció o participació en un esdeveniment, utilitzar elements de seguretat durant la navegació i emmagatzemar continguts per a la difusió de vídeos o so.\nCookies de personalització – Són aquelles que permeten a l’usuari accedir al servei amb algunes característiques de caràcter general predefinides en el seu terminal o que el propi usuari defineixi. Per exemple, l’idioma, el tipus de navegador a través del qual accedeix al servei, el disseny de continguts seleccionat, geolocalització del terminal i la configuració regional des d’on s’accedeix al servei.\nCookies publicitàries – Són aquelles que permeten la gestió eficaç dels espais publicitaris que s’han inclòs en la pàgina web o aplicació des de la qual es presta el servei. Permeten adequar el contingut de la publicitat perquè aquesta sigui rellevant per a l’usuari i per evitar mostrar anuncis que l’usuari ja hagi vist.\nCookies d’anàlisi estadístic – Són aquelles que permeten realitzar el seguiment i anàlisi del comportament dels usuaris en els llocs web. La informació recollida mitjançant aquesta mena de cookies s’utilitza en la mesura de l’activitat dels llocs web, aplicació o plataforma i per a l’elaboració de perfils de navegació dels usuaris a aquests llocs, amb la finalitat d’introduir millores en el servei en funció de les dades d’ús que fan els usuaris.\nLa identificació de qui utilitza les cookies, el tipus de cookies i altres detalls, s’indica a continuació:\nSón aquelles cookies necessàries pel funcionament de la pàgina web. Aquestes s’encarreguen de nombrosos aspectes tal com controlar la identificació i autentificació de l’usuari, proporcionar la màxima seguretat protegint la web de hacks i malwares, identificar l‘idioma de navegació o mantenir productes guardats al carret de compra. La seva desactivació pot impedir el correcte funcionament d’algunes funcionalitats de la web.\nNom Finalitat Proveïdor\nRiblang Manté l’idioma escollit per l’usuari durant tota la sessió de navegació i en futurs accessos. Pròpies\nWordPress Session Identifica usuaris i manté la connexió del lloc web. Pròpies\nwoocommerce_cart_hash Emmagatzema informació del carret de compra i els seus articles. Tercers\nwoocommerce_items_in_cart Emmagatzema informació del carret de compra i els seus articles. Tercers\n_session Guarda el codi únic de cada client Tercers\nAquestes cookies recopilen informació sobre el comportament de navegació, de manera que ajuden a analitzar i comprendre com aquests utilitzen la pàgina web. Amb aquestes és possible comptabilitzar el nombre de visitants, si aquests són nous o repeteixen visita o conèixer els continguts més visitats.\nL’aplicació utilitzada en aquest cas per obtenir i analitzar la informació de navegació és Google Analytics i utilitza les següents cookies:\n_ga Recopilar informació de visites Tercers Google\n_guid Recopilar informació de visites Tercers Google\n_gat Limitar el percentatge de sol·licituds. Tercers Google\nAquest lloc web utilitza cookies de complement per intercanviar contingut amb les xarxes socials pròpies de PARES BALTA. De manera que a la web hi ha els botons direccionats a les diferents xarxes (Facebook, Twitter i Instagram). L’accés i navegació en elles suposa la instal·lació de cookies de tercers per part de la xarxa social que no estaran sota el control ni gestió de l’empresa. Per a més informació sobre aquest tipus de cookies, et suggerim revisar les seves pròpies polítiques:\nL’usuari té l’opció de permetre, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades en el seu equip mitjançant la configuració de les opcions del navegador instal·lat al seu terminal:\nConfiguració de Opera\nEn alguns navegadors es poden configurar regles específiques per a administrar cookies segons cada lloc web, la qual cosa ofereix un control més precís sobre la privacitat. Això significa que es pot inhabilitar cookies de tots els llocs excepte d’aquells en els quals es confiï.


El Reus queda eliminat de la Copa del Rei després de fallar 2 penals; l'Olot i el Lleida passen ronda - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Reus queda eliminat de la Copa del Rei després de fallar 2 penals; l'Olot i el Lleida passen ronda\nLa mala ratxa dels reusencs arriba fins als 9 penals consecutius errats\n06/09/2017 - 23.45\nEl Reus ha seguit el camí del Nàstic i ha quedat eliminat en la segona ronda de la Copa del Rei, la primera on participaven, després de perdre a casa per 0 a 1 contra un altre rival de segona, l'Sporting. L'Olot, en un duel entre equips de Segona B, ha passat a la tercera ronda superant 1 a 0 l'Alcoià.\nEls reusencs han desaprofitat una claríssima ocasió en el minut 4, un penal xiulat al porter Óscar Whalley sobre David Querol. Edgar Hernández l'ha xutat fora, el vuitè consecutiu que falla l'equip (6 la passada temporada i 2 aquesta). L'equip asturià, farcit de jugadors poc habituals, ha començat a arribar amb assiduïtat. El porter Roberto Santamaría ha hagut de lluir-se davant de les rematades de Carlos Castro, Álex López i Borja Viguera. Precisament, aquest jugador ha servit en safata el 0 a 1 a Nacho Méndez en el minut 51. Set minuts més tard, el Reus ha tornat a errar un penal, rebut també per Querol. Whalley ha aturat el llançament de Menéndez. El Reus ha buscat el gol de l'empat i ha deixat espais al darrere que l'Sporting ha intentat aprofitar. Però el marcador no s'ha tornat a moure, ni en un sentit ni en l'altre.\nOlot i Lleida passen a la tercera ronda\nL'Olot ha tingut superioritat numèrica davant de l'Alcoià des del minut 23, però no l'ha pogut aprofitar. Els olotins han atacat i han gaudit de bones ocasions, però no les han pogut transformar en gol i el matx ha arribat a la pròrroga. Finalment, en el minut 105, ha arribat el gol que ha classificat l'Olot, una centrada de Pedro al segon pal que Toril ha rematat al fons de la porteria. Els visitants han acabat el partit amb 8 jugadors després de patir dues expulsions més en el temps suplementari.\nEl Lleida Esportiu, que també es troba a Segona B, ha superat el Mallorca, un històric ha baixat fins aquesta categoria. Els lleidatans han sabut contenir els atacs del rival que entrena l'ex del Nàstic Vicente Moreno, i, després d'aconseguir arribar al final de la pròrroga amb empat a 0, s'han imposat en la tanda de penals per 3 a 4.\nEl Nàstic, eliminat en els penals


Un arbre de Nadal verd i no blau (Empar Moliner)\nEMPAR MOLINER Badalona 14/06/2015 00:00\n“M aricones socialistas”, criden els partidaris de Xavier García Albiol al cantó esquerre de la plaça de l’ajuntament de Badalona. I al cantó dret, els partidaris de Dolors Sabater canten, sense lletra, La presó del rei de França. Els uns duen banderes espanyoles, els altres, samarretes de la PAH. Un grup de dones musulmanes porten l’estelada a l’esquena a tall de capa.\nM’obro pas com puc, entro i m’anxovo al segon pis, ple com un ou. Comença la sessió d’investidura. Molts regidors prometen el càrrec “per imperatiu legal i fins que el poble de Catalunya decideixi canviar-la per la plena sobirania”. La majoria dels del PP juren -no prometen- i en castellà. Daniel Gracia, a més a més, afegeix “ española ” darrere el mot “ Constitución ”. Juan Miguel López, l’únic regidor de Ciutadans, jura fidelitat al rei “ y a las personas víctimas de la crisis y las estafas ”. Fàtima Taleb, de Guanyem Badalona en Comú, ho promet “sotmesa als reis i reines de Badalona”.\nA l’hora de votar, els d’esquerres diuen en veu alta el que voten. Conxita Botey, del PSC, afegeix: “Jo també voto la Dolors Sabater i... a més a més estic convençuda que ho faràs molt bé!” Si en lloc de treure paperetes de l’urna en traguessin pilotes, l’espectacle seria més televisiu que el sorteig de la Champions. Recompte. Una abstenció, 15 vots per a Sabater i el vot del regidor de Ciutadans per a ell mateix. L’alcaldessa agafa la vara amb les dues mans, com si fos màgica, promet el càrrec, i discursos. En López, de C’s, adopta el to del músic heavy abans de la balada compromesa. “ Hay épocas... que podemos llamar de desesperanza... que solemos buscar salidas... ” I de seguida ens diu que les sortides són moviments populistes que “ ningunean al individuo ”. Deplora que hi hagi joves independentistes “ con padres nacidos en el resto de España ”, cita incorrectament Espriu -“Qui perd els orígens perd part de la identitat”- i acaba amb un encantador leisme: “ Las leyes, si no son justas, hay que cambiarles ”.\nEn Ferran Falcó, de CiU, diu que “el PP de les majories absolutes és un corró”, i es veu obligat a explicar que és “un rodillo, en castellà”. També explica que els partits que acompanyen Sabater han intentat fer-li “tant de mal com han pogut” i acaba demanant que l’arbre de Nadal d’aquest any “sigui ben verd” (perquè durant el govern d’Albiol era blau). Tot seguit, el possibilista Oriol Lladó, d’ERC, diu que el soroll que sent a fora “no és el soroll d’una Badalona dividida sinó d’una Badalona viva”, i Àlex Pastor, del PSC, inaugura el bilingüisme discursaire: una estona en castellà i una altra en català, com els del PP. En lloc d’ell hauria de parlar Jordi Serra, però després del daltabaix del partit a les eleccions de moment el tenen, diguem-ne, desat.\nAlbiol es reivindica\nEn José Téllez, de Guanyem Badalona en Comú, remarca la campanya tan barata que van fer. Espera que Badalona sigui una ciutat “que es mantingui alegre, viva i combativa”. No sé si és casualitat o homenatge que la frase s’assembli tant al vers de Vicent Andrés Estellés, que li canta a un poble “unit, alegre i combatiu”. I li toca a l’Albiol, que, amb el to d’un locutor d’esports regracia els que el van votar i els que li han enviat mails. Canvia al castellà per fer el titular de les televisions espanyoles: “ Les quiero pedir que levanten la cabeza y miren la cara de los regidores que tienen delante. Nosotros hemos ganado las elecciones ”. A fora, escàndol.\nLlavors, l’alcaldessa surt del darrere de la taula a fer el discurs “amb més proximitat”. Diu que s’abaixarà el sou i no tindrà dietes. Que la ciutat “es cus des de baix”. Cita Màrius Díaz, primer alcalde democràtic de Badalona, i parla de l’empoderament de la ciutat per part de la ciutadania. Una periodista xiuxiueja: “N’estic, de l’empoderament i de les confluències, fins aquí...” Surto al carrer. A través de la pantalla sento que diu que els joves i els infants “també seran tractats com a ciutadans amb dret a decidir”. Cada cop que enfoquen l’Albiol, un grup crida: “ Bye, bye, hasta otro ratito ”. Una dona vol entrar a l’Ajuntament però no porta acreditació i el vigilant l’hi impedeix. Hi ha un estira-i-arronsa fins que, al final, entra. “És que ve a buscar la sogra de l’alcaldessa -diu l’home-. Es veu que li toca dinar i se l’ha d’emportar”.


Marc Guasch abandona el Dakar | La Garriga Digital\nMarc Guasch abandona el Dakar\nL’etapa entre Arica i Antofagasta ha resultat ser la darrera que ha disputat el pilot garriguenc Marc Guasch a l’edició d’enguany del ral·li Dakar quan, per culpa d’una topada amb una pedra que estava amagada entre la sorra, ha patit una aparatosa caiguda que ha forçat el seu abandonament, després que la moto hagi quedat destrossada. Tot i això, el pilot no ha patit ferides greus.\nAbans de patir l’accident a la setena etapa, el pilot de la Garriga havia mostrat un bon nivell i molta regularitat, essent dinovè a la classificació general de motos. Recordem que pilotava una moto Yamaha oficial que funciona per injecció (l’única d’aquest tipus en tot el Dakar) i que aquesta era la seva segona participació a la prova.\nArticle anteriorNou passamà al Torrent de la Sínia\nArticle següentBenedicció dels animals, a la festa de Sant Antoni Abat


fons d'armari: Polissó\nAquest bloc queda momentàniament segrestat. Reivindiquem la possibilitat de celebrar obertament que tal dia com a avui va néixer la Montse i considerem que cal escampar-ho als quatre vents! Així doncs, el comando "Lo Tamarro" es fa amb el control d'aquest bloc per uns instants i fa aquesta acció directa per cridar ben fort: FELICITATS MONTSE!\nPetit relat d'un naixement\nA les 10 del matí va cantar un gall. I n'estava de content, perquè encara era l'amo de l'era. Però aquella felicitat se li acabaria en breu. El ramat tornaria aviat i s'omplirien tots els racons d'aquell palau de pols. En pocs dies tornarien de la seva estada estival del Cap del Boumort. I amb ell, la dura temporada del llarg hivern pallarès. Mentrestant el gall gaudia d'aquell bri de llibertat i amb el seu caminar semblava que alertés a tot el galliner que la festa estava a punt d'acabar. Les bales d'aufalç ja fa dies que estaven ben lligades i col·locades al seu lloc. El goteig de l'aixeta continuava constant com cada matí. La conilla mare s'ho mirava entre els visillos de la seva sala de part particular. I el gall va tornar a cantar, però aquell matí no va aparèixer ningú per la portassa.\nA les 10 del matí tocaven les campanes del poble. Una nena de sis anyets mirava al cel tota preocupada. "On deu ser? Ja hauria d'arribar!" Però el cel, d'un color blau com mai no mostrava cap altra cosa que la flaire del final d'estiu, amb un lleuger ventet aromatitzat per una planta de romè plantada en un test del balcó de casa. La nena s'assegué a l'entrada de casa i amb un posat de resignació digué tot cridant al cel: "Les cigonyes són unes tardaneres!!!"\nA les 10 del matí un plor trencà la tensió de l'habitació de l'hospital de les monges de la Pobla. "És una nena!" digué una. I la mare, encara amb un esbufec, la mirà i digué: Montse! de color de rosa. Rosa de vida, d'amor i valentía. Ha nascut la meva nena!\nQue tinguis un dia preciós!\nUn petonet de part del cabra del teu fill.\nElvira FR 4 de setembre de 2010 a les 12:13\nCarme 4 de setembre de 2010 a les 12:29\nOstres! Quin segrest més bonic!\nM'has emocionat, Lluís!\nMontse, Moltes, moltes, moltes felicitats!!!\nI per si no ho sabies, comparteixes dia de naixement amb V.A.Estellés!\nQue passeu molt bon dia, segrestats o no! :)\nlisebe 4 de setembre de 2010 a les 13:42\nUn polissó molt tendre!!!\nòscar 4 de setembre de 2010 a les 14:45\nUn segrest (mai hauria cregut poder dir això) del tot legitimat.\ngarbi24 4 de setembre de 2010 a les 15:45\nmoltes felicitats, tens una bona dedicatòria.\nMire 4 de setembre de 2010 a les 18:04\nMontse moltíssimes felicitats!! Espeor que disfruteu molt d'aquest dia, en aquest estiu que ja comença a esgotar-se.\nAprofito per dir-te, també, que ja fa anys que sóc amiga del Lluís i que el teu fill val un imperi!! Senyal que ha tingut bona mare, bon pare, feliç infantesa i educació....\nEnhorabona per tot!!\nIsabel 4 de setembre de 2010 a les 19:20\nMontse, moltes felicitats!!\nmontse 5 de setembre de 2010 a les 8:14\nGràcies a tothom, i al polissó per deixar-me aquest regal.\nSalut, i alegria per compartir.\n◊ dissortat ◊ 5 de setembre de 2010 a les 18:50\nBen bonic que t'ho ha fet el Lluís.\nPilar 5 de setembre de 2010 a les 22:05\nAquest polissó no només ha segrestat el blog. Também m'ha segrestat a mi, amb la història del teu naixement.\nUn petó per cada un dels anys que has fet!!!\nrits 5 de setembre de 2010 a les 22:54\nmoltíssimes felicitats!!!!! encara que vagi amb retard...\nfanal blau 6 de setembre de 2010 a les 9:17\nvinc amb força retard...però (jejeje) era fora caminant!\nLa veritat és que aquest segrest no fa gens de por...és ben dolç.\nDiria més, en Lluís ha tingut un detall en segrestar-lo i deixar-nos compartir una mica, amb tu, el teu aniversari i el cant del gall.\nlolita lagarto 6 de setembre de 2010 a les 11:40\nfelicitats per fer-ne més, per estar aquí i per gfaudir d'un polissó tan il·luminat!\njoanfer 6 de setembre de 2010 a les 21:27\nFelicitats amb retard, Motse! Que et sigui lleu el "segrest"... ;P\nAnònim 8 de setembre de 2010 a les 23:18\nLluís, m'has emocionat, t'ho dic en sèrio... Montse, ¿què he de fer perquè els meu ramat de fills parli així de mi d'aquí uns anys??? Molts molts petons, família. Pili


Comença la tramitació de l’adhesiu de resident temporada 2022 — Ajuntament de Pineda de Mar\nComença la tramitació de l’adhesiu de resident temporada 2022\nComença la tramitació de l’adhesiu de resident temporada 2022 Aquesta setmana comença el repartiment a domicili dels adhesius de les persones que paguen l’impost de circulació a Pineda. També s’inicia el procediment de renovació, via correu electrònic o presencial per aquelles persones que compleixen alguna de les casuístiques. https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/comenca-la-tramitacio-de-l2019adhesiu-de-resident-temporada-2022 https://www.pinedademar.cat/el-municipi/noticies/comenca-la-tramitacio-de-l2019adhesiu-de-resident-temporada-2022/@@download/image/Renovació Adhesiu 2022.png\nAquesta setmana comença el repartiment a domicili dels adhesius de les persones que paguen l’impost de circulació a Pineda. També s’inicia el procediment de renovació, via correu electrònic o presencial per aquelles persones que compleixen alguna de les casuístiques.\nAquesta setmana s’inicia el repartiment de l’adhesiu resident per la zona verda temporada 2022 per aquelles persones que paguen l’impost de circulació a Pineda de Mar. El nou adhesiu serà vàlid des de l’1 de gener de 2022 fins al 31 de desembre de 2022. La duració de la nova temporada serà de 12 mesos per tal d’ajustar el període a l’any natural i a la meritació de l’impost de circulació. Es preveu que aquest repartiment s’allargui uns 10 dies. Es demana que si alguna persona paga l’impost i no rep l’adhesiu, a partir del 4 d’octubre envii un correu electrònic a info@viapunt.cat exposant el seu cas.\nRenovacions i noves altes en altres casos\nL’adhesiu resident també està disponible per aquelles persones que, tot i que no paguen l’impost de circulació a Pineda de Mar, si que compleixen altres condicions com són: pagar IBI al municipi, canviar l’impost de circulació a Pineda, treballar per compte aliè al municipi o tenir-hi un negoci, estar empadronat a Pineda amb vehicle d’empresa, renting o leasing o bé tenir un familiar de primer grau empadronat amb una discapacitat reconeguda igual o superior al 33%.\nCom tramitar les renovacions i altes noves\nA partir del 22 de setembre es començaran a tramitar les renovacions. Es plantegen dos opcions:\nEnviar un correu a info@viapunt.cat amb assumpte: renovació i matrícula del cotxe. Només cal indicar el DNI del titular de l’adhesiu i la matrícula del vehicle.\nOpció 2. Presencial\nCaldrà demanar cita prèvia. L’horari serà de 16:15 a 19:30\nEl nou adhesiu de la temporada 2022 és vàlid a partir de l’1 de gener de 2022. Fins llavors es manté l’adhesiu de la temporada passada.


Boat in Split (12 metres) 5 Split Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nBoat in Split (12 metres) 5Marjan, Split, Croàcia - Veure al mapaBoat in Split (12 metres) 5Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbalcó/terrassatransport hotel/aeroportplatja privada\nSobre l'allotjamentDescripcióTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Boat in Split (12 metres) 5 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Split. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El Boat in Split (12 metres) 5, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Boat in Split (12 metres) 5 es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, nevera, sala d'estar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Split, el Boat in Split (12 metres) 5 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxestransport hotel/aeroport Coses a fer, maneres de relaxar-seesports d'aigua (no motoritzats)pescaplatja privadaServeis i comoditatsmagatzem d'equipatgezona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsbalcó/terrassaescriptoriplat de dutxaempolles d'aigua de cortesianeverasala d'estarIdiomes ParlatsCroat Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. aBoat Time t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 900 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.Mostrar més


TRX – Esports Municipals Alzira\nTRXroberta2021-01-27T13: 20: 57 + 01: 00\nEl TRX és una activitat que utilitza l'entrenament en suspensió a través d'un arnés subjecte per un punt d'ancoratge, ajustable no elàstic fabricat de diferents materials que permet realitzar un entrenament complet per a tot el cos utilitzant el propi pes corporal i la resistència a la gravetat.\nEste entrenament permet realitzar exercicis multidimensionals, útils, eficaços i segurs que desenvolupen la força i a al mateix temps millora la flexibilitat, l'equilibri i l'estabilitat de la part central del cos\nPermet entrenar tot el cos.\nPermet treballar moviments que impliquen grans cadenes musculars (entrenament funcional).\nAugmenta la força, la resistència muscular i la tonificació del cos.\nÉs un bon entrenament cardiovascular i crema greix, si programem l'entrenament en un circuit d'intervals.


ECOM impulsa la creació d'una tarifa social integrada al transport públic de Catalunya per a persones amb discapacitat\nEl passat 26 d'octubre ECOM vam assistir al Consell de la Mobilitat de l'ATM Barcelona (del qual som membres de ple dret) i, més enllà de fer seguiment de les accions de millora de l'accessibilitat als serveis de transport públic i a la mobilitat peatonal, vam transmetre la nostra voluntat de traslladar als ens competents d'aquest àmbit una proposta de tarifació social integrada per a les persones amb discapacitat.\nAquesta és una demanda històrica d'ECOM i del col·lectiu (sobretot de les entitats de territori), que té per objectiu:\n- Promoure la igualtat d'oportunitats de les persones amb discapacitat al transport públic, on també s'ha de tenir en compte el greuge comparatiu de cost de vida que es pateix. Greuge que s'ha incrementat amb la crisi, segons un informe de la Relatora Especial sobre els drets de les persones amb discapacitat de la ONU.\n- Incorporar el passi d’acompanyant per a aquelles persones que acreditin la necessitat de tercera persona al seu certificat de discapacitat, a tots els serveis de transport de Catalunya i també de manera integrada.\n- Unificar els criteris per a la obtenció d'aquesta tarifació social per a les persones amb discapacitat i la pròpia tarifació: actualment hi ha diferències tant a nivell territorial com segons l'operador.\n- Minimitzar les desigualtats territorials que ja existeixen en matèria de transport públic.\n- Equiparar la tarifació social del nostre col·lectiu a altres tarifacions socials ja existents incorporades a títols de transport integrats disponibles a totes les ATM de Catalunya (més informació al primer enllaç a la part superior dreta d'aquesta pàgina)\n- Promoure l'ús del transport públic entre les persones amb discapacitat, les seves famílies i el seu entorn social. En aquest sentit, doncs, es promou també una mobilitat més sostenible a tot el país.\nEls darrers anys aquesta reivindicació no havia estat acceptada per l'administració degut a la previsió de la posada en marxa de la T-Mobilitat (més informació al segon enllaç a la part superior dreta d'aquesta pàgina). Però donat que la prova pilot de la T-Mobilitat ha quedat posposada en diverses ocasions, a aquesta darrera reunió al Consell de Mobilitat de ATM Barcelona es va adquirir el compromís de fer un estudi de viabilitat d'aquesta proposta d'ECOM.\nAixí doncs, s'inicia una línia de treball que ens ha de permetre avançar cap a una tarifació social integrada per al col·lectiu: inicialment a l'àrea de Barcelona, però ampliable a les ATM de Lleida, Girona i Camp de Tarragona.\nAquesta proposta la construirem de manera conjunta amb les entitats federades i aquelles amb les quals treballem en xarxa al territori, i es basarà en iniciatives ja existents com la de la T-4, la targeta rosa o el passi d'acompanyant de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) (més informació al tercer enllaç a la part superior dreta d'aquesta pàgina).\nUs anirem informat!


Detenen el governador del Banc Central de Letònia per un cas de corrupció - Diari de Girona\nDetenen el governador del Banc Central de Letònia per un cas de corrupció\nEl governador del Banc Central de Letònia, Ilmars Rimsevics, va ser detingut en el marc d'una operació de l'oficina nacional contra la corrupció, segons va confirmatr el primer ministre del país, Maris Kuczinskis. «Ni jo, ni cap altre funcionari interferirem en el treball de l'oficina anticorrupció. S'està treballant amb professionalitat i precisió i les seves operacions gaudeixen de la plena confiança del Govern», segons va assegurar el primer ministre en un comunicat. Efectius de l'Oficina de Prevenció de la Corrupció (CPB) van escorcollar el domicili de Rimsevics, així com la seu del Banc de Letònia divendres passat a la capital, Riga.\nNo obstant això, ni el Banc de Letònia ni la pròpia CPB van confirmar aquestes informacions dels mitjans letons. «La CPB comentarà aquest assumpte i donarà les explicacions tan aviat com sigui possible fer-ho i no perjudiqui la investigació», va explicar una portaveu de l'organització policial, Laura Dusa. La situació després de la detenció del governador es discutirà avui en un Consell de Ministres extraordinari. Fa uns dies es va revelar que a Rimsevica se'l relacionava amb tres presumptes delictes de suborn i extorsió, encara que el Govern letó no ho ha confirmat.


Etna View Santa Venerina Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSanta Venerina, Santa Venerina, Itàlia - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Etna View està situat idealment a Santa Venerina; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Etna View és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Etna View és una selecció idònia per a la vostra estada a Santa Venerina.\nCal que informeu el Etna View de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nSanta Venerina Apartaments\nDescompte a Etna View


Una quarentena d´empreses de Figueres fan aportacions al Festival del Circ - Diari de Girona\nUna quarentena d´empreses de Figueres fan aportacions al Festival del Circ\nFIGUERES | G.T. La tercera edició del Festival Internacional del Circ ja compta amb una cinquantena de membres al Club de Mecenatge. D'aquestes, 38 (un 76%) són entitats i petites i mitjanes empreses de la Figueres que, amb una aportació d'entre mil i tres mil euros, obtenen entrades preferents i altres avantatges. Els seus promotors consideren que això demostra "un èxit sense precedents des del punt de vista de la implicació activa a la ciutat". D'altra banda, està previst que la setmana vinent es presentin les dues atraccions que falten per completar el programa.\nEls promotors asseguren que aquesta nova edició confirmarà la ciutat com la "nova capital euroepau del Circ". Recorden que a l'edició passada ja va acollir més de 20.000 espectadors. Per això, consideren de vital importància la implicació de les entitats i empreses de la ciutat.\nUn 10% del cost total\nDe fet, recorden, les aportacions econòmiques del Club de Mecenatge cobreixen un 10% del cost de l'esdeveniment. D'altra banda, entre els patrocinadors principals del Festibal també hi ha gran empreses a nivell estatal i quatre establiments hotelers de la ciutat.


VAL D'ARAN -ELS MILLORS RACONS DE LA. AA.VV.. 9788498091403 Llibreria Altaïr\nVAL D'ARAN -ELS MILLORS RACONS DE LA\nDurant els últims anys, la comarca de la Val dAran sha anat consolidant com un dels destins turístics més apreciats de la serralada pirinenca. Les seves particulars condicions geogràfiques, climàtiques i paisatgístiques han generat una història i una singularitat cultural accentuadament diferents de les de la resta del país i han fet que aquesta cantonada de Catalunya, antigament aïllada i oblidada, es mostri avui amb lorgull dhaver sabut conservar un patrimoni natural i cultural realment envejable. Tot i que hi ha una extensa bibliografia sobre la comarca, no hi havia fins ara una guia específica que reunís, en una selecció escrupolosa, les millors possibilitats per conèixer el territori recorrent-lo en automòbil. Els millors racons de la Val dAran busca omplir aquest buit, posant laccent en els principals aspectes artístics, paisatgístics o culturals de la comarca, i convida el lector a descobrir els aspectes substancials daquest entorn muntanyós a partir dels seus detalls més paradigmàtics: des dun bosc fins a una ermita romànica, un museu o una cascada... En suma, els racons més bells daquesta espectacular comarca pirinenca.\nVista previa: VAL D'ARAN -ELS MILLORS RACONS DE LA\nLibro a reservar: VAL D'ARAN -ELS MILLORS RACONS DE LA