Col·legi oficial de farmacèutics d'Espanya\nEls col·legis professionals tenen una gran importància a l'hora de desenvolupar una tasca determinada. En concret, el col·legi oficial de farmacèutics d'Espanya s'encarrega de representar i coordinar tot el relacionat amb la professió. Es tracta d'un òrgan que actua en nom de tots els professionals de farmàcia, tant a nivell nacional com internacional, amb el propòsit de fomentar tant els interessos dels farmacèutics com el servei públic que presta de cara a la societat.\nEls orígens d'aquesta institució es remunten a fa més de 100 anys, quan es va declarar a la Unió Farmacèutica Nacional com a corporació oficial, al novembre de 1915. El nom no es va canviar sinó fins a 1938, encara que les funcions han estat les mateixes al llarg de tots aquests anys. Amb el pas del temps s'han anat presentant nous desafiaments, d'acord amb l'evolució natural de la professió. Tant els farmacèutics com la societat a la qual presten servei és bastant diferent de la que hi havia fa un segle, així com els mètodes que s'utilitzen. De les fórmules magistrals s'ha passat a l'administració de medicaments amb recepta. També del paper s'ha passat als suports electrònics.\nQuines són les funcions del col·legi oficial de farmacèutics d'Espanya?\nLa llista de funcions d'aquest col·legi engloba absolutament tot el que té a veure amb el desenvolupament de la professió de farmàcia. Entre les més importants es pot destacar la defensa de la professió perquè tot es faci de manera ordenada, evitant l'intrusisme i actuant davant d'organismes similars al col·legi en l'àmbit internacional. També té molt a veure pel que fa a la negociació del conveni col·lectiu de farmàcia, proposar modificacions en la regulació dels col·legis provincials i assegurar-se que la farmàcia sigui una professió que mantingui el seu prestigi. La seva tasca d'intermediació entre les diferents associacions i l'administració fa que sigui més senzill arribar a acords i rubricar convenis. Finalment, tot i que hi ha moltes altres funcions que se li atribueixen, s'encarrega de proporcionar els certificats i títols que atorguen el dret a exercir la professió. Així com reconèixer els títols procedents d'algun estat membre de la UE, en cas que altres col·legis professionals de farmacèutics ho sol·licitin. Aspectes com l'ús adequat dels medicaments, la creació de campanyes de sensibilització en la cura de la salut i el benestar són altres dels treballs en què s'implica aquest òrgan.\nEls òrgans de govern del col·legi oficial de farmacèutics d'Espanya\nEl col·legi oficial de farmacèutics d'Espanya es dirigeix mitjançant un comitè directiu, elegit pels presidents dels col·legis farmacèutics oficials. Aquests es corresponen a la 50 províncies i 2 ciutats autònomes que componen el territori nacional. Aquesta assemblea s'encarrega de votar decisions que afecten les seves competències. A més de l'Assemblea també hi ha el Ple del Consell general de col·legis oficials, format per un total de 20 membres. Aquests són els representants autonòmics i 11 vocals encarregats de cadascuna de les seccions en què es subdivideix l'organisme consultiu de farmàcia.\nEl farmacèutic adjunt, substitut i regent\nEl farmacèutic adjunt és aquell que treballa en una farmàcia al costat del titular. Quan el volum de l'activitat augmenta, esdevé obligatori.\nTe contamos cómo abrir una farmacia. es cuestión de contar con una autorización, que concede la autoridad competente.


Com no excedir el vostre pla de dades de l'iPhone amb aquesta aplicació - Ios | Març 2021\nLa majoria de nosaltres que utilitzem connexions de dades com 3G o LTE als nostres dispositius tenim un pla dedicat. Aquests paquets són molt econòmics en comparació amb el preu que caldria pagar cada KB o MB de les dades si s’utilitzen sense pla. I probablement sabeu que el vostre operador sempre espera amb moltes ganes que superi l’ús, ja que pot començar a cobrar-vos els preus desorbitats per KB o MB. Per tant, la idea és saber quan s’acosta a aquest límit.\nJa hem vist una aplicació anomenada DataWiz per a la tasca que encara és bo, però avui en dia prendrem una altra aplicació prometedora anomenada El meu gestor de dades que no només us ajuda amb els cicles de facturació postpagada, sinó que també funciona amb paquets de dades prepagats.\nAnem a veure com podem configurar l'aplicació de manera que no superem els nostres plans de dades i, per tant, no acabem amb una factura gegant.\nEl meu gestor de dades per a iPhone\nEl meu gestor de dades es pot descarregar gratuïtament des de la botiga d'aplicacions i actualment és un programari gratuït sense cap anunci. Un cop hàgiu instal·lat l'aplicació, us demanarà que configureu la quantitat mensual de dades a la qual teniu dret. Seleccioneu el tipus de pla en què esteu i la data de renovació mensual. Un cop fet això, estableix el límit màxim de dades i desa la configuració. Si ja heu creuat alguns dies en el vostre cicle de facturació actual, introduïu les dades aproximades que podríeu haver utilitzat fins a la data abans de desar la configuració.\nAra, l'aplicació funcionarà en segon pla i controlarà totes les vostres dades d'entrada i sortida del dispositiu (mòbil / Wi-Fi / Roaming) i us proporcionarà una estadística detallada a la taula de comandes de l'aplicació.\nL’aplicació també preveurà el seu ús aproximat si continueu amb la tendència actual. Si teniu un pla específic en itinerància, també podeu configurar-lo al tauler de control de l'aplicació.\nL’aplicació sona automàticament una alarma quan esteu a punt de superar el límit de dades, però també podeu establir-ne tres alarmes personalitzades per recordar-lo a mig camí.\nA la targeta de dades, toqueu el botó de configuració i seleccioneu Canvia l’alarma. A continuació, establiu el límit de dades de cadascuna de les tres alarmes que voleu activar i guardar la configuració. A mi personalment m’agrada aquesta configuració particular perquè us fa saber quan travesseu la meitat o el tres quart de la part del pla de dades per tal de minimitzar la publicació d’aquest mes.\nEl gestor de dades posa gràficament l’ús de les vostres dades per analitzar-lo de manera horària, diària i mensual. El gràfic mostrarà les vostres dades per a mòbils, Wi-Fi i itinerància al mateix tauler, però podeu analitzar-les de manera selectiva tocant i desactivant-les.\nTambé podeu veure les ubicacions on heu utilitzat la vostra connexió de dades i connexions Wi-Fi al mapa i configurar el temporitzador per supervisar la velocitat de les dades.\nAixí, doncs, tot el que cal saber sobre Data Manager per a iPhone. L’aplicació funciona excel·lentment i la funció d’alarma addicional us assegura que no supereu mai el límit, fins i tot mentre esteu a mig mes. L’únic que no m’agrada és l’esquema de colors pàl·lids de l’aplicació. Però és només una elecció personal.\nCrèdit fotogràfic principal: Zach Dischner\nsincronitzar iTunes sense fils\nproblema d'iTunes amb el paquet d'instal·lació\nfotos de toolwiz per a PC


Un post a Facebook destapa com un pare tenia sexe amb la seva filla per gravar i distribuir porno infantil per WhatsApp - Diari de Girona\nL'home, condemnat a 13 anys de presó, va convèncer a la menor que era normal que els pares tinguessin sexe amb les seves filles\n23·07·19 | 21:27\nL'acusat, d'esquena, a l'Audiència de Palma\nLa Secció Primera de l'Audiència Provincial de Balears ha condemnat aquest dimarts un home de 57 anys a una pena de 13 anys i un dia de presó per abusar sexualment de la seva filla, utilitzar-la per elaborar material pornogràfic i distribuir pornografia infantil.\nEntre aquests arxius la Policia va trobar una dotzena d'arxius de vídeo gravats per l'acusat, en els quals mantenia relacions amb la seva filla menor d'edat.\nA la vista assenyalada aquest dimarts, la seva defensa i la Fiscalia han arribat a un acord que ha evitat la celebració del judici, pel qual l'acusat ha assumit els tres delictes.\nQuan compleixi la pena de presó, se li imposarà una mesura de llibertat vigilada durant deu anys, no podrà acudir a locutoris i haurà d'assistir a un programa de teràpia sexual. Tampoc podrà exercir professions que comporten contacte amb menors durant un termini de set anys, ni comunicar-se amb la seva filla o apropar-se a ella durant vuit anys.\nPorno infantil a Facebook\nArran d'una investigació policial iniciada l'agost de 2016, el Grup d'Investigació Tecnològica de la Policia Nacional de les Balears va rebre un avís de l'organització americana NCMEC (Centre Nacional per a Nens Desapareguts i Explotats) i va trobar una publicació a Facebook en la qual es compartien cinc imatges de pornografia infantil.\nL'acusat havia publicat aquestes imatges des del seu propi perfil, que tenia vinculats un telèfon mòbil i un correu electrònic. Posteriorment, la Policia va registrar casa seva i va confiscar un ordinador, un disc dur, un pendrive i un mòbil. En el seu interior, van trobar nombrosos arxius d'imatge i de vídeo de contingut pedòfil explícit, alguns d'ells amb menors de curta edat.\nL'home li havia dit a la menor que aquella era la millor manera de comprendre els riscos de mantenir relacions sexuals i que li serviria de pràctica en el futur sobre la millor manera de fer-ho\nLa Policia també va descobrir un grup de Whatsapp creat per intercanviar pornografia infantil amb altres usuaris, format per 163 participants. L'acusat havia compartit a través d'aquesta xarxa quatre vídeos de pornografia infantil.


Fernàndez, en crida i cerca | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nFernàndez, en crida i cerca\nNo ha declarat els dos cops que se l'ha citat per prendre part a les mobilitzacions postsentència a Reus\n11 de Febrer de 2021, per Marc Busquets\nEstrada i Fernàndez, en primer terme, al Mercadal\nEl regidor de la CUP de Reus, Edgar Fernàndez, és en crida i cerca després d'haver plantat per segon cop el jutge en la causa que investiga les mobilitzacions a la capital del Baix Camp arran de la sentència del judici de l'1-O, la tardor de 2019. El jutjat d'instrucció número 3 de la nostra ciutat ha decretat l'ordre uns dies després de la citació de la setmana passada, quan l'independentista es va negar a declarar en un cas que afecta altres veïns per desobediència i desordres públics.\nEn una intervenció d'urgència a la plaça del Mercadal, a la qual han donat resposta una seixantena de persones que han mostrat el seu suport a Fernàndez, aquest ha apuntat que els fets que s'investiguen estan relacionats amb una discussió d'independentistes amb els Mossos d'Esquadra i amb simpatitzants de Vox, i ha assegurat que l'ordre emesa "no és pas una casualitat". Els altres veïns encausats sí que van declarar. El també número 2 de la CUP per Tarragona el 14-F ha analitzat la situació i ha carregat contra la policia catalana, cos que al seu parer "ha construït una pel·lícula perfecta" a partir de les concentracions contra la sentència i que ha "assenyalat" 40 persones a Reus per la seva participació en aquestes.\nFernàndez ha alertat del "destacat" paper que el feixisme té als engranatges de l'Estat espanyol i ha agraït que la número 1 de la llista de la demarcació, Laia Estrada, l'hagi "defensat" al debat del passat dimecres de 'TV3', en què un candidat de Vox "ens ha assenyalat directament a la consellera d'ERC a Tarragona Paula Varas i a mi". "12 hores després hem sabut que s'ha emès l'ordre", ha exposat el reusenc. Aquest ha assegurat, però, que "la repressió no ens aturarà".\nAl Mercadal també han parlat l'exregidora Mariona Quadada i el diputat Carles Riera. La primera ha manifestat estar "farta" de la repressió, accentuada segons ha afirmat després de l'1-O, però que "sempre hi ha estat". Aquesta ha lamentat que a Reus hi hagi 40 persones investigades per la seva mobilització un cop es va fer pública la sentència del Suprem i ha carregat contra la "hipocresia" del Govern i de la conselleria d'Interior, "sigui amb Buch o Sàmper al capdvant". "Prou de ser acusació popular contra la gent del carrer", ha apuntat.\nPer part seva, Riera ha argumentat que la situació de Fernàndez "evidencia que venim d'un llarg cicle de repressió". "Si avancem en l'alliberament nacional, la repressió també anirà en augment. Per tant, no ens aturarà. No serà el límit", ha anunciat. El diputat també ha disparat contra el govern de Junts i Esquerra en l'última legislatura. "No han estat capaços de fer un sol pas cap al dret a l'autodeterminació", ha reblat.\nPer tot plegat, Fernàndez s'exposa ara a ser detingut per ser dut, a posteriori, davant del jutge que investiga el cas.


Marc Ayala, regidor de Cultura de Valls: «Hem hagut de desfer la Festa Major i repensar-la de dalt a baix»\nTarragonaDigital conversa, a un mes vista de l'inici de la Festa Major de Sant Joan, amb el regidor de Cultura de l'Ajuntament de Valls\ndivendres, 15 de maig 2020 - 06:00h\nLa Festa Major de Sant Joan de Valls de 2020 serà, en molts sentits, excepcional. La crisi sanitària que ha desencadenat la pandèmia del coronavirus i els més de dos mesos de confinament per evitar la seva propagació han condicionat, notòriament, l'esdeveniment principal de l'Alt Camp. Segons Marc Ayala, el regidor de Cultura, «la situació límit actual ens ha obligat a prendre decisions difícils, però des de l'organització hem volgut mantenir, malgrat les limitacions, el sentit ritual de la Festa Major i evitar la seva suspensió, cosa que malauradament no ha passat en d'altres municipis».\n— Com es pot definir la Festa Major de Sant Joan 2020?\n— Teníem clar que volíem mantenir viu l'esperit santjoaner i, per això, ens hem esforçat molt en adaptar i reorientar les activitats previstes, dins de les possibilitats que la situació actual i la normativa de desconfinament ens han permès. Tenint molt present també, en tot moment, el món cultural i les reivindicacions professionals d'aquest àmbit econòmic, un dels que més patirà aquesta crisi.\nA nivell intern hem hagut de desmuntar una Festa Major que es comença a preparar cada any molts mesos abans i que ja estava pràcticament enllestida, per a repensar-ho tot de dalt a baix. Sabem que segurament viurem aquest Sant Joan amb certa nostàlgia, i potser fins i tot amb un punt de tristesa, però malgrat tot ho celebrarem, i molt aviat hi tornarem.\n— Quins són els objectius que s’han perseguit en la proposta que es va presentar la setmana passada?\n— Doncs essencialment han estat tres: mantenir un mínim esquelet ritual de la festa, blindar els ajuts i suport municipal a entitats i associacions, i garantir la protecció de totes les actuacions programades possibles, en la línia de la defensa del sector cultural. En aquest sentit, són moltes les peticions per part de grups i empreses culturals cap a les administracions demanant que no se suspenguin les actuacions i evitar així mals majors.\nUn programa d'actes editat, imprès i distribuït a les cases\nD'aquesta manera, el Sant Joan d'enguany mantindrà un programa d'actes editat, imprès i distribuït a totes les llars que prestarà suport comunicatiu als actes organitzats per les entitats. També gaudirem d'anuncis sonors de la festa com són les matinades, els tocs de campanes o els morterets pirotècnics. L'Àliga presidirà, com és habitual, el balcó del Saló de Plens, i els oficis de Completes, Diada de Sant Joan i Vot del Poble es realitzaran presencialment amb aforament limitat i també en streaming. Unes Completes que mantindran la ritual ballada de l'Àliga dins el temple i la interpretació del toc de castells amb l'orgue.\nEl regidor Marc Ayala en una fotografia d'arxiu | Ajuntament de Valls / Pere Toda\n— Per què s’ha apostat per oferir els concerts en streaming i no per reprogramar-los en una nova data i en format presencial, tal com la setmana passada va reclamar la CUP?\n— Aquesta és una decisió que ha estat molt treballada i meditada, a partir d'una anàlisi exhaustiva de les possibilitats reals que oferia el pla de desconfinament presentat per part de l'Estat fa unes setmanes, i que, un cop treballat tècnicament, vam compartir amb la resta d'entitats i grups municipals.\nA data d'avui no disposem de cap previsió ni garantia que ens permeti saber quan es tornarà a permetre l'organització i celebració d'esdeveniments multitudinaris com són els concerts de festa major. La major part de festivals musicals del país estan a la corda fluixa tot esperant més informacions sanitàries i governamentals, i molts d'ells ja han optat per la suspensió. Aquest escenari incert i dubtós és el converteix en una opció molt poc probable, en un calendari proper, la reprogramació del conjunt del programa musical que estava previst per aquest Sant Joan.\nI encara cal tenir més coses en compte, com la dificultat d'encaixar de nou tots els grups en unes noves dates o el fet que l'escenari principal de l'aparcament del Barri Vell no sigui un espai idoni ni òptim un cop passat l'estiu, pel risc de fred, vent o pluja en tractar-se d'un espai descobert. Amb tot, el criteri que ha prevalgut per prendre la decisió ha estat el de mantenir les actuacions, i amb elles, els catxets dels grups actuants.\n«Hem volgut estar al costat d'un sector que patirà molt»\nVam oferir a les formacions l'opció de fer actuacions virtuals o de ser reprogramants en el termini d'un any, i els propis grups van optar, majoritàriament, per la primera opció, que és l'única via segura que els permet blindar les actuacions en les dates previstes, i amb elles, la seva remuneració. Com deia, hem volgut estar al costat d'un sector que patirà molt tot el que està passant.\nCom a administració pública hi teníem el deure, i crec que com a ciutat podem ser un referent en aquest aspecte per a molts altres municipis. Tot just aquesta setmana hem conegut que el Mercat de Música Viva de Vic, un dels esdeveniments musicals i culturals més importants del país, també es decantarà per aquesta opció de plataformes i suports digitals en l'edició d'aquest any.\n— El teixit associatiu de la ciutat té un pes molt important en l’organització de la festa. De quina forma ha participat en la presa de decisions?\n— Durant les darreres setmanes hem anat conversant i compartint inquietuds i dubtes amb el conjunt d'entitats, associacions, agents culturals i comissions organitzadores de la festa, per tal que la proposta final pogués recollir, tant com fos possible, les inquietuds de tothom. Com sempre dic, Sant Joan i el conjunt de la vida cultural d'una ciutat tan rica com Valls no s'entendrien ni serien possibles sense tots aquests col·lectius que s'hi dediquen desinteressadament.\n-— A trenta dies vista de l’inici de la Festa Major, i segons l’evolució de la desescalada, hi ha la possibilitat de ‘salvar’ algun acte ritual de Sant Joan més enllà dels que ja s’han anunciat?\n— El que ara estem fent és treballar de valent per desenvolupar la producció i les operatives que han de fer possible realitzar tots els actes que ja s'han anunciat amb garanties i màxima seguretat, cosa que no és gens fàcil. Des de l'Ajuntament treballem prioritzant els criteris de la prudència i la responsabilitat, i volem evitar en tot moment qualsevol acte propi que pogués suposar una crida a la concentració multitudinària de públic.\nÉs cert que el desenvolupament de la desescalada pot anar millorant, com també pot empitjorar, i per tant, de moment ens centrarem en el que ja s'ha comunicat, mentre seguim amb atenció l'actualitat i les mesures sanitàries que se'ns indiquen amb periodicitat. Amb tot, el pla de desconfinament no contempla que es puguin desenvolupar esdeveniments multitudinaris dempeus a la via pública, com a mínim fins al 25 de juny, cosa que fa del tot inviables actes com les sortides del Seguici cerimonial, el correfoc o el piromusical.\n— Es treballa amb la possibilitat d’una sortida extraordinària del Seguici Cerimonial i de recuperar alguns actes de gran format per Santa Úrsula, per exemple?\n— En contacte amb el conjunt d'entitats que fan possible la festa els vam traslladar que, sempre que la situació sanitària ho permeti i que les pròpies entitats ho desitgin, estudiaríem la possibilitat de realitzar, durant la Fira de Santa Úrsula d'aquest any, una sortida extraordinària del Seguici cerimonial i del seguici petit de la ciutat, vist que no hauran pogut tenir lloc dos dels actes més tradicionals del cicle anual com són el Tomb del Poble i el Tombet. De tota manera, aquesta idea, que les entitats veuen d'entrada amb bons ulls, quedarà supeditada a les condicions i mesures que s'exigeixen d'aquí a llavors, i que a hores d'ara encara desconeixem. Ens agradaria.\n— Valls, juntament amb Reus, obre la temporada de les grans festes majors del país. En què es diferencia el format del Sant Joan vallenc amb el de Sant Pere de Reus?\n— Crec que ambdues ciutats hem apostat per mantenir certs gestos rituals de la festa tot fent ús dels suports digitals. I en això val a dir que tant Reus com Valls no hem renunciat a celebrar les nostres festes patronals.\nLa Casa de la Festa en un nou format\nSegurament, però, les principals diferències seran que, en el nostre cas, els vallencs i vallenques també podran visitar una exposició del seguici en una Casa de la Festa extraordinària, que tindrà lloc al Teatre Principal, i també en el fet que des de Valls hem apostat clarament per mantenir una programació musical de nivell, tot i el desconfinament, en una aposta clara per fer de la Cultura un dels eixos dins les mesures municipals d'emergència, com ho són altres ajuts als comerços o serveis de proximitat. Aquesta part de suport professional crec que també diferencia les dues propostes.\n— Davant de les informacions aparegudes sobre la possible represa de les activitats per part d’algunes colles castelleres, veus viable que, finalment, es pugui veure algun castell, ni que sigui de manera simbòlica, el dia de Sant Joan?\n— Aquest és un tema francament complex. Seguirem, com hem fet fins ara, l'evolució del desconfinament, tot mantenint el contacte i el diàleg permanent amb les dues colles dels Xiquets de Valls, amb qui ens hem reunit els darrers dies. Compartim amb elles que, indiferentment de quan acabi sent la represa l'activitat castellera, la seguretat ha de ser el més important.\n— Per altra banda, quins escenaris es preveuen, pel febrer de 2021, des de la comissió organitzadora de les Festes Decennals de la Mare de Déu de la Candela?\n— Els preparatius per a les Festes Decennals de la Mare de Déu de la Candela del 2021 segueixen en marxa segons el previst. Ja fa més de dos anys que s'hi treballa amb intensitat per elaborar, amb la feina de totes les comissions de treball, un programa d'actes ampli i complex, que cada cop està més definit.\nNo hem aturat els preparatius durant aquests darrers mesos, i els treballs han seguit avançant a molt bon ritme. Tal com ja vam fer amb Sant Joan, nosaltres ho tindrem tot a punt per a poder celebrar les properes Festes Decennals del 2021.\n— Es manté, en tots els casos, el pressupost de les festes valorat en més de 2 milions d’euros?\n— Tal com deia, encara s'està configurant i acabant de perfilar el conjunt d'activitats i les necessitats tècniques i de producció que se'n deriven i, per tant, tancant-ne també tots els detalls logístics i econòmics.\nEl pressupost de les Festes Decennals de la Candela compta no únicament amb el pressupost directe municipal, sinó també amb diversos suports d'altres administracions, patrocinis, ingressos per venda d'entrades i el més important, un estalvi acumulat per part de l'Ajuntament durant els darrers deu anys, en el que el consistori ha fet un gran esforç envers la fundació i amb el que, sens dubte, el punt de partida és ja millor que en les anteriors edicions i que ha de poder permetre encarar-ne la celebració del 2021 amb més facilitat que en d'altres ocasions.\nFesta Major de Sant Joan a Valls Decennals 2021 entrevistes Ajuntament de Valls Valls Coronavirus


Les limitacions de mobilitat i reunió s’amplien fins a la fi de l’estiu - Levante-EMV\nEl TSJ avala que 77 municipis tinguen toc de queda, atés que considera la mesura “equilibrada”\nValència | 23·07·21 | 17:56\nImatge de la reunió de la Mesa Interdepartamental del Consell, ahir. GVA\nLes restriccions contra la covid marcaran pràcticament tot l’estiu. Almenys, les setmanes de més afluència entre juliol i agost. L’aval del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana a l’ampliació del toc de queda en 77 localitats i la limitació de reunions socials a 10 persones, tal com va sol·licitar el Consell, dibuixen, al costat de les noves mesures d’aforament aprovades pel Govern valencià, i la prolongació de les ja vigents, el marc normatiu en el qual es mourà la Comunitat Valenciana fins al 16 d’agost.\n“Fa dues setmanes va empitjorar l’estat de la pandèmia i necessitem aplicar-hi mesures contundents per tal de protegir la salut i el sistema sanitari”, va començar Ximo Puig la seua al·locució, després de reunir la Mesa Interdepartamental. Entre aquestes “mesures contundents” hi ha la restricció de la mobilitat nocturna, que s’estendrà, a partir de dilluns, dels 32 municipis en els quals estava vigent ara, fins a 77.\nEn total, seran 2,7 milions de valencians, més de la meitat de la població, els que veuran limitada la seua mobilitat entre la 1 i les 6 de la matinada. I ho faran perquè el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana hi va donar ahir el seu vistiplau, per considerar les mesures “equilibrades”, ja que “d’aquestes es deriven més beneficis per a l’interés general —contenció de la pandèmia— que perjudicis” i “no es coneixen altres mesures més moderades per a la consecució de l’objectiu”.\nPer al TSJ, aquesta restricció de mobilitat nocturna selectiva “no només ofereix avantatges per a l’interés general, sinó que, per la franja horària que involucra i les excepcions molt importants que inclou, minimitza la seua afectació a l’activitat econòmica”. En aquest sentit, valora que les mesures “tracten d’encaixar de la millor manera possible les dues peces més importants (salut i economia, per aquest ordre) d’aquest insòlit trencacaps que representa l’actual pandèmia”.\n“Òbviament, per a intentar impedir l’activitat coneguda com a botelló, hi ha altres mesures diferents de la limitació de la circulació nocturna, però també ens sembla clar que l’eficàcia d’aquestes mesures és molt inferior que la del denominat toc de queda”, agrega el Tribunal.\nEl toc de queda entrarà en vigor, segons va indicar la consellera de Sanitat, en 53 municipis més (decaurà en 8 dels 32 municipis en què està vigent) a partir de les 00.00 hores de dilluns, una vegada que es compta amb la resolució del TSJ, i durarà tres setmanes, perquè, en paraules de Puig, “necessitem comprovar-ne l’efectivitat i aplanar la corba”. Així mateix, des de la justícia autonòmica, també van validar la limitació de les reunions socials a 10 persones, una restricció que sí que estarà vigent en tota la C. Valenciana.\n“Nosaltres sempre respectarem la decisió de la justícia”, va expressar el cap del Consell abans de conéixer la decisió del tribunal. Puig va agrair “la mirada del TSJ en l’objectiu que tenim ara tots els poders: la superació de la pandèmia”. A més, va insistir que seria “una irresponsabilitat no posar tot el que podem fer a l’empara de la lluita contra la pandèmia”.\nEn aquest “tot el que podem fer” s’inclouen noves mesures aprovades ahir en la Interdepartamental, amb la vista posada a evitar les grans aglomeracions, sobretot, en interiors.\nEn aquesta línia, el Consell va aprovar reduir els aforaments al 50 % dels espectacles en espais tancats, així com els esdeveniments esportius en aquests recintes. Així, el límit en aquests casos passa de 3.000 persones a 1.500. Aquests espectacles, a més, hauran d’acabar, com a més tard, a les 00.30 hores de la nit. També es redueix a la meitat l’afluència en les piscines recreatives, altament concorregudes en aquesta època de l’any. Aquestes restriccions se sumen a la prolongació de les ja vigents, com el tancament de l’oci nocturn.


#OpiniónPD | Pellegrino amb els peus, per Josep Lizondo - Plaza Deportiva\nPellegrino amb els peus\nVALÈNCIA. Em costà acabar el partit. Allà pel minut seixanta se'm van començar a tancar els ulls (no tant pel futbol, més pel cansament de portar un mes pintant i obrant a casa). Suficient per a escoltar la mateixa cançó de sempre. No vaig digerir bé observar que posara a Diakhaby a traure la pilota jugada des de darrere.\nEstes coses importen. Els entrenadors importen. Tot importa. N'hi han tècnics que potencien futbolistes i equips en saber explotar les virtuts dels seus jugadors, amagant els seus defectes en el col·lectiu. I altres que els empitjoren per fer el contrari. És com lo de Pellegrino al Barça. Un jugador ridícul, un espantall que convertiren en caricatura per obligar-lo, en nom de l'estil innegociable, i de les falòrnies habituals dels mals tècnics, a fer el que no sabia fer ni tenia condicions per a fer. El mateix Pellegrino que a Mestalla es va consagrar com un dels millors centrals del panorama quan apartaren la pilota dels seus peus i el posaren a fer lo que el seu futbol demanava.\nAixí està Celades, un home atrapat a un cos que no és seu, que no coneix, que no sap com funciona, intentant eixir d'ell en lloc d'adaptar-se per conveniència, obstinat a exigir-li a una pedra que li done aigua. Pertany a eixa escola que hui obligaria a Ayala i a Pellegrino a traure la pilota jugada des de darrere, a Carboni i a Curro a exercir d'extrems i a Albelda de fi migcampista en lloc de potenciar les seues característiques.\nÉs la recepta que ha fet que l'equip es diluïsca amb el pas dels mesos. Oblidada l'inèrcia inicial ha quedat al descobert un onze on cap jugador ha millorat respecte al passat, empitjorant molts d'ells. Ací estan els números: 1 triomf en 9 partits, amb golejades a Getafe, Milà i Donosti. Si ampliem l'espectre el panorama no és molt millor: 2 victòries en 11 encontres. I un poquet més enllà? 4 en 15 enfrontaments. Un paset més: 5 en 18. Un enfonsament que coincideix amb l'altura de curs on els equips ben treballats comencen a augmentar les seues prestacions.\nLo pitjor no és ja obligar al jugador a fer tasques per a les quals no té condicions, és eixir a sala de premsa a posar al futbolista a la picota per a amagar les teues pròpies misèries. Si a un professional al qual li mines la confiança exposant-lo d'eixa manera al camp li afegeixes paraules insanes davant els micròfons l'única cosa que obtens és un jugador perdut per a la causa, i probablement, un conflicte al vestuari darrere d'ell.\nÉs, a més, un acte de covardia. Lo còmode, acarnissar-se amb el feble sabent el caldo de cultiu que hi ha en lloc d'assumir la teua responsabilitat. Algú valent hauria apuntat al temps tirat al fem per a fitxar un central després de la lesió de Garay, o al Mangalagate, en lloc d'intentar tapar d'eixa manera un plantejament amb dos centrals oberts i els laterals ven lluny, amb línies de pressió deficients que tornaren a patentar lo senzill que ho tenen els rivals per a arribar a la teua porteria, o la dificultat perpètua de tancar partits que tens guanyats. En dit al·legat Celades va exercir de funcionari fidel en un escenari ideal per a un líder.\nLa tendència està molt marcada i segueix el seu ritme malgrat el paró com per a esperar altra cosa fins al final. Supose que tot el món serà conseqüent amb l'elecció i deixaran a Celades que seguisca obertament amb el seu mètode com una espècie de pretemporada. Només faltaria que els mateixos que ho han portat a contra natura i sense seguir cap criteri ara se'l carreguen per donar el resultat previst i deixar-te a meitat taula.


Cotxes híbrids, les possibilitats augmenten | Consumer\nCotxes híbrids, les possibilitats augmenten\nEls cotxes híbrids ja no solament utilitzen gasolina i bateria elèctrica, sinó també nous sistemes de propulsió\nImatge: Peter PZ\nFa uns anys semblaven una excentricitat, però en l’actualitat milions de cotxes híbrids circulen per les carreteres de tot el món. Els automòbils amb motor de gasolina i elèctric són el model híbrid més conegut. Però ja no és l’únic. Els principals fabricants comercialitzen o proven vehicles que combinen tot tipus de sistemes de propulsió i recarrega: conectables a la xarxa, diésel, gas, aire comprimit, hidrogen o panells solars. L’objectiu és desenvolupar cotxes menys contaminants i amb un menor consum de combustible convencional. Aquest article explica com són els principals models de turismes híbrids.\nCotxes híbrids de gasolina\nEl Prius de Toyota va ser el primer vehicle híbrid fabricat en sèrie. Llançat al mercat japonès en 1997, avui dia va per la seva tercera generació i ha venut milions d’unitats a tot el món. Altres grans companyies, com a Profunda, Ford, Nissan, Lexus, Mercedes o Chevrolet, també comercialitzen els seus propis models híbrids de gasolina.\nEls híbrids estalvien fins al 80% del combustible en ciutat i 40% en carreteraLa majoria dels híbrids es basa en un motor de gasolina i en unes bateries que emmagatzemen l’electricitat generada en el frenat, i que s’aprofita després en algun moment de la conducció. Un sistema automàtic decideix quan utilitzar una o una altra propulsió de la manera més eficient. No obstant això, els diferents fabricants han millorat i dissenyat diferents versions d’aquesta idea.\nEls usuaris d’aquests vehicles estalvien fins al 80% del combustible en ciutat i 40% en carretera. Les emissions per tràfic rodat, una de les principals causes de la contaminació urbana en l’actualitat, es redueixen. Els cotxes híbrids es consideren el sistema de transició cap als vehicles elèctrics, quan aquests aconsegueixin la competitivitat suficient per a la seva generalització\nCotxes híbrids conectables\nEls cotxes híbrids conectables (PHEV) es poden recarregar d’electricitat a la xarxa, a diferència dels híbrids convencionals. Empreses com Toyota, Ford o Chevrolet han creat versions conectables dels seus models híbrids convencionals.\nEls PHEV també es presenten com una oportunitat per estendre les energies renovables entre els ciutadans. Gràcies a la tecnologia V2G, les bateries d’aquests vehicles es podrien aprofitar per emmagatzemar l’energia generada per plaques solars o un mini generador eòlic en la llar del seu usuari.\nCotxes híbrids diésel\nEls cotxes híbrids diésel aprofiten els avantatges conjunts de la menor despesa d’aquest tipus de motors i la propulsió elèctrica. Encara que el preu del gasoil ha augmentat, el menor consum dels motors diésel fa que encara siguin interessants per els qui recorren molts quilòmetres.\nEls sistemes híbrids diésel són més complexos i cars de fabricar que els híbrids de gasolina. Per això, els fabricants han trigat més temps a treure a la venda models al mercat. No obstant això, companyies com Peugeot, Mercedes o Volvo comercialitzen aquest tipus de vehicles.\nCotxes híbrids a gas\nEl gas en diverses formes s’utilitza com a combustible per a automoció. El gas liquat del petroli (GLP) o autogás és el combustible líquid alternatiu més utilitzat del món. Barreja d’un 60% de gas natural i un 40% del refinament del petroli, és menys contaminant, més econòmic (pot estalviar entre un 35% i un 40%) i segur que la gasolina convencional. A diversos països d’Europa aquest sistema mou a milions de vehicles.\nEl gas natural comprimit (GNC), o gas natural vehicular (GNV), proporciona un estalvi mitjà de més del 28% en euro/km respecte al gasoil, un menor manteniment i una major vida útil que els motors convencionals.\nEmpreses com Toyota, Profunda, Hyundai o Kia han llançat al mercat diversos models d’híbrid amb algun d’aquests sistemes de gas.\nCotxes híbrids d’aire comprimit\nL’aire comprimit permet la fabricació de vehicles més senzills i econòmics que els propulsats per gasolina o gasoil.\nAlguns fabricants, com la francesa MDI o l’índia Tata comercialitzen diversos models de cotxes d’aire comprimit. En el recent Saló de l’automòbil de Ginebra, el grup PSA (Peugeot Citröen) anunciava que treballa en un model híbrid de gasolina i aire comprimit basat a la seva tecnologia “Hybrid Air”. Els seus responsables asseguren que comercialitzaran els primers turismes en 2016, amb un consum un terç menor que el d’un gasolina equivalent.\nCotxes híbrids d’hidrogen\nEls vehicles d’hidrogen es basen en les piles de combustible, que utilitzen aquest gas com a sistema d’emmagatzematge energètic. A més de ser un element abundant i net (no emet CO2 en la seva utilització), l’hidrogen és el company idoni de les fonts renovables, en ser un vector que emmagatzema i transporta l’energia.\nLes piles de combustible encara no s’han generalitzat, en ser cares i necessitar molt temps de recarrega. No obstant això, la tecnologia avança i sembla qüestió de temps que sigui una realitat en els propers anys. Companyies com Audi o Mazda han creat models híbrids de gasolina amb cèl·lula de combustible.\nCotxes híbrids solars\nEls panells fotovoltaics són un 80% més barats que fa cinc anys, i s’investiga en nous materials per aconseguir cèl·lules de baix cost i que fins i tot es puguin estendre sobre qualsevol superfície a manera de pintura. Els cotxes solars, encara en fase de prototip, s’aprofiten d’aquests avanços per millorar les seves prestacions.\nAlgunes empreses incorporen panells solars a vehicles a motor com a font complementària. És el cas de l’empresa Solar Electrical Vehicles, que afegeix cèl·lules fotovoltaiques als sostres de vehicles híbrids de Toyota o Ford.\ngas-ca híbridos-ca hidrógeno-ca solar


Els mitjons, o mitges a Catalunya del Nord i, també, calcetins al País Valencià, són una peça de roba interior que cobreix el peu i la part inferior de la cama, encara que són de llargària variable. Tradicionalment eren d'ús masculí i constituïen la contrapartida masculina de les mitges, bé que les nenes duien mitjons fins a la pubertat (remarcada, aquesta, per l'obsequi d'un primer parell de mitges). Al llarg de la segona meitat del segle XX l'han adoptat també les dones, com a alternativa a les mitges o als pantis en contextos determinats, sobretot quan es duen pantalons (que també poden dur amb mitges baixes).\nEls mitjons, o mitges a Catalunya del Nord i, també, calcetins al País Valencià, són una peça de roba interior que cobreix el peu i la part inferior de la cama, encara que són de llargària variable. Tradicionalment eren d'ús masculí i constituïen la contrapartida masculina de les mitges, bé que les nenes duien mitjons fins a la pubertat (remarcada, aquesta, per l'obsequi d'un primer parell de mitges). Al llarg de la segona meitat del segle XX l'han adoptat també les dones, com a alternativa a les mitges o als pantis en contextos determinats, sobretot quan es duen pantalons (que també poden dur amb mitges baixes). Si bé des d'antic hi ha hagut equivalents funcionals dels mitjons, com ara tires de roba embolicades, els mitjons pròpiament dits sorgiren com a substituts de les mitges masculines, a cavall dels segles XVIII i XIX, tot coincidint amb la substitució del calçó per part del pantaló: en no haver-se de mostrar, ja no calia que aquesta peça de roba interior fos tan delicada. Fins a mitjan segle XX els mitjons se sostenien amb una mena de lligues baixes; aquestes desaparegueren en sorgir els materials elàstics, mercès als quals els mitjons se sostenen tots sols. En alguns països és costum treure's les sabates a casa, i llavors s'hi circula en mitjons (o en sabatilles). En d'altres, els mitjons es deixen a Nadal perquè el Pare Noël els ompli de llaminadures i regals. A Rússia tradicionalment no s'usaven mitjons, sinó lapti, fins i tot entre els militars; a les Forces Armades de l'URSS, per exemple, els mitjons no es generalitzaren fins a la dècada de 1970. (ca)\nEls mitjons, o mitges a Catalunya del Nord i, també, calcetins al País Valencià, són una peça de roba interior que cobreix el peu i la part inferior de la cama, encara que són de llargària variable. Tradicionalment eren d'ús masculí i constituïen la contrapartida masculina de les mitges, bé que les nenes duien mitjons fins a la pubertat (remarcada, aquesta, per l'obsequi d'un primer parell de mitges). Al llarg de la segona meitat del segle XX l'han adoptat també les dones, com a alternativa a les mitges o als pantis en contextos determinats, sobretot quan es duen pantalons (que també poden dur amb mitges baixes). (ca)


Un nou mètode basat en dispositius electrònics revela una visió sense precedents en la vida dels peixos - CSIC en Illes Balears\nInvestigadors del Grup d’Ecologia de Peixos de l’Institut Mediterrani d’Estudis Avançats (IMEDEA, CSIC-UIB) han demostrat l’eficàcia d’un nou sistema de telemetria acústica d’alta resolució que permet obtenir simultàniament la ubicació de centenars de peixos en ambients costaners. Aquestes noves dades ofereixen una visió sense precedents de les poblacions de peixos i permeten acostar-nos als Objectius de Desenvolupament Sostenible de vida sota la mar.\nEn l’actualitat, existeixen tecnologies similars al GPS que permeten conèixer la ubicació i el rastreig d’animals basades en dispositius electrònics (tracking). Aquesta tecnologia permet obtenir informació detallada de les interaccions socials en el seu ambient natural. En ecosistemes aquàtics, la tecnologia més utilitzada és la telemetria acústica, la qual permet estudiar el comportament i moviment dels peixos, mitjançant un sistema de senyals acústics emesos per transmissors implantats en els animals que són detectades per una xarxa de receptors o antenes localitzades en el fons de la mar que ens permet conèixer la seva ubicació.\nRecentment, aquesta tecnologia ha sofert un important avanç, millorant l’exactitud del posicionament dels individus mitjançant algorismes de triangulació similars a l’utilitzat en telèfons intel·ligents i permetent el monitoratge simultani d’un major nombre d’individus. L’objectiu principal d’aquest grup de recerca era dissenyar i provar per primera vegada aquest nou sistema de telemetria acústica d’alta resolució en una població de peixos marins. Per a això, es va adaptar al sistema marí el sistema de seguiment d’alta resolució JSATS (Juvenile Salmon Acoustic Telemetry System), el qual està compost per microtransmissors acústics i una xarxa de receptors que permeten conèixer la ubicació dels peixos marcats. “Aquest nou sistema genera dades de posició de manera molt precisa i freqüent (cada pocs segons) en centenars de peixos que permeten avaluar de manera precisa les interaccions socials, ús de l’hàbitat o l’efecte de variables ambientals com el soroll o els corrents”, declara Eneko Aspillaga, primer autor del treball.\nEl grup de recerca, va dur a terme les proves experimentals del sistema en la Reserva Marina de la Badia de Palma, pertanyent a la xarxa Àrea Marines Protegides de la Direcció General de pesca i Medi Marí del Govern Balear. Concretament, l’estudi es va dur a terme en una zona arenosa prop de la costa que es caracteritzava per la seva petita grandària i per posseir una densa població de Xyrichtys novacula, comunament conegut com raor. Aquesta espècie habita en fons arenosos poc profunds en àrees temperades i representa ser un model d’estudi molt representatiu per a entendre el paper del comportament en espècies de peixos costaneres a nivell global. A més, es tracta d’una espècie molt apreciada pels pescadors recreatius de les illes Balears.\nEn una primera part de l’experimentació es va avaluar el rendiment del sistema. Per a això, es van realitzar proves de rang per a determinar la probabilitat de detectar els senyals emesos pels transmissors segons la distància entre aquests i els receptors. Així mateix, es van realitzar simulacions en ordinador per a esbrinar el disseny de la xarxa de receptors més eficaç possible per a l’àrea d’estudi, ja que un dels requeriments per al correcte posicionament mitjançant triangulació és que cada senyal emès ha de ser detectada per almenys tres receptors o antenes de la xarxa. Igualment, s’ha verificat que les característiques físiques de la columna d’aigua, com la variació de la termoclina, influeixen en el rendiment general del sistema. “Aquesta fase experimental va ser fonamental per a entendre el funcionament del sistema, determinar el seu potencial i avaluar l’efecte de variables ambientals com la temperatura”, declara Aspillaga.\nDesprés de la fase d’experimentació, es va desplegar la xarxa de receptors definitiva en l’àrea d’estudi i es va analitzar la seva eficiència per a monitorar els moviments de peixos d’estudi en llibertat . Per a aquest fi, es van realitzar una sèrie de proves de posicionament i es va marcar una part important de la la població de peixos amb els microtransmissors acústics. “El nou sistema ha generat en uns pocs mesos 42.5 milions d’ubicacions d’entorn a 250 individus de raor en el seu medi natural. “El nou sistema ha generat la visió més detallada i completa que tenim fins al dia d’avui d’una població de peixos costaners” declara Josep Alós, investigador principal del projecte. “Aquestes noves dades van ajudar a entendre com funcionen les societats d’animals en general, permetent millorar el nostre enteniment del paper del comportament per a una pesca sostenible, entendre l’efecte de l’escalfament dels oceans o entendre com es transmet una malaltia en una societat animal”, declara Alós. Aquest nou experiment posiciona al grup d’investigadors en una posició de lideratge a nivell global en l’àmbit de l’estudi del moviment animal. A més identifica la Reserva Marina de la Badia de Palma com un laboratori pioner en conservació dels recursos marins.\nAquest estudi és el primer a analitzar els sistemes de telemetria d’alta freqüència en mar oberta per a un gran nombre de peixos, permetent seguir el moviment de peixos petits i les seves posicions amb una elevada precisió i en qüestió segons. No obstant això, els autors proposen que el sistema JSATS no és útil per a estudiar espècies migratòries o amb un gran àrea de distribució, a causa de restriccions en la seva gamma acústica, però sí per a altres espècies amb un rang de moviment més restringit incloent espècies de petita grandària que no han estat estudiades amb anterioritat.\nAquest estudi ha estat recentment publicat en la prestigiosa revista internacional Animal Biotelemetry. Aquest treball s’enquadra dins de la línia de recerca que porta desenvolupant el Grup d’Ecologia de Peixos en els últims 10 anys per li com es proposa l’ús de dispositius electrònics com a mètode de generació massiva d’informació científica de qualitat per a protegir els oceans en sintonia amb l’Objectiu de Desenvolupament sostenible de vida sota la mar i l’Agenda 2030. Aquest estudi ha estat finançat pel Ministeri de Ciència i Innovació del Govern d’Espanya a través dels projecto CLOCKS i JSATS, pel Ministeri Alemany d’Educació i Ciència del Govern Alemany a través del projecte 033W024A, i pel Govern Balear, a través d’una ajuda postdoctoral Margalida Comas de la Vicepresidència i Conselleria d’Innovació, revolta i Turisme.


Complete Info of Corporate Events\nTreball de sintezi\nby John Castañeda\n L’ aigua dolça es pot aconseguir d’un riu d’ un\nembassament, d’ un aqüífer ,d’ un llac,...\n Un embassament és un dipòsit artificial de grans\ndimensions que tanca la boca d’una vall mitjançant un\ndic o una presa, i on s’ammagatzema l ‘aigua per\nutilitazar-la en la producció d’energia elèctrica , en el\nregatge i en el consum industrial / domèstic...\n Un aqüifer és una formació geològica en que\ns’emmagetzemen i circulen les aigües subterranies\naprofitant la porositat i fissuració de la roca que las acull\n Després d’ aconseguir l’aigua , ha de passar per un\nseguit de processos el primer és la potabilització.\n Com també el procés de trencament és aquell que\nconverteix l’aigua en líquid apte per el consum (humà)\nrealitzat en la potabilitzadora que és una en que es\ntracta l’aigua per fer que sigui potable.\n Despres d’haver agafat l’aigua per a poder potabilitzar-\nla es cundueix fins un dipósit(molt gran) perquè aixi\ndespres es pugui transportart fins a les zones urbanes o\nrurals mitjançant unes canonades.\nDesprés d’utilitzar l’ aigua esta contaminada i molt\nbruta i conté tota mena d’impureses,, i s’ha de netejar\nper així després poder-la utilitzar per altres usos.\n Quan l’ aigua ha sigut contaminda l’aigua es porta al\nproccés de depuració .\n El proccés de depuració consisteix en tractar les aigües\nresiduals o contaminades per deprés poder seperarne\nels elements perjudicials o transformar-los de manera\nque es puguin utilitzar en un futur.


Dones Palestines i Seguretat 9-03-2010\nDCAF. Resum i traducció Palestina Lliure\nAquest informe presenta les discussions i entrevistes portades a terme pel Geneva Cantre for The Democratic Control of Armed Forces (DCAP) amb dones i joves palestines entre juny i novembre de 2009, en Cisjordània i la Franja de Gaza, relatives a la seguretat. Es descriuen detalladament els problemes de seguretat que pateixen, tant en l’esfera pública com en l’escola i el treball o en casa.\nLes dones i les joves van explicar que són poc inclinades a recórrer a les organitzacions de dones, o a les organitzacions de drets humans, o a la policia i a la justícia, degut al fort estigma social que comporta informar del abús. Moltes d’elles creuen que el sistema legal és discriminatori i injust amb elles. La participació de la dona en la societat palestina s’ha desenvolupat considerablement en els últims temps. A pesar d’això, encara han de fer front a obstacles en l’exercici dels seus drets i en la seua seguretat.\nViolència militar i política\nLa violència directament instigada per l’ocupació va ser també citada com una font d’inseguretat i inestabilitat. Les dones palestines perceben l’ocupació, sobretot els llocs de control i la presència dels colons israelians, com les majors fonts d’inseguretat. Els llocs de control constitueixen una restricció a la llibertat de moviment però també les fan vulnerables a ser objecte de múltiples humiliacions.\n2.- El conflicte entre les distintes faccions\nDes que va accedir al poder en la Franja de Gaza Hamas en 2007, les dones mencionen el conflicte de faccions com una gran font d’estrès i inseguretat, tement per les seues famílies a causa de la lluita política. Temen pels seus fills si aquests són de diferents faccions polítiques, per la possible fragmentació de la família.\nPercepcions d’inseguretat en l’esfera pública\n1.-Violència i inseguretat en el carrer\nLes dones palestines citen freqüentment l’assetjament en els carrers com una forma d’inseguretat en la vida quotidiana. Tant el verbal com els tocaments causen en la dona jove aprensió i ansietat. De vegades es veu el treball de la dona fora de casa com una conducta il•lícita. Les dones que no segueixen els rols dins de la societat tenen el risc de ser assetjades. Per exemple el fet de no portar vel o vestit llarg és vist en algunes comunitats com inacceptable.\n2.- Violència i discriminació en el lloc de treball\nEls índex de participació en la força de treball de la dona va disminuir del 16,2% en el segon trimestre de 2009 al 15,4% en el tercer trimestre del mateix any.\nLa taxa de desocupació total de la dona palestina en 2009 va ser del 29,8%. En les refugiades és més elevat, 38,7% vs. 23,9% de les no refugiades.\nLa taxa de desocupació entre dones que no van completar cap any d’educació va ser del 5,3%. La de les dones que havien completat 13 anys d’educació va ser del 40,2%, comparat amb el 16,9% dels homes.\nEl salari mig de les dones és de 79,8 NIS, comparat amb els 80,9 NIS dels homes\n3.- Violència i Discriminació en l’Escola i la Universitat\nLa societat palestina té una llarga història en veure l’educació com una inversió en futures generacions i una forma de resistència. L’educació de les dones té un lloc destacat en la societat palestina, tot i que les primeres dones que es van beneficiar foren aquelles de classes superior. En el últims anys l’assistència a les universitats supera fins i tot la dels homes. A pesar d’aquests avanços, les estudiants universitàries indiquen que existeix discriminació contra la dona entre l’administració universitària, entre professors i entre companys.\nPercepcions d’inseguretat en casa\nMoltes dones afirmen que la casa és el lloc més segur per a elles i veuen la presència dels seus marits com tranquil•litzadora. Tanmateix, hi ha altres que expliquen les amenaces a les que estan exposades en casa. Açò inclou diversos tipus de violència: psicològica, verbal, física i sexual. També citen preocupacions sobre seguretat econòmica i dret a l’educació.\nPer a moltes dones la pobresa és una de les majors causes d’inseguretat tant en la societat palestina com en la llar. Destaquen la connexió entre pobresa i violència, incloent la violència familiar. Les dones casades expliquen que quan els seus marits estan desocupats i no poden abastir a la família, la totalitat de la família pateix un considerable estrès. Les dones que treballen també es queixen de que algunes vegades no poden disposar dels seus ingressos ja que els seus marits o pares tenen el control de les despeses de la casa.\n2.-Violència en la família\nLes dones descriuen l’acceptació tàcita de la societat palestina de la violència física contra elles en el cercle familiar, la qual cosa els provoca sentiments d’impotència. És una regla no escrita que parlar d’aquest tipus de violència els causarà més problemes, sent estimades per les seues famílies i per les seues comunitats.\nQüestions d’estatus personal\n1.-Matrimoni forçat i primerenc\nTot i que hi ha molt poca informació al respecte, les dones perceben aquestes pràctiques com una amenaça a la seguretat. Segons el PCBS la mitja d’edat de les dones que es casen en Palestina era de 18,9 en l’any 2000, augmentant a 19,4 en 2007, una de les edats més altes del Món Àrab.\nTot i que està permesa a Palestina, la poligàmia es practica únicament en un 3,6 de les llars\nSi es divorcia, la dona ha de tornar a la casa paterna o a la d’algun germà. L’estigma de la dona divorciada és tan gran que li és difícil tornar-se a casar, especialment si té fills. Més enllà de les implicacions pràctiques del divorci, les dones temen l’estigma social unit al status de dona divorciada i a la pèrdua de l’estabilitat i la seguretat d’estar casada.\nLes dones mencionen que tot i que saben que tenen dret a heretar dels seus pares, tradicionalment se’ls anima a no reclamar aquest dret\n5.-Crim en nom de l’honor\nLes dones el perceben com un perill real. Algunes vegades s’utilitza per encobrir altres tipus de disputa familiar, molts d’ells concernents a herències i altres qüestions econòmiques. Una de les principals raons és que els crims d’honor són castigats de forma menys severa que altres tipus de crim\nAccés al PDF complet en anglès\nFont: Geneva Centre for the Democratic Control of Armed Forces (DCAP)


IMET :: Institut Municipal d'Educació i Treball - Acompanyar els nostres fills i filles adolescents en la presa de decisions\nUs trobeu a: EDUCACIÓ » Programes i Projectes » Acompanyar els nostres fills i filles adolescents en la presa de decisions\nDurada: 3 sessions de 90 minuts.\nData: 15-22 i 29 de maig de 2013\nFacilitar eines i recursos a les famílies per tal que puguin ajudar als seus fills i filles a establir un itinerari formatiu i professionalitzar adequat a les seves qualitats. Oferir orientació per acompanyar el procés maduratiu i emocional que comporta tota presa de decisions.\nLes sessions es plantegen a partir d'una metodologia activa i participativa basada en dinàmiques ui tècniques que afavoreixin el diàleg, l'expressió d'idees i experiències dels participants al voltant dels temes plantejats.\nPer completar els continguts treballats s'utilitzarà el suport audiovisual. Es lliurarà als assistents un dossier amb la informació més destacada.\nEl clima familiar, l'establiment d'objectius i la presa de decisions. El procés de maduresa personal, el desenvolupament de la pròpia identitat i les competències bàsiques. El clima familiar, l'establiment d'objectius i la presa de decisions. Els recursos i alternatives de l'entorn relacionats amb els itineraris formatius i laborals possibles.\nDe 17.30 a 19 hores. 3 sessions d'una hora i mitja (15-22 i 29 de maig)\nS'adreça a pares, mares amb fills adolescents i qualsevol altra persona interessada en la temàtica.\nO bé trucant al 938140440, preguntar per Cristina Lorente o be per mail clorente@imet.cat


Segon Curs: Tema 3\nEl tema 3 fa referència als factors psicològics que estan implicats en l'aprenentatge.\nEn primer lloc, cal parlar dels processos cognitius, és a dir, de l'atenció, la memòria i la intel·ligència.\nL'atenció és un factor clau en l'aprenentatge i per això cal treballar-la des de ben petits, és a dir, s'ha de començar a treballar a l'educació infantil. Moltes vegades tenim la falsa creença de que un grup calmat, que roman en silenci dins de classe, és un grup que presta molta atenció a la mestra però això no és així.\nAbans de treballar aquest tema a classe, no sabia ni què era això de les teories del procesament de la informació. Ara, trobo molt interessant l'analogia que varen fer entre el procesament de la ment humana i el procesament d'un ordinador. Aquests, vàren observar, mitjançant les investigacions, que en l'atenció influïen determinats factors:\nFactors fisiològics ( cansanci, esgotament, angoixa...). En la meva opinió els docents moltes vegades aboquen la culpa d'aquest esgotament de l'alumnat a causes extraescolars com una dolenta alimentació o la manca d'hores de descans però el cert és que aquest es produït, en gran part, per causes escolars com per exemple: l'excés d'informació, les inadequades metodologies utilitzades o el plantejament dels horaris. En aquest punt, m'agradaria fer referència a la distribució de les diferents matèries en l'horari escolar. Els nens han de soportar unes quantes matèries abans de poder fer un descans(pati) i cadascuna d'aquesta utilitza uns 50 minuts, tenint en compte que el màxim temps que pot estar atent un infant són 20 minuts els nens aquest plantejament és inadequat. Una bona solució sería fer com els finlandessos que deixen descansar als infants després de cada matèria 15 minuts al pati, per tal que puguin descansar per tornar amb les piles carregades a la següent classe.\nNivell de desenvolupament: Com ja hem dit, cal treballar l'atenció quan els nens són petits per tal que de forma progressiva els infants puguin tenir una atenció cada vegada més sostinguda.\nMotivacions i interessos: L'atenció depen dels interessos de cadascú, tots els infants són diferents, així doncs, no tots prestaran la mateixa atenció a una mateixa activitat. Aquest factor és clau, en la meva opinió, ja que si coneixem als infants del nostre grup classe, les seves necessitats i interessos, podrem seleccionar les activitats segons aquestes per tal de poder captar al màxim la seva atenció i que l'aprenentatge sigui més profund.\nDiferències individuals: No és res nou que tots els infants són diferents, però si que m'ha sorprés que hi hagi una classificació tancada d'estils d'aprenentatge on prevaleixen l'estil impulsiu i l'estil reflexiu ja que, si cap infant és igual a altre em costa creure que s'els pugui classificar dins d'un estil concret perquè s'em fa fàcil pensar que en un mateix nen podríem trobar característiques de cadascun dels estils alhora.\nLa memòria. El model més representatiu d'aquest procés cognitiu és el d' Atkinson i Shifrin. Aquests dos autors divideixen la memòria en els tres nivells que ja tots coneixem: memòria sensocial, memòria a curt termini i memòria a llarg termini. El que jo no sabia és que dins la memòria a curt termini hi ha el que s'anomena memòria de treball mitjançant la qual intentam comprendre la informació que ens arriba a través dels sentits. Com feim un mal ús d'aquesta, quan no pot comprendre algun tipus d'informació, la mecanitza i intenta mantenir-la sense comprendre-la però aquesta informació es perd 15 segons després, tot i que es pot recuperar una petita part d'aquesta, mai constituirà un coneixement profund. La memòria de treball és, llavors, fonametal i moltes vegades quan estudiem no ens centrem en comprendre sino en emmagatzemar informació, fet que no donarà com a resultat el seu aprenentatge. Per tant, més val entrendre i saber poques coses i memoritzar i oblidar ràpidament moltes altres.\nLa memòria segueix un procés basat en l'emmagatzament de la informació, la recuperació i l'oblit i el coneixement profund.\nDe totes les formes per millorar-la considero més importants aquestes tres:no perdre mai la visió blgal del que estem fent, exercitar la recuperació mitjançant preguntes i relacionar aquesta informació amb noves situacions.\nLa intel·ligència és un procés que no roman estàtic ja que es poden generar capacitats o perdre-les. Trobo que moltes vegades no som conscients de que és durant la infancia quan més conexions intel·lectuals es generen i no aprofitam aquesta etapa per treballar a prou la intel·ligencia dels més petits. A més a més, la societat es centra només en la intel·ligència logicomatemàtica i la que fa referència a la llengua, oblidant altres iguals d'importants com la cinestètica o la intel·ligència musical, les quals crec que l'escola hauria de treballar d'una forma molt més intensiva.\nAra, hem de parlar dels processos afectius: la personalitat i la motivació.\nRespecte a la personalitat, els adults moltes vegades no ens adonem de que el nen configura la seva personalitat basant-se en la dels demés i haurien de ser un bon exemple per als nostres petits. Per contribuir a la creació de la personalitat dels infants és fonamental la seguretat emocional del nen, factor que moltes vegades, encara que crec que succeix menys en l'etapa d'infantil, no tenim en compte. Ens centrem més en els continguts acadèmics, deixant de banda la part més humana, més emocional. Això no permet que l'alumne es pugui sentir segur i per tant les seves autoconcepcions no seran tan bones com haurien de ser.\nPer últim, la motivació. La motivació és una de les peces clau en l'aprenentatge.\nTambé, en aquest cas, crec que no se li concedeix, potser, la importància que realment té. Quan els nens tenen interés i ganes per aprendre el rendiment és molt més millor i l'aprenentatge molt més profund i útil.\nPer millorar la motivació acadèmica caldria que els nens tinguessin creences positives sobre la seva capacitat per portar a terme les activitats i que hi hagués una bona relació emocional respecte a la tasca i a un mateix.\nEn conclusió, en l'aprenentatge intervenen diferents factors, als quals caldria donar més importància i rellevancia, per tal de millorar la seva qualitat.\nPublicado por rocío Cabrera Poley en 15:28


Sobre falses sortides, diàlegs i polítics amateurs -@RevistaTreball\nSobre falses sortides, diàlegs i polítics amateurs Revisat per Revista Treball a oct. 07 . Després de reconèixer l’angoixant situació política que vivim, tothom es pregunta com ens en sortirem. Com desencallarem aquesta paràlisi que ens tenalla? Com t Després de reconèixer l’angoixant situació política que vivim, tothom es pregunta com ens en sortirem. Com desencallarem aquesta paràlisi que ens tenalla? Com t Rating: 0\nEsteu aquí: Home » Catalunya » Sobre falses sortides, diàlegs i polítics amateurs\nSobre falses sortides, diàlegs i polítics amateurs\nPublicat per: Quim Brugué Data: 07 octubre 2019 A: Catalunya, Portada | Comentaris : 0\nDesprés de reconèixer l’angoixant situació política que vivim, tothom es pregunta com ens en sortirem. Com desencallarem aquesta paràlisi que ens tenalla? Com trobarem una porta per fugir d’aquest carreró sense sortida? La resposta no és senzilla, especialment si descartem les dues falses respostes més freqüents.\nLa primera d’aquestes falses respostes descansa en una convicció, entre ingènua i cínica, que considera possible aconseguir la independència de Catalunya a través d’invocacions a la pulcritud democràtica i al compromís d’un poble determinat. Aquesta convicció, però, descansa tant en la creença sobre la força democràtica dels catalans com en el supòsit d’una Espanya incapaç de superar el franquisme i les seves derivades autoritàries. Una visió excessivament simple, i sovint tramposa, tant de Catalunya com d’Espanya. Una resposta que descansa sobre dues premisses que assumeixen una visió distorsionada de la realitat i que, per tant, no fa previsible cap desenllaç.\nLa segona d’aquestes falses respostes, també cínica i ingènua, és aquella que pretén resistir i doblegar la pressió catalana des del blindatge formal de les institucions espanyoles. És a dir, davant d’un desafiament polític de primer ordre es planteja utilitzar exclusivament la força de la legalitat, com si fos possible aïllar els afectes radioactius d’un problema nuclear tancant-lo en una caixa hermètica. Una visió, de nou, simple i tramposa. Una resposta que, amagant el cap sota l’ala, sobrevalora la capacitat de les normes i menysprea les expressions polítiques que qualifica com a dissidents. Com abans, una mirada que distorsiona la realitat i que, per tant, s’inhabilita com a camí de sortida.\nMés enllà d’aquest flaire d’ingenuïtat cínica, allò que ambdues falses respostes tenen en comú és que, en cas de trobar la sortida, hi haurà una única porta pels guanyadors. La resta, els vençuts, no podran fer altra cosa que llepar-se les ferides de la derrota. No es contempla mai la possibilitat de sortir plegats de l’atzucac. Uns es consideren imparables, mentre als altres els reconforta la seva implacabilitat. Tots dos tenen la raó de la seva banda, de manera que la moneda de la història –pensen- acabarà inevitablement caient del seu costat.\nI és precisament aquesta confiança en la victòria pròpia i en la derrota dels altres allò que les converteix en falses respostes. La lògica guanyador-perdedor pot aplicar-se als enfrontaments bèl·lics, però no als conflictes polítics. És una lògica apolítica i, de fet, també antidemocràtica. Apolítica perquè s’allunya de la seva essència, l’equilibri; i antidemocràtica perquè nega els seus valors bàsics, el pluralisme i la tolerància. Si pretenem resoldre políticament un problema que definim com a polític, no ens queda més remei que deixar de pensar en termes guerrers i començar a treballar amb les eines pròpies de la política.\nI quines són aquestes eines? On són i com podem posar-les en marxa? De nou, no és senzill respondre a aquests interrogants. La resposta més freqüent i immediata és aquella que invoca al diàleg. Caldria, se’ns explica, entendre la política com un espai de trobada i intercanvi des del qual resoldre els problemes col·lectius. Moltes veus, des d’àmbits també molts diversos, reclamen aquest diàleg i imploren, a través d’ell, una solució política que impediria la crua mesura de forces en el camp de batalla. Unes veus, però, que clamen en el desert. Una demanda tant compartida retòricament com sorprenentment absent en la pràctica. Una proposta que tothom defensa, però que ningú sembla capaç de fer efectiva.\nNecessitem, doncs, plantejar-nos un nou interrogant: més enllà de la defensa genèrica d’una sortida política, com és que no som capaços d’articular cap espai efectiu de diàleg? ¿Per què és tant difícil parlar quan tothom coincideix en que aquesta és la única sortida? Les explicacions són múltiples, però voldria proposar-ne una que no acostumem a posar sobre la taula. Ras i curt, la idea seria la següent: no trobem la manera d’articular una política basada en el diàleg perquè, després de desacreditar i expulsar als polítics professionals de la política, aquesta ha quedat en mans d’uns amateurs incapaços d’entendre que la política és equilibri i que la democràcia es construeix des del pluralisme i la tolerància.\nSóc conscient que aquest és un argument difícil de defensar. De fet, tendim a suposar el contrari; és a dir, que els polítics professionals són el problema, no la solució. Així ho acrediten les enquestes d’opinió i així ho sentencien els exèrcits d’analistes i tertulians. Intentaré doncs justificar-me, anticipant abans dues precaucions: no pretenc obviar ni que la professionalització de la política té també una cara fosca ni que entre els polítics professionals, com en tots els oficis, n’hi ha de millors i de pitjors. Sí que vull subratllar, en canvi, que la impugnació genèrica als professionals de la política ens ha deixat sense els actors que haurien de protagonitzar la tan esperada sortida a través del diàleg.\nNo té massa consistència reclamar política i, simultàniament, menysprear i expulsar del taulell als polítics. I això és el que estem fent de manera insaciable durant els darrers temps. Avui, paradoxalment, per ingressar en la política i fer-hi carrera cal mostrar un currículum net d’experiència política. Es busquen amateurs en política per conduir allò que molts consideren el principal conflicte polític dels darrers 40 anys. Peculiar, no? No es tracta d’una apreciació subjectiva, sinó d’una constatació que es fa palesa en la composició de les llistes electorals i en l’assignació de bona part dels càrrecs de responsabilitat política. Hem jutjat i hem condemnat als professionals de la política com els principals responsables de la situació d’angoixa i dificultats que vivim. Els hem convertit en el sac de boxa on descarreguem totes les nostres frustracions, però no està tant clar que la seva crítica posició no sigui més el resultat de la impotència que de la incompetència.\nEn qualsevol cas, tornant al cas del conflicte entre Catalunya i Espanya, reclamem –dèiem fa un moment- un escenari on es representi l’obra del diàleg polític; però els actors escollits per representar-la són uns aficionats que no coneixen ni els més bàsics rudiments de l’ofici. Els actuals actors polítics han fet bandera del seu amateurisme i, d’aquesta manera, han negat l’essència d’una activitat que, com ens recordava Max Weber, ha de combinar conviccions amb pragmatisme. Es presenten com els escollits que defensaran amb fermesa les indicacions del poble, com persones fidels a unes essències inviolables, com negociadors implacables que menyspreen qualsevol transacció, com homes i dones amb una mena de missió històrica que els il·lumina.\nUns actors atrapats en la gàbia d’unes conviccions gairebé religioses. Sense cap marge de maniobra. Sense concessions al pragmatisme. Sense la flexibilitat imprescindible per transformar les idees en accions. Volen ser els herois d’una causa, però es converteixen en professionals de la paràlisi. Es guien per fins superiors, oblidant la importància de tenir cura dels mitjans. Tenen la mirada tant enlluernada que són incapaços de donar ni un pas endavant. Estan tan convençuts del seu discurs que, òbviament, no tenen res a parlar amb ningú. Aquests nous polítics amateurs no entenen que la política és equilibri, pacte, flexibilitat i renúncia. Reclamen retòricament diàleg, però ni tant sols saben parlar. Encara menys escoltar. Es presenten com herois, però són incapaços de deixar les capes voladores i aterrar en la resolució dels problemes concrets.\nEnyoro, sí, enyoro als professionals de la política; als bons professionals de la política que sabien que no podien usar les seves conviccions per conduir-nos a un carreró sense sortida. Als bons professionals de la política que sabien que guanyar, en política, no significa mai derrotar a l’adversari.\nViolència urbana i convivència cívica\nLa solidesa de la CGIL\nViolència urbana i convivència cívica Per Manel Garcia Biel\nLa solidesa de la CGIL Per Andrés Querol Muñoz


Les Jardins de Cassis Cassis França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAvenue Auguste Favier, Cassis, Cassis, França, 13260 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Cassis, Les Jardins de Cassis és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Les Jardins de Cassis asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, ping pong, jardí. Les Jardins de Cassis és una elecció inteligents per a viatgers a Cassis, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (1040) Parelles (711) Viatgers en solitari (80) Famílies amb infants petits (100) Famílies amb infants grans (54) Grups (95)


tortosa antiga: Col·legi de Sant Jaume i Sant Maties\nUna fotografia força interessant cedida pels germans Otero, del pati exterior del Reial Col·legi, ja que sempre que parlem d’ell fem referència al claustre, però ara aquí prestarem atenció a l’aspecte exterior, que va quedar totalment reformat a les últimes actuacions a l’edifici.\nA la mateixa es poden observar diferents dependències annexes a l’edifici principal i la tanca que tancava el perímetre, en aquell moment, del col·legi de Sant Lluís, actualment desaparegudes totes dues estructures.\nA més la portalada, una porta retaule datada a l’any 1564, concebuda com arc de triomf de tres cossos amb elements que fan referència als temes del saber, religiosos i als patrons Sant Jaume (patró d’Espanya) i Sant Maties (patró de l’Emperador Carles, per nàixer aquell dia), amb clara influència de l’arquitectura italiana del renaixement.\nFragment d’una fotografia d‘un grup escolar del col·legi de Sant Lluís, realitzada per Ramon Borrell a la segona part de la dècada dels anys 20 del segle passat, del fons de l’Arxiu Comarcal del Baix Ebre.\nEtiquetas: Clautres, Educació, portalades, Reials Col·legis


Joc Ross a la foscor en línia. Juga gratis\nJoc Ross a la foscor en línia\nJocs Funny Games Jocs d'habilitat Jocs de lògica Zona lúdica infantil Habilitat 3 en una fila Intel · ligent\nRoss a la foscor\nTenim davant nostre un nou joc de Ross en la foscor d'una companyia que desenvolupa jocs sensorials. En ella anem a submergir-se en el món de la màgia. Famós mag Ros vivia en un dels regnes d'aquest món fantàstic. Ell va ser molt amable i sempre ajudar a la gent. El seu principal objectiu era donar suport a la pau a la terra, i per suposat una gran varietat d'estudis de poder màgic. Però, com a tot arreu, el benestar d'aquest país ha estat violat. De la foscor problemes terres llunyanes vi. Un malvat bruixot ha enviat al seu exèrcit a la conquesta del regne i el nostre heroi, per descomptat, que va sortir en defensa seva. El seu objectiu és destruir els enemics i arribar a la plantació malament que seria cara a cara batalla amb el malvat bruixot. Vostè i jo li pot ajudar en això. Tenim davant nostre el camp de joc en què arriba l'exèrcit enemic. Cal trobar -hi alguns dels mateixos guerrers de peu en una fila o en diagonal. Amb l'ajuda d'encanteris de destrucció massiva va a matar-los. Amb cada nivell farà que sigui encara més difícil. Només recordeu que com més ràpid ho facis, més punts d'experiència se li donarà, així que vés amb compte i seleccionar ràpidament l'objectiu. El control del joc amb el ratolí. Joc de Ross en la foscor té una molt ben dibuixats gràfics i un espectacular acompanyament musical. Tot això li submergirà en l'atmosfera del partit i gaudir plenament del joc en si. Descàrrega més ràpid Ross en la foscor a si mateix en el seu dispositiu favorit i començar a jugar. Si no voleu instal·lar el joc es pot jugar Ross A La xerrada fosc a Internet. Només cal registrar-se al lloc o utilitzar per entrar a qualsevol dels comptes de xarxes socials. En aquest cas, es pot dir als seus amics sobre el joc i els convidarà a participar en el joc. Tots els del seu progrés serà visible en el perfil del jugador, i qui sap, potser s'entra al top ten més fort.


El genocida Ióssif Djugaixvili, Stalin, era un gran coneixedor de les parts més fosques de l’ànima de les persones i sabia molt bé com ens comportem davant els morts amb noms i cognoms. Per això, quan Stalin va haver d’enfrontar-se a la contundent oposició dels camperols ucraïnesos a les seves polítiques agrícoles, va idear el pla governamental soviètic conegut com Holodomor, per tal d’acabar amb el poble ucraïnès mitjançant la fam. En lloc de matar els líders de les revoltes, com hauria fet qualsevol altre líder dictatorial, Stalin va considerar que seria menys problemàtic matar milions de persones, tot justificant-ho cínicament amb la seva famosa frase “un mort és una tragèdia, un milió de morts són una estadística.”\nAmb independència del context original i de la crueltat amb què fou pensada i duta a la pràctica, la frase d’Stalin és malauradament encara avui totalment vàlida. La ciutadania reacciona amb major emotivitat davant dels drames particulars i personals que no davant de les desgràcies col·lectives. Cal recordar la fotografia del nen migrant Aylan mort a la platja de Turquia el 2015. Aquesta imatge va ser molt més colpidora sobre l’opinió pública que totes les xifres i imatges de barcasses precàries que feia anys que es mostraven als telenotícies.\nAixí, doncs, la manera com es presenten els morts és fer política. Un cop entès el mecanisme de defensa emocional dels espectadors, es pot fer el tractament informatiu adequat per crear l’estat d’opinió que convé. N’és un clar exemple el tractament informatiu de l’atemptat terrorista més mortífer de la història, els 2.977 morts en l’atemptat de les Torres Bessones, que no admet comparació al cobriment informatiu dels 1.566 morts del segon atemptat més mortífer, la massacre realitzada per l’Estat Islàmic a l’antiga base nord-americana de Camp Speicher a l’Iraq l’any 2014.\nCal preguntar-se, doncs, el motiu de l’enorme deshumanització en el tractament de les víctimes de la Covid-19. L’augment progressiu de morts diaris ha acabat desembocant en una lectura extremadament crua del nombre de víctimes diàries. L’espectador s’ha separat emocionalment dels centenars de morts diaris, ha estat envaït per desenes de gràfiques i ha acabat valorant les xifres en funció de si s’arribava al pic, s’aplanava la corba o si podia sortir a passejar. El cobriment informatiu no ha humanitzat les víctimes, no ha interpel·lat la població. De manera que davant la deshumanització amb què es viu la pandèmia no és casualitat que els col·lectius que han sortit a manifestar-se primer siguin els col·lectius que més indiferents s’han mostrat sempre al patiment humà, fins al punt d’atrevir-se a sortir bramant que tot ha estat un muntatge, que els morts són estadístiques i les estadístiques són simples números.


Accions especials de recerca - Facultat de Psicologia - Universitat de Barcelona\nUnitat d’Experimentació Animal de Psicologia\nPrograma d'ajuts per a accions especials de recerca\nLa Facultat de Psicologia, en el marc de la signatura d'un contracte programa de recerca amb el Vicerectorat de Recerca de la Universitat de Barcelona, amb la finalitat de fomentar la producció científica del PDI/PI, les col·laboracions internacionals, la participació en xarxes científiques internacionals o altres iniciatives de millora del potencial investigador, preveu el finançament de determinades activitats de manera que investigadors o grups de recerca reconeguts en convocatòries competitives puguin atendre compromisos científics ben fonamentats durant períodes en els quals es necessiti recolzament institucional.\nEl degà de la Facultat de Psicologia obrirà dues convocatòries anuals, en els mesos d'abril-maig i octubre-novembre, sempre que la disponibilitat pressupostària ho permeti.\nS'estableix un fons màxim de 15.000 € per convocatòria, a càrrec de l'aplicació pressupostària 26230000288000 - AR0RM001.\nLes modalitats susceptibles de rebre finançament són les següents:\nEstades per a doctorands en un centre de recerca estranger\nOrganització de conferències o reunions científiques\nEls diners no exhaurits en una convocatòria podran sumar-se a la convocatòria següent. Per modalitats, l’import podrà variar en funció de la quantitat i la qualitat de les sol·licituds presentades i de la disponibilitat pressupostària.\nLes convocatòries les resoldrà el degà de la Facultat, a proposta de la CRPC, en el termini màxim d'un mes des de la finalització del termini de presentació de sol·licituds. Aquesta resolució es publicarà en el tauler d'anuncis de l'Oficina de Recerca de Psicologia (Palau de les Heures, pl. Baixa).\nLes sol·licituds s'hauran de presentar a l'Oficina de Recerca de Psicologia, en el termini de 15 dies hàbils a partir de l'endemà de la publicació de la convocatòria i hauran d'anar acompanyades de la documentació justificativa corresponent.\nEls sol·licitants han d’estar adscrits a la Facultat de Psicologia i només podran demanar un ajut per persona i convocatòria.\nAmb caràcter general es prioritzaran les sol·licituds que justifiquin no disposar d’altres fonts de finançament i/o no hagin rebut ajut en convocatòries anteriors.\n1. Estades per a doctorands en un centre de recerca estranger (model de sol·licitud)\nL’objectiu d’aquests ajuts és promoure l’obtenció de la menció internacional al títol de doctor facilitant l’estada en centres de recerca estrangers. L'import de cada ajut serà de 1.000 euros per mes d’estada amb un màxim de 3.000 euros per sol·licitud. Només es consideraran estades inferiors a tres mesos quan es puguin justificar altres estades que complementin els tres mesos requerits per a la menció internacional al títol de doctor. La percepció d'aquest ajut és incompatible amb la concessió de qualsevol altre ajut per a la mateixa finalitat.\nL’estada s’haurà de realitzar en el termini d’un any des de la resolució de la convocatòria i una vegada finalitzada caldrà lliurar a l’Oficina de Recerca de Psicologia:\n- Una memòria de les activitats realitzades i els resultats obtinguts.\n- Un justificant del centre d’acollida conforme s’ha realitzat l’estada.\n• Els sol·licitants han d'estar matriculats en un programa de doctorat.\n• Els estudiants que gaudeixin d’una beca que inclogui programa específic de mobilitat (FPI, FPU, APIF etc.) no podran sol.licitar l'ajut.\n• El director de la tesi ha d'estar adscrit a la Facultat de Psicologia i ha de fer constar el seu vist i plau a la sol·licitud així com un informe sobre la rellevància de l'estada per a la tesi doctoral.\n• Les estades s’han de realitzar abans de la presentació de la tesi doctoral.\n• Imprès de sol·licitud, segons model normalitzat, degudament emplenat. La signatura d’aquest document compromet el sol·licitant i el director de tesi a complir amb els requisits per a l’obtenció de la menció internacional al títol de doctor, i, sol·licitar-la.\n• Acceptació del centre de recerca d’acollida.\n• Breu currículum del centre de recerca o responsable del centre d’acollida.\n• Expedient acadèmic i breu currículum del sol·licitant on constin els elements relacionats amb l’activitat de recerca.\n• Justificació formal i documental dels objectius de l’estada de recerca implicats en la sol·licitud.\n• Expedient acadèmic i mèrits de recerca dels sol·licitants.\n2. Organització de conferències o reunions científiques (model de sol·licitud)\nL’objectiu d’aquests ajuts és promoure l’organització d’activitats de divulgació científica donant prioritat a les que tinguin caràcter internacional o siguin d’interès per a diferents grups. L'import de cada ajut serà com a màxim de 1.000 €. Excepcionalment es podran considerar sol·licituds rellevants i ben fonamentades fins a un màxim de 2.000 €.\n• La sol·licitud ha d’estar avalada, com a mínim, per un grup de recerca reconegut (SGR) o projecte de recerca competitiu vigent.\n• Imprès de sol·licitud, segons model normalitzat, on es justifiqui la rellevància de l’activitat de divulgació (màxim 200 paraules), públic a qui va adreçat i quota d’inscripció si escau.\n• Vist i plau dels responsables dels grups o projectes de recerca que avalen la sol·licitud.\n• Historial científic del conferenciant o investigador convidat.\n• Justificació formal i documental dels objectius de l’activitat.\n• Historial de recerca de l’investigador convidat\nEls beneficiaris dels ajuts s'hauran de posar en contacte amb l'Oficina de Recerca de Psicologia, amb l’antelació suficient, per tal d'organitzar els tràmits oportuns.\nLa justificació econòmica de les activitats s’haurà de realitzar durant els sis mesos següents, com a màxim, des de la publicació de la convocatòria excepte en el cas d’estades en centres de recerca estrangers (modalitat 1) que serà d’un any. Transcorregut aquest termini els ajuts caducaran.\nPer a la modalitat 1 el pagament es farà de la manera següent:\nel 50% de l’import de l’ajut es pagarà, a petició de l’interessat, a partir de la data de concessió.\nel 50% restant, un cop finalitzada l’estada i presentada la documentació requerida.\nPer a qualsevol modalitat d’ajut s'haurà d'aportar la documentació original justificativa de la despesa realitzada per tal de fer el pagament.


Vila del Llibre | Inscripcio Viles del Llibre 1r semestre 2019\npage,page-id-54367,page-template-default,ajax_fade,page_not_loaded,,tactile child-child-ver-1.0.0,tactile-ver-1.6,smooth_scroll,wpb-js-composer js-comp-ver-4.7.4,vc_responsive\nLES VILES DEL LLIBRE DEL 1r SEMESTRE DE 2019\nL’Escala, Vila del Llibre, 1a edició: 22 al 24 de febrer\nMontblanc, Vila del Llibre, 3a edició: 22 al 24 de març\nLa Pobla de Segur, Vila del Llibre, 2a edició: 3 al 5 de maig\nParticipa a les Viles del primer semestre de 2019. L’Escala obrirà la temporada per convertir-se en la Vila del Llibre del mar d’Empúries, lloc de confluència de cultures. Montblanc, la Vila on la història està viva a cada racó de la Vila, agafarà el testimoni i just després, ja en plena primavera, La Pobla de Segur convidarà a gaudir de la Vila de les experiències literàries.\nSi ets editor o fas llibre d’artista, omple el formulari per participar en el mercat de les Viles del Llibre del 1r semestre de 2019.\nLa inscripció a les tres Viles del Llibre del 1r semestre de 2019 té un preu de 85€ IVA inclòs per Vila, és a dir, 255 euros IVA inclòs per participar a L’Escala, Montblanc i La Pobla de Segur. La inscripció a una o dues de les Viles del 1r semestre de 2019 té un cost de 100€ IVA inclòs per Vila.\nInscripcions obertes fins el 13 de gener per L’Escala, 13 de febrer per Montblanc i 15 de març per La Pobla de Segur.\nSi ja t’has inscrit al mercat d’una de les viles del llibre del 1r semestre de 2019, proposa’ns aquí les teves novetats editorials.\nInscriu les novetats que tingui la teva editorial o que hagis publicat perquè siguin avaluades pel programa de taules rodones de les Viles del Llibre. És imprescindible que a la Vila participi l’autor o el traductor de l’obra, i en casos excepcionals, l’editor o un especialista del llibre que es vol presentar.\nSi saps un ofici del llibre, fes-nos la teva proposta de taller per L’Escala, Montblanc o La Pobla de Segur.\nVolem que els visitants descobreixin el llibre més enllà de les seves pàgines i puguin participar del seu procés creatiu. Cerquem artistes i talleristes, de preferència acreditats pel Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya, en àmbits com l’enquadernació, el gravat, l’escriptura, la cal·ligrafia, la il·lustració, la impressió, la fotografia, el cartonatge…\nInscriu aquí la teva proposta d’espectacle literari per a públic infantil o adults.\nPerquè un llibre és molt més que una experiència de lectura, les Viles són un espai on la literatura es viu en directe. Música, teatre, performance artístiques… totes les propostes són una oportunitat perquè els adults i els més menuts puguin descobrir una obra o un autor més enllà de les seves pàgines.\nVols ser voluntari de les Viles del Llibre de 2019?\nEn quina Vila vols col·laborar*\nL'Escala VLL (22-24/02) Montblanc VLL (22-24/03) La Pobla de Segur VLL (3-5/05)


El Parlament demana al Govern que presenti un informe sobre les converses de Vendrell amb Vergés i El Homrani La República\nEl Parlament demana al Govern que presenti un informe sobre les converses de Vendrell amb Vergés i El Homrani\nACN Barcelona.-El Parlament ha instat el Govern a presentar, en 15 dies, un informe sobre el contingut de les converses entre l’exdirigent d’ERC Xavier Vendrell i les conselleries de Salut […]\nACN Barcelona.-El Parlament ha instat el Govern a presentar, en 15 dies, un informe sobre el contingut de les converses entre l’exdirigent d’ERC Xavier Vendrell i les conselleries de Salut i Treball i Afers Socials que encapçalen Alba Vergés i Chakir El Homrani. La proposta, presentada pels socialistes, ha estat aprovada amb els vots de Cs, PSC-Units i PPC, i amb l’abstenció de la resta de grups. La iniciativa, votada en el marc del ple monogràfic sobre corrupció, demana reforçar la transparència i difusió pública de tots els processos de licitació i adjudicació; garantir la imparcialitat i professionalitat en els procediments i garantir “una major restricció en l’utilització de procediments extraordinaris com els d’urgència”.\nFinalment, el Parlament també ha demanat que es publiquin tots els contractes formalitzats en temps real, fins i tot en períodes d’alarma o emergència, i publicar qualsevol modificació del pressupost inicial. L’única excepció, assenyalen, és d’aquelles parts que puguin tenir dades confidencials de l’empresa adjudicatària.