Col·lectiu Ullal de Sollana: febrero 2011\nL’hort ecològic de Paco Tortosa a Carcaixent\nXII Assemblea General Ordinària\nConvocatòria XIII Assemblea General Ordinària (Car...\nPer les muntanyes de la Valldigna.\nUrbs mínima de Francesc Vera\nConcurs de Cartells Setmana de la Dona 2011\nExcursió en bicicleta i tren (o en cotxe) Eixida nº 92 Data : Dissabte 26 de febrer de 2011.\nPROGRAMA: Concentració al Bar Rívoli a les 7:45 h. Eixida de Sollana a les 8 h. en bici cap a l’estació de Benifaió on agarrarem el tren de les 8:44 h. direcció Carcaixent. En arribar (8:58 h.) , ens arreplegarà Paco Tortosa qui ens guiarà en bici fins el seu hort ecològic (a uns 8 km del casc urbà). Esmorzar a les 10:30 h. Explicació de com viuen i treballen la finca de 3 hectàrees en producció ecològica. Possibilitat de comprar oli ecològic produït a la mateixa finca, així com pomelos i llimes. A les 13’00 h. tornada cap al tren i, des de Benifaió, novament en bici cap a casa per estar a hora de dinar. Existeix també l’opció alternativa d’anar en cotxe, aquells que no puguen anar en bici que acudisquen a la mateixa hora a la plaça i allà farem dos grups els de bicicleta i els de cotxe. El programa és el mateix, tornar a dinar a casa.\nCAL DUR: Motxilla amb esmorzar i beguda, bicicleta en condicions, ganes de passar un dissabte de forma diferent i voluntat de conéixer una persona curiosa: geògraf, fotògraf, escriptor i un ecologista convençut (per això anem en bicicleta). Una oportunitat que no cal deixar escapar.\n¿Qui és Paco Tortosa? Paco Tortosa i Pastor és un valencià de Carcaixent, Doctor en Geografia, Premi Bancaixa 1994 d’iniciatives sobre Medi Ambient i Premi d’Investigació de l’Horta Sud 1997, fotògraf, escriptor però principalment un ecologista convençut. S’ha especialitzat en temes de cicloturisme i mobilitat urbana en bicicleta, essent també assessor i conferenciant sobre aquests temes. Porta 30 anys de viatges a base de pedalejar. A Paco el coneixen com “El pare del cicloturisme a Espanya” ja que va ser pioner de l’activisme de la bicicleta amb alforges arran d’un viatge per Europa allà pels anys 70. La seua filosofia radica en un elogi del viatge lent, per això li agrada fer aventures “al filo de lo posible” vull dir, com més lentes millor, assaborint a poc a poc el paisatge, essencial segons ell per augmentar l’autoestima, és per això que recomana a tots la cicloteràpia, l’ús de la bicicleta com a mitjà per sentir-se bé. Paco ha recorregut bona part d’Europa en bici i també Cuba, Xile, Argentina, Marroc,... gasta la bicicleta per als seus desplaçaments diaris, tant, que estima que ha superat amb bicicleta la distància que separa la terra de la lluna: 340 mil quilòmetres, diu també com a curiositat que quan va fer el Camí de Santiago des de Roncesvalles amb bicicleta (52 dies), anava tan a poc a poc i entretingut que li passaven els caminants. El 1983 publica “España en bici”, revisat el 1992 i el 2002, llibre que ha estat considerat com “La Biblia” del cicloturisme. I des d’aleshores, no ha parat d’escriure llibres, sent seues també la majoria de les il·lustracions que s’hi inclouen: “L’Albufera. Guia de descoberta del Parc Natural”, “Espais naturals: terres litorals valencianes”, “Espais naturals: terres d’interior valencianes”, “Guia del patrimoni arquitectònic de la Ribera Alta”, “Parques naturales de la Comunitat Valenciana”, “Arquitectura rural dispersa del macizo del caroig”,”Casas Rurales. Comunitat Valenciana”, etc... són una breu mostra d’entre tots els que ha escrit, de fet ara mateix està acabant unes rutes cicloturistes per a la veïna ciutat de Sueca. Confiem que haver-lo conegut servisca per veure, viure i sentir la natura una mica més, en definitiva per estimar-la més i millor, un dels objectius del COL·LECTIU ULLAL. (Joan Ferrús Vanaclocha)\nSollana a 21 de febrer de 2011\nEstimat amic/a: Segons els estatuts de l’Associació Cultural Col·lectiu Ullal de Sollana de la qual en formes part, en el Capítol III, Article 12, es diu que “L’Assemblea General es reunirà en sessió ordinària com a mínim una vegada a l’any, dins el primer semestre”. Per això mateix i per no ajornar-la més en el temps,\nET CONVOQUE A LA XII ASSEMBLEA GENERAL ORDINÀRIA\nque tindrà lloc el pròxim DIVENDRES DIA 25 DE FEBRER a la PIZZERIA NOALBA de Sollana en primera convocatòria a les 19:30 h h i en segona a les 20’00 h.\n- Lectura de l’acta anterior per a la seua aprovació.\n- Memòria anual d’activitats de l’any 2010.\n- Balanç de l’any 2010.\n- Pressupost per a l’any 2011.\n- Activitats previstes per al 2011.\n- Renovació del càrrec de president i junta directiva de l’associació: 2011-2015.\n- Precs i preguntes: torn obert de suggeriments, idees, projectes, activitats, eixides, etc...\nAtentament i esperant la teua assistència, rep una cordial salutació.\nPresident Col·lectiu Ullal\nNOTA IMPORTANT. 1r. Els assistents a l’assemblea seran invitats a un refresc i una picadeta. 2n. Existeix la possibilitat, acabada l’assemblea, de quedar-se a sopar a compte de cadascú aquells que estiguen interessats.\nAssociació Cultural Col·lectiu Ullal de Sollana.\nRenovació del càrrec de president i Junta Directiva de l’associació: 2011-2015.\nAmics i amigues de l’Ullal, com tots sabeu ben bé, la nostra associació cultural és una associació degudament enregistrada i que compta amb uns estatuts que són els que regeixen les nostres activitats. Segons aquests estatuts ARTICLE 15: COMPOSICIÓ DE L’ÒRGAN DE REPRESENTACIÓ l’associació la regirà, administrarà i representarà la JUNTA DIRECTIVA, formada per PRESIDENT, VICEPRESIDENT, SECRETARI, TRESORER i els vocals que calguen amb un mínim de tres i un màxim de deu. També, l’ARTICLE 15: DURACIÓ DEL MANDAT EN L’ÒRGAN DE REPRESENTACIÓ diu que “els membres que formen part de l’òrgan de representació exerciran el càrrec per un període de quatre anys i podran ser reeligits indefinidament”.\nEl 23-02-2007 celebràrem la VIII Assemblea General Ordinària i en aquesta assemblea vaig ser elegit com a president per a l’etapa 2007-2011. La junta que m’ha acompanyat durant aquest període ha estat: Gauden Fernández (Vicepresident), Antonio Velis (Tresorer), Francesc Buïgues (secretari) i com a vocals: Antonio Segarra (fins el 23-01-09), Joan Ramon Claver, Pau Córdoba, Juanvi Ferrús, Pilar Fuset, Ramon Juan, Fco José Cristobal, Antonia Chulvi i des del 03-03-2010 Vicent Albentosa i Blas Fuentes. A tots ells, el meu més sincer agraïment per tot el treball que han fet durant aquests quatre anys, especialment a aquells que més implicació han mostrat en aquest projecte cultural per a Sollana anomenat COL·LECTIU ULLAL, sense el seu interés, entusiasme i esforç el col·lectiu no seria el que és ara, una associació cultural sòlida a Sollana amb una trajectòria més que envejable i per tots coneguda.\nLa present és per informar-vos que acabada aquesta etapa, el pròxim DIVENDRES 25 DE FEBRER A LA PIZZERIA NOALBA DE SOLLANA en primera convocatòria a les 19:30 h i en segona a les 20:00 h. celebrarem la XII ASSEMBLEA GENERAL ORDINÀRIA on després de tractar els punts habituals de:\n1) Lectura de l’acta anterior per a la seua aprovació. 2) Memòria anual d’activitats de l’any 2010. 3) Balanç de l’any 2010. 4) Pressupost per a l’any 2011. 5) Activitats previstes per al 2011.\nes procedirà a la RENOVACIÓ DEL CÀRREC DE PRESIDENT I JUNTA DIRECTIVA DE L’ASSOCIACIÓ PER A L’ETAPA 2011-2015, la qual cosa comunique a tots els membres de l’associació especialment aquells que puguen estar interessats en presentar candidatura a presidir l’associació en els pròxims anys. En breu rebreu una convocatòria formal així com també la convocatòria per a la pròxima activitat (Eixida nº 92: Visita a la finca de Paco Tortosa a Carcaixent: en bici i en tren. Dissabte 26 de febrer de 2011).\nEixida nº 90 - 91 DATA: Dissabte 18 de desembre de 2010 // 29 de gener de 2011\n(I) Els Ferrussos (Juanvi, Joan, Santi i Pepa), Gauden, Pepa París, Paco, Tolet i Mari Guardiòla, Paco Montagud i Àngela, Antonia i Roman Chulvi, Blas Fuentes. (14).\n( II) Els Ferrussos (Juanvi, Joan, Santi, Pepa i Josep), Pilar Fuset, Arnau i l’amic, Gauden, Antonia Paredes i Toni (fill), Rafa Calabuig i Pilar, Cristina Molina, Antonia Chulvi, Francesc Buïgues i Pepa, Blas Fuentes, Juan Tolet i Paco; d’Alaquàs: Vicent i Carmen Fos, Conrado, Mª José, Enrique i Pura Bessó (26).\nPER LES MUNTANYES DE LA VALLDIGNA (I): LA FONT DEL CIRER I LES FOIES\nL´hora d´eixida era a les 8,00 h. a la plaça de Sollana, una nova eixida, d’eixes que tant ens agrada, per a visitar la comarca de la Valldigna, i també per poder començar les festes nadalenques amb bona forma física. A les 8,00h. en punt, eixirem de Sollana cap a Simat, passant per Sueca i recollint a Joan, que ens esperava davant del Bar Llopis.\nQuan arribàrem a Simat, a la porta del Monestir de Simat, estava esperant-nos un amic de Blas, que li deien Víctor, una persona molt peculiar i agradable, concejal, escriptor i periodista. Només ens presentàrem, va fer una xicoteta introducció del que anàvem a veure, barrejat amb una dosis d’humor envejable.\nVíctor va començar comentant un poc la història del Monestir de Santa Maria, fundat pel rei Jaume II el Just en 1298, seguidament agafàrem el camí de Santa Anna per a dirigir-nos a l´Ermita de Santa Anna, una antiga mesquita. Hi ha un cartell, que la denomina antiga mesquita de la Xara. Va ser un privilegi el poder accedir al seu recinte, Víctor ens va fer un xicotet comentari de la historia d’eixa ermita, que era una de les dues restes de mesquites musulmanes de la Comunitat Valenciana, on varem veure la imatge de la santa rodejada totalment de la típica decoració musulmana. Víctor ens comentà que tots els anys, el dia 26 de Juliol es fa una romeria en honor a la santa, des del poble fins l´ermita, i també utilitzaven el recinte de l´ermita a l´estiu, per a realitzar exposicions i concerts de cambra. Gauden ens comentà també uns detalls de les antigues mesquites, referint-se en especial a l´antiga mesquita de Sollana.\nBo, en eixir d’allà ens dirigírem altra vegada cap a Simat de la Valldigna per agafar la que es coneix com la Senda dels Burros, camí de la Font del Cirer, que estava aproximadament a una distancia de 45’ on ens esperava el nostre amic Tolet. La idea d’inici, era anar cap al cim del Penyalba (772m.). El paisatge que ens envoltava, muntanyes de Corbera, serra de les Agulles, serra del Toro, amb la seua vegetació pròpia, ens va encantar. De camí varem veure dues arcades, que són les restes d’un aqüeducte que portava l’aigua al Monestir. Al mateix temps que anàvem caminant i xerrant, no deixàvem de fer una miradeta al cel, que cada vegada el veiem mes tancat, fins que començà a ploure. Això no ens va desanimar, però si es veritat que de seguida vàrem traure tots els impermeables. Continuàrem cap amunt i, en arribar a la Font del Cirer, com la pluja cada vegada era més intensa, ens anàrem a esmorzar a la urbanització de les Foies, on hi havia un baret. Què a gust esmorzàrem a la terrassa de fora!, fresquets, veient com plovia, cadascú el seu entrepà, unes olivetes, un poc de vi i uns cafenets, la majoria tocadets de ron, ja que l´oratge ho demanava per poder escalfar-se. En finalitzar l´esmorzar i veient que tornava a començar a ploure de valent, decidírem suspendre l’excursió.\nTornàrem uns quants a per els cotxes, la resta es quedà dins del baret. Abans de tornar a Sollana, férem una xicoteta ruta amb els cotxes. Anàrem cap a Barx, direcció la Drova, on visitàrem les cases que tenien els frares per a estiuejar. Sens dubte sabien on anar, Juanvi ens va fer una explicació molt agradable de la zona de la Drova i ens ensenyà les façanes d´aquelles magnífiques construccions, que després dels anys que han passat, encara continuen allà.\nPER LES MUNTANYES DE LA VALLDIGNA (II): EL PENYALBA I EL MONTDÚVER\nL´hora d´eixida a les 8,00 h. com és habitual des de la plaça, davant el bar Rivoli, aquesta eixida l´hem era la segona part de la RUTA PER LA VALLDIGNA, ja que la primera , haguérem de finalitzar-la abans per la pluja, per cert, ens va anar molt bé, per acomiadar-nos de l´any 2010 fent un bon esmorzar.\nAquell dissabte, i després d’alguns dies plovent, varem tindre sort, feia l’aire fresquet i el millor va ser el sol que ens acompanyà tot el dia. Eixírem amb un poc de retard, ens dirigírem cap a Simat de Valldigna i d´allí cap a la urbanització de Les Foies, on deixàrem els cotxes per a començar la ruta. Teníem un xicotet dubte, esmorzar allí o començar la ruta i fer un poc de gana. Després d´una xicoteta votació i la foto inicial de grup, decidírem eixir cap al cim del Penyalba (772 m.).\nL’exida va estar marcada per una pujada un poc pronunciada i de certa dificultat, tant és , que dos dels components de la ruta decidiren no continuar per trobar-se indispostos (per a ells, que no patisquen, a l’altra serà). Bé, després d’una bona estona caminant, cada vegada el paisatge era mes admirable, quan més pujàvem, més gaudíem d´aquelles meravelloses vistes, que ens ofereixen aquestes muntanyes.\nA les 10,45 h. aproximadament arribarem al cim del Penyalba, ara sí que estàvem en un lloc privilegiat, es divisava la costa de Cullera, Tavernes i Xeraco fins i tot l´illa de Eivisa, ens férem moltes fotos, firmàrem en una llibreta dipositada dins d’una caseta molt xicoteta de ferro. Abans de continuar, el primer que férem va ser esmorzar, ara sí que teníem fam, crec que la decisió d´esmorzar allà dalt va estar molt encertada, un poc baix del cim, cara al sol, la mar i a la raser. Com sempre, cadascú oferia el que duia, uns els cacauets, altres les olives, xocolate, hi havia qui portava fins i tot roses, ens férem el cafenet i endavant.\nEns dirigíem cap al cim més alt d’aquelles contrades, el Montdúver (841 m.), al temps que caminàvem anàvem xerrant , uns més que altres, cada vegada amb un company, la caminada es feia molt agradable. Un dels punts on paràrem a descansar uns minuts va ser el conegut com a BALCÓ DE LA DROVA, passàrem un per un forat a la muntanya, i en travessar-lo, entràvem dins d´una xicoteta cova, oberta a dues cares, com si hagueren foradat la muntanya, ens asseguérem i ens quedàrem meravellats davant la vista que ens oferia aquest paisatge, el que veiem era l´urbanització de la Drova, envoltada de molta vegetació.\nContinuàrem cap amunt fins arribar a l’objectiu, EL MONTDÚVER. Des d’allà dalt, les vistes eren impressionants, poguérem divisar també la costa de Gandia. L’únic que desmereixia, eren les antenes allà instal·lades, fins i tot, hi hagué qui no va voler arribar fins al final del cim, per precaució de les radiacions. De seguida tornarem cap arrere per a dirigir-nos al punt de partida, començàrem el descens a un bon ritme ja pensant en el dinar, fins arribar al punt d´inici i ens acomiadàrem dels que anaven a dinar a casa; un altre grup ens quedàrem a dinar en un conegut restaurant, que es deia LA FONT DE LA PUIGMOLA, quin encert, ens feren dues paelles bonísimes, d’eixes que et deixen un bon record per a tornar, acompanyades d´un bon vinet i el més important, d´una molt bona companyia. Quan acabàrem, li férem un reconeixement a Juanvi, per tant bé com havia organitzat l’eixida, i com es quedà tan pagat, ens va fer un xicotet recorregut per la zona amb cotxe, anàrem a Pla de Corrals, visitàrem una cantera de marbre i seguidament de tornada a casa. Un gran dia al cor verd de la Valldigna.\nSanti i Pepa Ferrús\nExposició de fotografies de Frances Vera al Centre Cultural de Sollana\n11 de Febrero de 2011 - 02 de Marzo de 2011\nUrbs mínima (realitzada entre 2003 i 2008) és una sèrie centrada en llocs on es donen els elements mínims necessaris perquè el concepte d'espai urbà pugui manifestar-se i ser identificat sense dificultat. És un ordenament de l'espai tridimensional i vital mitjançant el prisma bidimensional de la fotografia. Imatges de la geometria urbana que recreen els espais, hermètics i buits, per on distretament vagarejem, llocs sense singularitat topogràfica aparent, sense rellevància intrínseca reconeguda, observats des de la tradició de la fotografia arquitectònica, amb el control tècnic de la perspectiva que li és característica . No obstant això, si en les velles albúmines havia la singularitat de la catedral o el monument, els llocs aquí mostrats es fan singulars en la mesura que tenen el concepte abstracte d'espai urbà, en la mesura que reclamen l'atenció del fotògraf perquè responen, en la seva individualitat, a aquesta idea generalitzadora. Són racons anònims de les més variades ciutats (París, Milà, Estocolm, Londres, Berlín, Munic ...), perfectament localitzables amb precisió de GPS, i, gràcies a la tecnologia digital, perfectament localitzables amb precisió de GPS, i, gràcies a la tecnologia digital, perfectament datables en el temps. Són espais i moments fàcilment acotables pel seu caràcter individualitzat i per la seva forma singular, però en el fons, configurador d'una sola unitat temporal i espacial, d'aquella unitat que genera en nosaltres la mateixa idea de ciutat.\nDes de Sollana Portal ens han passat la següent informació:\nLa regidoria de Benestar Social de l'Ajuntament de Sollana convoca el “Concurs de cartells Setmana de la Dona 2011” amb motiu de la celebració del Dia Internacional de la Dona.\nEl termini de presentació finalitzarà el dia 21 de febrer.\nEn aquesta secció recomanen un llibre que no pot faltar a les prestageries dels sollaners:\nCuando hace algún tiempo me propuse llevar a cabo este trabajo, reparé bien pronto en la dificultad de hacerlo cumplidamente ya que, en 1932, desapareció el Archivo Municipal y en 1936 el Parroquial, fuentes valiosas e insustituibles del acontecer de los pueblos.\nPara intentar conseguirlo me dediqué a la búsqueda de antecedentes, documentos y noticias sobre Sollana, en distintos archivos y bibliotecas, solicitando también informació de investigadores, cronistas y amigos. Fruto del material recopilado, son estas páginas en las que he intentado recomponer nuestro pasado, haciendo alusión a la Historia de Valencia y de España, sólo cuando incidieron los hechos o para situar cronólogicamente esta narración. Sé que en ella hay lagunas en el tiempo y en los acontecimientos; en parte se justifica al no haber podido contar con los archivos locales. Ojalá que en futuras investigaciones se pueda ampliar, e incluso revisar si así lo aconsejaran nuevas aportaciones documentales.\nPublicació del M.I. Ajuntament de Sollana.


Derivada positiva, nou blog de T. Susín — Departament de Matemàtiques — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nDerivada positiva, nou blog de T. Susín\nPàgina web del projecte Numerical Factory (https://numfactory.upc.edu) impulsat pel Prof. Toni Susín (secc. ETSEIB) sobre la introducció de continguts numèrics en les assignatures de matemàtiques a les enginyeries. Hi podeu trobar (i fer servir) tots els materials de pràctiques elaborats durant l'últim any. El projecte està obert a la comunitat matemàtica i al professorat de la UPC en general.\nEl professor Toni Susín ha publicat la web del projecte Numerical Factory (https://numfactory.upc.edu), amb el blog "Derivada positiva", en el qual reflexiona sobre la docència de les matemàtiques en l'àmbit de l'enginyeria i comparteix els materials pràctics que ha desenvolupat en els dos darrers anys per a les seves classes a l'ETSEIB. Feu-hi un cop d'ull i registreu-vos si voleu rebre notificacions quan surtin nous posts.


BIARRITZ BONHEUR - Informació sobre la marca\nBIARRITZ BONHEUR - Informació sobre la marca\nMarca BIARRITZ BONHEUR a França\nInformació sobre la marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255\nLa marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255 va ser sol·licitada el 23/09/2013. Es tracta d'una marca a França pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255 va ser sol·licitada per Persona física mitjançant els serveis de Cabinet SAINT-CRICQ Avocats, M. SAINT-CRICQ Jean-Benoît. La marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255 va ser sol·licitada per les classes 30,43 segons la Classificació niçarda.\nRenovació de la marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255\nÉs possible conèixer marques similars quant a productes i serveis a identificar es refereix. La marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255 va ser sol·licitada a les classes 30,43 pel que si es desitja conèixer més marques sol·licitades en 30,43 clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques sol·licitades a través de CABINET SAINT-CRICQ AVOCATS, M. SAINT-CRICQ JEAN-BENOÎT entre les quals es troba la marca BIARRITZ BONHEUR amb el nombre M4034255. Si es desitgen conèixer més marques sol·licitades a través de CABINET SAINT-CRICQ AVOCATS, M. SAINT-CRICQ JEAN-BENOÎT clicar aquí.\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a França entre les quals es troba la marca BIARRITZ BONHEUR. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a França. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a França.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 30 (cafè, te, cacau, succedanis del cafè, arròs, pastes alimentoses, fideus, tapioca, sagú, farines , preparacions a base de cereals, pa, productes de pastisseria, productes de confiteria, xocolata, gelats cremosos, sorbets, gelats, sucre, mel, xarop de melassa, llevat, pólvores d'enfornar, sal, productes per a assaonar, espècies, herbes en conserva, vinagre, salses, condiments, gelo, Sal per a conservar aliments, barretes de cereals) entre les quals es troba la marca BIARRITZ BONHEUR amb el número M4034255. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.\nÉs possible conèixer totes les marques registrades en la classe 43 (Serveis de restauració (alimentació), hostalatge temporal., residència per a animals, residencia per a la tercera edat) entre les quals es troba la marca BIARRITZ BONHEUR amb el número M4034255. Conèixer les marques registrades en una classe és important per a saber les possibilitats de registrar una marca en aquesta mateixa classe.


La investigadora Dolors Furones és reconeguda als Premis del Dia del Biòleg\nLa investigadora Dolors Furones és reconeguda als...\nDos Treballs Finals de Grau realitzats a l’IRTA, premiats pel Patronat Politècnica de la UdG\nEl Gloria deixa només 12 nacres vives al Fangar, mentre que als Alfacs l’espècie persisteix a la malaltia\nDolors Furones, durant l’acte d’entrega de premis\nLa investigadora de l’IRTA Dolors Furones va rebre el passat 25 d’abril el reconeixement a la seva carrera professional amb un dels premis del Dia del Biòleg, atorgats pel Col·legi de Biòlegs de Catalunya, en un acte que va tenir lloc a l’auditori de l’Aquàrium de Barcelona.\nVa ser en la categoria “Recerca i Desenvolupament”, dirigida als professionals col·legiats que dirigeixen o participen en un grup d’investigació en diferents àmbits de la biologia. El seu guardó va ser entregat per Sergi Tudela, Director General de Pesca i Afers Marítims.\nSergi Tudela entrega el premi a la Dra. Dolors Furones (font: CBC)\nLa Dra. Dolors Furones és experta en Salut aquàtica, doctorada en aquesta disciplina per la Universitat de Plymouth ( Regne Unit). La seva trajectòria professional s’ha desenvolupat en diferents àmbits de l’aqüicultura, i ha treballat en programes de control de la qualitat de les aigües i salut aquàtica a les Illes Balears i a Catalunya.\nDirectora del centre de l’IRTA Sant Carles de la Ràpita des dels seus inicis fins abril de 2018, ha impulsat allà projectes i activitats d’interès per al sector de l’aqüicultura i del marisc a Catalunya, com a responsable del Programa d’Aqüicultura de l’IRTA (1999-2015), i com a investigadora del grup de salut aquàtica d’aquest.\nAl llarg de la seva carrera professional a l’IRTA ha estat membre de diversos comitès (com la Xarxa de referència en aqüicultura de Catalunya, la plataforma PTEPA o el clúster Acuiplus), ressaltant la seva etapa com a Presidenta de la Societat Espanyola d’Aqüicultura.\nEls premiats del Dia del Biòleg 2019 (font: CBC)\nLa Dolors treballa en epidemiologia, diagnòstic i models “in vivo” de patògens de peixos i mol·luscs, fonamentalment relacionats amb l’aqüicultura mediterrània. En aquest àmbit ha participat i coordinat projectes nacionals i internacionals.\nAquests premis tenen per objectiu donar a conèixer a l’opinió pública la professió dels biòlegs i biòlogues, i donar reconeixement i prestigi a les trajectòries de gran vàlua professional. El “Dia del Biòleg” es celebra el 25 d’abril per ser el dia de la publicació per James Watson i Francis Crick de l’estructura de l’ADN a la revista Nature, l’any 1953.\nDolors Furones al costat de Jordi Garcia-Mas, director Científic i d’Estratègia (esquerra) i Cristòbal Aguilera, Innovation Manager d’Aquicultura (dreta)\nPodeu descobrir la resta de guardonats i trobar més informació a la web del Col·legi de Biòlegs de Catalunya.


Si tens un negoci adreçat al turisme, és el moment de sol·licitar la teva ajuda i concessió\nDimecres, 25 novembre 2020\t/ Publicat a Assessoria jurídica-laboral, COVID-19\nSi tens un negoci adreçat al sector turístic, des de l’Assessoria laboral-juridica de SERHS Serveis et detallem tota la informació recollida a la Resolució EMC 3015/2020 en relació a la concessió de subvencions a autònoms i empreses del sector turístic de Catalunya afectats econòmicament per la COVID-19.\nLes bases reguladores de la nova línia indiquen que l’ajut és d’un únic pagament destinat, entre d’altres, a titulars d’establiments d’allotjament turístic (establiments hotelers, apartaments turístics, càmpings i establiments de turisme rural) i explotadors d’habitatges d’ús turístic.\n– Autònoms i empreses amb una mitjana de fins a 5 persones treballadores: 5.000,00 euros.\n– Empreses amb una mitjana d’entre 6 i 49 persones treballadores: 10.000,00 euros.\n– Empreses amb una mitjana de més de 50 persones treballadores: 20.000,00 euros.\nEn el cas de les empreses explotadores d’habitatges d’ús turístic, la quantia quedarà articulada en dos trams:\n– Empreses de fins a 10 persones treballadores: 5.000,00 euros.\n– Empreses a partir d’11 o més persones treballadores: 10.000,00 euros.\nEn el cas que s’ampliï la dotació pressupostària, mitjançant resolució de la persona titular de la Presidència de l’Agència Catalana de Turisme, es determinarà que els beneficiaris exclosos per manca de pressupost rebran l’ajut sol·licitat amb caràcter prioritari, tenint en compte l’ordre cronològic de la seva sol·licitud. No serà necessari que tornin a presentar cap sol·licitud.\nEl termini de sol·licitud comença demà dijous 26 de novembre a les 9.00 hores i fins a les 14.00 hores del 30 de desembre de 2020.\nLes sol·licituds s’han de presentar exclusivament al Canal Empresa – feu Clic aquí\nLes podeu consultar a la RESOLUCIÓ EMC/2810/2020, de 6 de novembre – feu clic aquí\nDescarrega’t el document de la Resolució completa fent click en aquest enllaç.\nAjut d’urgència Generalitat de Catalunya


L'Ajuntament obri la licitació per a la redacció del projecte d'un centre sociocultural en Malilla\nEl contracte tindrà un termini de durada de 6 mesos per a la primera fase de lliurament de documentació i continguts dels Projectes objectes d'este contracte. Pel que fa a la durada de la segona fase del contracte, corresponent a la Direcció de les Obres i Instal·lacions i Coordinació de Seguretat i Salut en fase d'execució de les obres, vindrà donada per la durada del contracte d'obres al que està vinculat.\n"Amb este projecte continuem dotant als barris de les instal·lacions que necessiten per a millorar la qualitat de vida del veïnat", ha assegurat el regidor de Desenvolupament Urbà i Vivenda, Vicent Sarrià. El valor estimat del contracte ascendeix a 319.296,24 euros, determinat per l'import del pressupost base de licitació, IVA inclòs.\nAprovat el projecte de conversió en zona de vianants provisional de les avingudes Giorgeta i de Pérez Galdós


Tooting Place Apartments Londres Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n34 Park Avenue, Wandsworth, Londres, Regne Unit, CR4 2EL - Veure al mapa\nBarri Wandsworth Canary Wharf Lambeth Marylebone Marylebone Kings Cross St. Pancras Earls Court Hammersmith Lambeth Greater London South East\nBen situat a la els restaurants, els paisatges area de Londres ciutat, Tooting Place Apartments us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. El centre de la ciutat és només a i l'aeroport és només a minuts. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nTooting Place Apartments ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, Zones públiques amb Wi-Fi, habitació familiar.\nTooting Place Apartments té 3 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com tovalloles, televisió de pantalla plana, sofà, mirall, llençols. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Londres, faci de Tooting Place Apartments la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (22) Parelles (1) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (5) Grups (3)


Werner Güra & Christoph Berner – El Cronista Musical – El Binari\nOfelia Roca 20 marzo, 2014\nTemporada de Palau 100 Cambra 2013-2014\n– Heidenröslein, Schlummerlied, Wiegenlied, Im Frühling, Geheimes, Ganymed, Auf der Bruck, Der Fischer, DaS sie hier gewesen, Bei dir allein!, Der Schiffer, Willkommen und Abschied\n– Dichterliebe, op. 48\nChristoph Berner – piano\nFranz Schubert no va ser l’inventor del lied, però el seu amplíssim repertori, amb 600 peces va sedimentar amb una sensibilitat romàntica, aquesta unió íntima entre poesia i música, presentada de la manera més despullada possible amb una veu i piano.\nEn l’extens catàleg de Lieder de Schubert hi ha diversitat de poetes, però hi ha un que destaca en la seva producció, Johann Wolfgang Goethe. El compositor austríac en va adaptar una vuitantena de poemes, malgrat que el gran literat Goethe mai no va fer gaire cas del compositor.\nA la primera part els dos intèrprets van anar escalfant motors amb 12 lieder de Franz Schubert.\nLa interpretació va estar plena de sensibilitat i musicalitat per part dels dos músics i de perfecta conjunció entre ells dos, ja que son dos intèrprets que senten la música de la mateixa manera i això fa que el seu discurs musical sigui perfectament unificat amb una total cohesió tant musicalment com tècnicament. Van passar de la més delicada i sensible linea musical a l’expressió més extrovertida de la música de Schubert.\nEls lieder de Schubert van ser un referent per a Robert Schumann, però no va ser fins al 1840 que va centrar les seves energies en aquest terreny. Prop de 140, molts inspirats en Heinricn Heine, com és el cas del cicle Dichterliebe.\nEn la rica varietat d’emocions evocades pels versos del poeta alemany, Schumann va trobar un bon reflex del seu estat d’ànim respecte de la difícil relació amb Clara Wieck en. Des de feia tres anys que estava compromès amb aquesta gran pianista en secret, però, atesa l’aferrissada oposició del pare de Clara.\nSchumann en Dichterliebe ofereix un retrat fidel de tots els estats del procés amorós, des del despertar primaveral dels primers sentiments fins a l’acceptació resignada del final de les il·lusions.\nL’obra de Robert Scumann va estar interpretada amb passió-expressiva musical i profunditat, amb una lectura dels intèprets unificada del fantàstic cicle de Schumann. Van crear una versió màgica amb gran magnetisme i interès musical i expressiu, i van acomseguir una versió molt especial del Dichterliebe amb una absoluta entrega cap a la música i el públic.\nWerner Güra va cantar amb una dicció impecable amb un bell color vocal amb facilitat tècnica i una molt bona linea vocal, amb carisme i expressivitat amb molta sensibilitat. El pianista Christoph Berner va tocar amb una tècnica impecable amb molta seguretat i gran musicalitat.


xarxa control nosaltres som nosaltres > xarxa control\nSolucions útils per satisfer les necessitats de la teva empresa o despatx professional.\nBusques la confiança i una relació de llarga durada?\nEstàs cansat/da de canviar d’informàtic cada dos per tres?\nPateixes per la seguretat de la teva xarxa?\nMilloraria el teu dia a dia, sense preocupacions informàtiques?\nNecessites que t’ajudem amb el teu sistema informàtic?\nVols un interlocutor amb experiència empresarial?\nHola, soms la Maite, en Rafel i tot el nostre equip a xarxa control.\nDesprés de treballar per altres uns anys, i sent molt joves, vàrem decidir emprendre amb tota la il·lusió del món, i començar a ajudar als petits empresaris a perdre la por a la informàtica. Durant tots aquests anys els hem vist de tots colors, però encara som aquí per ajudar-te.\nLa nostra vocació empresarial, ens va portar a explorar altres camins, des de formar part d’una de les plataformes logístiques més importants del país repartint missatgeria per tot l’Empordà, passant per obrir una botiga de “gaming” (ordinadors i complements per jugar de manera professional), una empresa de vídeo-conferències corporatives i empresarials, una botiga online de serveis de formació a distancia, fins a una altra botiga online de compres amb grup, d’experiències gironines.\nDe totes les empreses hem aprés moltíssim, fins hi tot potser més d’aquelles que vàrem tancar com un fracàs. Es per això que segur que entendrem el teu punt de vista d’empresari, quan ens expliquis tot el que et preocupa.\nAquí trobaràs informació de productes de SAGE, implantacions al núvol, infraestructura de servidors i PC‘s amb els seus manteniments i sistemes de copies de seguretat, sistemes de seguretat perimetral tallafocs (firewalls), aplicacions per mòbils APPS, sistemes de control de presència, etc…\nNo deixis de visitar els nostre Blog, on cada quinzena hi trobaràs nova informació molt beneficiosa per la teva empresa o despatx.\nVolem impulsar les PIMES i els DESPATXOS de Girona!\nXARXA CONTROL,S.L. treballem amb Pimes i Despatxos Professionals, que volen més clients i més ingressos, acompanyant-los en la seva transformació digital, en l’àmbit del seu programari de gestió, aplicacions de mobilitat (APP), seguretat informàtica, i tot el maquinari d’infraestructura necessari o el núvol.\nVolem ser l’empresa de referència de serveis informàtics, dirigits a les micro-pimes, despatxos i pimes de les comarques gironines, amb les millors marques, amb eines d’última generació i amb les tecnologies més innovadores, per aconseguir la confiança dels nostres clients.\nFidelitat, discreció, capacitat de sacrifici, honestedat, entorn familiar, implicació en els projectes, empatia, i treball son les nostres pautes d’acció.\nDes de 1988 hem estat fidels als nostres socis, proveïdors i clients, i hem establert una confiança mútua gràcies a la nostra excel·lència. Els canvis tecnològics, socials i econòmics actuals, fan que siguin necessaris uns nous objectius, sense perdre la nostra identitat. Xarxa control, es una empresa de serveis informàtics, dirigits a les pimes i despatxos professionals, especialitzada en la implantació d’aplicacions de tercers, en les àrees de comptabilitat, gestió, magatzem, compres, vendes, laboral, assessories, SaaS, Cloud Computing o núvol, xarxes locals, tele-treball, servidors, virtualització d’escriptoris, virtualització de servidors, seguretat local, seguretat perimetral, control de presència, formació presencial i a distància, i programació d’APPS o aplicacions mòbils.\nTot això ho fem per gaudir de la confiança dels nostres clients, seguir creixent en facturació i beneficis, sota la responsabilitat social envers als nostres treballadors i famílies. Proporcionar al client la millor experiència, al proporcionar-li les millors solucions, ha estat sempre dins el nostre ADN. La nostra gran experiència, l’anàlisi dels errors comesos, escollir els millors fabricants i els més innovadors, son les eines que ens porten a la millor experiència de client.


Victòria històrica del NO a Grècia - VilaWeb\nDissabte 11.07.2015 17:35\nAutor/s: Vicent Guerola Sais · Coordinador local EUPV Ontinyent\nDiumenge 5 de juliol va ser un dia històric. Per una vegada, ja que a penes n'hi ha precedents recents, un poble va poder decidir sobre el seu futur i, a més a més, ho va fer donant un missatge contundent: NO a les retallades, a les imposicions i a l'austeritat del FMI, el BCE i la Comissió Europea (la Troika, en definitiva).\nVal a dir que dies abans quasi s'havia arribat a un acord entre els creditors i el govern grec, que va traspassar fins i tot algunes línies roges del programa de Syriza. Però noves condicions imposades a última hora per el FMI van precipitar els fets. De nou es demanaven més sacrificis als grecs: retallades en els salaris dels treballadors públics, rebaixes en les pensions, augment de l’IVA, liberalització de les relacions laborals, facilitar els acomiadaments en empreses privades… Unes condicions draconianes absolutament inacceptables, que condemnaven a la pobresa milions de persones i que sols beneficiaven –per a variar- els grans capitals.\nLes mesures poposades eren continuistes, les mateixes que havien empobrit el poble grec, les que havien reduït el PIB de Grècia d'un 25% en cinc anys. Per què, aleshores, la Troika seencabotava a fer unes propostes tan miserables? Sembla que l'objectiu últim era ficar por al poble grec. Castigar de manera exemplar el seu Govern, elegit democràticament, i llançar avisos a altres països, com l'Estat Espanyol. Una ofensiva capitalista en tota regla.\nSeria important d'analitzar a què s'ha dedicat el deute grec. Sabem positivament que una part es va destinar, per exemple, a comprar armament a França i Alemanya. Comprar armes quan el poble passa fam? Alguns analistes, com ara Chomsky, estimen que el deute grec hauria de ser condonat, igual que el d'Alemanya l'any 1953. Per què? Perquè en bona part és il·legítim, va ser assumit per dictadors feixistes al servei dels EUA, correspon a deute privat 'socialitzat' o s’ha augmentat artificiosament.\nTot i els interessos no amagats d’acovardir els votants ('si guanya el no, Grècia es llança a l'abisme'), malgrat els sondejos interessats que auguraven la victòria del SÍ, la lliçó ens l'ha donada el poble grec, un poble fart d’imposicions, de mentides, de propostes que sols beneficien les grans corporacions. Malgrat els desastres anunciats, la manipulació dels mitjans de comunicació, les amenaces vessades des de les institucions 'democràtiques' europees, el missatge de Grècia ha sigut clar: NO al'Europa de l'austeritat, dels grans bancs, dels mercaders, i SÍ a l'Europa social, dels pobles, de les persones. Ja està bé de tanta injustícia, de guanyar sempre els poderosos.\nDissortadament estem poc acostumats que els Governs consulten el poble, però, què és sinó la democràcia? Per què s’esquincen les vestidures quan Tsipras proposa de fer el referèndum al poble grec sobre aspectes que l’afecten de ple? Sembla que la democràcia molesta a la Troika. El que hauria de ser norma, malauradament és una sonada excepció.\nEl NO de Grècia ha sentat malament als titelles del sistema. Les declaracions de Schulz o d’Almunia, les editorials de periòdics com El País criticant la decisió soberana del poble grec, són bastant miserables. El paper del PSOE resulta especialment frustrant. Cal recordar que Pedro Sánchez va demanar el vot per al SÍ (igual que el PP o Ciudadanos). On és el socialisme d’aquest partit?\nNo vull acabar sense fer esment del titella major del regne que tenim ací, a Espanya, del president del Govern, Mariano Rajoy, qui en una entrevista a Telecinco es va atrevir a comparar despectivament l'endeutament de Grècia amb el d'Espanya ('és com si nosaltres deguérem 900.000 milions, una xifra astronòmica', va dir). Doncs el president no sap que nosaltres no devem eixa quantitat: en devem més, més d'un bilió d’euros, el 98% del PIB. Hi ha qui no té sentit del ridícul.


L'Ajuntament de Vilajuïga crea una Taula Cívica amb diversos agents socials del municipi - Empordà\nL'Ajuntament de Vilajuïga crea una Taula Cívica amb diversos agents socials del municipi\nPrimer faran una enquesta a la població per saber com perceben l'incivisme i implicar-los en el projecte\n12·11·20 | 10:43\nLa primera trobada va tenir lloc aquest dimecres al Centre Cívic. AJUNTAMENT DE VILAJUÏGA\nL'Ajuntament de Vilajuïga ha posat en marxa un nou projecte i ha creat per primera vegada al municipi una Taula Cívica, és a dir un espai de treball entre diversos agents socials del poble que ha de permetre millorar l'incivisme latent que hi ha al municipi des de ja temps i que, en els darrers mesos s'ha vist accentuat.\nLa primera trobada va tenir lloc aquest dimecres al vespre al Centre Cívic i va comptar amb la directora de l'Escola Santiago Ratés, Lluïsa Serra; el president de l'AMPA de l'escola, Toni Montal; la psicòloga i assessora, especialista en infants, adolescents i joves, Sara Malo; i diversos membres de l'equip de Govern, entre els quals l'alcalde i dos regidors. La Taula Cívica, que en aquests moments es veu limitada per les restriccions d'assistència per la Covid-19, també compta amb un espai per la Policia Comunitària dels Mossos d'Esquadra.\nLa idea de crear aquest espai és un projecte que l'Ajuntament té sobre la taula des de fa temps i amb la qual ja s'ha anat treballant de forma individualitzada amb diversos agents (trobades amb un grup de treball de seguretat, amb Mossos d'Esquadra, amb l'escola, amb la psicòloga assessora...). Malgrat aquests primers passos, la preocupació dels models que segueixen joves i adolescents al municipi, així com les diverses pràctiques incíviques d'altres segments de la població relacionades amb la brutícia, la deixalleria, la tinença d'animals i la contaminació auditiva, entre d'altres, ha fet palesa la necessitat de consolidar immediatament el projecte i crear aquest espai de debat i propostes.\nEntre totes les persones assistents a la reunió s'ha decidit que caldrà implicar al màxim nombre de persones possibles. És per això que, en primer lloc, s'ha acordat realitzar una enquesta a la població per saber com perceben l'incivisme els veïns i veïnes de Vilajuïga, alhora que aprofitar per saber quines solucions proposarien i implicar-los en el projecte.\nD'altra banda cada agent social de la Taula tractarà l'incivisme en diversos grups de treball que es coordinaran des de la Taula Cívica, periòdicament, per debatre i consensuar les propostes i actuacions de cada grup.


10. Art viu\n11. La vida en globus\n12. Toca fusta per ballar!\n13. Els caçatalents\n14. Un per tots i tots per un\n15. Les sabates màgiques\n16. Natura urbana\n17. Festa de benvinguda\nJa sabem que les plantes són absolutament indispensables per a la supervivència dels animals, ja que aquests no són capaços de mantenir el seu cos en funcionament captant directament l’energia del sol i han de fer-ho necessàriament agafant l’energia_química que les plantes han emmagatzemat en els seus teixits. Per això tots els animals han de nodrir-se de plantes, directament o indirectament.\nEls humans, com els altres animals, ens alimentem de plantes –o d’animals que n’han menjades– i depenem d’elles per obtenir la nostra energia vital. Però no ens limitem pas a utilitzar-les com a aliment: al llarg de la nostra evolució com a espècie hem après a fer-les servir de múltiples maneres per tal d’obtenir-ne productes d’allò més diversos i cobrir tota mena de necessitats.\nEls remotíssims temps en què l’home recol·lector s’alimentava de les herbes, arrels i fruits que collia, van donar pas a una nova etapa, cabdal en l’evolució de l’espècie humana, i definida per una descoberta fonamental: l’agricultura. En efecte, el conreu de les plantes va permetre l’aparició d’excedents alimentaris que possibilitaren la diversificació de tasques i van marcar els inicis de l’estructuració social.\nHom avalua en unes 3.000 les espècies que s’han utilitzat com a aliment en un moment o altre. Els principals grups de plantes alimentoses són els cereals, molt preuats per les reserves que acumulen en les seves llavors (blat, civada, ordi, sègol, arròs, etc.), les hortalisses, de gran interès per al consum per les reserves acumulades a les arrels o pels compostos orgànics que contenen a les fulles, tiges i fruits (enciam, pastanaga, espinacs, nap, ceba, espàrrecs, tomàquet, etc.), i un últim grup important format pels fruiters, ja siguin conreats (ametller, cirerer, pomera, figuera, castanyer, olivera, bananer, etc.) o silvestres (arboç, esbarzer, etc.). Altres plantes s’empren fonamentalment en begudes (nou de cola, cafè, te, etc.). A la cuina s’utilitzen també moltes plantes (herbes i espècies) que no són pròpiament nutritives, però que serveixen per fer el menjar més gustós i variat. Cal destacar que actualment l’alimentació humana depèn bàsicament d’un grup molt reduït d’espècies cultivades, principalment blat, arròs, blat de moro i patata; conservar les nombroses varietats d’aquestes espècies pot ser crucial per garantir la font d’aliment en cas d’aparició de plagues o malalties que ataquin les varietats cultivades.\nUn altre ús fonamental de les plantes és el medicinal. Abans que es comencessin a produir substàncies sintètiques, les plantes eren la principal font de productes curatius. Encara avui, bona part dels medicaments es fabriquen a partir d’extractes vegetals. A més, el 60% de la població del món i el 80% dels habitants dels països pobres depenen de la medicina tradicional, basada fonamentalment en les herbes. Arreu del món els herbolaris i curanderos en coneixen i n’utilitzen una enorme varietat, que recol·lecten en estat silvestre. Actualment hi ha moltes plantes medicinals que estan desapareixent com a conseqüència de la destrucció dels seus hàbitats: així podem perdre remeis potser fonamentals per a la curació d’algunes malalties. Pensem, per exemple, que només la flora de l’Amazones comprèn unes 125.000 espècies de plantes, del 95% de les quals no es coneix la composició química.\nL’ús de la fusta dels arbres és familiar a tothom. Les fustes dels diferents arbres tenen característiques molt diverses, adequades a diferents usos. Als boscos tropicals creixen espècies particularment apreciades per la seva bellesa o per les seves qualitats, cosa que n’ha motivat la tala_indiscriminada, de vegades molt destructiva, ja que per arribar als peus d’un determinat arbre considerat valuós es destrueixen grans superfícies de bosc amb centenars d’altres arbres no tan apreciats, que ni tan sols s’aprofiten. L’alternativa per a l’obtenció industrial de fustes és el cultiu d’arbres en plantacions, com qualsevol altre conreu: si es fa correctament, conservant la fertilitat dels sòls, podrem assegurar el subministrament present i futur d’un magnífic recursrenovable.\nA més de la fusta, la indústria ha obtingut i encara obté dels vegetals molts altres productes, des del cautxú i altres làtexs, fins al suro dels taps de xampany, passant per totes les substàncies utilitzades en higiene, perfumeria, cosmètica o tintoreria. Cal destacar, com a ús industrial o artesanal, l’obtenció de fibres: el cotó o el lli per a fibres tèxtils; la ràfia, l’espart o la palmera per a la confecció d’objectes quotidians. Arreu del món s’han usat i s’usen moltíssimes espècies amb aquesta finalitat.\nGrup: a partir de 20 participants\nMaterials: llapis de colors (parelles de llapis del mateix color), còpia del full amb la proposta de parelles, còpia del carnet de ball, cinta adhesiva transparent i tisores, aparell reproductor de música i músiques variades, 2 caixes\nDocumentació necessària: Carnet ball, Llista de parelles\nDocumentació addicional: Plantes i tint\nMatèries: ciències naturals i socials, educació artística (música)\nConceptes clau: plantes, medicines, aliments, fusta, fibra, altres derivats de les plantes, conservació dels recursos biològics, biodiversitat com a recurs\nAltres conceptes: plantes espontànies/cultivades, biodiversitat, productor, primeres matèries, satisfacció de necessitats\nProcediments i valors: observació, atenció, classificació, identificació de semblances, establiment de relacions entre elements, deducció, coordinació de moviments; apreciació, participació, reflexió


Flora i vegetació - Sant Llorenç-Obac\nLa vegetació característica del parc natural és l'alzinar. Per sobre dels 800 metres s'enriqueix amb espècies pròpies dels llocs humits com la moixera, el boix i el roure -que forma alguns boscos molt interessants-, mentre que en altituds inferiors es barreja amb pins i arbusts mediterranis, com el bruc i l'arboç.\nLa base del massís es troba ocupada per pinedes de pi blanc. Les zones més obagues és substituït sovint pel pi roig i la pinassa.\nA les canals més obagues apareixen clapes ocupades per avellaners on s'arreceren plantes pròpies de la regió centreeuropea, que constitueixen un dels reductes més meridionals de la seva distribució. A les codines i a les cingleres creixen diverses plantes de gran interès, típiques de llocs secs i amb poc sòl.


6 trucs perquè el gos no faci les seves necessitats a casa | Consumer\nSaber quin és el vàter preferit del ca, esterilitzar a l'animal i usar premis, en lloc de càstigs, són claus per evitar que el gos orini o defequi dins de l'habitatge\nEl gos ha fet les seves necessitats dins de casa? Sàpiga que no és l’únic: un de cada cinc gossos casolans alguna vegada orina o fa caca dins de l’habitatge. Els motius? Des d’una falta d’aprenentatge fins a no haver detectat quin és el seu vàter preferit. Però també hi ha raons com l’estrès caní i algunes malalties. En aquest article s’explica per què els gossos fan les seves necessitats dins de la llar i es donen sis trucs perquè deixin de fer-ho: des d’usar netejadors enzimàtics fins a utilitzar rics premis comestibles quan ho fa on deu.\nHa trobat orina o excrements del gos dins de casa? Prengui aire i respiri profund, perquè no és l’únic ca. Segons un estudi de la Universitat d’Illinois (EUA), un de cada cinc gossos casolans fa les seves necessitats en l’habitatge alguna vegada. “Els motius són variats: des d’estrès caní o raons psicològiques, fins a problemes mèdics que ha de tractar un veterinari”, explica l’experta en comportament animal Kelly Ballantyne, acostumada a bregar amb aquests problemes diàriament al seu hospital.\n1. El meu gos fa les seves necessitats a casa: com li ensenyo a no fer-ho?\nEls gossos, com les persones, necessiten temps i paciència per aprendre. Per això, els cadells precisen un període d’aprenentatge per saber on poden fer les seves necessitats. “Aquest període d’aprenentatge dura entorn d’unes vuit setmanes: solament després que un ca hagi passat dos mesos sense fer pis o caca dins de casa podrem donar per finalitzat el seu aprenentatge“, afegeix Ballantyne.\nClaus perquè el cadell aprengui a fer les seves necessitats al parc.\nI no tot és saber com educar als gossos. A més, cal recordar que els cans, com les persones, tenen els seus propis gustos. I aquestes preferències expliquen per què alguns trien certs sòls o substrats per fer les seves necessitats en lloc d’uns altres: hi ha gossos que adoren usar la gespa com el seu vàter caní, mentre que uns altres estaran més còmodes en la sorra, paviment de rajoles o fusta. El quid està a entendre que aquest gust caní per determinades superfícies es desenvolupa entorn de les vuit setmanes de vida. Per això cal començar el seu entrenament al més aviat possible, i sempre durant la seva etapa de cadell.\nI el mateix ocorre quan un gos adoptat arriba a casa. “El ca ha de conèixer quin és el seu lloc, on dirigir-se per menjar, beure o realitzar les seves necessitats”, assegura l’Associació Nacional Amics dels Animals. La paciència i el temps són pautes importants per educar a un gos adult adoptat.\nPer on començar? El primer és triar quin serà la zona o vàter caní, i cerciorar-se que s’està a prop quan el gos vol fer les seves necessitats durant el passeig. “A més, per fer les coses més senzilles, convé fixar un horari de menjars: això farà més fàcil saber quan el ca necessita sortir i acudir a la seva zona de vàter caní“, conclou un estudi de la Universitat de Brown (EUA).\n2. El gos estarà malalt?\nQuan un gos fa les seves necessitats dins de casa, ja sigui orina o excrements sòlids, el primordial és saber què li ocorre. El veterinari pot ajudar: li farà un examen per descartar que es tracta d’una gastroenteritis, perquè el ca hagi menjat alguna cosa que no havia de, o un problema mèdic més greu.\nFins i tot malalties com l’Alzheimer caní, la síndrome de disfunció cognitiva que provoca que el gos ancià es despisti, tingui pèrdues de memòria i es desorienti, també expliquen moltes vegades per què un ca orina i fa caca dins de la llar.\nAltres dolències que poden determinar per què aquest animal fa les seves necessitats a casa inclouen els paràsits interns, una infecció, una intolerància o al·lèrgia als aliments i fins a una malaltia intestinal.\n3. El ca sofreix estrès?\nPerò l’estrès, un excés d’excitació i fins a l’anomenada ansietat per separació del gos són altres causes freqüents per les quals molts cans orinen i defequen dins de l’habitatge.\nL’ansietat per separació és una por exacerbada a la solitud i a l’allunyament de la seva família humana. Els animals que sofreixen aquest trastorn de conducta borden, graten les portes, destrossen els coixins i, també, fan les seves necessitats a casa.\n5 trucs per ajudar a un ca que sofreix ansietat per separació.\nA més, els experts comenten que hi ha algunes races més propenses a fer les seves necessitats dins de la llar que unes altres. Aquest problema afecta, de forma especial, a les races de menor grandària, gossos beagle i fins i tot sabuesos.\n4. Mantingui la calma i pensi en positiu!\nLa pauta per aconseguir que el ca no orini i faci caca dins de l’habitatge és mantenir la calma, i mai castigar-li (molt menys, tractar-li de forma agressiva). El gos no està mortificant al seu humà, sinó que té un problema i necessita la seva ajuda. Castigar-li solament aconseguirà augmentar el seu estrès. El ca és el seu amic, li vol. Per a ell el seu amo és el més important. Construir una bona relació d’amistat amb el gos és fonamental, especialment quan encara no ha acabat el seu període d’aprenentatge o adaptació a la casa.\nQuè cal fer en lloc del càstig? La clau està a usar el reforç positiu! És a dir, oferir un petit i ric premi comestible al ca quan faci les seves necessitats fora de la llar, en el lloc adequat. Una manera molt més divertida de tractar a un amic i aconseguir que aprengui a fer les seves necessitats on deu!\n5. El gos fa les seves necessitats a casa? Neteja!\nQuè més? Mantenir al gos allunyat del lloc on ha deixat les seves necessitats a casa funciona. I a aquesta tasca contribuiran les tanques de bebès o un altre tipus d’obstacles que impedeixin el seu accés a l’àrea marcada.\n“A més, cal netejar la zona marcada a consciència: la neteja permetrà eliminar les olors i evitarà que el ca relacioni el lloc amb l’ocorregut”, diu Ballantyne. Els netejadors enzimàtics, creats de forma especial per llevar les taques d’origen orgànic, seran de gran ajuda, ja que són més eficaces per acabar amb les taques per excrements. La neteja, no obstant això, no cal reduir-la a l’àrea tacada, sinó que convé estendre-la per un sector major amb la finalitat d’assegurar-se que l’habitació queda per complet neta.\n6. El gos marca la casa amb orina? Esterilitzi al seu amic!\nEsterilitzar als gossos és molt important. No solament evita ventrades de cadells sense llar, sinó que també evita determinats tipus de càncer. Però, a més, convé saber que un ca esterilitzat mascle és menys procliu a usar la seva orina com a eina de marcatge de “el seu territori”.\nLes orines de marcatge perruno, com ocorre en el cas dels gats, són expulsades contra parets verticals, visibles i més eficients per estendre els seus senyals olorosos per l’entorn. “Esterilitzar al ca mascle és la forma més eficaç de reduir el marcatge per orina, ja que vuit de cada deu gossos esterilitzats no tornen a marcar mai més”, agrega la veterinària.


Insulti’m, faci el favor - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Insulti’m, faci el favor - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nEstà molt bé que un artista sigui desagradable amb tu durant una entrevista, que s’indigni amb les preguntes, que perdi els papers… Potser pateixes una mica mentre dura el tràngol, però després, davant de l’ordinador, tens una bonica, poètica ocasió de restituir el mal causat en la teva persona descrivint la situació amb tot detall. Crear mal rotllo amb un entrevistador és com discutir amb un cambrer abans que et porti el primer plat. Poc intel·ligent.\nI el morbo d’una situació violenta enganxa molt més el lector que la conversa plàcida, així que, al capdavall, tot són avantatges. T’acaba sortint una peça d’allò més lluïda, entretinguda… i popular. I si hi ha insults pel mig i es veuen volar gots pel damunt del teu cap, com li va passar a Jack Barron, del “New Musical Express”, a una trobada amb Nick Cave (ho podeu llegir a “Confesiones íntimas de un santo pecador”, recopilació d’entrevistes editada per Global Rhythm), molt millor encara. Jo mateix no me n’he pogut estar, de vegades, de transmetre com d’impertinent ha estat, per exemple, Alison Goldfrapp, o com de catatòniques arriben a ser les respostes de l’Albert Pla.\nMolts artistes ens miren amb desconfiança, però cal dir-los que els periodistes hem estat benèvols a l’hora de transcriure entrevistes. No només hem ordenat les seves frases molt millor que ells mateixos, sinó que hem aplicat una barreja de pudor i pietat per protegir-los dels seus disbarats o menyspreus no sé ben bé per quin motiu. O sí que ho sé: per no atabalar el lector amb petiteses gremials, per un sentit desenfocat de l’elegància professional, per no cremar irreparablement la relació amb el personatge (o amb la discogràfica o mànager), perquè el format de l’article no permetia entradetes contextualitzadores… Així, en el seu moment em vaig quedar amb les ganes, per exemple, d’explicar que José María Cano es va passar una entrevista amb Mecano remugant i exclamant que volia anar-se’n a l’hotel (la vaig salvar gràcies a la molt professional Ana Torroja, val a dir), o que Blur em tractaven, a un hotel de Benicàssim, com si haguessin aterrat a una colònia exòtica i jo escrivís per al “Tam Tam Express”.\nDoncs bé, senyors artistes, sapigueu que s’ha acabat la bonhomia. Són temps durs i ja no podem dedicar energies destacant el vostre perfil més fotogènic ni ocultant els vostres desdenys i informalitats. Per això ja hi ha els blogs i webs de fans. Fins aquí hem arribat, i ara ja només es tracta de generar visites als nostres articles i sumar molts “followers” al Twitter. Tot el que feu o digueu podrà ser, haurà de ser, utilitzat en contra vostra sense filtres protectors. Com deia el filòsof Sandro Giacobbe, la vida és així i no l’he inventada jo.


Irineu Esteve acaba 34è els seus primers 50 quilòmetres estil clàssic - FÒRUM.ad\nIrineu Esteve acaba 34è els seus primers 50 quilòmetres estil clàssic\nOn: 24/02/18 12:13\nIrineu Esteve ha tancat avui la participació andorrana en els Jocs de PyeongChang amb una bona 34a posició en la prova dels 50 quilòmetres estil clàssic sortida massiva, distància que no havia disputat mai fins a la cita olímpica i en la qual era un dels corredors més joves. Esteve ha completat el recorregut en 2 h 19’08’’3, a 10’46’’2 de la medalla d’or, que s’ha penjat el finlandès Iivo Niskanen (2 h 08’22’’1). L’han acompanyat en el podi els rusos Alexander Bolshunov i Andrey Larkov.\nIrineu Esteve ha intentat mantenir-se en el grup capdavanter, però a partir del quilòmetre 15 s’ha produït un trencament amb 23 corredors al davant. L’andorrà s’ha mogut els següents quilòmetres entre la 26 i 27a posició i a partir del quilòmetre 20 s’ha situat 24è. Al pas per la meitat de la prova (25 quilòmetres) Esteve mantenia la 24a plaça, a 3’14’’16 del millor temps, que marcava el finlandès Niskanen, finalment campió. El fondista andorrà liderava un grupet d’uns deu corredors que s’anaven intercanviant les posicions. En el quilòmetre 30’7 Irineu Esteve ocupava la 27a posició i iniciava territori desconegut per a ell, ja que mai havia corregut una prova de més distància. Al pas pel quilòmetre 40, l’andorrà es movia al voltant del Top-30 (29è en el quilòmetre 45’82), però a poc a poc ha anat cedint temps i posicions (35è en el quilòmetre 48’34) fins a arribar a la línia de meta en la posició 34 –la mateixa que el seu dorsal- després de guanyar a l’esprint l’espanyol Imanol Rojo.\nEl tècnic Joan Erola feia una valoració “positiva” de la cursa d’Irineu Esteve, destacant sobretot que era la primera de 50 quilòmetres que feia: “Ell no s’ha trobat molt bé en cursa, diu que no s’ha trobat gaire còmode, esquiant no massa bé, però jo la valoro positivament perquè és la primera de 50 que fa i ha sigut competitiu. El primer terç de carrera ha sigut molt competitiu, ha estat amb el grupet, després ha perdut una mica i s’ha quedat una mica sol rodant, que això també es nota. L’han agafat del darrere i ha anat rodant sempre per les posicions 27-28 i 33-34. Poder anant les coses molt bé hauria pogut estar 5 o 6 llocs més endavant, però valoro la cursa que ha fet positivament, és la seva primera de 50 quilòmetres, crec que ha sigut una bona experiència per a ell i penso que ha fet una cursa bona”.\nIrineu Esteve veia així la seva cursa: “He començat molt bé, em trobava molt bé i he intentat anar el més endavant del grup perquè sabia que es farien talls i volia assegurar-me estar amb el grup. Al cap d’1’5 quilòmetres m’ha començat a passar una mica de gent i quan hi ha gent al meu costat no em defenso tan bé perquè fan més apretades, recuperen, descansen, tornen a apretar i jo amb això ho passo una mica malament i allà m’he desgastat una mica i ja de seguida el grup s’ha partit i jo no estava. He hagut d’anar gairebé tota la cursa sense el grup. Les sensacions? No han estat molt bones, crec que ho podia fer millor i no ha acabat de sortir com esperava, però s’ha de tenir en compte que és la meva primera cursa de 50”.\nIrineu Esteve ha posat amb els 50 quilòmetres el punt final a la seva primera participació olímpica, que s’ha saldat amb una 46a posició en l’esquiatló després de molts problemes (caiguda per culpa d’un rival i trencament d’un pal) i una 27a en els 15 quilòmetres estil patinador, la seva millor actuació. Sobre la seva participació en els Jocs, Esteve ha comentat que “a l’esquiatló i als 50 que és on crec que millor ho podia fer no m’han sortit les coses com esperava. De la de cursa de 15 quilòmetres, en canvi, estic content pel resultat perquè és bastant difícil situar-se entre els 30 primers i realment bé. Ara, a pensar en les pròximes curses”.\nEls Jocs de PyeongChang es tancaran demà amb la cerimònia de cloenda (12 hores) i amb Irineu Esteve repetint com a banderer d’Andorra.\nPrevious Post: Prop de 70.000 visites al vídeo dels isards atrapats a la neu\nNext Post: Joves d’Encamp aprenen a relaxar-se teixint una manta de llana amb les mans


MARGUEBAH és un gabinet de psicologia enfocat a l’atenció terapèutica, localitzat a la ciutat de Barcelona. El gabinet pren el seu nom a partir del de la seva fundadora, Mariana Guedes Bahia i neix des de la seva passió per les persones i per les paraules; per l’efecte estètic i terapèutic que es crea entre totes dues.\nEl treball terapèutic que es proposa en MARGUEBAH combina les pràctiques de la psicoteràpia i de l’art teràpia. D’aquesta forma, es desenvolupen les capacitats analítiques i creatives d’una forma integrada.\nMARGUEBAH ofereix els seus serveis en castellà, català, portuguès (llengua materna de la seva fundadora) i anglès.\n“Quin tipus d’ajuda professional (psicològica o altres ) és més adequada davant d’aquesta situació?“\n“Com hauria d’actuar davant d’aquest diagnòstic clínic (propi o a la meva família)?”\n“Tinc la necessitat de comunicar una notícia seriosa i dolorosa a una persona molt propera”\nEls anteriors són exemples de preguntes o dubtes amb les que ens enfrontem recurrentment. Demanen una presa de decisió ràpida que, en si mateixa, té conseqüències pel futur de un mateix, i de vegades pel d’altres. En aquests contextos, resulta de gran ajuda consultar amb un professional que, des d’un paper neutral, contribueixi a estructurar i formular aquesta decisió.\nEl servei d’Assessorament Psicològic de MARGUEBAH està concebut precisament per a aquest tipus de demandes concises i puntuals. Es planteja amb caràcter més psicoeducatiu que exploratori i, en definitiva, persegueix facilitar el treball de valoració dels avantatges / desavantatges d’una decisió, contemplar les alternatives d’actuació i establir prioritats.\nDe vegades, a partir de l’anàlisi efectuada sobre una situació concreta, es construeix la decisió d’iniciar un treball psicoterapèutic de més ampli abast.\nEnquadrament del treball\nL’Assessorament Psicològic té la forma de sessions puntuals (1 a 3 sessions) amb durada de 50 minuts i regularitat a convenir.\n“Encara que tot em va bé, noto que em falta il·lusió en la meva vida”\n“M’enuig de manera exacerbada per petites coses i això em desagrada molt”\n“Determinades situacions aparentment banals em produeixen una ansietat inexplicable”\n“Les meves relacions de parella no duren i començo a preguntar-me si té alguna cosa a veure amb mi”\nEls exemples anteriors representen algunes demandes habituals que s’aborden en l’activitat psicoterapèutica.\nDe forma breu, podria dir-se que la Psicoteràpia persegueix convertir el patiment o la inquietud en una ocasió de canvi i que s’inicia i pren forma a partir de la demanda d’ajuda del client. Les demandes, com els exemples llistats, poden ser més concretes o difuses, psicosomàtiques o asimptomàtiques, i com a dificultats que representen, són el punt de partida d’un treball de transformació personal.\nEl treball de Psicoteràpia que es proposa en MARGUEBAH part d’un pressupost fonamental existencialista: Totes les dificultats personals que limiten el benestar de la persona, físic, psicològic o tots dos, qüestionen, en alguna mesura, la seva visió del món i de si mateix. Així doncs, per més quotidianes que siguin les demandes, molt freqüentment acaben traduint-se en dilemes morals. Temes com la llibertat, el desig, la culpa, l’espontaneïtat, l’amor, el perdó, la pèrdua, l’acceptació són personatges clàssics del treball terapèutic; els vincles més significatius, -la família, la parella- l’escenari predilecte d’aquestes passions humanes.\nEls beneficis d’una Psicoteràpia humanista són l’autodescobriment que arriba a assolir el pacient i la coherència que es va consolidant entre el que sent, el que pensa i el que fa, que condueix al seu benestar. A través del treball terapèutic es construeixen una sèrie de capacitats per passar a actuar sobre la realitat, transformant-la -en comptes d’aguantar-la o patir-la – així como flexibilitat per solucionar esdeveniments complexos. La meta de la psicoteràpia és la promoció d’autonomia de les persones, perquè puguin afrontar els reptes que la vida presenta amb confiança i vitalitat sense ajuda professional.\nEn MARGUEBAH es combina un mètode conversacional amb l’Artteràpia. Per esbrinar què passa, es proposa un diàleg empàtic, exploratori en el qual el component més important és l’escolta activa per part del terapeuta. Totes les dimensions del llenguatge, verbal, corporal, contextual són objecte d’atenció. Al llarg del procés, el treball transita d’allò concret a allò conceptual i allò vivencial, fent ús de la potència de l’expressió artística, sigui a través del treball amb el cos, la música, la pintura, l’escriptura o la dramatització. Una altra dinàmica contínua que permet l’ús de la creativitat és la que posa en contrast el literal (què passa?) I el simbòlic (què vol dir?). L’expressió artística, en si mateixa ja comunicativa i terapèutica, s’intercala en el procés psicoterapèutic i ho impregna de sentit d’una manera harmoniosa, ajustada als temps i necessitats de cada persona/ parella.\nEnquadrament del treball:\nEls processos psicoterapèutics tenen una durada molt variable (entre mesos i anys) segons la naturalesa de la demanda i la implicació del client en el treball terapèutic. Durant aquests processos, poden succeir-se períodes de pausa o espaiament de les sessions, inicialment previstes amb una periodicitat setmanal.\nLa intervenció s’estructura en format individual, de parella o grupal, segons les característiques de la demanda. La durada de les sessions és de 50 minuts en format Individual i 1h30 per parelles. Les sessions es proposen amb regularitat setmanal.\nTallers de Artteràpia\nUn temps i un espai per dedicarse a un mateix, escoltar amb el cos, trobar sentits als nostres hábits, interrogar-se cap a ón ens porten els nostres passos, experimentar amb materials per trobar-se amb … algú que coneixes?\nNo es requereixen experiència ni coneixements tècnics.\nTreball amb els models interns de pa/maternitat. Per a persones amb pors i inseguretats respecte a la paternitat; amb dubtes pel que fa a la construcció de la família; persones que no estan d’acord amb la seva parella que fa a tenir (més) fills; parelles superades pel canvi del sistema familiar.\nMillor sol o acompanyat?\nTreball amb vínculs. Per a, per exemple, a persones que d’una manera reiterada manifesten problemes en les relacions amb els altres en contextos variats com el professional, social, familiar o altres.\nEl dol no em deixa\nTreball amb perdues. Dirigit, per exemple, a persones que no s’han adaptat després d’una història de separació dolorosa, pèrdues; en situació de niu buit.\nTreball amb polaritats. Per a persones amb problemes de dependència emocional en les relacions; intolerància a la soledat; cuidadors amb la vida personal limitada pels qui tenen cura.\nPrograma parella – L’Amor i els seus derivats\nDirigit, per exemple, a persones sense parella amb sentiments de buit i tristesa associat a això; persones amb dificultat en comprometre; persones amb confusió respecte a conceptes com l’amor, l’enamorament, el compromís, la fidelitat, la relació.\nLa Xerrada informatives té un caràcter formatiu enfocat a la prevenció de conductes de risc i a la promoció del benestar i salut mental. Consisteix en l’exposició d’informació d’una forma dinàmica i interactiva amb l’audiència incloent un espai final pràctic destinat a exercicis vivencials, aclariment de dubtes o comentaris d’exemples concrets.\nXerrades amb Pares:\nEls límits dels Maltractaments en la família: reconèixer-los i actuar\nL’equilibri en la parella: conciliar ser pare i ser parella\nCanals de comunicació entre pares i fills\nPermetre / Prohibir: els estils educatius parentals\nTrastorns Alimentaris: ¿ què diu aquest plat ple?\nGermans que es donen l’esquena: educar en plural\nXerrades amb Adolescents:\nUn porro i una pantalla: 7 diferencias, ¿quantes semblances?\nDir que sí, dir que no: ¿Sóc l’amo de mi mateix?\nEl meu cos com el planeta: gaudir, respetar i preservar.\nTots diferents tots iguals: i tu, d’on ets?\nEls accidents de trànsit: si em passa, ¿què?\nLes xerrades tenen una durada de 1h 30m i una periodicitat mensual. Les inscripcions a les xerrades es poden fer de forma solta o en bloc.\nSalvador Espriu, 27, 4t 1er 08005 Barcelona\nDe Dimarts a Divendres: 10-19h\nHoras concretes a convenir per correu o telèfon.\nCol·legiada al Col·legi Oficial de Psicòlegs de Catalunya nº 15015\nEl Gabinet MARGUEBAH és un centre sanitari inscrit en el Registre de centres, serveis i establiments sanitaris del departament de salut de la Generalitat de Catalunya.\nAcepto les condicions d'ús i la política de privacitat.\nGràcies pel seu contacte. Ens posarem en contacte amb Vostè el més aviat possible.\nPolítica de privacitat | Condicions legals


Cap al cinquè aniversari de l'aprovació de l'Agenda 2030\nEl 25 de setembre es compliran cinc anys d’ençà que les Nacions Unides aprovaren l’Agenda 2030 pel Desenvolupament Sostenible, que es desplega a través de 17 Objectius. Al llarg d’aquests cinc anys, els governs dels països desenvolupats i en desenvolupament han alineat els Objectius de Desenvolupament Sostenible amb les polítiques i estratègies nacionals, han emprès accions, mesures i iniciatives concretes en l'avanç de diversos ODS en línia amb les prioritats nacionals, arribant a comunitats i grups d'interès. Així mateix, algunes empreses han començat a integrar els ODS en les seves pràctiques.\nPerò, malgrat les accions empreses, Nacions Unides reconeix que no estem en el camí d'aconseguir els ODS per a l'any 2030, fins i tot abans de la pandèmia sanitària. Per exemple, va augmentar la desnutrició infantil, s'espera que la pandèmia de la COVID-19 faci retrocedir a desenes de milions de persones a l'extrema pobresa i es valora que el 26,4% de la població mundial, uns 2.000 milions de persones, es van veure afectades per la inseguretat alimentària.\nLa pandèmia sens dubte, ha repercutit en l’avanç de l’Agenda 2030 i al respecte se subratlla la importància, ara més que mai, de continuar duent a terme accions de cooperació internacional, ja que l’Agenda 2030 aposta per un desenvolupament sostenible a escala mundial. Ara, amb sols una dècada al davant, és el moment d’augmentar el ritme i els esforços per a la seva aplicació.\nEn aquest sentit, el Fons Mallorquí, des que incorporà l’aplicació i promoció de l’Agenda 2030 a les seves línies de feina, ha fet un esforç tan perquè l’Agenda sigui coneguda i exigida als Governs Locals i Regionals per part de la població mallorquina, com perquè s’apliqui a tots els projectes de cooperació i sensibilització que finança l’entitat.\nAixí doncs, a través de la campanya Compromesos amb l’Agenda 2030, des del 2018 el Fons ha ofert seminaris i conferències per conscienciar i catalitzar l’acció entre els ciutadans, la societat, l’àmbit polític, les empreses, el món acadèmic i els mitjans de comunicació, entre altres.\nAquests cinc anys també deixen coses positives com ara l’augment de taxes d’escolarització, la representació de les dones en els parlaments o el finançament mundial pel Clima. Sigui com sigui, és l’hora d’estar més que mai Compromesos.


Condemnen a catorze anys i tres mesos de presó l'acusat d'agredir sexualment la seva fillastra a Guissona - Tàrrega Televisió\nPla general de l'Audiència de Lleida durant el judici a l'acusat d'agredir sexualment la seva fillastra durant anys a Guissona. Imatge del 25 de setembre de 2019. (Horitzontal)\nPla general de l’Audiència de Lleida durant el judici a l’acusat d’agredir sexualment la seva fillastra durant anys a Guissona. Imatge del 25 de setembre de 2019. (Horitzontal)\nACN Lleida .- L’Audiència de Lleida ha condemnat a catorze anys i tres mesos de presó el veí de Guissona (Segarra) de 44 anys, P. D. B. O., acusat d’agredir sexualment de manera continuada la filla de la seva parella des de l’any 2004, quan l’home tenia 29 anys i la nena només 8. La Sala ha considerat provat que al començament, l’home aprofitava que es quedaven sols a casa perquè la mare marxava a treballar per fer tocaments per tot el cos a la nena i més endavant l’acusat va obligar la menor a fer-li tocaments a ell i la va violar. Els abusos van continuar fins que la menor va fer quinze anys i va marxar de casa. L’Any 2016, amb 21 anys, la noia va decidir denunciar els fets. L’home ha ingressat aquest dimarts a la presó.\nLa noia no va denunciar els fets fins al 2016, quan en tenia 21. Va ser llavors quan li va explicar a la seva doctora i ella li va dir que ho havia de denunciar. També perquè patia per si el seu padrastre feia el mateix amb les seves germanes. La noia va declarar que l’acusat la pegava i la insultava “amb qualsevol excusa” i que els tocaments van començar quan ella tenia uns vuit anys i el seu padrastre li estava posant una