Activitats en L’Espai -El Llobet\nOsteopatia Bioenergètica Cel·lular\nQuè és l’alliberació del Pericardi?\nÉs una tècnica osteopàtica creada per Montserrat Gascón, també anomenada Osteopatia Bioenergètica Cel•lular (OBC), la qual enfoca la importància de l’impacte emocional en la nostra salut global.\nDavant de qualsevol impacte emocional el nostre cos genera una sèrie de mecanismes per tal de protegir l’òrgan receptor i canalitzador de les emocions, el cor, l’òrgan vital primordial del cos humà. Aquests mecanismes es desenvolupen a partir del Pericardi, un conjunt de membranes que embolcallen, protegeixen i fixen el cor en el mediastí. Quan el nostre ser es sent amenaçat (perquè tenim por, estem en perill, estem estressats, angoixats o estem patint un xoc traumàtic, per exemple) el pericardi reacciona contraient-se, realitzant la cuirassa necessària per tal de protegir el cor i, al mateix temps, mantenir-nos en vida. Remesa l’amenaça que l’ha fet reaccionar, el pericardi torna al seu estat natural d’expansió.\nEl problema esdevé quan aquesta resposta succeeix de forma repetitiva i el pericardi es manté en retracció durant un llarg període de temps, circumstància molt comuna en la societat en què vivim.\nEl pericardi té múltiples insercions anatòmiques i neurofisiològiques: conté nombrosos lligaments que l’uneixen directament amb la columna vertebral, des del sacre fins el crani, està íntimament lligat al cor, al diafragma, les pleures, la tràquea, l’esófag, l’entrada de l’estómac, les principals vies arterials i venoses, el centre frènic (responsable de la respiració), els ganglis estrellats (reguladors del sistema nerviós vegetatiu), els ganglis semillunars, la base del crani, les membranes intracranials i les glàndules timo i tiroides. Per tant, qualsevol reacció del pericardi pot acabar afectant extensivament a qualsevol part del nostre organisme per la reacció en cadena de les diferents estructures i funcions. Quant més temps es manté aquest estat de retracció, més pot acabar afectant a d’altres estructures i funcions.\nUn pericardi permanentment retret acabarà formant un escut protector al voltant del cor que no li permetrà rebre i canalitzar les emocions, d’aquí la frase dita popular de “tenir el cor dur com una pedra”. L’efecte va més enllà del físic. Cos i ànima formen un tot. I, el seu punt d’unió és, precisament, el cor. Quan el pericardi perd l’equilibri entre el seu estat de retracció-expansió, la persona se sent desconnectada de sí mateixa.\nTota vida existent en l’Univers, tant en el micro com en el macroscosmos, és energia en constant moviment d’expansió i retracció. Amb l’osteopatia bioenergètica cel•lular el que fem és sentir aquest moviment energètic (la seva amplitud, direcció i ritme) i retornar-li l’equilibri, partint del seu centre (el pericardi) i estenent l’harmonització a la resta del cos, implicant no tan sols el cos físic sinó també l’emocional, el mental i l’energètic, escoltant-te com un tot, com a ser espiritual que ets, i ajudant-te a recordar-ho.\nEl tractament es realitza amb la roba posada (sense objectes metàl·lics: arracades, cinturó…) i estirat en una camilla.\nEn quins casos està indicat l’Alliberació del Pericardi?\nEn realitat, sempre està indicat, avui en dia, tots necessitem de manera urgent alliberar el nostre pericardi i retornar a l’essència que som. Però intentaré concretar les situacions en les quals sento que més et puc ajudar:\n● Si pateixes estrés, angoixa, sents un nus a la gola que t’ofega i no et permet plorar i/o respirar amb normalitat, o un nus a l’estómac que no et permet digerir.\n● Si pateixes alguna malaltia autoimmune o alguna dolència que no troba resposta mèdica.\n● Si pateixes dolors recurrents en alguna part del cos que alleugereixes amb medicació però que retornen quan han desaparegut els efectes d’aquesta.\n● Si et sents desconnectat de tu mateix/a o bloquejat/da.\n● Si et sents sense ganes de viure, sense forces i/o exhaust/a.\nPerquè venir a OsonaSatNam a Alliberar-me el Pericardi?\nPerquè a més d’estar formada en Osteopatia Bioenergètica Cel•lular, sóc fisioterapeuta i canalitzadora de registres akàshics. Una tríada que, a través del meu treball personal, m’ha permès adquirir els coneixements i experiències necessàries per poder comprendre al ser humà de manera holística, des de la seva vessant més terrenal i física fins la més espiritual i etèrica, fet que em permet anar més enllà en la mateixa sessió d’alliberació del Pericardi, doncs entenc les meves capacitats i coneixements com un tot que sento que no haig de fragmentar i així ho faig.\nHoraris d’atenció (amb reserva prèvia): Dilluns i dimecres de 9h a 20h i dijous i divendres de 16h a 20h.\nDuració de la sessió: 1h\nPeriodicitat del tractament: A vegades amb una sola sessió n’hi ha prou, depenent de la situació, però aconsello 3 sessions distanciades d’un mes entre cadascuna d’elles. En situacions molt agudes, es pot repetir al cap de dues setmanes d’haver realitzat la primera.\nEn temps de COVID-19: Mentre duri la pandemia del COVID-19 el tractament es realitzarà prenent les mesures preventives necessàries. Vegeu més informació en el document que aquí s’adjunta.\n●Si pateixes alguna dolència que no troba resposta mèdica o alguna malaltia autoimmune.


Davide Livermore: «Amb un pressupost baix es poden fer coses importants» – El Temps\nInici » Cultura Entrevistes Davide Livermore: «Amb un pressupost baix es poden fer coses importants»\n417 Vistes\tDavid Livermore / Miguel Lorenzo\nDavide Livermore (Torí, 1966) aterrava fa dos anys en –aleshores– el polvorí del Palau de les Arts amb el càrrec d’intendent-director artístic, encara amb el PP en el govern de la Generalitat. Una responsabilitat que heretava de Helga Schmidt, imputada en el greu cas que afecta aquest contenidor. Des de llavors, Livermore ha normalitzat la institució i ha pogut tirar endavant una programació de qualitat malgrat les estretors pressupostàries. Livermore director d’escena i escenògraf amb una llarga trajectòria com a gestor −i abans com a cantant, ballarí o actor− arribava a València l’any 2012, reclamat per Helga Schmidt, per fer-se càrrec del Centre de Perfeccionament Plácido Domingo. La seua relació prèvia amb el contenidor valencià també inclogué la direcció artística d’òperes com La Bohème, de Puccini. Fet i fet, el seu coneixement de la casa i el seu prestigi el feien una alternativa solvent a Schmidt. La gestora austríaca era valorada entre els aficionats per una programació de gran nivell confeccionada a colp de talonari però posada en dubte per les seues despeses sumptuàries, primer, i per la imputació després per delictes de prevaricació, malversació de cabals públics i falsedat. De tarannà obert, Livermore ha normalitzat la institució, ha encetat col·laboracions amb el Palau de la Música o l’IVAM i ha tret endavant una programació de gran nivell malgrat la reducció del pressupost, iniciada amb el PP i agreujada per l’abandó crònic del Ministeri de Cultura. Lluny de lamentar-se, Livermore es vanta de la gestió d’un pressupost limitat (22 milions el 2016, malgrat tot, amb un lleuger augment respecte a l’exercici anterior) i del que es pot fer amb aquells recursos. Directors de campanetes com Lorin Maazel o Zubin Metha han deixat pas a noms menys cridaners però també de prestigi, com ara Roberto Abbado i Fabio Biondi. I continuen brillant les estrelles del cant en el firmament del Palau.\n—Per a mi el nomenament no fou cap sorpresa. L’estiu del 2014, quan estava treballant en Innsbruck en la producció del Narciso, va eixir em premsa que es parlava de mi com a pròxim intendent del Palau de les Arts. Però no hi havia tingut cap contacte previ. En tot cas, des de l’any 2012 havia treballat en el Centre de Perfeccionament i aquell any havia estat també director artístic de La Bohème al Palau. Des d’aquell moment vaig decidir quedar-me a València, viure aquesta responsabilitat d’una manera diferent, no arribar, fer una master class i agafar els diners. Quan em telefona la secretària de la consellera [diu en referència a la darrera responsable de Cultura amb el PP, Maria José Català] per donar-me la notícia, vivíem l’episodi dels policies entrant al Palau, els helicòpters, la confiscació de discos durs… Compte amb això: no estic criticant la tasca de la policia, feien la seua feina, però va ser una situació molt difícil. I el meu nomenament era la manera més ràpida de solucionar aquell problema: coneixia la casa, coneixia els treballadors, els músics, i havíem posat en marxa produccions extraordinàries, com La força del destí, que va guanyar el premi Campoamor, o l’Otello. Vaig viure el nomenament com una cosa extraordinària. Jo havia estat quinze anys director artístic del teatre Baretti de Torí, que va canviar de manera profunda la vida d’un dels barris més difícils de la meua ciutat. Es pot canviar el món gràcies a la política cultural. I pensar que aquesta passió es podia posar en marxa en un gran teatre com el Palau de les Arts m’encisava. No era una qüestió de poder o de gestió del poder. Per la meua educació i la meua tendència al voluntariat social, m’atreia poder canviar la vida de les persones a través de la cultura. Pel que fa a la segona part de la teua pregunta, vaig posar una condició: un teatre públic no pot ser l’altaveu de cap partit polític. Quan un artista té alguna cosa a dir no pot ser el gos d’un patró. Vaig ser escollit per la dreta i ara treballe amb un govern d’esquerres, però alguna de las primeres iniciatives, com ara la normalització de les relacions amb el Palau de la Música, es van començar a articular a la setmana d’arribar al càrrec. I he mantingut el mateix discurs amb el canvi de govern pel que fa a la independència del Palau de les Arts.\n—Jo sóc d’una generació acostumada a tenir limitacions pressupostàries. Una producció del Palau de les Arts va guanyar el premi Campoamor [diu en referència de nou a La força del destí] amb un pressupost de 120.000 euros de vestuari, decorat i videoprojecció, que en una altra producció no donaria ni per a les sabates. Quan un artista té coses a dir, el pressupost no és mai un problema. Amb un pressupost baix es poden fer coses importants. No, allò que m’ha limitat més ha estat la burocràcia. Un teatre d’òpera no és una empresa com la resta. Necessitem desenvolupar l’extraordinari nivell de la nostra orquestra, però a causa de les limitacions a què ens sotmet Hisenda [es refereix a les directrius d’estabilitat pressupostària del ministeri de Cristóbal Montoro] no podem fer-ho. És com si John Lennon i Paul McCartney li hagueren dit a George Harrison que sols el podien contractar dos anys, per fer gires. No serien els Beatles! Els músics necessiten temps de tocar junts per crear un so. Necessiten…\n- Publicitat -\tBotànicCompromísDavid Livermoregeneralitat valencianaHelga SchmidtMaría José CatalàòperaOrquestra de la Comunitat ValencianaPaís ValenciàPalau de les ArtsPlácido DomingoPPPSPVValènciaVicent Marzà\tEscrit per


Manel Silva, sushiman del Hapo Sake Bar - Pànxing\nManel Silva, sushiman del Hapo Sake Bar\n“El secret és la qualitat màxima del producte”.\nAmb 18 anys va entrar a treballar de cuiner al Grup Tragaluz i la casualitat el va enviar a una de les cuines nipones. Des de llavors, Manel Silva s’ha dedicat a la cuina japonesa perfeccionant la seva manera de cuinar i acabant sent un dels propietaris del Hapo Sake Bar.\nQuè és el més important de la cuina japonesa?\nEl producte, cuiden molt el producte, intenten no tocar-lo molt perquè mantingui el seu sabor, per això el peix cru o els tatakis, que només és marcar-los. Intenten mantenir el sabor del producte, per mi això és el més important.\nFora del sushi, sashimi, les tempures… hi ha més cuina japonesa?\nJo intento introduir coses diferents sempre en els menús de migdia perquè és més el moment de la cuina casolana, però la gent s’acaba quedant en la tempura, el sushi, els yakisoba… per molt que facis el que més vens és sempre això.\nEl secret de la cuina japonesa, sobretot quan parlem del peix cru, és el tall?\nÉs el tall i és la qualitat. El secret és la qualitat màxima del producte tant en el peix com en les verdures, que també són fonamentals en la cuina nipona.\nCom neix el Hapo Sake Bar?\nVa començar com un take away, no hi havia aquest servei a Mataró i vam pensar que calia. D’aquell primer negoci va sortir aquest que, en principi, era més un lloc de sake perquè això no existia, era una cocteleria de sake i aperitius, un sakebar. Però cada cop ens demanaven més menjar i, a poc a poc, vam anar creixent en aquesta direcció, perquè la veritat és que el sake és molt complicat per a nosaltres (els occidentals).\nQuè li diries a aquell que no vol provar un japonès per l’angúnia al peix cru?\nLa gent ha de conèixer que la cuina japonesa no només és peix cru. Aquí tenim pasta, carn, pollastre, gyozas… Si el peix no agrada cru, tens salmó fumat. Si no t’agrada el peix cru, les possibilitats en un japonès són moltes.\nPer què recomanaries a algú que vingui al Hapo Sake Bar?\nPerquè això, a part de cuina japonesa, és un concepte. Aquí tens la cuina japonesa amb els nostres tocs personals, pots provar sakes, tens ramen, és un local bonic i té un ambient diferent, no és el japonès clàssic on no se sent res, és més mediterrani, té un disseny, és un concepte més global.


Manel obre un Festival de Terramar amb diferents enfocs - L'Eco de Sitges\nAquest dijous arrenca una nova edició del Festival Jardins Terramar, i ho fa amb un grup capdavanter i de referència, Manel. Els barcelonins portaran sobre l’escenari el disc Per la bona gent, que va liderar les llistes de vendes, i recentment l’EP L’amant malalta.\nAquest, però, no és el primer cop que ve Manel a Sitges, com recorda un dels seus components, Martí Maymó: “hem vingut el 2011 i 2013. I recordo aquell fet especial d’actuar al Melià, on havia vingut tantes vegades a veure el Festival de Cinema”. Pels Manel, “obrir un festival sempre fa molta il·lusió. Notes com poses a prova tot allò que es trobaran altres artistes. Ens ve molt de gust el Festival i descobrir els jardins de Terramar”.\nEl disc La bona gent va tenir un èxit espectacular, i va liderar les llistes: “és un reconeixement que et fa il·lusió. Fer discos que es venguin i que siguin número 1 a Espanya és fantàstic. És un brindis del moment. I recordant que tot ve del disc anterior, ja que havien confiat en nosaltres. No serveix ser número 1 si no fas les coses bé. S’ha de treballar moltíssim”.\nUna de les grans sorpreses que s’han trobat els fans de Manel ha estat l’EP L’amant malalta, produït per Jake Aron. “Quan vam gravar La bona gent, ja ens va passar pel cap. I amb la pandèmia, la gent deu pensar que L’amant malalta fa referència a tot això, però no és així. Va ser casual. Com a músics, anem sortejant onades, com la Covid, i l’EP era una bona idea per revifar les coses”.\nI en aquest revifament ens podem trobar amb moments de hip-hop, de rhtym blues… “Els teus gustos van mutant una mica, no només com a consumidor, sinó com a creador. Vas aprenent més la professió i adquireixes més recursos. Quan escoltem les cançons, anem provant coses”.\nManel vol animar a la gent a venir al concert del Festival Jardins Terramar: “molts potser durant un any i mig no han anat a concerts, cinema, teatre… Que vinguin, perquè gaudiran. És una situació on hi haurà mascaretes i distància, però un cop comenci el concert, la gent es pot oblidar de tot això. Valdrà molt la pena”\n1 d’agost: La Casa Azul\nEl Festival de Terramar presenta un cartell d’artistes catalans i espanyols de primer nivell (20 d’abril de 2021)


L’actor Pau Vinyals serà el pregoner del Carnaval de Taradell « Ràdio Taradell\nLa llista del 3 al 10 de febrer\nL’actor Pau Vinyals, conegut per ser el professor de literatura castellana a la sèrie d’èxit Merlí, serà el pregoner del Carnaval de Taradell d’aquest any. Serà el dissabte 17 de febrer a dos quarts de 7 de la tarda a la plaça de l’Atlàntida. D’aquesta manera Vinyals agafarà el relleu a Xavier Pérez Esquerdo, en Peyu, Pep Plaza o Quim Morales, que han estat pregoners els últims anys.\nVinyals, nascut el 1986 a Ravós del Terri, al Pla de l’Estany, s’ha fet molt popular aquest últim any com a Gabi a Merlí. Tot i així, acumula una trajectòria destacada en sèries com El crac, així com en obres de teatre com L’hostalera i El Ramon de les Olives.\nLes inscripcions de carrosses i comparses per participar a la rua de la disbauxa, organitzada per Ràdio Taradell, estan en marxa des de fa dies i avancen a bon ritme. Aquest any, la rua de la disbauxa serà el dissabte 17 de febrer i les inscripcions es podran fer fins tres dies abans a les oficines de l’Ajuntament, al Cafè de Can Costa o a través d’un formulari al web de l’emissora. Com és habitual, es premiaran les tres millors carrosses i la millor comparsa.\nLa rua passarà pels següents carrers: carretera de Balenyà, passeig de Sant Genís, carretera de Mont-rodon, passeig Domènec Sert, carretera de Balenyà, carrer de la Vila, carrer Catalunya, avinguda Montseny, carrer Sant Sebastià, carrer Guillem de Mont-rodon, carrer de la Font, passeig Domènec Sert, carretera de Mont-rodon, passeig de Sant Genís i carretera de Balenyà. Ara bé, les carrosses o comparses que ho desitgin o ho necessitin podran abandonar la rua després del carrer de la Vila, seguint pel carrer Batllia.\nUn cop acabi la rua, el final de festa del Carnaval serà a Can Costa. A la sala gran, es repartiran entrepans per als membres de les carrosses i comparses, i es lliuraran els premis. El primer premi a la millor carrossa està dotat amb 400€; el segon, amb 300€, i el tercer, amb 100€. El premi a la millor comparsa serà de 100€. Tot seguit, començarà el fi de festa a la mateixa sala, sota l’organització de l’Ajuntament.\nPer vuitè any, Ràdio Taradell assumeix l’organització del Carnaval, amb la col·laboració de l’Ajuntament de Taradell i Protecció Civil-Voluntaris de Taradell. L’Agrupació de Botiguers de Taradell també col·labora en el lliurament de premis.\ncolorful confetti and streamer lying on floor in fron of background


Un mort en un accident a la RD 117 - VilaWeb\nUn mort en un accident a la RD 117\nL'accident va tenir lloc ahir dissabte a les 15h, en el moment de la tempesta .\nAhir dissabte cap a les 15h, a la RD 117 entre Ribesaltes i Espirà de l’Aglí, es va produir un xoc entre tres cotxes i una moto. L’accident que va tenir lloc en el moment de més pluja, va ocasionar el tancament de la RD 117 durant dues hores i mitja.\nEls socors que van desplegar un important dispositiu sobre el terreny, van atendre a 5 persones. Una d’aquestes víctimes, en parada cardiorespiratòria a l’arribada dels socors, va morir. Un nen i tres adults ocupant tots del mateix vehicle, són els accidentats.\nEn total es van mobilitzar 16 bombers, tres ambulàncies, dos vehicles del SAMU i dos aparells de desempresonament així com la gendarmeria , que serà l’encarregada de dur a terme l’enquesta sobre aquest accident.


Proveïdor de maquinària d'envasat per a Stick Pack i Sobre Pla | Aranow\nHome | Sobre nosaltres\nBenvingut a Aranow. Vivim uns moments trepidants i plens d’interrogants, temps on veiem dia rere dia com les desigualtats s’aguditzen i on actuar, també des de la indústria, per un futur més digne pel planeta és més necessari que mai. La salut de tothom, així com la igualtat efectiva de gènere, la corresponsabilitat ètica en les decisions, així com la lluita contra la crisi climàtica son també els nostres principals reptes alhora de seguir creixent, de manera totalment responsable, en el lideratge mundial del sector.\nA ARANOW sempre hem volgut ser un instrument útil al servei de la societat i és per això que sabem de la importància del nostre llegat espiritual per les futures generacions. Seguim obsessionats en la generació d’ocupació de qualitat oferint al mercat unes línies de producció que no només han de ser cada dia més eficients, sinó que han de produir envasos més sostenibles. Per aquest motiu, treballem persistentment per tal de reduir la nostra despesa energètica durant tot el procés de fabricació.\nEl món és el nostre mercat natural i seguim convençuts que la proximitat és un dels principals valors per poder treballar de manera eficaç amb els nostres clients i col·laboradors. Per això des de fa mes de 20 anys la inversió en recerca i innovació no ha fet més que créixer, responent també a l’ambició global del grup.\nPermeteu-me amb aquestes paraules compartir, un cop més, el nostre absolut compromís amb tots els nostres treballadors, clients, proveïdors i col·laboradors, un compromís consistent i a llarg termini que és també un compromís insubornable amb l’esperança d’un millor esdevenidor per a tota la humanitat.\nMoltes gràcies per seguir confiant en Aranow!


Notícies - El coixinet de gir per al posicionador de soldadura\nEl coixinet de gir per al posicionador de soldadura\nEl posicionador es compon principalment d’una taula de treball, a mecanisme de gir, un mecanisme de gir, un dispositiu conductor, un quadre i una caixa de control elèctrica. El posicionador és un equip auxiliar de soldadura especial, adequat per a la posició de soldadura delgirant el treball per obtenir la posició de processament ideal i la velocitat de soldadura es pot utilitzar conjuntament amb la màquina operadora i la màquina de soldar per formar un centre de soldadura automàtic i també es pot utilitzar per al desplaçament de la peça durant el funcionament manual.\nLa rotació de la taula de treball adopta una regulació de velocitat continuada del convertidor de freqüència amb una precisió de regulació d’alta velocitat. La caixa de control remot pot realitzar un funcionament remot de la taula de treball i també es pot connectar amb la màquina operadora i el sistema de control de la màquina de soldar per realitzar una operació de connexió. Elposicionador de soldadura es compon generalment d’una taula de treball mecanisme giratori i un mecanisme de gir. Mitjançant l’elevació, el gir i la rotació de la taula de treball, la peça fixada a la taula de treball pot assolir els angles de soldadura i muntatge necessaris. La rotació de la taula de treball és la regulació de velocitat continuada de conversió de freqüència. Es pot obtenir una velocitat de soldadura satisfactòria.\nRodaments de gir per als posicionadors generalment requereixen productes d'alta precisió amb petites distàncies. La nostra empresaUna sola fila corró creuat rodament d'anells de gir (https://www.xzwdslewing.com/single-row-crossed-roller-slewing-bearing/) La sèrie 111 pot complir molt bé aquesta aplicació. Utilitzeu generalment 111.20.315 o 111.20.355. Consulteu el dibuix següent.\nXuzhou Wanda Slewing Bearing Co., Ltd.. (https://www.xzwdslewing.com/) és un fabricant professional de rodaments de gir, integrant disseny, fabricació i investigació i desenvolupament. L’empresa compta amb una forta força tècnica, una forta capacitat de producció i equips de proves complets. L’empresa es troba a Xuzhou, que és la base de maquinària de construcció més gran de la Xina. Som un fabricant cooperatiu de XCMG.\nSi teniu alguna pregunta o pregunta sobre rodament d’anells giratoris, poseu-vos en contacte amb nosaltres. Oferirem el millor preu, el millor servei i la màxima qualitat.


Un diputat del PSC veu contraproduent manifestar-se contra el TC - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 12 d'Agost de 2009. 14:07h.\n"El que seria més tranquil·litzador per la societat és que hi hagi un full de ruta marcat pel Govern"\nEl diputat del PSC, David Pérez, amb Joan Ferran\nEl portaveu adjunt del PSC al Parlament, David Pérez, ha apostat perquè sigui el Govern qui marqui el full de ruta en cas d'una sentència del Tribunal Constitucional (TC) que retalli l'Estatut. En declaracions a Catalunya Ràdio, Pérez ha rebutjat una manifestació abans que es produeixi la sentència, perquè "no té cap sentit pressionar al TC: és clarament una equivocació i absolutament contraproduent".\nPel que fa a una concentració 'a posteriori', com proposen l'expresident de la Generalitat Pasqual Maragall i Òmnium Cultural, Pérez ha opinat que "el que seria una mica més tranquil·litzador per al conjunt de la societat és que hi hagi un full de ruta marcat pel Govern de Catalunya".\nEn la mateixa línia s'ha expressat el secretari d'Organització del PSC, José Zaragoza, que ha subratllat que la posició dels socialistes catalans ha estat sempre la de "donar-li força al Govern". "Catalunya ha de demostrar seny i fermesa. I el que ha de fer és, quan passin les coses i no abans, prendre les seves decisions", ha argumentat.\nHa assenyalat que fa mesos, el PSC es va reunir amb UDC i els dos partits van coincidir que calia donar suport al Govern i al seu president, i tenir una actitud "sensata, ferma i responsable".\n#11 joan, barcelona, 13/08/2009 - 10:07\nper qualsevol espanyolista es contraroduent. aixi que per l´ala de catalunya del psoe ,es contraproduent. aixi de sencill.\n#10 pere, bcn, 12/08/2009 - 21:22\nTé tota la raó. Una gran mani contra el TC seria contraproduent... però pel PSC-E el PP i Espanya.\nEn canvi seria bo per Catalunya.\nEl què és bo per Espanya és bo pel PSC i és dolent per Catalunya.\n#9 marc, barcelona, 12/08/2009 - 19:56\nI aquest ...... de'n David Pérez manipula i confon intencionadament: si alguna institució ha de marcar un absurd "full de ruta" ha de ser el parlament, que és qui va aprovar l'estatut del 30 de setembre. El govern catlà no hi ha de pintar res aqui.\n#8 marc, barcelona, 12/08/2009 - 19:53\nQue la gent de carrer, la ciutadania es manifesti contra el TC és contraproduent. Però si tot queda controlat i organitzat entre polítics (que collons vol dir un "full de ruta marcat pel Govern"?) seria més tranquil.litzador...\n#7 Alexia, Manlleu, 12/08/2009 - 18:54\nUn diputat del PSC veu "contraproduent" manifestar-se contra el TC, o sigui, contra el PSC.


238 -L’art contemporani com a recurs educatiu\nEl taller està format per una part teòrica que contextualitza l’activitat en un marc conceptual a través de la presentació de diferents línies d’investigació i acció que s’estan duent a terme per diferents col·lectius artístics i de caràcter pedagògic. Una segona part pràctica ens permet conèixer i experimentar de manera directa amb una representació del ventall de recursos relacionats en quatre eixos de treball:\nL’arquitectura i l’art.\nIntervenció en l’espai que habitem mitjançant la instal·lació artística, convidant a reflexionar, recórrer i habitar l’espai conscientment.\nIntervenció i transformació efímera d’alguna plaça, carrer, etc. del poble on es du a terme l’activitat.\nRecursos plàstics d’experimentació.\nAmb diferents materials tant de caràcter estructurat com desestructurat es du a terme un xicotet projecte de producció artística i visual. Es donen a conèixer diferents tècniques aplicables a diferents contextos que suposen un ventall de recursos educatius i d’estimulació sensorial.\nLa cultura visual com a contingut educatiu\nLa major part de la informació que rebem ens arriba de manera visual. La cultura visual és el conjunt d’objectes, experiències i representacions a partir de les quals creem significat a través del llenguatge visual i formen part de la quotidianitat.\nEntendre la relació metodològica entre producció artística i construcció de coneixement autònom, crític i divergent.\nRelacionar els processos de creació artística contemporània amb l’acció d’educar, tant en els entorns educatius formals com no formals.\nApoderar els educadors i les educadores com agents de creació.\nConèixer tècniques, recursos i metodologies per dur a terme projectes col·laboratius de producció artística i educativa.\nDonar a conèixer recursos aplicables a processos d’ensenyament relacionats amb l’arquitectura, la plàstica i el llenguatge visual.\nIntroduir el pensament artístic en els processos de transformació social.\nIntroduir els processos de transformació social en els àmbits educatius.\nFomentar la participació en els processos socials des d’una actitud crítica, transformadora i innovadora.\nDesenvolupar processos crítics, des de la construcció de sabers col·lectius i multidisciplinars, que incidisquen directament en els contextos en els quals han estat viscuts.\nRelacions entre l’educació i els llenguatges artístics contemporanis.\nInstitucions educatives i contemporaneïtat.\nAgents d’educació i dinamització de projectes artístics.\nArquitectura, art i territori.\nQuin és l’espai que habitem?\nL’espai com a element de socialització.\nCom s’intervé l’espai: actituds, transformació física, conceptualització.\nRecursos plàstics, no fem manualitats.\nEls processos de creació i experimentació plàstica com a finalitat.\nSeqüències i estructures dels processos d’experimentació plàstica.\nLa cultura visual: nou escenari social i educatiu.\nQuè és la cultura visual?\nCom ens arriben els missatges?\nEines de descodificació.\nProducció de missatges visuals\nEl taller comença amb una exposició dels conceptes i contextos teòrics en els quals s’emmarquen les pràctiques que es duran a terme a continuació.\nLa segona part del taller es divideix en tres blocs de caràcter pràctic:\nArquitectura i art.\nLa cultura visual com a eina comunicativa.\nLes pràctiques es duran a terme mitjançant xicotets projectes col·laboratius.\nA través d’una reflexió, col·loqui i posada en comú.\nIsabel Vilarrocha Pallarés\n1 sessió - amb un descans per dinar, entre la segona i tercera pràctica.\n54 €/h - Inclou el material necessari i la formació teòrica.\nTags: Desenvolupament rural Manualitats Oci i temps lliure


Els Indicadors PIMEC de febrer del 2016 - Sabadell Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » Els Indicadors PIMEC de febrer del 2016\n24 Febrer 2016 a 14:00\nLa creació de societats mercantils al gener de 2016 a Catalunya va ser un 34,7% per sobre les registrades el mateix mes de l’any anterior. Pel que fa la dissolució de societats mercantils va ser de 299, un -17,2% per sota les registrades el mateix mes de l’any anterior.\nA Espanya la creació de societats mercantils al gener de 2016 va ser de 8.461, un 14,8% per sobre les registrades el mateix mes de l’any anterior. La dissolució de societats mercantils va ser de 3.144, un 3,4% per sota les registrades el mateix mes de l’any anterior.\nL’Índex de producció industrial va augmentar a Catalunya al desembre en relació al mateix període de 2014 un -0,6%. De la seva banda, l’índex de xifra de negocis del sector serveis va augmentar al desembre (+5,5%) en relació al mateix període de 2014.\nL’Índex de producció industrial va augmentar a Espanya al desembre un 3,4% en relació al mateix període de 2014. De la seva banda, l’índex de xifra de negocis del sector serveis va augmentar al desembre un +4,6% en relació al mateix període de 2014.\nLes exportacions de béns es van situar a Catalunya al novembre de 2015 en 5.358 milions d’euros, un 6,3% per sobre les registrades el mateix mes de l’any anterior. En canvi, les importacions es van situar en 6.543 milions d’euros, un 10,6% per sobre les registrades el mateix mes de l’any anterior.\nLes exportacions de béns es van situar a Espanya al novembre de 2015 en 21.665 milions d’euros, un 8,6% per sobre les registrades el mateix mes de l’any anterior. Pel que fa les importacions es van situar en 23.505 milions d’euros, un 9,3% per sobre les registrades el mateix mes de l’any anterior.\nL’IPC general es va situar al gener en el 0,0% a Catalunya i en el -0,3% a Espanya. La inflació subjacent es va situar en el 0,9% en relació al mateix mes de l’any anterior. Finalment, l’IPC harmonitzat (IPCA), que permet comparar l’evolució dels preus a Espanya amb els del conjunt de la Unió Monetària, es va situar en el -0,4%, amb un diferencial negatiu en relació al conjunt de la Unió Monetària (0,4%) de cinc dècimes percentuals.\nL’afiliació al règim general de la seguretat social a Catalunya es va situar al gener en 2.411,8 milers de persones, amb una variació positiva en relació al mateix mes de l’any anterior del 4,2%. I a la resta de l’Estat espanyol es va situar al gener en 12.696,1 milers de persones, amb una variació positiva en relació al mateix mes de l’any anterior del 3,6%.\nL’afiliació al règim d’autònoms a Catalunya es va situar al gener en 536,7 milers de persones, augmentant en relació al mateix mes de l’any anterior un 1,2%. A Espanya es va situar al desembre en 3.149 milers de persones, augmentant en relació al mateix mes de l’any anterior un 1,2%.\nPer últim, l’atur registrat es va situar a Catalunya al gener en 518.100 persones, un -11,1% menys que fa un any. A la resta de l’Estat l’atur registrat es va situar a Espanya al gener en 4.150.800 persones, un -8,3% menys que fa un any.\n#afiliació #augmentar #exportacions #febrer #gener #importacions #indicadors #inversió #pimec #seguretat social


Robot Rex - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRex és un robot humanoide presentat per l'empresa Shadow al Museu de Ciències de Londres el febrer de 2013, sent així la primera vegada que públicament una única màquina integra diverses funcions biòniques. Rex inclou dispositius per al 60% de les funcions fisiològiques humanes. Està valorat en 700.000 euros.\nRex fa dos metres d'alçada i pesa gairebé 200 quilograms. Disposa d'extremitats robòtiques, sistema de circulació de sang mecanitzat i alguns òrgans vitals simulats, com per exemple el cor i un ronyó. La seva estructura té instal·lada una cara de silicona amb ulls amb retina artificial, mans, peus, genolls i malucs.\nEn un futur podria incorporar pulmons i bufeta artificials.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Robot_Rex&oldid=20042857»\nDarrera modificació: 30 juny 2018 a les 21:54\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 juny 2018 a les 21:54.


Empresa de vernissat a Barcelona | Hermanos Sánchez\nA la nostra empresa de lacat a Terrassa treballem amb tot tipus de superfícies, com a portes, cadires, marcs, taules i qualsevol altre element de fusta. Com no podia ser d'una altra manera, treballem amb una àmplia varietat d'acabats rústics i moderns, així com colors molt variats (treballem amb cartes RAl, NCS i NOVA).\nPa d'or i plata a Terrassa\nRestauració a Terrassa\nTractament de fusta per exterior\nVernissat a Terrassa\nA Hermanos Sánchez som especialistes en la realització de tot tipus de vernissats a Terrassa. Per a això, utilitzem tot tipus de vernissos: incolors, pigmentats, amb acabat mat, setinat i brillant. A més a més, no deixem de costat les últimes innovacions al sector i combinem les tècniques més artesanals amb els sistemes i productes més capdavanters del moment.


La recollida de residus porta a porta s'estendrà a alguns barris - Diari de Terrassa\nLes torres de Can Parellada, barri candidat a tenir el porta a porta. Alberto Tallón\nLes torres de Can Parellada, barri candidat a tenir el porta a porta.\nLa recollida de residus porta a porta s'estendrà a alguns barris\nTerrassa fa anys que està estancada entorn del 36% de reciclatge, percentatge molt allunyat del 60% que la UE havia fixat com a horitzó per 2020. Per millorar els indicadors i fer una gestió més sostenible del servei, l'equip de govern sotmet a revisió el model de gestió i el disseny de la taxa de residus, un procés que ha començat amb un procés participatiu al portal participa.terrassa.cat. Sobre la taula, una de les mesures amb més futur és l'ampliació de la recollida porta a porta, que ara es fa al comerç i que es traslladarà als barris.\nAllà on s'aplica, el porta a porta dispara el reciclatge per sobre del 80%. "La revisió del model es farà en el marc del procés participatiu -explica Carles Caballero, regidor de Medi Ambient-. Una de les mesures serà ampliar la implantació del porta porta als barris amb tipologia d'habitatges unifamiliars".\nEls primers sectors susceptibles d'incorporar el porta a porta són "el Centre, Sant Pere, Ca n'Aurell, en definitiva els trams de ciutat no vertical". Les urbanitzacions també entrarien en aquesta primera fase d'expansió del porta a porta. La recollida d'una fracció per dia seria factible a les torres de Can Parellada, a Can Palet de Vista Alegre, a Les Martines o a Can Guanteres.\nL'arribada del model a aquests tres darrers sectors pot arribar de la mà de la cooperació institucional. "Can Palet de Vista Alegre limita amb Ullastrell, Can Guanteres amb Viladecavalls i Els Caus amb Vacarisses. Aquests municipis -apunta Caballero- o han implantat ja el porta a porta o tenen interès a fer-ho. Explorarem la possibilitat d'establir convenis".\nL'ampliació del porta a porta permetria incrementar el percentatge de reciclatge a Terrassa. "Cal, però, revisar tot el model, perquè l'actual limita el creixement i difícilment passarem del 40%", comenta Isaac Albert, tinent d'alcalde de Serveis Generals i Govern Obert.\nA banda de l'ampliació del porta a porta, sobre la taula municipal hi ha la possibilitat d'implantar el pagament per generació i la instal·lació de xips als contenidors que permetin conèixer qui llença i què.\nLa revisió del model durarà uns mesos i arrenca amb el procés participatiu que permetrà actualitzar l'ordenança del Sevei de Neteja i Gestió de Residus. La ciutadania, les empreses i les entitats poden fer propostes sobre el nou model de gestió. El procés es farà extensiu als diferents òrgans de participació.\nLes novetats que incorpori el nou projecte no afectaran els contenidors de càrrega lateral. El nou sistema es va començar a implantar el 2014 i aquest any afronta l'arribada de la quarta línia a 11 de barris. S'han sumat 640 nous contenidors als 1.730 ja existents. L'Ajuntament de Terrassa ha invertit 700 mil euros en l'arribada al Roc Blanc, Escola Industrial, Cementiri Vell, Les Fonts, Ègara, Segle XX, Ca n'Anglada, Centre, Can Boada Casc Antic, Torre-sana i Can Palet.


Es pengen cartells que demanen que no es tallin els arbres de Mare de Déu del Pilar – El NAS de Cardedeu\nPosted By: El Nas de Cardedeu juliol 5, 2019\nFa uns mesos, es van talar mitja dotzena just al costat —\nUna campanya veïnal ha omplert de cartells els arbres que hi ha a la part alta del carrer Mare de Déu del Pilar. Cartells que demanen que no els matin, com han fet amb els de pocs metres més al sud, on per a fer obres amb més comoditat es va tallar mitja dotzena d’arbres sans.\nEn un primer moment es va dir, oficialment, que eren arbres malalts, o que molestaven als veïns i vianants, però l’evidència dels trocs tallats ho desmenteix.\nAra, els qui estimen un Cardedeu verd i arbrat, temen que els de més al nord pateixin la mateixa sort, perquè es tarda molts anys a tenir arbres ferms i que donin ombra i oxigen. És per això que volen demanar indult per als pocs que queden.\nBe the first to comment on "Es pengen cartells que demanen que no es tallin els arbres de Mare de Déu del Pilar"


El Lloret Convention Bureau participa com a ponent en el 1r Fòrum de Turisme de Reunions de Catalunya - Àrea professional de Lloret de Mar\nEl Lloret Convention Bureau participa com a ponent en el 1r Fòrum de Turisme de Reunions de Catalunya\nActualment aquesta entitat de promoció del turisme de reunions i esdeveniments a Lloret de Mar compta amb més de 40 membres\nEl 1r Fòrum de Turisme de Reunions a Catalunya va tenir lloc ahir a Barcelona i va comptar amb la presència de més de 500 participants.\nEl Lloret Convention Bureau, entitat que promociona el turisme de reunions i esdeveniments a Lloret de Mar, va participar en una ponència sota el títol “Bones pràctiques d’iniciació i captació de reunions MICE a Catalunya”.\nEl Lloret Convention Bureau va compartir presentació amb l’Estació Nàutica La Ràpita, Port Aventura, Reunions entre volcans i La Roca Village, i això va permetre conèixer com diferents empreses i organismes han reconvertit el seu producte, quina ha estat la seva estratègia de comunicació per arribar al sector MICE i quines són les aliances amb el seu entorn per tal de poder donar un servei complet a les reunions.\nElizabeth Keegan, directora del Lloret Convention Bureau, va destacar que l’èxit de la iniciativa rau en l’aposta que el sector privat va fer des de l’inici per aquest projecte: “Ja fa molts anys que diferents hotels del sector privat treballaven en el turisme de reunions; però l’aposta de crear aquest organisme públic-privat i promocionar-se de manera conjunta permet projectar amb molta més força tot el potencial de la destinació en aquest segment”.\nActualment Lloret de Mar rep anualment més de 17.000 delegats vinculats al turisme de reunions i uns 7.000 del programa de Festivals&Events, una divisió del Lloret Convention Bureau orientada a oferir els serveis d’assessorament vinculats a esdeveniments.


Comentaris sobre: Mesquites i prejudicis - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nVecina de las Tarraco de SP i SP\nSeñora la cosa no va de perjuicios sino de sentido común y normativas.El acceso es un zona comunitaria ajardinada y el local no tiene condiciones para esa actividad.Usted no conoce ni se ha preocupado de conocer.La CUP que es mucho más defensora de toda la retahíla integradora e intercultural que su partido se abstuvo , quizás porque se tomaron la molestia de visitar el lugar y hablar con los vecinos que no todos somos racistas con perjuicios\nArga, has estat 8 anys sense fer RES a l'ajuntament. Això es malbaratar diner públic. Menys mal que t'envàs. Ara el PSC també et donarà un càrrec per dirigir algún museu quan pleguis? Per haver estat tan bona minyona amb el PSC i Inipro. Endavant, Arga.\ntria i fes el teu camí.\nLa religió és un camí a seguir per a aquells que no tenen cap camí propi a fer, un camí de bondat, ajuda i caritat. Un camí religiós que al final seràs recompensat amb la glòria. Però, compta, que si no el fas bé seràs condemnat. Fes el teu camí que et dicta la consciència bona.


L'Oficina de Consum del Segrià tramita 401 expedients durant el primer trimestre de l'any La República\nL’Oficina de Consum del Segrià tramita 401 expedients durant el primer trimestre de l’any\nACN Lleida.-L’Oficina Comarcal d’Informació al Consumidor (OCIC) del Segrià ha tramitat 401 expedients durant el primer trimestre del 2021, un 66% més que en el mateix període de l’any anterior […]\nACN Lleida.-L’Oficina Comarcal d’Informació al Consumidor (OCIC) del Segrià ha tramitat 401 expedients durant el primer trimestre del 2021, un 66% més que en el mateix període de l’any anterior (241 expedients). Dels expedients tramitats entre gener i març d’enguany, 146 corresponen a reclamacions, 117 a consultes resoltes, 82 a mediacions i 4 són queixes. Pel que fa a les mediacions, 33 s’han resolt favorablement i 47 s’han arxivat per no haver prosperat la mediació i 2 no han estat admeses. Els sectors amb més reclamacions i queixes continuen sent els subministraments bàsics, sobretot pel que fa a empreses energètiques de llum i gas, i la telefonia i internet. També ha gestionat diverses reclamacions per afectacions relacionades amb la covid-19.\nD’altra banda, l’OCIC del Segrià ha tramitat 34 expedients que corresponen a afectacions derivades de la crisi del coronavirus, la qual cosa representa un 12,6 % del volum total tramitat entre els mesos de gener, febrer i març, la meitat que en els darrers mesos del 2020. La majoria d’aquestes reclamacions es fan a companyies aèries i empreses de viatges combinats (agències de viatge).


Children at your Feet: consultories\nDivendres vaig llegir al 20minutos una carta (la meva secció preferida dels diaris són les Cartes al Director) d'un Teleco, que mostrava la seva opinió sobre el món de la consultoria, en referència a un article sobre el mateix tema publicat el 31 de Maig. Jo, ni curta ni peretzosa, vaig anar a la versió digital del diari a llegir l'article. D'entrada, el títol (Un trabajo enriquecedor) ja sobta bastant, però en general l'article és bastant optimista per la realitat que representa treballar en una consultoria. No cal dir, suposo, que estic totalment d'acord amb el noi que va escriure la carta (i el tema em toca bastant de prop :S)\nLlegir la versió digital del diari té l'avantatge de poder llegir comentaris dels lectors sobre un article determinat. Jo no me'n vaig poder estar i vaig deixar-ne un. Però el més interessant va ser que un dels comentaris anava signat per un tal Consultor Anónimo, que casualment té un blog. En ell, l'autor (que em dóna la impressió de que porta uns anys en aquest món, per tant no està al nivell més baix, però diria que tampoc és un jefazo) mostra la seva relació d'amor/odi amb la seva feina. Vaig estar part de la matinada llegint-lo, cronològicament, i ahir el vaig acabar. M'ha agradat, encara que de vegades l'autor és una mica egocèntric. Particularment em va semblar bastant ben explicat el post La cultura de echar horas. Una perla:\nLos compañeros son otro factor. Entre risas a veces, pero ahí está el típico comentario de "a ése se le cae el lápiz a las 19'00h" si alguien tiene por costumbre irse a su hora. Lo cual convierte la tarea de irse a casa en una especie de juego de "a ver quién cede antes". Porque el primero que se vaya, aunque sea dos horas más tarde de lo que debía, será considerado como "el que primero se va".\nD'això, el nen en diu overtiming cultural. És increïble, però passa. Aquest dimecres vam quedar, el vaig anar a buscar a les 20h (ell en teoria hauria de sortir a les 19:30h), i quan va baixar em va dir que els companys l'havien mirat raro, com si s'escaquegés. En aquest cas, els companys estaven emmarronats amb una cosa que a ell no l'afectava, però igualment consideraven que per solidaritat s'hauria de quedar. Algú ho entén? Jo NO.\nCom dic, el marron no l'afectava, en passat, perquè dijous a la tarda van veure que no arribaven a la data d'entrega i van decidir emmarronar-lo a ell també. Li van donar una part de les tasques, d'una cosa de la que ell no en tenia ni idea. Dijous em va enviar un missatge quan tornava cap a casa en taxi: a les 5h de la matinada!! I divendres, una altra sessió maratoniana: de les 10h que va arribar fins les 6h (sí, sí, de la matinada :S) que va plegar. I adéu al cap de setmana, perquè ahir també va anar a treballar... i tot sol, perquè els companys ja havien acabat la seva part (mola eh? Tens un marron? Endinya-li la part més xunga al pringat de torn :@). Com a mínim es va permetre descansar una miqueta i hi va anar després de dinar. A la nit, vam sopar junts en un japonès d'allà a prop, i després ell va tornar a la feina. La seva previsió era quedar-se fins les 3h o les 4h (per treballar avui també, eh?), perquè el codi li donava bastants problemes, però per sort, quan va trucar al seu jefe per informar-lo de la situació, aquest el va obligar a marxar a casa... a les 0:30h.\nAixò ja no és overtiming cultural, és molt pitjor. Una persona no pot rendir bé treballant gairebé 24 hores seguides durant 4 dies... El desgast físic és important (després d'anar a dormir de matinada i llevar-te d'hora, és com tenir ressaca), però el desgast psíquic encara ho és més. Perquè no pots desconnectar, perquè arriba un moment en que ja no pots pensar més, perquè la ment i el cos necessiten descansar... El pitjor de tot és que no li sabran reconèixer. I el més trist és que queden poques oportunitats de feina per un enginyer sense experiència que no siguin al món de la consultoria.\nDesprés de desfogar-me (aix, com ho necessitava!!), una mica d'humor. A travès del blog del Consultor Anónimo, vaig descobrir-ne un altre, Gacela de Wirayut (és la gràcia dels blogs, anar saltant de blog en blog :P). Aquest està escrit per un ex-consultor, i hi vaig trobar un parell de posts relacionats amb la consultoria.\nChistes de consultores\nEspero que avui li vagi bé al nen, i que quan quedem per sopar aquesta nit (perquè confio en que quedarem...) no hagi de tornar després a la feina. Que això no és vida!!


Polseres Vermelles | Diari Win\nEtiqueta: Polseres Vermelles\nNil Cardoner, actor\nNil Cardoner (Girona, 1999), com molts sabeu, és el Roc de “Polseres Vermelles”, però al marge d’això ha fet d’actor als Pastorets; amb el Joan Oller a l’obra de teatre “Coral romput” i a una d’amateur amb el Martí Pere Ferrer. Va ser el protagonista de la pel·lícula “Fènix 11/23”.\n“No ens hem d’oblidar que no podem passar per alt els nens amb càncer”\n1.- Com va començar la teva història amb “Polseres Vermelles”?\nVaig fer varis càstings i a partir del quart ja van tenir prou clar que faria de Roc. A partir d’aquí vaig fer proves de maquillatge, de vestuari i em van posar a conviure en una casa amb la resta d’actors per conèixe’ns.\n2.- Què has après d’estar en contacte amb els altres “Polseres”?\nBé, quan estàs en contacte amb la gent sempre aprens coses noves. De tots he après moltes coses. Per exemple, jo abans era molt tímid. En canvi ara ja no en sóc gens!\n3.- Això t’ha facilitat tenir més amics?\nNo, ara en tinc menys! Quan ets petit, tothom és amic teu, però amb el temps vas seleccionant les persones. I sobretot el fet de ser actor de “Polseres Vermelles” m’ha fet ser més previsor a l’hora de fer amics. D’entrada tinc el dubte de si aquella persona va amb mi perquè surto a la tele o perquè realment vol ser amiga meva. I el que em fa dubtar més de les seves intencions és sobretot si no s’enfada mai amb mi.\n4.- Sou amics a la vida real el grup de “Polseres Vermelles”?\nSí, tot i que al principi pensava que l’amistat que pogués tenir amb els de la sèrie seria més irreal i obligada. Però el fet de conviure junts un estiu en una casa va fer que ens deixéssim anar i ens relacionéssim més com amics.\n5.- Parla’ns una mica del Roc, el teu personatge a “Polseres Vermelles”.\nÉs un personatge bastant neutre, però que aporta felicitat als “Polseres” i que vol, junt amb el Toni, que no es perdi el grup. És una mica el suport que tenen els personatges per fugir del mal rotllo.\nPerò a mi m’agradaria que tingués més alts i baixos i una història més complexa. Tot i això, estic molt content que hagin pensat en mi per fer aquesta sèrie i per interpretar aquest personatge. A més és un personatge que s’hi avé molt bé amb el Toni.\n6.- Sí, el Toni, igual que el Roc, tenen la mateixa capacitat d’entrar als somnis…\nSí, encara que no ho sembli, és el que té més capacitat d’entendre i comprendre a la gent i donar positivitat a les coses. A més a més, tinc un especial “carinyo” amb l’actor que li dóna vida, el Marc Balaguer. Ens portem com a la sèrie! Tot i que amb l’Àlex també tinc bona relació i amb la Joana segueixo estant en contacte, encara que ara estigui a Londres. M’agrada molt parlar amb tots!\n7.- El caràcter del Roc t’ha afectat a tu com a persona?\nMe n’ha fet adonar de com era jo… I, tot i que sóc molt positiu i bastant semblant amb el Roc, amb el temps m’identifico menys amb el personatge. Ja no em veig com a Roc. Tot i que porto bé el meu personatge i no em fa res que la gent em reconegui pel carrer. Jo sempre dic que mentre em tractin amb respecte, no em fa res. Ara, quan em comencen a tractar com un objecte i a no ser educats, no m’agrada.\n8.- Heu parlat alguna vegada entre els “Polseres” de formar alguna cosa junts?\nDes del primer moment, vaig pensar que havíem de fer alguna cosa junts, però encara s’ha de trobar el què. Algun cop hem dit de passar un estiu tots plegats, al marge de la sèrie. Encara que de fet ja ho fem de vegades, sobretot alguns caps de setmana aïllats.\n9.- Què és el que més t’ha agradat i el que menys t’ha agradat de “Polseres Vermelles”?\nEl que més m’ha agradat ha sigut conèixer a la gent que he conegut, tot l’equip de “Polseres Vermelles”. I el que menys m’ha agradat ha sigut que potser la sèrie no hagi sigut més representativa de la gent que pateix aquesta malaltia. No ens hem d’oblidar que la sèrie vol tenir presents els nens amb càncer i que no els podem passar per alt.\n10.- Com et veus d’aquí uns anys?\nA mi m’agradaria veure’m com a actor, escriptor o director. M’agradaria muntar una pel·lícula pròpia! Ara mateix, estic intentant fer un curtmetratge amb un amic que si el publico ja el podreu veure. M’encantaria fer un seqüela de “Polseres Vermelles”!\nAnimal: els gossos i aquells micos petits\nLlibre: Buf! M’agrada llegir, però quan veig tantes pàgines…\nPerò recomano “El niño del Pijama de Rayas”\netiquetes Nil Cardoner, Polseres Vermelles, Roc\nIgor Szpakowski, actor\nIgor Szpakowski (Amsterdam, 1997) és actor. Un dels protagonistes del serial d’èxit de Televisió de Catalunya ”Polseres Vermelles” creat per Albert Espinosa i dirigit per Pau Freixa. En la primera temporada del serial, l’Igor fa el paper de Jordi, un nen de catorze anys que pateix l’amputació d’una cama i que entra a formar part del grup de “Polseres Vermelles” com a “segon líder”.\nActualment TV3 ja està emetent la segona temporada de “Polseres Vermelles” amb uns protagonistes que, després de dos anys, ja són en plena adolescència i on l’’Igor ha d’interpretar un Jordi més complex que ha d’afrontar nous problemes i que ha d’aprendre a seguir endavant.\nPer Georgina Altarriba/ACPG\n“Que tota la gent et conegui pel carrer, que et parin…arriba un moment que cansa”\n1.- Com va començar la teva història a Polseres Vermelles?\nAra ja fa uns tres o quatre anys. En aquells moments jo estava a una agència però em vaig voler canviar a una altra. I va ser just quan m’acabava de canviar a l’agència nova que, al cap de res, em van trucar la Carolina, la meva representant, i em va dir “mira Igor tens un càsting a tal lloc, a tal hora i a tal dia” i jo hi vaig anar. Un cop al càsting vaig fer com unes cinc proves i a cadascuna d’elles vaig fer una seqüència amb un paper que ja duia estudiat. En aquell mateix càsting ja vaig conèixer l’Àlex (Monner), el Pau Freixas, i l’Albert Espinosa. I bé, sembla que els vaig agradar i em van agafar.\n2.- Així que ja estaves apuntat a una agència perquè et volies dedicar a aquest món?\nSí. Jo abans estava a una altra agència que només em passava feines per a fer anuncis, algun curtmetratge i poca cosa més. Però jo volia fer coses més grans i em vaig canviar d’agència per estar la que estic ara, que és la que em va aconseguir el càsting de “Polseres”.\n3.- Què és el millor de fer un paper com el de Jordi?\nAprens molt de qualsevol paper que facis. Amb tots els papers que interpretes sempre aprens molt. Però clar amb el Jordi aprens molt a manejar les situacions difícils o que t’incomoden. Ja que bé, el Jordi està en una situació incòmode i, per tant, jo personalment fent de Jordi he après a sortir de tot tipus de situacions incòmodes que em puguin passar, saps?\nEn aquesta segona temporada, el Jordi el que no vol és veure els “Polseres”. Està apartat, ha fet una nova vida i no vol saber res dels “Polseres”. I de cop es troba amb la situació incòmode d’haver de tornar a l’hospital a fer-se una proves. Llavors, a més, allà es troba el Lleó, el pega…\nAixí que, en resum, a la primera temporada vaig aprendre a ser un bon noi, perquè el Jordi era molt bon noi, i a la segona temporada he après que s’ha de lluitar, que s’ha de seguir endavant.\n4.- I el pitjor?\nEl pitjor? Bé, fer-se el coix durant tota la gravació de la sèrie (riu). És que haver d’anar amb la cama recta tota l’estona fa que al final t’agafin rampes. Això i les escenes més difícils… no m’agraden massa… però vaja, s’ha de fer.\n5.- Com va anar la primera temporada? Com vareu viure l’èxit?\nDoncs no ens l’esperàvem. Jo gravava la primera temporada pensant “ai que bé estic fent una sèrie i sortirà per TV3” i ja està. Però clar, quan vam saber que tenia tant èxit i que hi havia tants seguidors no ens ho creiem.\n6.- I tu, personalment, com ho vas viure?\nQue tota la gent et conegui pel carrer, que et parin… Quan va començar a passar, allò era molt nou per mi. Al principi, clar, t’agrada i et fa sentir bé, et sents bé. Però després ja… després d’un temps… quan t’ho segueixen fent… clar, arriba un moment que cansa. Bé, no és que cansi però vaja, que ja no li trobes la gràcia.\n7.- Com va aquesta segona temporada? Quines diferències veus amb la primera?\nLa primera temporada era més tot un grup d’amics que encara no estaven a l’adolescència i que s’ho passaven bé a l’hospital. I clar, allò no era del tot la realitat.\nI el què té la segona temporada és que és més realista. I al ser-ho és més drama, fa més pena. Aquesta segona temporada és més sobre l’etapa adolescent i és molt més realista.\n8.- Us van advertir sobre la duresa de la segona temporada?\nDoncs sí, ja ens ho van dir. De fet, això quan gravàvem la primera temporada ja ens ho comentaven. Ens deien que la segona temporada seria més dura i que els personatges tindrien molt més misteri.\n9.- Perquè creus que la sèrie enganxa tant als adolescents?\nPerquè jo crec que se senten identificats amb els personatges. Jo crec que el grup dels “Polseres” que està a l’hospital podria ser un grup qualsevol que està a fora de l’hospital, no? Així que sí, jo crec que les persones que segueixen la sèrie es poden sentir identificades amb els problemes i amb les relacions que tenen els seus protagonistes.\n10.- Com continuarà la teva història com a actor? Has pensat estudiar art dramàtic?\nEl meu futur… bé… de moment aquest estiu aniré a Sant Francisco a estudiar anglès i, si pot ser, interpretació també i després, tornant aquí, espero fer algun projecte. Espero que pugui fer alguna cosa xula… Una peli…\netiquetes actor, Igor Szpakowski, Polseres Vermelles\nNotice: ob_end_flush(): failed to send buffer of zlib output compression (0) in /home/diariwin/public_html/temporada4/wp-includes/functions.php on line 4757


Laboratori - Pàgina 2 de 3 - Institut Ostrom Catalunya\nPer Meritxell Camp Investigadora associada de l’Institut Ostrom L’impacte de les polítiques familiars en la posició de la dona al mercat laboral Introducció En general, entenem les polítiques familiars com aquelles mesures destinades a facilitar la conciliació laboral i familiar, que engloben des de les baixes per maternitat fins a les ajudes per a la cura dels fills, incloent les subvencions per a les guarderies, desgravacions fiscals, etc. No obstant això, és important destacar que no existeix una definició i una aproximació comunes en matèria de polítiques familiars entre els països avançats (Daly i Borrell-Porta, 2016). Aquest fet posa de relleu les múltiples motivacions que han inspirat als responsables polítics a l’hora de promoure aquest tipus d’ajudes: des de preservar el model tradicional de família (enfocament conservador) a incentivar la introducció de la dona al mercat de treball (enfocament econòmic) en els mateixos termes que els homes (enfocament igualitari). […]\nIntroducció En els darrers anys Catalunya ha esdevingut un pol estratègic per a la creació d’empreses de base tecnològica. ACCIÓ –l’agència per a la competitivitat de l’empresa- ha identificat 1.200 startups catalanes que generen 11.700 llocs de treball i facturen de mitjana 1,2 milions d’euros. La qualitat de la recerca, la captació i retenció del talent científic, una situació geogràfica privilegiada i la disposició d’infraestructures tecnològiques avançades han permès que un gran nombre de companyies innovadores operin al nostre país. Tanmateix, un context d’inestabilitat política com el que s’està dibuixant aquests dies pot generar incertesa entre empresaris i inversors, especialment en sectors altament dependents de la IED (Inversió Estrangera Directa) com és el tecnològic. És per aquest motiu que des de l’Institut Ostrom ens proposem analitzar l’ecosistema innovador de Catalunya i plantejar polítiques públiques que cerquin minimitzar la incertesa i superar un possible context advers en aquest sentit. La nostra […]\nFa uns mesos iniciàvem el debat sobre el paper de Catalunya al món amb l’article “Catalunya en el marc institucional global”. En aquest primer article vam voler explicar exactament què és i com funciona la Unió Europea, per què la podem considerar essencialment un projecte liberal i pro-globalització i per què tindria sentit, per un estat petit com Catalunya, formar-ne part. En aquest segon article voldríem seguir aprofundint en aquests arguments; tanmateix, malgrat considerem que la UE pot aportar coses molt positives a un futur Estat català, també reconeixem les seves limitacions i alguns aspectes importants que s’haurien de reformar substancialment. Per aquest motiu, en aquest segon article incorporem l’anàlisi comparativa de la UE amb d’altres institucions intergovernamentals, com l’EFTA (European Free Trade Association, Associació Europea de Lliure Comerç), l’EUCU (European Union Customs Union, Unió Duanera de la Unió Europea) i l’EEA (European Economic Area, Àrea Econòmica Europea). Malgrat aquestes […]\nLa regulació vigent a Catalunya L’actual regulació del sector de l’arrendament de vehicles amb conductor (VTC) a Catalunya es caracteritza per ser una de les més restrictives de l’entorn europeu. Les principals limitacions són: el límit quantitatiu en el segment VTC, l’obligació de prestar el servei en la modalitat de pre-contractació, la prohibició de circular per les vies públiques o romandre estacionats per contactar directament amb els clients, l’obligació de llogar la totalitat del vehicle, les restriccions geogràfiques a la lliure prestació del servei en territori nacional i l’establiment d’un nombre mínim de vehicles i altres condicionants sobre les característiques dels mateixos. L’efecte de totes aquestes limitacions és la restricció de la competència en el transport urbà de passatgers i el blindatge del règim de monopoli existent en la prestació i intermediació de serveis de taxi. En aquest context, s’ha aprovat el Decret Llei 5/2017, d’1 d’agost, de mesures urgents […]\nCatalunya en el marc institucional global\nIntroducció: el debat de Catalunya al món Des del inici de l’anomenat procés sobiranista, la intensitat de l’argumentació en el sí del debat púbic ha girat al voltant dels mecanismes que farien possible la independència (consulta, DUI, RUI), així com dels equilibris polítics que la sostindrien. Tanmateix, la necessitat de definir què serà i què no serà Catalunya una vegada sigui un estat independent – a nivell institucional, econòmic i social – és, al nostre entendre, igual d’urgent i imprescindible i una de les motivacions de CCL, així com d’altres moviments que han sorgit darrerament de la societat civil catalana. En aquest sentit, l’objectiu d’aquest article és explicar com entenem el paper d’una futura Catalunya Estat en el marc institucional global. Si la independència esdevé finalment una realitat, la posició de Catalunya al món serà clau, tant a curt termini – per a determinar si el futur Estat es podrà […]\nAlbert López Soci de Col·lectiu Catalans Lliures Els millenials van votar massivament per Bernie Sanders, per Pablo Iglesias i ho faran per Jeremy Corbyn. Alhora, han viscut en una època de globalització efervescent i han crescut amb el progrés tecnològic recent. Per què, doncs, voten opcions polítiques que no afavoreixen el comerç internacional, l’emprenedoria i el lliure mercat? La resposta és difícil i en canviar la tendència rau l’èxit polític de les opcions liberals. Jo vaig ser un d’ells i és per això que tractaré a continuació d’analitzar les raons que porten als joves al socialisme. En general, els assumptes que interessen a les noves generacions són el respecte pels drets civils – com els de la comunitat LGTBI, la lliure circulació d’immigrants, l’acollida de refugiats i l’oposició a les guerres intervencionistes -, però també una major regulació de l’economia en favor d’una reducció de les desigualtats, menys injustícia i […]\nEl passat dijous 18 de maig, vam celebrar el nostre IV Sopar amb el Professor Andreu Mas-Colell com a convidat estrella. La ponència de l’exconseller d’Economia va tractar els aspectes claus que determinen la competitivitat de l’economia i algunes propostes per a Catalunya. Mas-Colell va recalcar la importància de la internacionalització, la formació i l’atracció de talent per augmentar la competitivitat de les empreses catalanes, així com la necessitat de transferir la recerca al teixit industrial del país per potenciar la innovació. També va destacar que la mida reduïda de les empreses, majoritàriament PIMES poc intensives en capital financer i tecnològic, suposa un fre a l’hora de guanyar productivitat i millors retribucions salarials. Es va mostrar escèptic amb aquells qui critiquen el turisme, subratllant que aquest sector ha impulsat la connectivitat aeroportuària de Barcelona i contundent en la defensa de la col·laboració publicoprivada i l’especialització en la provisió de serveis […]\nPer Jose María Escorihuela Becat per l’Institut Mises Barcelona Activista i estudiant d’infermeria El nostre dret a les drogues. La hipocresia de la prohibició. La prohibició de les drogues és, a dia d’avui i des de fa dècades, una opció política taxativa que restringeix d’una manera o altra l’accés d’aquestes substàncies als ciutadans. No obstant, l’anomenada “guerra contra les drogues”, igual que qualsevol altra mesura política, ha de ser, com a mínim, debatuda a fons valent-nos dels millors anàlisis que es puguin reunir, especialment quan, com qualsevol ciutadà mínimament immers en la vida social de la seva comunitat sap, l’accés a les drogues no ha estat limitat amb èxit ni el dany derivat del seu consum ha deixat de ser una realitat vigent en tot el planeta. Per començar, convé assenyalar que l’experiència prohibicionista, en nom de protegir la salut pública dels ciutadans, s’ha caracteritzat per un nefast abordatge de […]\nPer Roger Medina Investigador titular de l’Institut Ostrom No són bons temps per als defensors de la llibertat de moviments. Aquells qui creiem que aquesta llibertat és fonamental i, per tant, té una importància simètrica a la llibertat d’expressió, el dret d’associació o el dret de reunió, veiem com, cada vegada, per motius diversos, són més les persones que aposten per una restricció dràstica dels fluxos migratoris. Aquesta posició no és homogènia i aplega un ampli ventall de posicions, des dels que aposten per un augment de les restriccions amb condicionants fins als partidaris del tancament de fronteres. N’hi ha fins i tot que van més enllà i volen aixecar murs, després de tants anys celebrant-ne la caiguda. Els liberals som aquells qui entenem que la resta d’individus no són de la nostra propietat i han de poder perseguir els seus projectes vitals amb llibertat. In dubio, pro libertate: cada […]\nL’article presentat a continuació no reflecteix necessàriament les nostres idees, però considerem que és un testimoni interessant sobre el marcs ideològics prefabricats i el paper dels biaixos en l’opinió pública. A més, agraïm a l’autor el reconeixement al treball de Catalans Lliures. Per Albert López Soci de Col·lectiu Catalans Lliures Crec en la igualtat de les persones de totes les races, no m’agrada la guerra, sóc ateu, a vegades sóc independentista, intento no ser nacionalista, crec en la llibertat d’expressió, m’agrada la democràcia participativa i encara que no en sé res d’economia m’agradaria que fos justa per tothom. Crec en l’educació i la sanitat pública com a eina per assegurar una vida digna per a tothom encara que no criminalitzo la privada. Bàsicament perquè n’he sigut alumne/pacient des que vaig néixer. Crec en el progrés, en la ciència i en la cooperació humana per superar els problemes. Si tractes d’etiquetar-me […]\nPer què fracassen els països, o quines reformes cal fer a Catalunya per assolir unes institucions inclusives i transparents El rol de les institucions en la teoria econòmica recent D’ençà que Daron Acemoglu i James A. Robinson van publicar l’obra mestra Why nations fail (2012), el paper de les institucions en l’economia ha guanyat una rellevància notable, i actualment és un dels temes més tractats en el debat polític. Anteriorment, altres autors, com Alberto Alesina o Kenneth Arrow ja havien explorat abans aquests camins. Així mateix, el Doctor Carles Boix també ha fet aportacions destacables a la literatura de les institucions, especialment amb el seu sublim treball Political order and inequality (2015). En essència, les esmentades contribucions versen sobre com unes institucions transparents, inclusives i resilients aporten creixement econòmic, riquesa i benestar, mentre que unes institucions febles, extractives i opaques obstrueixen el desenvolupament econòmic i el progrés social. Parlar genèricament […]


Experiències electròniques per a totes les edats - SIESTV\n29 abr. 2011 Experiències electròniques per a totes les edats\nDesprés de l’èxit de les dues edicions anteriors, la 3ª edició de SonarKids es presenta el diumenge 19 de juny com el tancament ideal de Sónar 2011 per gaudir amb tota la família.\nEl festival tindrà lloc a dos escenaris (SonarVillage i SonarComplex) i altres espais del Museu D’Art Contemporani de Barcelona (MACBA) i el Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB).\nSonarKids presenta una programació musical plena de shows de primer nivell, amb les actuacions del grup portuguès Buraka Som Sistema, l’il·lustre dj i locutor britànic de la BBC Radio 1, Gilles Peterson, el grup de pop juvenil Papa Topo, els contes cantats de Barbara i Els Morenos i les habilitats als plats dels nens Electro Pioneer DJ Kids.\nEl festival també ofereix un gran nombre d’activitats pensades per a la participació i creació col·lectiva, com una masterclass de street dance, construccions amb cubs sonors o un taller de djs, entre moltes altres propostes.\nA més SonarKids presenta projeccions de curts d’animació i l’exposició d’art multimèdia OFFFMàtica, amb obres interactives d’artistes internacionals, com la màquina que dibuixa retrats mitjançant làsers o el transformador d’ombres en píxels, entre D’altres.\nLa tercera edició de SonarKids presenta un programa musical de primer nivell, amb la presència de dues estrelles internacionals: el grup portuguès Buraka Som Sistema -creadors del hit ?Kalemba (Wegue Wegue)? i capaços de fer ballar qualsevol audiència amb els seus ritmes imparables- i el dj i locutor de la BBC Radio1 Gilles Peterson, gran coneixedor de la música de tot el món gràcies a la seva incansable recerca de nous ritmes al seu programa ?Worldwide?.\nSonarKids presenta també tres propostes més que destaquen per la seva frescor i la seva connexió amb el públic més jove: el duet Papa Topo, tot un fenomen entre entre els nens de totes les edats gràcies a les seves melodies naïf i les seves lletres addictives; el projecte de Barbara i Els Morenos, que expliquen contes tradicionals vestits amb músiques contemporànies en un show molt especial; i el talent als plats dels joveníssims i sorprenents Electro Pioneer Dj Kids, un col·lectiu de nens djs que escalfaran amb els seus sets l’escenari principal entre actuació i actuació.\nExperiències creatives per a nens i pares\nSonarKids ofereix un gran nombre d’activitats i experiències creativespensades perquè pares i fills puguin divertir-se i jugar aprenent, acostant-se a diferents disciplines artístiques d’una manera nova i original. Mentre a l’escenari de SonarVillage se succeiran les actuacions i les sessions de djs, al SonarComplex tindran lloc activitats de creació col·lectiva, com la masterclass de street dance, el taller de Djs organitzat per Microfusa, l’espectacle ?On viuen els monstres’ de Sònia Gómez (una adaptació lliure del conte de Maurice Sendak), o els contes musicals de Vie Vide Kids , entre D’altres experiències.\nExposició d’art multimèdia i films d’animació\nEntre les novetats principals d’aquesta edició, SonarKids presenta l’exposició OFFFMàtica, produïda per Sónar juntament amb el festival OFFF i que girarà entorn de la temàtica del retrat, amb obres com una màquina que dibuixa retrats mitjançant làsers, el transformador d’ombres en píxels o un mirall que compara un rostre reflectit amb uns altres 250 reflectits anteriorment.\nL’altra novetat destacada és la projecció continuada a l’entrada de SonarHall de dos menús de curtmetratges d’animació, un per a nens més grans de 3 anys i un altre per a més grans de 8 anys, en col·laboració amb el festival belga de cinema juvenil Jeugdfilm.\nUn festival còmode per compartir en família\nSonarKids és el festival ideal perquè pares i fills puguin gaudir junts de la música i l’art d’avantguarda d’una manera creativa, divertida i participativa. Per això disposa d’una sèrie de comoditats que el fan únic, com són la zona de pícnic amb trones, l’àrea de migdiada (equipada amb bressols, hamaques i canviadors), un pàrquing de cotxets i una ludoteca per als més petits. SonarKids té en compte la particularitat del públic a qui va dirigit i per això disposarà d’un sistema de so d’acord amb la capacitat auditiva dels nens.


LO CAMPANAR: Carta núm. 150\nCarta núm. 150\nEl primer periòdic de la història va ser creat el 1605 per Johann Carolus a Estrasburg, titulant el seu invent: “Col·lecció de totes les notícies distingides i commemorables”. Tenia una única columna i s’imprimia cada setmana.\nLa idea es va estendre per Europa, on els primer fulletons buscaven captar l’atenció dels lectors amb les seves notícies. L’èxit d'aquelles gasetes va fer que augmentessin les publicacions, les tirades i el nombre de pàgines per exemplar. Els diaris començaren a competir per contar les notícies abans i millor.\nEl 1854 el diari “The Times”, va crear la figura del corresponsal enviant un dels seus reporters a la guerra de Crimea. Les primeres fotografies van ser afegides a finals del segles XIX i poc després la publicitat va començar a costejar les despeses de les redaccions: millorant els comptes de resultats es van afegir seccions, i es van incorporar reporters i columnistes guanyant en influència. Amb el pas del temps, els diaris, fins i tot van tombar un president dels EEUU. Després, els ordinadors van reemplaçar les màquines d'escriure; el color, al blanc i negre; el correu electrònic als despatxos, al dictat...\nPerò els diaris, en essència, segueixen fabricant-se com la “Col·lecció de totes les notícies distingides i commemorables”.\nRecavar informació, imprimir-la en paper i distribuir-la físicament és el que des de la nostra humilitat, com l’invent de Johann Carolus, ha intentat fer el nostre full “Lo Campanar” en les seves 150 edicions.\nUna fita important i bonica. Des d'aquell número 1, al gener del 2005, fins al d'avui, 7 de juny de 2019 han passat 14 anys i mig, i dins d'aquest temps: anècdotes, projectes, il·lusions, fracassos, errors..., la nostra parròquia, el nostre poble, les nostres persones i les seves realitats..., en definitiva: la nostra vida.\nI des de la humilitat i pobresa, Lo Campanar vol continuar sent un mitjà de comunicació i de lligam entre totes les persones que configurem el nostre poble.\nUn agraïment especial als qui fan possible aquest full i la seva distribució. I desitjar-nos que puguem arribar a la fita del número 200!\n1.- Presa de possessió de la Canongia. El mossèn i mossèn Carlos Garcia -rector de la parròquia de sant Bertomeu de Benicarló-, el passat 12 de maig, va prendre possessió com a canonge de la Catedral de Tortosa. Un acte presidit pel Bisbe de Tortosa, Mons. Enrique Benavent, amb els membres del Capítol i els fidels que omplien la nau central de la Catedral. Moltíssima gent de Campredó van venir a acompanyar-me, també la família -especialment la meva mare-. A alguns, diferents coses els ho van impedir, però van estar al meu costat. Moltíssimes gràcies a tots per la vostra companyia i sobretot pel vostre afecte i recolzament que sempre m’heu mostrat.\n2.- Primeres comunions. El 19 de maig, segons el calendari marcat, vàrem celebrar la primera comunió de: Anna Estorach Dorado, Pau Estorach Dorado, Mateu Guzmán Domènech, Ainhoa Povill Sánchez, Sergi Sanahuja Castells, Núria Tajada Fatsini, Josep Subirtas Melich i Pau Tomàs Zaragoza. Va ser una festa molt bonica i entranyable. Van estar acompanyats per les catequistes que aquests anys els han ajudat: Cinta Roiget, Maria Daudén i Natàlia Curto. Vàrem començar al roquer i d’allí, en processó, fins l’església on va tenir lloc tota la resta de celebració. Els fidels que participaren, que va ser en gran nombre, van viure la cerimònia amb silenci i pietat. L’enhorabona als xiquets i les seves famílies. Que aquesta sigui una nova oportunitat per ser més amics de Jesús i saber que Ell sempre està al nostre costat per ajudar-nos.\n3.- 150 números del nostre full. Com podeu veure a l’entrada d’aquest full hem arribat al número 150! Una fita que hem pogut aconseguir gràcies a la col·laboració dels qui han escrit al llarg d’aquests números, dels qui han donat idees, observacions, dels qui han corregit i maquetat, dels qui el publiquen i de les qui el distribueixen. A tots moltíssimes gràcies! Impossible, sense tots ells, arribar aquí. I ara, per continuar també necessitem aquestes ajudes que ara fan: Clara Àlvarez que corregeix i publica al bloc, Gerard March que maqueta, Micael Diéguez que ens passa els resultats del futbol, Paquín Mulet, Bea Moreso, Adelaida Curto, Claudia Llanes i Marisín Margalef que el distribueixen per totes les cases del poble. Una edició de 500 exemplars que intenta arribar a totes les cases i reflexar la vida de la parròquia i del poble. El proper dia de sant Joan farem una petita celebració.\n4.- Neteja de l’església. Amb motiu de les primeres comunions les famílies dels xiquets que les van rebre van buscar a Bea Moreso, Maria José Lluch i Erika Cardona per netejar el Temple parroquial per aquesta festa tant important.\n5.- Donatius. En ocasió de la primera comunió les famílies dels xiquets i xiquetes van donar a la parròquia 236 euros. Moltíssimes gràcies a tots!\n6.- Sagrada Família. De la capelleta de la Sagrada Família que va per les cases del poble hem recollit 50 euros. Moltes gràcies!\n7.- Missa a Solicrú. Segons el que estava previst, seguint la tradició, el dia 1 de maig vàrem sortir del temple parroquial cap a Solicrú a peu un grupet d’una vintena de persones. En arribar a l’Ermita ens vam animar a pujar al punt geodèsic per arribar a Solicrú abans de les 11,30h que va ser quan vàrem començar la Missa. L’ermita estava plena de gent i també en van quedar fora. Després es va participar a la baldanada de quintos a la Torra i de tota la festa que allí es va fer.\n8.- Unció de malalts. Dissabte 4 i diumenge 5 de maig es va celebrar el sagrament de la Unció de malalts. El mossèn va passar per les cases a donar-la als malalts i prop de 30 persones la varen rebre en les celebracions eucarístiques del cap de setmana.\n9.- Enterraments. El passat 18 de maig enterràvem a José Mestre Curto, de 78 anys. Casat amb Mª Cinta Príncep Martínez, pare de José Juan. El dia 5 de juny enterràvem a Carmen Andreu Forés, de 85 anys. Vídua d’Argentino Querol Vicente, mare de Sònia. El nostre més sentit condol a ambdues famílies.\n10.- Lo Campanar. Aquest mes no hem rebut cap donatiu per sufragar les despeses.\n11.- Del nostre futbol, per Micael Diéguez. Aquest temps ha estat dedicat als tornejos. PREBENJAMÍ: Torneig Moisès Barea, 7è classificat. Torneig Jesús i Maria, 3r classificat. BENJAMÍ: Torneig José Pagà, 5è classificat. Torneig de Camarles, 3r classificat. Torneig Jesús i Maria, 3r classificat. ALEVÍ: Torneig de Jesús, 8è classificat. Torneig Labòria Àlvarez, 5è classificat. Torneig Jesús i Maria, 8è classificat. INFANTIL: Quadrangular de Santa Bàrbara, 2n classificat.\n1.- Nou quadre per a la parròquia. El dijous 6 de juny es col·locà el nou quadre que ha pintat el sr. Joan Rebull, autor del dos anteriors: Santa Cena i Rentar els peus. Aquest estarà emplaçat a l’Altar Major, a la vora de Sant Joan Baptista. És un Crist Ressuscitat que surt del sepulcre i renova i transforma tota la humanitat. El beneirà el sr. Bisbe el dia de sant Joan. El paguem dels donatius que rebem. La col·lecta d’aquell dia serà per a sufragar aquestes despeses. Ara necessitem recollir 900 euros.\n2.- Colònies d’estiu. Seran del 10 al 14 de juliol, a Arnes. Els qui vulguin participar han d’apuntar-se a la parròquia parlant amb el mossèn i omplint els papers corresponents.\n3.- Solemnitat del Corpus Christi. Aquest any serà el 23 de juny. La Missa a les 10,30h. Acte seguit la processó i la parada a cada altar que es farà als diferents carrers del poble. Participaran especialment els xiquets i xiquetes de primera comunió.\n4.- Festa de sant Joan. Festa de la parròquia. El 24 de juny. 18,30h 150 números del full “Lo Campanar”. 19,30h Missa en honor de sant Joan, presidida pel sr. Bisbe. Benedicció del nou quadre “El Ressuscitat” de Joan Rebull. Cantarà la Coral de l’Escola de Música de l’Adea. Processó i Ofrena de flors i fruits. Recollida de menjar per a Càritas. 20,30h Concert a càrrec de la coral. A les 21h Sopar popular. Menú: amanida de marisc, mandonguilles a l’alcorina, secret amb guarnició; postres; gelat; aigua, vi, cervesa, gasosa; cafè o infusió; licors. A les 21,45h Bingo. A les 22,30h Ball. Podeu adquirir els tiquets per al sopar a l’estanc o a la carnisseria Mulet. No falteu!\n5.- Mes del Sagrat Cor. El mes de juny està dedicat a la devoció del Sagrat Cor de Jesús. Cada dia a la parròquia després de Missa farem l’acte pietós.\n6.- Festes patronals. El 25 de juliol és la festa patronal, sant Jaume. Com cada any Missa a les 11h i processó a la tarda, a les 19,30h pels carrers de costum.\n7.- Declaració de la renda. Ja ha començat la campanya i amb ella la possibilitat de posar la creueta per l’Església Catòlica i per ONGs. Això no li suposa cap augment de despeses al contribuent i així ajuda a l’Església i altres necessitats solidàries a sostenir les obres que realitzen.


SERVEI DE COMUNICACIÓ DE L'AJUNTAMENT D'ALAIOR\nL'Ajuntament d'Alaior acaba de posar en marxa una nova eina de comunicació ciutadana. Es tracta d'un servei de missatgeria instantània a través de l'aplicació WhatsApp del mòbil, d'aquesta manera es donarà un pas més en noves tecnologies i en nous canals de comunicació amb els veïns del municipi, totalment gratuïts.\nVoleu que l'Ajuntament d'Alaior us comuniqui per WhatsApp informacions d'actualitat cada setmana com l'agenda setmanal, esdeveniments, concerts, períodes de pagament d'impostos, incidències que us poden afectar o comunicacions de caràcter important i urgent?\n1.) AFEGIU L'AJUNTAMENT D'ALAIOR COM A CONTACTE A LA VOSTRE AGENDA DEL MÒBIL\nDesau a la vostra llista de contactes el telèfon 699 065 710\n2.) ENVIAU-NOS UN MISSATGE DE WHATSAPP\nEnviau-nos un missatge de WhatsApp amb la paraula ALTA +(núm. de telèfon)\n3.) US CONFIRMAREM L'ALTA\nUs respondrem confirmant l'alta en haver-la realitzat (normalment en les\n48 hores següents)\nA PARTIR D'ARA REBREU AL VOSTRE MÒBIL LES NOTIFICACIONS DE L'AJUNTAMENT D'ALAIOR\nEl servei de notificacions via WhatsApp és un canal de comunicació unidireccional destinat a la difusió de l'activitat municipal i impulsat pel Servei de Noves Tecnologies. Si el que voleu és contactar amb l'Ajuntament d'Alaior per fer arribar la vostra consulta, queixa i o un suggeriment teniu disponibles altres canals: el web i l'APP d'incidències urbanes.\nPer donar-vos de baixa del servei heu d'enviar un missatge de WhatsApp amb la paraula BAIXA + (núm. de telèfon)


Converteix el teu GNU / Linux en una Distro apta per al Desenvolupament de Programari | des Linux\nLinux Post Install | | actualitzat el 23/11/2020 18:09 | Tutorials / Manuals / Tips\nActualment Linux és el Rei a nivell de Sistemes Operatius usats per Especialistes de l'àrea de Tecnologia de la Informació (TI), Ja sigui en servidors o en els equips dels Administradors de servidors, ia nivell de Desenvolupadors de Programari enguany assolit el mateix nivell a el passar segons l'enquesta Stack Overflow Developer Survey 2016 del 3 ° lloc amb un 21,7% com la favorita dels Desenvolupadors a l' 1 ° lloc amb un 48,3% en l' Stack Overflow Developer Survey 2018.\nActualment l'Ecosistema d'aplicacions de GNU / Linux compta amb una àmplia i excel·lent llista de programes per al Desenvolupament de Programari (Aplicacions i Sistemes) que ben instal·lades, configurades i instal·lades dins d'una Distribució GNU / Linux poden abastar un ampli espectre de possibilitats de llenguatges de programació.\n2.1 Editors de Terminal\n2.2 Editors senzills amb Interfície Gràfica\n2.3 Editors avançats amb Interfície Gràfica\n2.4 editors Mixtes\n3 Entorns de Programació Integrat\n4 Kit de Desenvolupament de Programari\n5 Sistemes de Control de Versions\n6 Distros (Distribució GNU / Linux)\nLa llista d'aplicacions per a GNU / Linux que explorarem més endavant són actualment només algunes de les més conegudes i usades en l'àmbit de Desenvolupament de Programari sobre aquest sistema operatiu. Les mateixa són actualitzades amb molta freqüència i compten amb bon suport.\nI de tant en tant surten noves o s'incorporen noves aplicacions ja existents al món Microsoft o Apple, Elevant el nivell de qualitat d'aplicacions que poden ser desenvolupades sota GNU / Linux.\nJa fa alguns anys enrere vam fer unes publicacions sobre el tema que són dignes de recordar i repassar, com ara Prepara Ubuntu (o altra distro) per al desenvolupament web y Els meus Eines per a Desenvolupament i Disseny Web amb GNU / Linux. Però avui farem una revisió més àmplia de les mateixes i de les Distros disponibles ja optimitzades per al Desenvolupament de Programari.\nLes aplicacions per al Desenvolupament de Software han evolucionat molt en qualitat i prestacions sobre GNU / Linux permetent així el suport (base) necessari perquè un novell o expert Desenvolupador de Programari pugui desenvolupar-se sobre aquest Sistema Operatiu de manera òptima i adoptar-lo com el seu Sistema Operatiu principal de treball.\nDesenvolupament de Software sobre GNU / Linux: Editors, IDEs i Distros\nA continuació el que en l'actualitat ens depara el Món GNU / Linux en l'àrea de al Desenvolupament de Software:\nUn editor de text és un programa que permet crear i modificar arxius digitals compostos únicament per text sense format, coneguts comunament com arxius de text o text pla. No obstant això, hi ha Editors de text que són avançats i permeten o faciliten la identificació de el llenguatge de programació usat dins d'un text facilitant la comprensió i ús de la mateixa dins de l'arxiu. Alguns poden ser de Terminal, és a dir, sense interfície gràfica, i altres d'escriptori, és a dir, amb interfície gràfica.\nEntre els més coneguts i usats sobre GNU / Linux tenim:\nEditors de Terminal\nEditors senzills amb Interfície Gràfica\nEditors avançats amb Interfície Gràfica\nllum de la taula\nEntorns de Programació Integrat\nUn Entorn de Programació Integrat, majorment conegut per les sigles IDE de el nom en anglès «Integrated Development Environment», no és més que un programa o aplicació que porta empaquetat majorment un editor de codi, un compilador, un depurador i un constructor d'interfície gràfica. Els IDEs poden ser aplicacions per si soles o poden ser part d'aplicacions existents.\nBlocs de codi\nCodi de Visual Studio\nIDE de l'ala Python\nKit de Desenvolupament de Programari\nUn Kit de Desenvolupament de Programari, majorment conegut per les sigles SDK de el nom en anglès «Programari Development Kit», no és més que un conjunt d'eines que ajuden a l'Desenvolupador de Programari a dissenyar aplicacions i sistemes permetent i facilitant el treball per a un entorn tecnològic particular.\nLes aplicacions desenvolupades dins d'un SDK estaran destinades a algun sistema operatiu, plataforma maquinari, consola de videojocs o paquet de programari especialment. Són molts els recursos que pot contenir un SDK, entre aquests estan:\nUna interfície de programació d'aplicacions (API).\nUn entorn de desenvolupament integrat (IDE) amb un Depurador i un Compilador.\ncodis d'exemple i documentacions.\nUn emulador de l'entorn tecnològic requerit.\nUn sistema de control de versions (o sistema de control de revisions) és una combinació de tecnologies i pràctiques per seguir i controlar els canvis realitzats en els fitxers de el projecte, En particular en el codi font, en la documentació i en les pàgines web.\nTots els sistemes de control de versions es basen en disposar d'un repositori, que és el conjunt d'informació gestionada pel sistema. Aquest repositori conté l'historial de versions de tots els elements gestionats. Cadascun dels usuaris pot crear-se una còpia local duplicant el contingut de l'repositori per permetre el seu ús. És possible duplicar l'última versió o qualsevol versió emmagatzemada en l'historial.\nNota: De tots ells Git és un dels favorits per la seva enorme comunitat, gran desenvolupament i amplis complements i Clients gràfics. Si vols saber més sobre els Clients gràfics de Git visita aquest enllaç de la seva pàgina oficial: Clients gràfics per Git en Linux.\nDistros (Distribució GNU / Linux)\nSistema Operatiu Lliure creat a partir d'un nucli Linux i conjunt d'aplicacions GNU que permeten brindar millores per a instal·lar fàcilment el mateix mitjançant les eines per a la seva configuració i sistemes de gestió de paquets per a la instal·lació de programari addicional. L'elecció d'una distribució depèn de les necessitats de l'usuari i de gustos personals.\nA nivell de Desenvolupadors de Programari trobem recomanades les següents:\nEn el futur proper s'espera llançament de la versió 1.1 de la Distro miners GNU / Linux la qual a diferència de la versió 1.0 que és especial per al seu ús a la Llar, l'Oficina, la mineria Digital i Tècnics Informàtics, serà especial per a Desenvolupadors de Software, Jugadors i Desenvolupadors de Contingut Multimèdia. Per conèixer més sobre el futur desenvolupament de la versió d'aquesta Distro poden fer clic sobre el seu nom: Miners GNU / Linux 1.1 (Onix) o sobre l'actual Miners GNU / Linux 1.0 (Petro).\nFins aquí espero que aquesta publicació els sigui de molta utilitat, Ja sigui per instal·lar les múltiples aplicacions sobre la seva Distro actual per fer-la apta per a desenvolupadors de programari o decidir per l'ús d'una recomanada per als mateixos. Fins a la propera publicació!\nRuta completa cap a l'article: des Linux » Tutorials / Manuals / Tips » Converteix el teu GNU / Linux en una Distro apta per al Desenvolupament de Programari\njuliuc nikelat va dir\nde primera col·lega, tes sembrao\nRespondre a juliuco nikelado\nGràcies, pel teu comentari! Sempre és un plaer saber que els articles són llegits i apreciats en la seva justa dimensió pels lectors de l'Blog.\nurxvt va dir\nL'article està molt bé però no estic d'acord amb la segona part del primer paràgraf. GNU / Linux té més i millor recorregut per ser el rei per a desenvolupadors, i de fet molts ho fem servir precisament per tots els avantatges que porta per desenvolupar. I a més de forma lliure.\nResumint-: ús vim amb +60 plugins, amb un arxiu de configuració de 1400 línies que conté funcions que he programat en VimL perquè faci el que jo vull. El faig servir juntament amb el multiplexer tmux així tinc a mà la possibilitat de multiplexar la terminal per utilitzar vim juntament amb totes les eines de l'ecosistema Unix: grep, set, awk, ... A més de git, és clar. Tot des de la terminal, amb dreceres de teclat, amb aliases i amb una configuració ben feta.\nLes configuracions de la meva vim, el meu tmux, el meu zsh (intèrpret d'ordres alternatiu a bash) i de molts programes més estan guardades i pujades en una repo pública a github. Per cada instal·lació neta de GNU / Linux, només he de clonar amb git clone i crear els symlinks amb stow. I ja tinc la configuració que tants anys m'ha portat anar polint llista per utilitzar, en pocs segons, en qualsevol màquina amb un sistema Unix-based (sí, en Mac també serviria).\nÉs obvi que no em dedico a programar en .Net ni en cap de les tecnologies que conviuen millor en el sistema operatiu de la mateixa empresa: Windows. I si programés en Java faria servir un IDE dels bons, d'aquests que no has esmentat: els de JetBrains, que siguin de pagament no és motiu per no esmentar-los.\nPS: Programo en C / C ++, Go, Python i Perl, però he fet servir desenes de llenguatges, com Basic, Bash, Lisp, eLisp, VimL, Lua, PHP, i diferents implementacions de SQL. Tot amb vim / neovim, que juntament amb Emacs són els reis de la programació. Van començar fa molts anys però han madurat i no han deixat d'evolucionar, fins a tal punt que a dia d'avui el seu ús s'ha disparat. En qualitat, només VSCode de Microsoft se'ls acosta en algunes coses, i els supera en C # (és el que faria servir si programés gen C #), però res més. Atom i ST3 estan bastant per sota. I per no esmentar nano, que això sí que és un editor a seques, ja que li falta absolutament tot. xD\nRespondre a urxvt\nMorphheus va dir\ncomparteixes la teva .vimrc ??\nTinc curiositat 🙂\nRespondre a Morphheus\nExcel·lent comentari, i molt enriquidor a més! Gràcies per la teva aportació informatiu sobre l'ús d'aquestes aplicacions enfocades a el desenvolupament de programari.\nM'ha agradat molt el teu article. Va faltar posar (per als ex-Delphianos / pascalianos) el Lazarus, que és un IDE molt complet.\nGràcies per compartir les teves opinions amb els fans de Linux.\nrobot tower va dir\nGràcies per compartir, molt bon article !!\nRespondre robot tower\nJuan3446 va dir\nEs que no ve a el cas, però en les altres publicacions tots els autors escriuen els seus noms, però aqui em crida l'atenció que necessàriament hagin d'indicar «Eng. Jose Albert »« Eng. » «Enginyer» jeje es llegeix molt egocentrico o com que necessita escriure perquè ho prenguin seriosament xD\nRespondre a Juan3446\nJa et vaig resoldre el teu problema! Salutacions, sort i èxit.\nComplementant la resposta a urxvt he de dir-te que em base en la Stack Overflow Developer Survey 2016 en la qual la Plataforma Linux està en 3 ° lloc amb un 21,7% com la favorita dels Desenvolupadors. Investigant més, és a dir, buscant la Stack Overflow Developer Survey 2017 i la Stack Overflow Developer Survey 2018, he trobat que la Plataforma Linux va pujar a 24.2% per mantenir-se al 3 ° lloc per al 2017 i va pujar a 48,3% per situar-se en un 1 ° lloc per al 2018.\nPer tant, tu tens tota la raó, és a dir, la Plataforma Linux és el Rei dels Sistemes Operatius dels Desenvolupadors de Programari per al 2018 a nivell mundial segons aquesta famosa i respectada Pàgina i Enquesta Mundial.\nDiego de la Vega ja vaig incloure a Lazarus dins de la publicació perquè no quedi per fora tan útil IDE dins de les recomanacions.\nSí però tampoc valoraria la qualitat de GNU / Linux, Windows o Mac en el que a desenvolupament es refereix pel nombre de vots en una enquesta, ja que llavors caiem en la fal·làcia ad populum, és a dir, «és el Rei perquè el fa servir més gent », quan l'ideal seria dir que« és el Rei per X o per Y raons », és a dir, argumentant amb evidències el que s'afirma.\nQue el 2017 i 2018 l'ús de GNU / Linux entre desenvolupadors estigui pujant és només un indicatiu que els desenvolupadors estan caient en el compte que els porta avantatges, i crec que això va vinculat a la pròpia popularització de GNU / Linux.\nSí que és cert que tot això em sorprèn. Emacs va ser la primera aplicació GNU de la història i no obstant això, les seves grans virtuts arriben molt més tard, com el famós org-mode, el 2006, o fins i tot la seva plugin per git (magit), que és un dels més complets que pots trobar.\nVim és Vaig veure Millorat, té també els seus anys i observo que el seu ús està creixent, probablement influenciat pel fork neovim a què tantes millores li han afegit, i que ja ronda les 27.000 estrelletes tot i ser un programa sol per a terminal, és a dir , sense interfície gràfica.\nS'ha popularitzat una distro d'Emacs anomenada Spacemacs que és la unió entre Vim i Emacs (no deixa de ser una configuració molt personalitzada que qualsevol podria fer).\nS'està popularitzant el 'Linux ricing' que és una moda de personalitzar GNU / Linux sense entorn d'escriptori (ni Gnome, ni XFCE, ni KDE, ni Mate, ni Unity, ni LXDE, ni LXQT, ni Enlightment, ni ...) però amb gestors de finestres minimalistes (DWM, xmonad, awesome o i3wm al capdavant sent el més popular últimament).\nI jo mateix he canviat. He deixat de fer servir Windows, he fet tot el camí evolutiu, he fet servir tots els programes esmentats en aquest article i a la fi de el camí he arribat en el que seria i3wm amb vim / neovim (són gairebé idèntics ara mateix), tmux, i intentant fer des de la terminal tot el possible, per pura comoditat. Fins a tal punt que: surfraw em permet buscar a centenars de fonts d'informació, que s'obre amb el navegador que li tingui configurat, en el meu cas, w3m, que funciona dins de la la terminal. Per música: cmus. Per xat: irssi o weechat. Un intèrpret d'ordres més complet que bash: zsh.\nFins a tal punt que estic fent servir la navegació vim (amb h, j, kil en comptes de les fletxes) en totes les aplicacions esmentades, i quan entro per web, ja sigui en Chromium o Firefox, també les ús, amb els molts plugins que existeixen des de fa anys, per a mi sorpresa quan els vaig descobrir: cVim, VimFX, Vixen, QuantumVim, etc. De fet, aquesta navegació amb vim es pot activar en Emacs (evil mode), en Sublim Text (vintage), en Atom (amb plugins), en VSCode (amb plugins), en Qt Creator (opcions), en els IDE de JetBrains (opcions) ...\nTot això és molt curiós perquè el que semblaria ser que per ser antic o de l'passat deixi de ser utilitzat i surtin aplicacions noves i millors, això no ha succeït, sinó tot el contrari. Les més antigues són les que són més extensibles, configurables, que tenen més plugins i poden fer més coses en resum.\nAl 95 ja feia servir Windows 95, i vaig aprendre a programar poc després. No vaig començar a fer servir GNU / Linux fins al 2008 i el canvi es va fer molt difícil, em va costar però amb els anys em vaig anar adaptant. No fa ni 3 anys que faig servir Vim, per tant ho estaré fent servir des de 2015 aproximadament. Sembla que hauria de ser a l'inrevés, ¿no és així? Doncs és ben curiós, perquè no torno enrere ni boig xD\nI que consti que Emacs fa més coses que Vim, mentre que Vim no pot fer tot el que fa Emacs, però Emacs fa més del que demano (gairebé sembla un SO) mentre que Vim està 100% enfocat a ser un editor.\nUrxvt excel·lent aportació com l'altre. La teva experiència amb GNU / Linux és grandiosa ... Tant de bo ens expliquis més atraves d'altres comentaris en altres publicacions o les teves pròpies publicacions. Tens un Bloc o pàgina web pròpia?\nOnix i Petros va dir\nEra bon article fins que vaig veure Onix i Petros xD !!!\nRespondre Onix i Petros\ndev.faiber va dir\njo m'enamori d'ArchLinux molt bona encara que totes les anteriors les faci servir i són fàcils i bonisims. gràcies per aquest post\nRespondre a dev.faiber\nGràcies per la teva grandiós comentari ... Salutacions, Faiber!\nUsuaris d'openSUSE Tumbleweed reben LibreOffice 6.1, Mozilla Firefox 61 i moltes altres novetats