AFA Sant Felip Neri – Associació de Families d'Alumnes de l'escola Sant Felip Neri\n17 de Mai de 2022 Deixa un comentari\nJa tenim aquí el sopar-revetlla de fi de curs!\nUs esperem el divendres 17 de juny a partir de les 19:30h i fins a mitja nit a la Plaça de Sant Felip Neri.\nPORTAR ALGUNA COSA DELICIOSA PER MENJAR per a compartir amb tothom però només en la quantitat necessària per als membres de la vostra família.\nPORTAR TAMBÉ ELS VOSTRES PLATS, GOTS I COBERTS (així protegim el medi ambient).\nEnguany comptarem amb l’actuació del grup BOYS FROM SCHOOL.\nL’ AFA GUARNIRÀ LA PLAÇA I POSARÀ LA BEGUDA\nA primers de juny hi haur’a el full d’inscripcions penjat a l’entrada de l’escola y una altre penjat al bloc. Si voleu vindre és important apuntar-se (nom de la família, nº assistents adults i nº assistents nens).\nSi esteu interessats en col·laborar, tota ajuda és benvinguda!\n2 de Mai de 2022 Deixa un comentari\nTots els dimecres del mes de maig. A les 18h\n1 d'Abril de 2022 2 de Mai de 2022 Deixa un comentari\n4t PRM - Taller d'escoles per la Igualtat\t27 de Mai de 2022 a les 9:00 – 10:30\nFesta Major\t28 de Mai de 2022\nTaller [26 maig 2022]: Idees d’ahir i d’avui per educar persones més lliures 23 de Mai de 2022


Curt, torre d’en\nC CU 1 Col·laborador/a 53 Visites Bústia de suggeriments\nCurt, torre d’en ARQUIT/HIST També coneguda amb el nom de torre de ca s’Estudiant. Antiga torre de refugi, emplaçada al nucli històric del poble de Sant Agustí, vénda de Deçà Torrent (antic quartó de Portmany), darrere dels casaments de can Curt i can Berri. Segons Marí Cardona podria tractar-se de la que apareix documentada el 1603 com a torre des Vedrà. És de forma gairebé cilíndrica, bastida amb maçoneria en aparell d’espina de peix, sobre sòcol de paredat de filada. Com la majoria de les construccions d’aquest tipus, consta de dues plantes, amb sengles cambres i plataforma o terrat. La porta d’accés es troba, com és habitual, a la planta baixa. Es conserva quasi íntegra, si bé el parapet es troba una mica escapçat. El 1999 aquesta casa ha estat adquirida per l’Ajuntament de Sant Josep amb la finalitat de rehabilitar-la i dedicar-la a activitats socioculturals [JSR]


L'home que va comprar la Lluna - Diacrític\nTrump somia en enviar astronautes a la Lluna, però sempre pots trobar algú amb més ambició. Com l'home que va comprar la Lluna.\nTot va començar a Xile. Fa anys que molts advocats xilens es van especialitzar en conflictes sobre la propietat de les terres. La llei xilena, per fomentar que s'ocupessin terres de paratges aïllats i fer créixer tant les fronteres com l'economia, va deixar per escrit a inicis de segle XX que qualsevol ciutadà podia reclamar com a seva una terra que ningú hagués reclamat mai abans. La llei generava bastants problemes, com per exemple, el fet que va ignorar els indígenes locals, que sovint desconeixien la normativa i de sobte eren expulsats de casa seva. Aquesta llei però, també va portar les aspiracions xilenes més lluny que mai. Gràcies a ella, Xile va fer seva la Lluna. Bé, la va fer seva un senyor xilè: Jenaro Gajardo Vera.\nGajardo havia nascut al centre de Xile, en una família de metges. A casa eren 10 fills i tots van poder estudiar. Gajardo va estudiar llengua castellana i lleis, a la capital, Santiago. Amb el títol d'advocat al sac, va trobar feina a la ciutat de Talca, on va arribar el 1951. Aquí, ràpidament, es va fer estimar pels veïns. Era una persona dinàmica i somiadora. A més de defensar clients, participava activament de la vida cultural i va provar sort com a poeta i pintor. Sense gaire fortuna, cal dir-lo. Creador d'una revista anomenada Grupos, Gajardo no faltava a cap cita important de la ciutat. Ara, bona part de la ciutat va començar a dubtar de la seva forma de fer quan va crear una associació anomenada "Sociedad Telescópica Interplanetaria". La va presentar en un acte públic en què va explicar que la seva funció seria "crear un comitè per rebre els primers visitants d'altres planetes que arribin a la terra". Les burles només es van suavitzar quan el bisbe de la ciutat, Manuel Larraín Errázuriz, va fer-se soci de la societat. No se sap si per solidaritat amb Gajardo, que era un tros de pa, o per ser a primera fila si arribaven els marcians.\nPoc després de crear aquesta associació, Gajardo va patir una petita decepció. Li van dir que no podia formar part del Club Social de Talca, una entitat que reunia les personalitats més importants de la ciutat. Si primer li van dir que no podies ser soci sense haver viscut uns quants anys a Talca, un cop ja havia arrelat li van dir que necessitava tenir un títol de propietat de terres. Ell no tenia prou diners per comprar terres, però va sorprendre a tothom quan es va presentar a la seu del Club Social amb un títol que l'acreditava com el propietari de la Lluna.\nGajardo va acollir-se a la llei que et permetia apropiar-se de les terres que ningú havia reclamat, i afirmava que "la Lluna pertany a la Terra. Com que ningú l'ha reclamada abans o després de la meva petició, jo presentaré la documentació". I així va fer-ho: va portar tots els papers a les autoritats després d'haver posat un anunci durant tres dies seguits a la premsa local, com calia, i esperar quatre setmanes per veure si algú deia que era seva. En total, va gastar-se 42.000 pesos xilens per presentar la petició. I quan algú li preguntava per aquella operació, ell ensenyava el document que l'acreditava com a propietari de la Lluna. S'hi podia llegir: "Jenaro Gajardo Vera, abogado, es dueño, desde antes del año 1857, uniendo su posesión a la de sus antecesores, del astro, satélite único de la Tierra, de un diámetro de 3.475 kilómetros, denominada Luna, y cuyos deslindes por ser esferoidal son: Norte, Sur, Oriente y Poniente, espacio sideral. Fija su domicilio en calle 1 oriente 1270 y su estado civil es soltero. Jenaro Gajardo Vera Carné 1.487.45-K Ñuñoa Talca, 25 de septiembre de 1954."\nLa notícia, mica en mica, es va anar escampant per la ciutat, mentre els advocats de l'Estat estudiaven si tenia raó. Quan la notícia va arribar a Santiago, corresponsals estrangers van conduir fins a Talca per entrevistar-se amb ell. A un diari anglès, va explicar que "molta gent diu que soc un boig, però ningú m'ha dit que sigui estúpid". Durant 4 dècades, aquest xilè va poder ensenyar papers segons els quals era el propietari de la Lluna. I amb el temps, va elaborar un discurs propi sobre aquella decisió, en què afirmava que era una acció poètica". A més, deixava clar que "no m'agrada la gent que viu a la Terra. No hem aconseguit eliminar l'odi, l'enveja, la rancúnia". Així, afirmava que en ser propietari de l'astre, podria evitar que gent amb males intencions anessin a viure a la Lluna. Es va convertir cada cop més en un personatge còmic, i organitzava concursos per seleccionar pioners que podrien viatjar a la Lluna. Tothom li reia les gràcies, però pocs el creien. Fins al 1969.\nAquell any, per primer cop, l'home va trepitjar la lluna. I Gajardo va fer evolucionar la seva història, deia que l'agregat cultural de l'ambaixada nord-americana a Xile l'havia trucat per fer-li arribar un missatge del President Richard Nixon demanant-li permís per fer aterrar a la Lluna l'Apollo XI. No queda constància escrita d'aquesta petició. Gajardo va explicar llavors que quan havia fet seva la Lluna, estava segur que l'home no hi podria arribar fins a l'any 2000. I que veure els nord-americans fent saltirons per la lluna ja el 1969 l'havia emocionat.\nGajardo no ignorava que existia el Dret de l'espai ultra terrestre, un conjunt de normes que regula les activitats espacials per part dels Estats, organismes internacionals i entitats no governamentals, signat el 1967 per la major part d'Estats que formaven part de la cursa espacial, sobre el principi de la no-apropiació de l'espai. En l'article 2 del tractat es diu que ningú pot apropiar-se de la Lluna, ni dels altres objectes del Sistema Solar, ja que són Patrimoni Comú de la Humanitat. Però Gajardo afirmava que ell havia signat els papers abans que existissin aquestes lleis.\nJenaro Gajardo Vera va morir el 1998, després d'una vida plena d'anècdotes, com quan va ser acusat d'evasió fiscal per no declarar la propietat de la Lluna. Gajardo va admetre la seva culpa però va demanar als inspectors fiscals que l'acompanyessin a la Lluna per taxar la propietat i decidir el preu. I mai més van reclamar-li res. Al seu testament, aquest poeta somiatruites va deixar en herència la Lluna al "meu poble, als meus compatriotes".


el meu gos i jo: Apagades, dessaladores espatllades i depuradores sense decidir\nApagades, dessaladores espatllades i depuradores sense decidir\nBarcelona ha quedat sense llum. Això no és pas una notícia massa important, és una notícia purament local. També es varen quedar sense llum Nova York, Madrid i moltes altres ciutats del món, de manera que és una cosa que podem considerar com relativament “normal”. I és que assegurar el subministrament d’electricitat a una gran aglomeració no és gens senzill. L‘electricitat és un producte que no s’emmagatzema. El que es produeix s’ha de consumir: si no, passa el que passa, pujades i baixades de tensió, relés que salten i tota mena d’altres inconvenients.\nEl que va passar a Barcelona, però, és diferent. Pel que sembla, un cable d’alta tensió (110 kV) va caure sobre una subestació de 220 kV, provocant un curtcircuit de intensitat molt important. Les proteccions, diuen, varen actuar correctament al cap de 140 milisegons, però el mal ja estava fet. No entraré a discutir sobre les proteccions, ja que és un tema molt complicat: 140 milisegons em sembla un temps molt llarg per la magnitud del curtcircuit, però no em sembla aquest el problema. El problema és que hi havia un cable per sobre d’una subestació. Tot el que està penjat acaba per caure, diu la saviesa popular. El cable era de Fecsa Endesa, la subestació de Red Eléctrica Española, que l’havia comprat a Fecsa fa quatre anys. Ningú no va posar remei a la situació absurda d’un cable sobre una subestació. Segurament molts varen veure el perill, però ningú va prendre les mesures per resoldre’l.\nDesprés tothom protesta. Es lamentable veure l’alcalde Hereu i la regidora Myol dient incongruències, exigint coses totalment irracionals. Es curiós veure com la Generalitat calla (serà perquè el president Montilla va ser Ministre d’Indústria?). El nacionalista exaltat afirma que tot aquest desastre és degut a la falta d’inversions de l’estat central.\nAmb els elements que tenim actualment, el problema no han estat ni els política ni la falta d’inversió. El problema ha estat el menfotisme i la falta de sentit comú d’aquells responsables de la subestació de Collblanc que no han sabut ni han volgut veure el perill d’un cable passant per sobre de la subestació. Es clar que potser sí que ho han vist, però el problema ha estat qui ho havia de solucionar, si Fecsa Endesa o Red Eléctrica Española.\nLa dessaladora s’ha tornat a espatllar. No funcionarà fins al setembre. Llegim al Punt que “tres vegades des de començament d’any i l’ultima en menys d’una setmana. Les avaries a la dessalinitzadora de Blanes estan ocasionant més problemes dels habituals i en una època en què el consum d’aigua a la zona costanera del nord del Maresme i de la Costa es dispara amb l’arribada dels turistes –s’arriba als 450.000 usuaris–. Segons defensa el regidor de Medi Ambient de Blanes, Celestino Lillo, les obres de millora que es van fer l’ultima vegada per canviar les canalitzacions trencades per la força del mar no van ser correctes. «Els tubs que capten l’aigua estan situades de manera que l’impacte de les onades és directa», assenyala el regidor, que hi afegeix que «només canviant l’orientació de les canonades els problemes serien menors». A aquesta situació se n’hi afegeix una altra: el transformador de la planta està massa a prop del mar i cada cop que hi ha temporal queda afectat” Si el senyor Lillo ha pogut veure que les obres de millora no van ser correctes, per què no ho varen veure els responsables de la dessaladora?\nAquí el nacionalista emprenyat no ha pogut acusar l’estat central de manca d’inversions. Com per l’apagada de Barcelona, la causa ha estat el menfotisme i la falta de sentit comú dels responsables de construcció i de l’explotació de la dessaladora.\nLa ubicació de la depuradora de l’Alt Maresme es torna a discutir. A Pineda no la volen a la platja. Diuen que el millor lloc seria el Pla de Grau, a Malgrat. Com a alternativa proposen la pedrera de Montpalau, lloc que l’Agència Catalana de l’Aigua considera poc adient, des d’un punt de vista tècnic. Ara s’ha donat com a darrera data límit per la decisió el primer d’octubre. Un cop decidida la ubicació, s’haurà de construir la depuradora. Preguem al Senyor totpoderós i misericordiós que el nyap que de segur es farà sigui menys important que el cable sobre la subestació o que el transformador i les canalitzacions de la dessaladora. Només demano que no la facin gaire a la vora de casa. Tal com es fan les coses a aquest país, em jugaria el que volguéssiu que, malgrat que es tractarà, diuen, d’una depuradora ultramoderna, de tant en tant farà una pudor que empestarà. I serà, previsiblement, pel menfotisme i la falta de sentit comú dels responsables de la seva construcció i de la seva explotació.\nPessimista? Probablement. Però la realitat és la que és, i no ens anima pas massa a l’optimisme.\nPublicado por s sr los 12:57\nheu llegit l'article del David Pavon al "Diari del Maresme" parla de la instal.lació de la depuradora.\nEl Pla Local de Joventut (2)\nApagades, dessaladores espatllades i depuradores s...\nEl Caporal Fradera i altres mites\nLes temperatures dels mesos de maig i de juny\nEl desenvolupament de l’Estatut\nCop d’estat frustrat ara fa cinquanta anys\nEl ple del mes de maig del 2007\nLa felicitat dels catalans\nEl soterrament de les vies del tren\nLa rehabilitació del barri del Castell\nFilosofies barates des del Cantàbric


≫ Comprar Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas > Mejor Precio 2022\nHola al nostre web de llibre en català. Aquí podràs trobar diferents productes de Amazon relacionats amb el llibre en català de la categoría Batxillerat. La lectura és una de les pedres angulars per aconseguir coneixement. Llegir, la lectura, és una de les millors habilitats que podem conseguir. Ella ens acompanyarà al llarg de les nostres vides i permetrà que adquirim coneixement, i que entenguem el món i tot allò que ens envolta. També que puguem anar a qualsevol espai sense desplaçar-nos enlloc o que puguem ser la persona que vulguem ser per un moment. I és que llegir ens obre les portes del coneixement i dóna ales a la nostra inspiració i imaginació. Aquí pots trobar Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas\n1 ➤ Top Ventas: Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas\n2 ➤ Más sobre Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas\n➤ Top Ventas: Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas\n➤ Más sobre Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas\nPrecio y opinión de Comentaris De Llibres 2º Batxillerat De Josep Maria Espnas\nComentaris Codi Civil De Catalunya Llibre V\nLlibre Forrest Gump En Català


Apartament Zielony Warsaw Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartament ZielonyApartamentUl.Budy 1a, Żoliborz, Warsaw, Polònia, 01-443 - Veure al mapaExcel·lent8,9Basada en41comentarisApartament ZielonyVeure més fotos"The landlord is a kind person, very helpful. The place is re..."MarzenaPolandVeure més fotosVeure totes les 19 fotos\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartament Zielony està situat idealment a Zoliborz; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartament Zielony asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor són només algunes de les comoditats que fan que Apartament Zielony sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartament Zielony no troba competidors en cap categoria.\nIf you expect to arrive outside of reception opening hours you are kindly requested to inform the property in advance. Mostrar més


General – Compromís per Triem Vilafamés: Compromís\nGràcies al votants de Vilafamés\nDes de TRIEM VILAFAMÉS-COMPROMÍS, malgrat que els resultats electorals a l’àmbit espanyol UNIDOS PODEMOS no han sigut bons, ací al nostre poble, la candidatura A LA VALENCIANA (28,17%) han tret resultats acceptables. S’ha quedat en segon lloc, a només 11…\nCOVA MATUTANO: S’HA DE FICAR EN VALOR\nUN ALTRE PROJECTE ABANDONAT PEL PP Ja fa un grapat de legislatures, l’Ajuntament de Vilafamés va comprar el molí i casa Matutano. El motiu no era altre que aconseguir, amb la mateixa operació, ser propietari del jaciment epipaleolític de…\nTRENTA ANYS ESSENT LA REFERÈNCIA COMARCAL DE LA FORMACIÓ DE PERSONES ADULTES. NOUS REPTES PER A TRENTA ANYS MÉS\nNo fa massa dies, es signava amb el Consorci de Formació de Persones Adultes de l’Alt Palància un conveni en què el Centre de Formació de Persones Adultes de Vilafamés es convertia en aula auxiliar de l’ Aula Mentor, la…\nCOLOCADA LA PRIMERA PIEDRA DE LA RESIDENCIA DE LA TERCERA EDAD (A VILAFAMÉS)\nNo fa massa dies, la Diputació, governada pel Partit Popular, va denegar les ajudes per poder dur endavant una Unitat Respira a Vilafamés. Les unitats de respir tenen com a propòsit atendre durant el dia a persones majors\nLA CARRETERA DE MORÓ\nDE LES INFRAESTRUCTURES PERDUDES Aquestes últimes setmanes veiem operaris de BECSA treballant a la carretera que va de Vilafamés a Sant Joan de Moró\nLa Diputació ha fet públiques les ajudes per a la creació d’Unitats de Respir als pobles, 7 pobles agraciats i 26 que es queden igual com estaven, malament. Alguns ajuntaments van deixar de tramitar les peticions per desconfiança, perquè en…\nEls deutes del PP de Vilafamés


Game Boy Micro - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Game Boy Micro és una nova versió de la consola portàtil, Game Boy Advance, de Nintendo, a la qual s'ha canviat el seu disseny, fent-lo així més pràctic i modern. Mesura 10 cm de llarg, 5 cm d'altura, 2 cm de gruix, amb un pes de 80 grams, conté una bateria d'ió-liti i una pantalla retroil·luminada amb ajustament d'intensitat, hi ha 4 dissenys, el plata, el rosa, el blau i el verd. Els jocs són compatibles amb els de la Game Boy Advance.\nGame Boy Advance family (en)\n2 Disseny i especificacions\n3 Sortida i vendes\nEl Game Boy Micro va ser revelat per primera vegada el 17 de maig de 2005 per Reggie Fils-Aime en el E3 del 2005.\nEl sistema va ser llançat en Japó el 13 de setembre del 2005, en Amèrica el 2 d'octubre del 2005, en Austràlia el 3 de novembre del 2005, en Europa el 4 de novembre del 2005 i en Xina, sota el nom de iQue GameBoy Micro, l'1 d'octubre del 2005.\nEl sistema es ven a menys de 99$ als Estats Units, un preu un xic superior als 79$ que costa el Game Boy Advance SP. El sistema des del llançament es trobava disponible en color vermell i argentat, i en l'edició especial del 20è aniversari. Al Japó es ven a 12,000¥, que són 2,800¥ més que el Game Boy Advance SP.\nDisseny i especificacionsModifica\nEl Game Boy Micro conserva moltes de les funcionalitats del Game Boy Advance SP, però amb nous elements. És el més xicotet de totes les Game Boy, i molt més lleuger, té dos terços de pes menys que l'iPod Mini. A més destaca la capacitat de reajustar la il·luminació de la pantalla a quatre tons: Platejat, Arrossat, Blau i Verd. En el Game Boy Micro també destaca, que igual que alguns telèfons mòbils s'hi pot canviar la carcassa, hi ha moltes carcasses col·leccionables amb dissenys variats.\nDimensions: 50 x 101 x 17.2 mil·límetres, això és la meitat d'una caeta de crèdit.\nPes: 80 grams (2.8 unces)\nProcessador: 32-bit processador 16.8-MHz (AMRM7TDMI)\nPantalla: 51 mil·límetres, 2 polzades. Llum amb il·luminació ajustable.\nBateria: La bateria d'ió-liti recarregable, tarda 2 hores a carregar-se al màxim. Dura 7 hores amb el volum i la llum al màxim i 13 hores amb el volum i la llum mitjans.\nEl Game Boy Micro té també un interruptor en el seu costat dret per a ajustar el volum. En la part superior esquerra es troba el botó L que pot ser usat per a ajustar el to d'il·luminació.\nNintendo ha dissenyat el seu adaptador de música-video per al Game Boy Micro, conegut com a Play-Yan Micro. Aquest adaptador pot reproduir (únicament en el Game Boy Micro i en el Nintendo DS Lite, és molt petit per a les altres consoles) arxius MP3 i arxius de vídeo amb cartes SD.\nEl Game Boy Micro és compatible amb tots els cartutxos de Game Boy Advance, incloent-hi els cartutxos de Game Boy Advance Vídeo. A diferència del Game Boy Advance i el Game Boy Advance SP, el Game Boy Micro no és compatible amb cartutxos del Game Boy Color o Game Boy Pocket. Els e-readers de Game Boy Advance també són incompatibles amb la Game Boy Micro, ja que aquest no posseeix el lector apropiat.\nEl Game Boy Micro es pot connectar amb altres Game Boy Micros per mitjà d'un cable específic per a Game Boy Micro (diferent del de Game Boy Advance, Game Boy Advance SP, i Game Boy Player). Hi ha un adaptador per a connectar una Game Boy Advance, Game Boy Advance SP, o Game Boy Player a aquest cable i connectar-la amb el Game Boy Micro. També és possible de connectar amb qualsevol altra Game Boy Advance, Game Boy Advance SP, Game Boy Player o Game Boy Micro per mitjà del Wireless Adapter (diferent del de Game Boy Advance, Game Boy Advance SP i Game Boy Player), només per a jocs compatibles amb l'adaptador Wireless. Oficialment no es pot connectar al Nintendo Game Cube, ja que no és compatible amb el cable connector GBA-GCN, i no n'hi ha cap de compatible amb el Game Boy Micro, no obstant això és possible de fabricar un adaptador casolà a partir del cable connector GBA-GCN i el cable de connexió entre Game Boy Micros.\nLa Game Boy Micro no té restriccions regionals, per la qual cosa un Game Boy comprat a Amèrica sí que funcionarà amb jocs del Japó i viceversa.\nSortida i vendesModifica\nEl Game Boy Micro va vendre més de 170.000 unitats en els seus primers dies de venda al Japó. Segons els informes financers, el Game Boy Micro va vendre més d'1.900.000 unitats en tot el món (sense comptar els 7 milions de consoles Game Boy Advance que es van vendre en tot el món), que són: 590.000 unitats al Japó, 530.000 unitats a Amèrica i 800.000 a Europa i Austràlia.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Game Boy Micro\nPàgina oficial del Game Boy Micro (en espanyol)\nPàgina oficial del Game Boy Micro (en anglés)\nPàgina oficial del Game Boy Micro (en japonés)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Game_Boy_Micro&oldid=25932899»


Arxius de Esports / Salut - Guia de fires\nFira de compra i venda de material d’esquí nou i de segona mà.\nEl visitant hi pot adquirir estris, animals per a repoblació i productes artesanals. La mostra programa activitats paral·leles de caire lúdic, com desfilades canines, proves d’agility, exhibicions de falconeria, doma de cavalls o concursos de tir amb arc.\nFira organitzada pel Club d’Esquí de la Pobla de Segur (CEPS), dedicada al món de la neu, la natura i la muntanya. En destaca el mercat de segona mà d’esquí, muntanya i escalada, que any rere any posa a la venda més de 900 articles.\nFira d´estoc de material de neu i muntanya, amb una interessant oferta de material esportiu de les principals botigues de la vall, amb les millors marques de material de muntanya i un avançament de la col·lecció d’aquest hivern. També tindran lloc activitats i...


Pati Difusa: LA MAGNITUD DE L'ORDRE\nMés enllà de les manies que cadascú pugui tenir en relació amb l'ordre de les seves coses i la disposició regular d'aquestes -que no deixa de ser simptomàtic-, aquest matí pensava en la rellevància que té l'ordre en les vides de tots nosaltres.\nFixeu-vos, per exemple, en l'ordre alfabètic, ¿quantes vegades no hauríem desitjat anomenar-nos Yzaguirre quan la professora de llatí decidia fer un examen oral sorpresa i, òbviament, començava pel primer de la llista? El mateix succeeix quan se'ns diu, d'algun lloc on ens interessa anar, que "l'aforament és limitat i l'accés es farà per estricte ordre d'arribada", ¿quantes puntades de peu no hauríem donat a algú que se'ns intenta colar?\nPer no parlar de les ordres en tant que manaments o prescripcions que cal obeir (o no). ¿Us heu parat a pensar en quantes ordres obeïm (o desobeïm) al dia? Ens llevem quan sona el despertador, portem les criatures a l'escola, anem a treballar, paguem tots els rebuts i tots els impostos, aparquem només allà on està permès, no passem si el semàfor està vermell, romanem en silenci a les biblioteques, respectem el descans veïnal… La llista seria infinita i moltes de les "prescripcions" podrien ser revisades. Però, a l'hora de la veritat, tots passem per la pedra. A títol personal, al·lego que ho faig per un tema de civisme i perquè, endreçada com sóc, crec que viure en ordre és viure millor. Ara bé, potser els que estan al capdavant de les institucions polítiques haurien de fer el mateix i posar una mica d'ordre en tots els sentits, començant pels corruptes i acabant pels estafadors, sense descuidar-se d'analitzar si tots ells són on són pels seus mèrits professionals.\nMentrestant, jo em replantejaré algunes de les ordres que dono als meus fills, perquè hi he estat pensant i tinc la sensació que de vegades m'excedeixo.\nPublicat per Pati Difusa a 15:59


Cursos | PLE DE SWING\nNOU CURS INTENSIU DE SHIM-SHAM\n1 Març 2020 CursosPle de Swing\nNotícies. Curs monogràfic (Més connexió, millor Swing)\n5 Març 2019 CursosCursos, lindy hop, Swing al MasnouPle de Swing\nEl proper mes de març de 2019, Ple de Swing oferirà un curs intensiu de connexió de parella (Més connexió, millor Swing). Comptarem amb un professorat excepcional: el Rodrigo Milla i la Rosa Naudi.\nEl curs tindrà lloc el diumenge 17 de març, de 09:30 a 11:30 hores, a l’equipament municipal La Barqueta (Carrer Mèxic, 11) del Masnou (recordeu que a les 12 h fem la ballada a la Plaça d’Ocata).\nNo és imprescindible tenir parella de ball per a inscriure’s però si hi haguessin massa persones desaparellades s’obrirà una llista d’espera i hauràs d’esperar la confirmació per fer el curs.\nAnul·lada la ballada d’avui (20 de gener)\n20 gener 2019 Ballades, CursosPle de Swing\nAmb tota la tristor del món ens veiem obligats a suspendre la ballada i la classe oberta prevista per avui. Està plovent i el terra rellisca. Ens veiem al febrer!\nRecordeu que encara us podeu apuntar als cursos de swing (intermig i iniciats; el de nivell zro no l’hem obert) i jazz steps. Mireu la informació aquí.\nSwing a la Plaça d’Ocata. Ballada de Gener 2019\n19 gener 2019 Ballades, Cursosballada, Swing al MasnouPle de Swing\nAquest diumenge 20 de gener ens tornem a veure a la ballada de la Plaça d’Ocata (El Masnou). A la fresca, però amb sol, amb aigua de la font i refrescos a les terrasses. A més a més, aquest diumenge farem una classe oberta gratuïta i per a tothom a les 12’30.


Un llibre digital gratuït reuneix els tuits de @deportado4443\nCarlos Hernández, autor de 'Los últimos españoles de Mauthausen', recopila el contingut del compte de Twitter, que va arribar als 45.000 seguidors\nEl periodista i escriptor treu de l'oblit els 9.300 espanyols que van ser deportats als camps de concentració nazis\nDilluns, 06/07/2015 | Actualitzada 07/07/2015 - 10:27\nL'escriptor i periodista Carlos Hernández, autor de 'Los últimos españoles de Mauthausen' (Ediciones B), va obrir així que va publicar-se el llibre, a primers de gener d'aquest any, el compte de Twitter @deportado4443, en què durant tres mesos i mig es va posar en la pell del seu oncle Antonio Hernández Martín, deportat al camp de concentració nazi, narrant com si fos en directe i en primera persona el dia a dia del seu captiveri. A partir d'aquest dilluns, l'editorial ha començat a distribuir gratuïtament a través de Twitter '@deportado4443', una obra que recopila en 127 pàgines els 921 tuits, 250 fotos i una dotzena de vídeos que Carlos Hernández va bolcar al perfil de la xarxa social i que posaven el focus en el patiment dels 9.300 espanyols que van passar pels camps nazis.\nEl compte de Twitter es va convertir en un experiment tuiter pioner que complementava la publicació de 'Los últimos españoles de Mauthausen' i va aconseguir atraure 45.000 seguidors, cridant l'atenció de mitjans de comunicació i aconseguint la repercussió a l'Argentina, Colòmbia, Xile, els Estats Units i Mèxic. El seu contingut es pot descarregar també des del link http://deportats.es/docs/deportado4443.pdf.\nEl perfil @deportat 4443 feia dos mesos que estava en silenci, des del 8 de maig, quan es va donar per acabada l'experiència, fins que aquest dilluns Hernández ha penjat el següent tuit convidant a la descàrrega del llibre digital: "Gràcies per interessar-te per la meva història i la dels meus 9.300 companys. Descarrega't aquí i conserva-la per sempre http://deportats.es/docs/deportat4443.pdf …".\nEls tuits recollien com Antonio Hernández Marín i el seu company de captiveri Antonio Cebrián Calero, que no va aconseguir sobreviure, lidiaven diàriament amb la mort. A més anaven acompanyats de documents gràfics, com fotos de Mauthausen, dibuixos realitzats per presoners espanyols al camp i documents redactats pels membres de les SS. Aquest conjunt, reunit en aquest "tuit llibre", com l'anomenen els seus editors, vol donar a conèixer la història oblidada de la deportació espanyola durant la segona guerra mundial. "Crec que no menteixo si afirmo que @deportado4443 ha adquirit vida pròpia i que el seu relat tuiter ha anat construint-se de forma natural i gairebé espontània -escriu Carlos Hernández en una nota introductòria a l'edició digital-. A això han contribuït els demolidors testimonis dels supervivents i l'enorme quantitat de documents que pul·lulaven pel meu cap, però també els centenars de tuits que, cada dia, li escrivieu molts de vosaltres".\nEl llibre que va donar origen a aquest experiment, 'Los últimos españoles de Mauthausen' , és un seriós i exhaustiu treball d'investigació que a través dels seus testimonis dóna veu a nombrosos supervivents espanyols dels camps nazis que van acabar-hi "per defensar la nostra llibertat" i critica l'oblit de les autoritats polítiques i la responsabilitat del règim nazi. El volum, amb 18.000 exemplars venuts, ja ha arribat a la novena edició. Per aconseguir més repercussió al llibre, Hernández va obrir una pàgina a Facebook, va crear la web deportats.es i va llançar el projecte tuiter @deportado4443.\nSegons l'autor, "la clau de l'èxit ha sigut que cada tuit era real, descrivia exactament el que van patir els 9.300 deportats espanyols, sense inventar ni exagerar absolutament res". Amb els seus tuits va descriure la crueltat dels SS, la mort dels espanyols que treballaven a la pedrera de Mauthausen, l'amarga olor del fum que escopia la xemeneia del crematori, l'assassinat dels seus companys a les cambres de gas... però també el companyerisme i la solidaritat entre els espanyols, l'organització clandestina que van crear els presoners i que va salvar centenars de vides.


Vora 200 contagis en un mes a Barberà després de setmanes de baixada de risc – L'independent\n15 de març de 2021 Redacció\t0 Comments\nContinua la millora de dades epidemiològiques després d’un mes a Barberà del Vallès aquest dilluns 15 de març, en el que entren en vigor noves flexibilitzacions de les restriccions. Segons el que recullen les xifres recopilades per la Generalitat de Catalunya, el risc de rebrot arribava aquest diumenge 14 de març als 268 punts, vora 200 menys que a mitjans de febrer; el nivell de rebrot no se situava en nivells tan baixos des de principis d’octubre. A la vegada, durant aquestes setmanes hi ha hagut un increment de 211 persones contagiades més, arribant fins als 2.156 infectats per la COVID-19 després d’un any de pandèmia.\nLa resta d’indicadors epidemiològics també mostren bones senyals sobre l’evolució de la pandèmia a la ciutat. Així, des de mitjans de febrer s’ha passat de 7 pacients ingressats pel SARS-CoV-2 a només 2, cosa que indica menys pressió hospitalària pels malalts que venen des de la nostra ciutat. Les defuncions pel virus, d’altra banda, han pujat en 2 persones per les complicacions derivades de la malaltia, i arriben ja als 92 difunts des de l’arribada de la COVID-19.\nEvolució de la pandèmia fins a mitjans de març, després d’un any de pandèmia | Generalitat de Catalunya\nNo tots els indicadors són bons, ja que la velocitat de reproducció del virus, mesurada en la taxa Rt, pujava fins als 1,28 punts en els últims dies, fins l’11 de març. Pel que fa a nombre de persones vacunades, d’altra banda, segueixen augmentant a bon ritme les dosis utilitzades, i ja hi ha més de 1.500 persones més que han rebut la primera dosi de la vacuna contra el SARS-CoV-2 que fa un mes, arribant als 2.503 vacunats. Sobre la segona dosi, si fa un mes eren 679 les persones completament vacunades, ara s’ha augmentat fins als 911 barberencs i barberenques que ja l’han rebut.\nCatalunya surt de la tercera onada\nLa sortida de la tercera onada de contagis és encara més clara a tota Catalunya que en el cas de Barberà. Així, el risc de rebrot en el global del territori baixa fins als 177 punts i comença a acostar-se al límit entre el risc “molt alt” i el risc “alt”, segons dades del diumenge 14 de març. Fins a 36.264 persones més s’han contagiat pel virus en un mes, arribant als 575.310 casos de COVID-19 totals confirmats al territori català, el que suposa un 7,67 % de la població de Catalunya.\nLa incidència als hospitals, d’altra banda, també baixa, passant de 2.181 persones hospitalitzades per COVID-19 a Catalunya a 1.554; d’aquests últims, 430 estan en unitats de cures intensives (UCI), el què suposa 182 persones greus per la malaltia menys en un mes. Els difunts per la malaltia arribaven aquest diumenge ja a les 21.033 persones a tot el territori, 721 més que fa un mes.\nPer últim, s’incrementa lleugerament el ritme de vacunació a Catalunya en un mes. Així, si a mitjans de febrer 252.818 persones havien rebut la primera dosi i 172.687 la segona, aquest 14 de març eren 645.339 les que ja estaven vacunats amb la primera meitat del tractament, i 244.438 amb totes dues.\nFOTO PORTADA: Veïns amb mascareta durant el desconfinament a Barberà | Toni Alfaro\n← REPORTATGE | Un any de tragèdia, un any per la Història\nL’impacte de la pandèmia de la COVID-19 en les dones →\n25 de febrer de 2017 Redacció\t0


Grup Gastronòmic de la UIC: Què fem\nEl Grup Gastronòmic de la UIC organitza una sèrie d'activitats variades al llarg del curs acadèmic. A continuació us en fem un breu resum:\nSopars del Grup Gastronòmic: Són les activitats pròpies del Grup. Són sopars que farem amb el "nostre" xef i al "nostre" local. En principi estan pensades només per als membres de Grup Gastronòmic de la UIC (hi tenen preferència alhora d'apuntar-se).\nCol·laboracions amb la UIC: Activitats que oferim en col·laboració amb la Universitat i que en principi són obertes a tothom, sigui membre o no del Grup Gastronòmic de la UIC.\nVisites Culturals: Són activitats més genèriques i principalment de caire teòric (visites a museus, xerrades, conferències fora de la Universitat, ...). Estan obertes a tothom que hi vulgui participar, independentment de la seva pertanyença al Grup Gastronòmic de la UIC o de la seva vinculació amb la Universitat.\nTallers Pràctics: Aquestes activitats són pràctiques quasi en la seva totalitat. Es tracta doncs d'aprendre d'una forma pràctica alguna habilitat o tècnica culinaria, enològica o relacionada amb aquest món. També són activitats obertes a tothom, si bé és cert que depenent de les places del taller i l'interès que desperti, es podran prioritzar les places per als membres del Grup Gastronòmic de la UIC.\nEscapades Gastronòmiques: Consisteix en anar a "descobrir" algun restaurant. S'intentarà buscar un menú personalitzat i tancar un preu. Són activitats obertes a tothom.\nConferències: Es convidarà a algú relacionat amb el món de la gastronomia i/o viticultura per a que vingui a la Universitat a compartir amb la Comunitat Universitària una experiència professional i/o personal. Són activitats obertes a tothom.\nUs presentem el Calendari d'Activitats preparat per aquest curs acadèmic. En vermell es mostren les activitats pròpies del Grup Gastronòmic, mentre que en color groguenc podem veure altres activitats que us poden interessar però que no són pas del Grup Gastronòmic.


L'Aventura de Llegir - Parlem amb...: Presentació del llibre 'Acá soy la que se fue. Relatos sudakas en la europa fortaleza', editat per Caroline Betemps i Lucía Egaña | Guía BCN: agenda de actividades, directorios y cursos de Barcelona L'Aventura de Llegir - Parlem amb...: Presentació del llibre 'Acá soy la que se fue. Relatos sudakas en la europa fortaleza', editat per Caroline Betemps i Lucía Egaña\nPresentació del llibre amb la participació de Lucía Egaña, editora, i dues de les autores: Florencia Brizuela i Ce Quimera.\nPrimera compilació de relats fets de i per a migrants d'Abya Yala i el Carib a Europa. Un procés en el que 25 autores han compartit un trocet de les seves experiències migratòries. Escrits en el present europeu i des de la ferida colonial, els textos travessen diversos aspectes de la vida i les seves resistències quotidianes en aquestes i altres geografies. Aquestes pàgines busquen ser un exercici de costura, un teixit, uma colcha de retalhos, de experiencias llenas de agujeros, buracos, que es van complementant a través de relats múltiples.


laterceravia.cat – El somni de “la” sobirania produeix monstres – Francesc Trillas (Progrés Real / Progreso Real)\nEls referèndums binaris de sobirania no serveixen per tancar res ni per donar tranquil·litat. A les discrepàncies de resultats per generacions (joves vs. vells), i per territoris clau, s’afegeixen l’efecte dòmino intern (Escòcia, Irlanda del Nord i Londres demanen estatus especials) i extern (ara cada nacional-populista vol el seu referèndum anti-europeu). Els que guanyen no se sap què proposen: ser com Noruega, com Suïssa, sortir però no tant…? Si se suposa que servia per decidir, no se sap què han decidit, i no se sap per què la “voluntat del poble” ha de prescindir de la voluntat del 48% dels votants.\nEls nacional-populistes són fabricants sistemàtics de mentides i fal·làcies, com que hi ha una quantitat fixa de diners per repartir, que hi seguirà sent en cas “d’independència” i que aquesta ens permetrà quedar-nos un tros més gran. Als anglesos ningú els hi havia parlat de l’article 50 dels tractats de la UE (pel qual la sortida es negocia llargament), i van haver d’esperar al dia després del referèndum per descobrir que el lliure comerç amb Europa que diuen desitjar és incompatible amb barreres a la immigració. Ara alguns ja volen pedalar cap enrera.\nImpulsar lògiques plebiscitàries de tipus identitari implica deixar el terreny adobat per a la proliferació d’estereotips i prejudicis nacionalistes (o apelacions a la pàtria), on abunda la identificació dels traïdors, que en el millor dels casos són objecte de mobbying tuitàire i en el pitjor d’assassinats per part de fanàtics nacionalistes.\nSimplificar o tergiversar la complexitat és una conseqüència inmediata de la lògica plebiscitària, que es nega a acceptar la realitat complexa. La mateixa paraula “independència” o el concepte “dia de la independència” o“la desconnexió” són fal·làcies. Ara els britànics estan descobrint que el dia de la independència durarà com a mínim dos anys, si és que arriba. El món plebiscitari és el dels simplificadors, demagogs i oportunistes, regala l’escenari als pallassos i fa pensar als fanàtics que tenen raó. El menyspreu de les èlits intel·lectuals i els experts n’és la conseqüència.\nEuropa és una realitat institucional i econòmica complexa, i per tant complica totes les decisions, no com al Canadà, i encara ho fa més a la zona euro. I si deixem de mitificar els referèndums de Quebec, i de pas també el d’Escòcia? Llegiu The Morning After.\nEls ambients plebiscitaris promouen il·lusions falses: recuperar el control, “la decisió de la teva vida”, la sobirania, “decidir”, el demos, el subjecte polític… Tot això són categories pròpies de l’època d’esplendor de l’estat-nació, que grinyolen en la realitat del món global multi-identitari en flux continu d’avui.\nLa divisió dramàtica de les societats en els ambients plebiscitaris per raons d’identitat impedeix agrupar majories sòlides per aconseguir canvis igualitaris entre les persones. David Cameron i Artur Mas han aconseguit dividir profundament les seves societats i els seus principals partits polítics, incloent el seu propi. Els poderosos en realitat estan ben tranquils (fins que el pitjor és inevitable) perquè saben que així no es consoliden majories pro-distribució (veure l’últim llibre de Milanovic).\nUna minoria gran però minoria al cap i a la fi (52% amb una participació menor del 75% és una minoria) controla l’agenda en els climes plebiscitaris, aprofitant-se de la imparcialitat (en el millor dels casos com a la BBC, a TV3 és pitjor) d’alguns mitjans entre la veritat i la mentida, i aprofitant-se de la dificultat de fixar normes clares. Els partidaris al Regne Unit de seguir a la UE van tenir més percentatge de vot que la suma de JxSí i la CUP a les eleccions al Parlament de Catalunya, malgrat que Junqueras i Puigdemont segueixen proclamant que tenen un “mandat democràtic”.\nLíders suïcides borratxos d’hubrys com Cameron, Mas, Iglesias, poden conduïr les seves societats a carrerons sense sortida quan sobrevaloren les seves capacitats i creuen que poden controlar el futur. El que fan en realitat és arrossegar tota una societat cap a un cul de sac per intentar aconseguir un petit avantatge en el seu sector polític.\nUna rebel·lió dels deixats de costat per la globalització no es pot confondre amb la carrera política d’oportunistes i cínics. La globalització produeix béns i mals col·lectius globals, que requereixen una socialdemocràcia global i modernitzada, on cada problema social s’abordi democràticament en el seu nivell rellevant.\nPer La Tercera Via|2016-06-28T11:02:44+00:00juny 28th, 2016|Categories: Notícies, Opinió|Etiquetes: Populismes, Referèndum|0 Comentaris


Condicions d'ús i política de privacitat - Sebastià Frau Advocats\n1) DADES IDENTIFICATIVES:\nEn compliment amb el deure d’informació recollit en article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i del Comerç Electrònic, a continuació es reflecteixen les següents dades: L’empresa titular de www.frauadvocats.com (d’ara endavant, el Site) és SEBASTIÀ FRAU I GAIÀ, amb domicili en Pere Dezcallar i Net, 13 8º 4a, 07003 Palma de Mallorca – Illes Balears, amb nombre de C.I.F: 42946564k (d’ara endavant, SEBASTIA FRAU).\nL’accés i/o ús dels portals de SEBASTIA FRAU atribueix la condició d’USUARI, que accepta, des d’aquest accés i/o ús, les Condicions Generals d’Ús aquí reflectides.\n3) ÚS DEL PORTAL I INCORPORACIÓ DE DADES PERSONALS als FITXERS DE SEBASTIA FRAU:\nel Site de SEBASTIA FRAU proporciona l’accés a multitud d’informacions, serveis o dades (d’ara endavant, “els continguts”) a Internet pertanyents a SEBASTIA FRAU o als seus llicenciadors, als quals l’USUARI pot tenir accés. L’USUARI assumeix la responsabilitat de l’ús del Site. De conformitat amb l’establert a la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (d’ara endavant, “LOPD”), s’informa que totes les dades personals facilitades per l’Usuari a través dels llocs web accessibles mitjançant els noms de domini frauadvocats.com i els seus respectius subdominis (d’ara endavant, denominats indistintament “Site”), seran incorporats i tractats en els fitxers titularitat de SEBASTIA FRAU per a les següents finalitats: (a) possibilitar la prestació dels serveis sol·licitats per l’Usuari i atendre les seves peticions d’informació, (b) mantenir informat a l’Usuari, fins i tot per mitjans electrònics, sobre els productes, serveis i notícies de SEBASTIA FRAU. L’Usuari pot sol·licitar en qualsevol moment no rebre més comunicacions d’aquest tipus enviant un correu electrònic dirigit a info@frauadvocats.com.\n4) PROPIETAT INTEL·LECTUAL I INDUSTRIAL:\nSEBASTIA FRAU per si mateix o com a cessionària, és propietària de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial de les seves pàgines webs, així com dels elements continguts en elles (a títol enunciatiu, imatges, so, àudio, vídeo, programari o textos; marques o logotips, combinacions de colors, estructura i disseny, selecció de materials usats, programes d’ordinador necessaris per al seu funcionament, accés i ús, etc.), titularitat de SEBASTIA FRAU o bé dels seus llicenciadors. Tots els drets reservats. Queden expressament prohibides la reproducció, la distribució i la comunicació pública, inclosa la seva modalitat de posada a disposició, de la totalitat o part dels continguts d’aquesta pàgina web, amb finalitats comercials, en qualsevol suport i per qualsevol mitjà tècnic, sense l’autorització de SEBASTIA FRAU. L’USUARI es compromet a respectar els drets de Propietat Intel·lectual i Industrial titularitat de SEBASTIA FRAU. Podrà visualitzar els elements del Site i fins i tot imprimir-los, copiar-los i emmagatzemar-los en el disc dur del seu ordinador o en qualsevol altre suport físic sempre que sigui, única i exclusivament, per al seu ús personal i privat.\n5) COMUNICACIONS DE DADES EFECTUADES PEL PROPI USUARI:\nL’Usuari sap i accepta que en utilitzar alguns dels serveis oferts per SEBASTIA FRAU en el Lloc web, les seves dades personals es mostraran en el mateix podent ser visualitzades per altres usuaris del Lloc web. Aquest és el cas dels comentaris efectuats en la secció bloc, on el nom de l’Usuari es farà públic al costat del corresponent comentari. L’Usuari no ha de facilitar a través del Lloc web dades personals relatives a terceres persones. L’Usuari s’obliga a mantenir indemne a SEBASTIA FRAU davant qualsevol possible reclamació, multa o sanció que pugui venir obligada a suportar com a conseqüència de l’incompliment per part de l’Usuari de l’haver de descrit en aquest paràgraf.\nEn la medida permitida por ley aplicable, SEBASTIA FRAU no se hace responsable, en ningún caso, de los daños y perjuicios de cualquier naturaleza que pudieran ocasionar, a título enunciativo: errores u omisiones en los contenidos, falta de disponibilidad del portal o la transmisión de virus o programas maliciosos o lesivos en los contenidos, a pesar de haber adoptado todas las medidas tecnológicas necesarias para evitarlo.\nSEBASTIA FRAU es reserva el dret d’efectuar sense previ avís les modificacions que consideri oportunes en la seva Site, podent canviar, suprimir o afegir tant els continguts i serveis que es prestin a través de la mateixa com la forma en la qual aquests apareguin presentats o localitzats en la seva Site.\n8) OCUPACIÓ DE COOKIES:\nSEBASTIA FRAU podrà utilitzar cookies per personalitzar i facilitar al màxim la navegació de l’USUARI pel seu Site. Les cookies s’associen únicament a un USUARI anònim i el seu ordinador i no proporcionen referències que permetin deduir dades personals de l’USUARI. L’USUARI podrà configurar el seu navegador perquè notifiqui i rebutgi la instal·lació de les cookies enviades per SEBASTIA FRAU, sense que això perjudiqui la possibilitat de l’USUARI d’accedir als Continguts.\nEn el cas que en el Site es disposessin enllaços o hipervincles cap a altres llocs d’Internet, SEBASTIA FRAU no exercirà cap tipus de control sobre aquests llocs i continguts. En cap cas SEBASTIA FRAU assumirà responsabilitat alguna pels continguts d’algun enllaç pertanyent a un lloc web aliè, ni garantirà la disponibilitat tècnica, qualitat, fiabilitat, exactitud, amplitud, veracitat, validesa i constitucionalitat de qualsevol material o informació continguda en cap d’aquests hipervincles o altres llocs d’Internet. Igualment la inclusió d’aquestes connexions externes no implicarà cap tipus d’associació, fusió o participació amb les entitats connectades.\n10) MODIFICACIÓ DE LES PRESENTS CONDICIONS I DURADA:\nSEBASTIA FRAU podrà modificar en qualsevol moment les condicions aquí determinades, sent degudament publicades com aquí apareixen. La vigència de les citades condicions anirà en funció de la seva exposició i estaran vigents fins que siguin modificades per unes altres degudament publicades.\n11) LEGISLACIÓ APLICABLE I JURISDICCIÓ:\nLa relació entre SEBASTIA FRAU i l’USUARI es regirà per la normativa espanyola vigent i qualsevol controvèrsia se sotmetrà als Jutjats i tribunals de la ciutat de Palma de Mallorca. Els serveis de SEBASTIA FRAU són oferts en l’àmbit territorial d’Espanya


"Andorra va 14 anys endarrere en polítiques d'igualtat"\nDijous (17 h) encapçalarà una xerrada al Centre de Congressos d’Andorra la Vella Nascuda a Barcelona fa 40 anys, és consultora en gènere experta en plans d’igualtat i protocols de l’assetjament sexual i per raó de sexe. Farà una conferència sobre igualtat a les empreses\nQuin és el contingut de la xerrada que farà?\nL’objectiu de la xerrada és revisar les polítiques d’igualtat que hi ha en l’entorn laboral al Principat i veure quines pautes s’han de seguir davant casos d’assetjament, bretxa salarial, etc. Farem també un repàs pel marc normatiu andorrà, que sí que és cert que no acompanya gaire.\nExisteix encara la bretxa salarial entre homes i dones?\nExisteix, i és un dels problemes que s’han de solucionar perquè segrega ambdós sexes tant a nivell horitzontal com vertical. Normalment hi ha més homes que dones en llocs directius i en una mateixa feina, a final\n#3 14 anys, 3 mesos i 5 díes\nUn altre/altra que ve de fora a explicar-nos el que hem de fer. De mentres, a Barcelona, les injusticies socials continuen, la inseguretat augmenta, i la corrupció política és més evident que mai. Georgina, ves al Rabal, i arregla lo de casa, hi tens feina per 14 anys...i molt més!\nJa ens passem amb la BRETXA DE GÈNERE. Crec que estem començant a anar per un cami de cofrontació per gènere que em sembla una bogeria.\nLo normal es detectar els problemes i tractar de solucionar-los entant que ciutadans , mes enllà del genere. doncs com be diu l'opinador Roger, potser hi ha aspectes negatius que tampoc es veuen referits als homes.\nAfavorir a les dones pel fet de ser dones és igualtat? No he vist a cap dona pujada a una bastida posant maons ni carregant sacs. Els homes aporten nou de cada deu morts per accidents de treball. I això sí que és una bretxa de veritat, una bretxa mortal. Sento parlar molt de l'sostre de vidre, però res de soterrani de ciment.


Talons esquerdats - FÒRUM.ad\nEl 19/09/21 8:30\nTalons esquerdats (Istock.com)\nLa pell dels peus no és la mateixa que la de la resta del cos. Té moltes menys cèl·lules adiposes i és més gruixuda, necessària per a poder aguantar els frecs en caminar. Tanmateix, això fa també que a causa de la falta d’hidratació natural de la zona, la pell s’assequi amb major facilitat i acabi esquerdant-se, produint fissures que a més de ser molestes i doloroses poden causar problemes més greus si no es tracten, com poden ser infeccions entre altres. Per això tractar-los convenientment es fa tan necessari. Hi ha molts productes per a curar-los i hidratar-los que poden adquirir-se en supermercats o farmàcies i molts altres remeis casolans amb productes naturals que pots provar a casa.\nImportant en qualsevol dels casos això sí, que els apliquem després de remullar els peus en aigua calenta almenys durant 10 minuts amb aigua sola o sabonosa, per a netejar les impureses. Després frega amb una esponja natural per a eliminar les pells mortes. Així absorbirem millor qualsevol producte.\nQuan tinguem els peus preparats, podem aplicar alguna crema espessa a base d’oli amb vaselina, com Vaseline, Aquaphor o similar. Col·loca’t unes mitges de cotó fines per a dormir i deixa actuar.\nA més, un cop al mes podem realitzar altres tractaments casolans molt efectius. Són propostes que combinen ingredients exfoliants i hidratants per a aconseguir un resultat profund i durador:\nSal gruixuda i oli de coco\nLa sal gruixuda és excel·lent per a eliminar la pell seca i facilitar la regeneració de les cèl·lules. L’oli de coco, és ric en àcids grassos essencials i nodreix la pell.\nSucre i oli d’ametlla\nEl sucre com a alternatiu a la sal, sobretot quan tenim ferides, ja que la sal ens provocaria molta coïssor. L’oli d’ametlla és molt nutritiu, a causa del seu alt contingut en vitamina E.\nBicarbonat i oli d’oliva\nAquesta mescla és ideal per a les pells molt sensibles, i ens crearà un agradable massatge. De sobres són coneguts els beneficis de l’oli d’oliva com a hidratant natural, alhora que crea una pel·lícula protectora enfront de les agressions externes. Té també poder calmant.\nCafè i mel\nEls pòsits del cafè no són només genials per a adobar la terra de les nostres plantes, sinó que té moltes altres utilitats, entre elles, exfoliar la pell i combatre la cel·lulitis. Barrejats a més amb la mel d’abella, prevé els peus secs i esquerdats a més de mantenir la humitat natural.\nNotícia Anterior: Kike Maíllo: “El tema de fons de ‘Cosmètica de l’enemic’ és l’honestedat i la culpa”\nSegüent Notícia: Una cronoescalada de ciclisme, novetat de l’OTSO 25k d’Encamp al Port d’Envalira


Appartamenti San Foca Melendugno Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Quarto 37, Melendugno, Melendugno, Itàlia, 73026 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Appartamenti San Foca és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten San Foca. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAppartamenti San Foca també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a San Foca. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar, àrea de TV/saló compartit.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Appartamenti San Foca és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a San Foca.\nTots els comentaris (67) Parelles (27) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (19) Famílies amb infants grans (10) Grups (10)


Arxius de Catalunya – Viatjar pel Món\nLes tines del Flequer. Un secret amagat al Bages.\n4 de Març de 2019 per Viatjar pel món Deixa un comentari\nAl Bages, dins del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l’Obac, hi trobem unes curioses construccions per fer vi: les tines del Flequer. Hi ha qui afirma que el nom Bages té el seu origen en el déu romà del vi: Bacus. No sabem si això és cert, però el que és veritat és que la tradició vinícola al Bages ve de molt lluny. Però centrem-nos en les tines.\nA principis del segle XIX hi havia una creixent demanda de vi que va portar a tal·lar molts boscos i convertir-los en terreny de vinya. Aquest és el cas de la vall del Flequer. El bosc mediterrani va anar desapareixent, deixant pas al conreu de vinya. Poc a poc s’anivellà el terreny, fent terrasses per tota la muntanya. La producció augmentava dia rere dia, però la ubicació de les vinyes tenia inconvenients. El primer de tots era que els pagesos vivien lluny de les zones de conreu, i perdien molt de temps en trasllats. I per altra banda, la difícil orografia del terreny complicava el transport del raïm. En aquell temps s’havia de fer a lloms de bèsties de càrrega. Va ser llavors quan se’ls va acudir de construir les tines a peu de vinya.\nLa funció de les tines era la de concentrar més els jornals dels treballadors, ja que s’omplien molt més ràpid en evitar el transport. I, per altra banda, aquesta rapidesa aconseguia millorar la fermentació del most.\nCom són les tines?\nSón construccions de pedra seca que al seu interior hi tenen un dipòsit cilíndric revestit per peces de ceràmica vidriada que li donen la impermeabilitat. Estan construïdes en zones del terreny que permeten l’accés a la part alta a peu pla i que també tenen accés a la part inferior, a l’altra banda, sense desnivell.\nA la zona superior hi ha un terra de fusta amb escletxes entre els llistons. Aquí és on s’aixafava el raïm i des d’on queia el suc entre les escletxes al dipòsit on s’emmagatzemava. A la part inferior, una pedra amb un forat al mig, anomenada pedra de la boixa era la via de sortida. Aquest forat es tapava amb un tronc de boix (boixa) i feia la funció d’aixeta. Al dibuix podeu veure com és una d’aquestes tines.\nDibuix de Jordi Ballonga\nCom es feia el vi?\nAl mes d’octubre, quan el raïm havia arribat a la seva maduració òptima, es feia la verema. Es portava la collita a la tina i es seguia el procés que us hem explicat abans, posant-hi també la brisa (pells). Un cop plena la tina, es tapaven les escletxes entre la fusta amb guix. Així s’impedia l’entrada d’oxigen i s’afavoria la fermentació. En unes tres setmanes, el vi ja estava fet. I ja només quedava buidar la tina, obrint el pas de la boixa. En aquest procés, calia retirar les restes de la brisa.\nA partir d’aquest moment, ja es podia transportar el vi on es volgués. S’havia aconseguit reduir el volum a transportar, millorar el rendiment dels jornals de la verema i minimitzar els riscos de malmetre la collita. Tot eren avantatges.\nPerquè es va deixar de fer?\nCap al 1890 va aparèixer la fil·loxera. Aquest insecte, ataca les arrels de l’espècie europea de la vinya causant-li la mort. La vinya del Bages va quedar molt afectada i recuperar-la tenia un cost molt alt. A més, la vinya francesa, que havia patit abans l’atac de la fil·loxera, ja començava a recuperar-se i no necessitaven importar vi de fora. Per tot plegat, les vinyes del Flequer es van anar abandonant, i cap al 1930 ja no quedava cap explotació en funcionament.\nCom s’arriba a les tines?\nDes de Pont de Vilomara s’ha d’agafar la carretera en direcció a Rocafort (BV-1224). A mà dreta hi trobareu un trencant cap a Ca n’Oristrell. És un camí de terra que us portarà a un aparcament a 100m. Des d’aquí comença el recorregut circular per veure les tines. Són 3,5 km que es poden fer en unes 2-3 hores, depenent de les aturades que feu. No és gens difícil i es pot fer també amb nens.\n11 de Maig de 2017 per Viatjar pel món Deixa un comentari\n6 de Març de 2017 per Viatjar pel món Deixa un comentari


L'aparcament dissuasiu de la ronda Ibèrica a davant dels Jutjats s'amplia i creix en 138 places\nS'adequa la resta de la parcel·la de l'aparcament de 4.350 m2 amb una plataforma de grava i s'obre un nou accés de sortida a la ronda per als vianants\nL'aparcament dissuasiu de la ronda Ibèrica situat a davant dels Jutjats de Vilanova i la Geltrú creix i s'ampliarà tot ocupant al complet la superfície de la parcel·la de l'actual aparcament. Dilluns han començat els treballs de desbrossament de la parcel·la. L'ampliació comporta el creixement en superfície de 4.350 m2 dels quals un 85% l'ocuparan les 138 noves places que es crearan i el 15% restant es destinen a zona de vegetació, semblant a la que ja hi ha a les zones adjacents.\nUn cop completada l'actuació l'aparcament passarà a tenir un total de 318 places. L'aparcament es va obrir l'any 2007. Ocupava 6.778 m2 de la superfície total del terreny i comptava amb 180 places a les quals s'afegiran les 138 noves. L'accés per als vehicles serà el mateix que ja hi ha actualment, però s'obrirà un nou accés per a la sortida dels vianants a la ronda Ibèrica dins el mateix sector de l'ampliació.\nL'ampliació d'aquest aparcament és una de les mesures derivades del pla de pacificació del centre de la ciutat. El regidor de Mobilitat i projectes i obres d'espai urbà, Antoni Palacios, ha manifestat que cal continuar treballant en la reducció de l'aparcament en el perímetre de la zona pacificada. “Recuperar l'espai per als vianants passa també per reduir el màxim el trànsit induït en aquestes zones, perquè volem que aquest espai recuperat sigui també de qualitat. Facilitar l'aparcament en zones molt properes al centre, que és accessible a peu des dels aparcaments, minorarà aquest efecte de vehicles fent tombs a la cacera d'un lloc per aparcar”.\nLa solució proposada per a la primera fase d'aquesta ampliació serà d'un paviment tou amb grava ull de perdiu (un tipus d'àrid que fa entre 4 i 10 mm de mida) per a la zona d'aparcament i accessos. També es disposaran les canalitzacions soterrades per al cablatge de les instal·lacions de l'enllumenat i dels parquímetres. Finalment s'adequarà un nou accés de vianants per connectar amb la vorera de la ronda Ibèrica. Amb aquestes actuacions serà possible posar en servei l'aparcament a mitjans del mes de setembre. Més endavant, en una segona fase, s'asfaltarà parcialment la superfície de l'aparcament.\nEs preveu que les obres d'adequació d'aquest espais comencin aquesta setmana amb el desbrossament del solar i la retirada de l'actual tanca metàl·lica que separa la parcel·la en dos, l'actual aparcament i la zona on creixerà en superfície.\nL'aparcament dels Jutjats forma part del sistema d'aparcaments dissuasius oberts per facilitar l'estacionament als vehicles en diferents punts vora la ronda Ibèrica per tal d'encoratjar els conductors a deixar el vehicle lluny del centre i accedir a peu cap a aquestes zones. Per aquest motiu l'aparcament és gratuït per als residents i està regulat amb una tarifa reduïda per als no residents amb un preu màxim de 2.05€ per dia. L'empresa VNG Aparcaments és la responsable de la gestió d'aquests espai situats al llarg de la ronda Ibèrica. Es dona la circumstància que amb posterioritat a la seva creació han esdevingut punts per a l'aparcament dels usuaris de la xarxa de transport públic dels Bus Exprés, que compta amb parades vora els dos grans aparcaments dissuasius: Jutjats i Hospital de Sant Antoni.\nCiutat verda, Espai públic, Seguretat i prevenció, Transport públic i mobilitat


El pressupost de la Diputació de Girona puja a 141,1 MEUR amb l'endeutament a zero - Empordà\nEls comptes segueixen la línia ascendent dels darrers exercicis i s'incrementen un 6%\nACN 26.11.2018 | 19:23\nImatge del plenari de la Diputació de Girona. ACN\nImatge del plenari de la Diputació de Girona.\nEl pressupost de la Diputació de Girona per al 2019 puja a 141,1 milions d'euros (MEUR) i segueix la línia ascendent dels darrers anys. En comparació amb aquest exercici, en global els comptes s'incrementen un 6%. El president de la Diputació, Miquel Noguer, ha subratllat que el pressupost gira al voltant de tres grans eixos: "innovació, sostenibilitat i acció social". Noguer també ha posat l'accent en què "els veritables protagonistes" del pressupost són els ajuntaments, ja que les entitats locals rebran "fins al 48%" dels 79,7 MEUR que la corporació destinarà a subvencions i transferències. Durant la presentació dels comptes, Noguer també ha avançat que aquest 2018 la Diputació tancarà l'exercici havent reduït a zero el seu endeutament.\nLa Diputació de Girona farà aquest dimarts un ple extraordinari per debatre i aprovar el pressupost per al 2019. L'equip de govern del PDeCAT portarà a aprovació uns comptes que, en global, pugen a 141,11 MEUR, un 6,16% més que l'any anterior. Un increment, el d'aquest 2019, que se suma a la línia ascendent –i sostinguda- que el pressupost de la Diputació ha mantingut en els darrers exercicis.\nLa majoria de la despesa, el 28%, serà per a l'àrea de Cultura, Educació, Noves Tecnologies, Esports i Benestar; el 25%, per a l'àrea de Territori i Sostenibilitat; el 17%, per a Cooperació Local, Habitatge i Bon Govern; el 14%, per a Promoció Econòmica, Administració i Hisenda; el 13% per als Òrgans de Govern i el 3% restant per al Fons de Contingència (que se situa en 3,2 MEUR).\nEl president de la Diputació ha destacat que, a grans trets, els comptes per al 2019 s'han fet posant l'accent en la "innovació, la sostenibilitat i l'acció local". De fet, Miquel Noguer ja ha avançat que, una vegada excloses les despeses de personal i financeres, el gruix dels diners aniran a parar als ajuntaments i als ens locals.\n"Ells són els veritables protagonistes", ha dit el president. I per exemplificar-ho, ha tret xifres. Per una banda, Miquel Noguer ha explicat que aquest 2019 la Diputació de Girona destinarà 79,7 MEUR a subvencions i transferències, i que els consistoris i ens locals seran els beneficiaris "d'un 48% d'aquests diners".\nEl president també ha volgut fer incís en l'esforç que ha fet la corporació per continuar nodrint el Fons de Cooperació Econòmica i Local, que aquest 2019 passarà a ser de 19,5 MEUR. Miquel Noguer ha explicat que la Diputació hi destina 1,2 MEUR més que al 2018 i que, si es té en compte l'evolució dels darrers anys, l'aportació "pràcticament s'ha doblat" en comparació a la que hi havia durant els exercicis 2011 i 2012.\nA més, el president també ha dit que la Diputació també ha tingut en compte les necessitats d'ajuda dels municipis arran dels darrers episodis d'aiguats. Per això, el pressupost del 2019 ja contempla una partida inicial de 250.000 euros que serà específica per pal·liar les conseqüències de les pluges, i que com ha puntualitzat Noguer, "pot incrementar-se" en els propers mesos.\nNoguer també ha volgut subratllar que, més enllà de donar subvencions, aquest 2019 els comptes de la Diputació també recullen "l'esforç" que ha fet la corporació per donar "més serveis" als municipis (en especial, aquells més petits o mitjans). "Per exemple, en temes de control intern, recursos humans o contractació, arran dels últims canvis normatius", ha puntualitzat la vicepresidenta i diputada de Promoció Econòmica, Administració i Hisenda, Maria Àngels Planas.\n"Els pressupostos més socials"\nD'altra banda, Noguer ha subratllat que els d'aquest 2019 seran "els pressupostos més socials que ha tingut mai la Diputació de Girona". Un compromís, que segons ha desgranat el president de la Diputació, es trasllada en partides concretes. Per exemple, 1,6 MEUR destinats a polítiques socials d'habitatge (440.000 més que al 2018) o els 4,2 MEUR que el Dipsalut destinarà a ajudes per a aliments, menjadors socials, teleassistència i programes de lluita contra la pobresa.\nEls pressupostos de la Diputació de Girona, però, tampoc obliden les inversions. En concret, aquest 2019 la corporació hi destinarà 19,8 MEUR, dels quals gairebé 5 aniran a parar a obres de millora i construcció de noves carreteres. La resta permetran impulsar el projecte Feder Vies Verdes (5,1 MEUR) o es destinaran a enllumenat públic (3,7 MEUR), renovació de museus (986.000 euros) o inversions en calderes i xarxes de calor (2,2 MEUR).\nL'increment global en el pressupost també es tradueix en més recursos per als organismes públics. El pressupost per al Dipsalut augmenta un 6,19% (14,1 MEUR), el del Xaloc un 6,89% (11,8 MEUR), el del Conservatori un 9,16% (3,08 MEUR) i el del Semega un 6,84% (750.000 euros).\nL'endeutament, a zero\nPer últim, Miquel Noguer també ha volgut posar l'accent en què aquest 2018 la Diputació tancarà l'exercici havent reduït a zero el seu endeutament. Noguer ha recordat que al 2011 l'endeutament de la corporació s'enfilava més amunt dels 100 MEUR i que, al llarg d'aquests darrers exercicis, s'ha hagut de fer front a amortitzacions que se situaven entre els 18 i els 20 MEUR anuals.\nEl president ha admès que, precisament, això ha coincidit amb els anys més durs de la crisi econòmica. "Ens ha fet molt mal al cor, però no tenia sentit que ens endeutéssim per donar subvencions, perquè ens estàvem enganyant a nosaltres mateixos", ha puntualitzat.\nMiquel Noguer ha dit que, per això, a partir d'ara la Diputació de Girona només recorrerà a l'endeutament en casos extraordinaris (per exemple, amb els programes Feder). Per això, de cara al 2019, la corporació ja ha previst que per cobrir la següent convocatòria podria endeutar-se en un 6% (en concret, amb un deute de 9,9 MEUR). Noguer, però, ja ha dit que això és "altament improbable" perquè la Diputació espera poder cobrir aquesta quantitat amb fons propis.


La Generalitat mobilitza una inversió de 10 milions d’euros en projectes d’R+D d’empreses catalanes | ACCIÓ\n• El Departament d’Empresa i Ocupació, a través del programa Nuclis d’Innovació Tecnològica d’ACCIÓ, ha destinat 4,2 milions d’euros per fomentar la creació de projectes de desenvolupament tecnològic i innovació.\n• Se n’han beneficiat 41 projectes alineats amb l’estratègia RIS3CAT, que es desenvoluparan durant 2 anys per consorcis d’empreses locals i d’àmbit internacional, centres tecnològics i de recerca.\n• Des que es va posar en marxa aquest programa, el 2007, la Generalitat ha destinat 76 milions d’euros per impulsar 217 projectes d’innovació, que han mobilitzat una inversió de més de 183 milions d’euros.\nCutrob+ és un projecte pioner que aconsegueix augmentar la precisió dels robots industrials, fent-los aptes per a tasques de gran precisió que fins ara estaven reservades per a maquinària de més cost i menys flexible. Les empreses TECNOCIM, Noguera SA, Deltatec i el centre tecnològic BDigital han desenvolupat un software, dotat entre d'altres aspectes d'un motor d'intel•ligència artificial d'última generació, que millora significativament l'execució de trajectòries complexes com, per exemple, el tall de xapes de metall. Aquest software, que estarà llest per comercialitzar-se en un any, es podrà aplicar tant en robots nous com en els ja existents de qualsevol sector.


comèdia « CINE FÒRUM\nEL EXÓTICO HOTEL MARIGOLD Vs. LA PESCA DE SALMÓN EN YEMEN\nAvui us deixo un post que em fa molta il·lusió perquè és el meu primer cameo al blog. Es tracta d’una crítica feta per la nostra companya d’Aficionats als Senders. Les crítiques cap a ella, si us plau, jeje.\nEn primer lloc, advertir-vos que no sóc tan entesa de cinema com el nostre admirat Crític ni molt menys!, però em sembla que la eina del bloc, a banda de ser una reflexió sobre les pel·lícules (argument, interpretació…) és, per als que no en sabem tant, una bona manera de saber quina pel·lícula ens podem estalviar de pagar per anar al cinema i quina és una bona recomanació i, en definitiva, el que podríem anomenar com una bona experiència cinematogràfica. Jo, més que l’anàlisi cinematogràfic, el que voldria és fer un post per recomanar-vos-en una, i per estalviar-vos de veure’n una altra, si us sembla.\nAmbdues pel·lícules es presentaven com a bones comèdies però al final va resultar que una em va semblar molt millor que l’altra. M’explico.\nLa primera és “El exótico Hotel Marigold”, del director de Shakespeare in love (John Madden). Una comèdia fresca i amena, amb molts moments hilarants, la qual vaig poder gaudir amb un somriure d’orella a orella durant tot el llarg metratge. Narra la història de set persones d’avançada edat que, per diverses circumstàncies, decideixen fer un viatge per allunyar-se de les preocupacions i de les complicades situacions que viuen en l’actualitat. En un primer moment es trobaran amb una decepcionant rebuda a l’exòtic Hotel Marigold, i pensaran que fer aquest viatge és la pitjor idea que mai haguessin pogut tenir, però finalment veuran que els permetrà trobar els seus camins o alló que els mancava, potser fins i tot, sense saber-ho. És una pel·lícula optimista que parla de la importància de les relacions humanes, del pas del temps, d’autosuperar-se, de fer les coses amb il·lusió, de somiar, de la possibilitat de rectificar, de la companyonia i de la tolerància. Ambientada en l’Índia és un bon pretext per treure alguns temes com la diferència cultural, tot i que tampoc no se centra en això. I com no, hi ha de faltar algun argument bollywoodià sobre l’amor i la importància del casament que a nosaltres, o com a mínim a mi, se’ns fa gran, però com passa a ‘Slumdog Millionare’, amb la qual comparteixen actor principal, no ho tracten de forma exagerada. Us recomano molt de veure-la, però sense mirar el tràiler abans (així que gairebé us estic demanant una confiança a cegues!).\nI la segona és una pel·lícula que, si voleu, us podeu estalviar d’anar a veure. Es tracta de la “La Pesca del Salmón del Yemen” (Lasse Hallström) la qual em pensava que era èxit segur perquè hi sortia l’Ewan McGregor i l’anomenaven la millor comèdia de l’any! Fet que, després de veure-la, he entés que déu ser que ho diuen a totes les comèdies això. Només vull dir que tan sols amb el projecte que servia d’excusa per fer un fil conductor de la pel·lícula em va treure de les caselles. Es tracta de fer una presa amb aigua de no sé quin dipòsit i importar els salmons del nord d’Europa a una zona tan àrida com la del Yemen per tan sols poder complir el capritx d’un milionari. El fet que hi intentessin posar arguments científics encara se’m posaven més els pèls de punta i els ulls com taronges, fet que no em va deixar gens gaudir de la pel·lícula. Només em venia al cap les ganes de dir-li al director que si vol fer ciència ficció ho faci per una altra banda, que pot ferir menys la sensibilitat de l’espectador i dels habitants de la zona que vés a saber si tenen aigua potable. A més, els intents de posar-hi arguments científics, de crítica política o de reflexió sobre les cultures em van semblar molt mal aconseguits, però ja us dic, pot ser que estigués tancada en banda perquè la temàtica d’entrada ja no em va semblar acceptable. Només salvaria la crítica de les aparences a la política. En definitiva, segons la meva modesta opinió, és una comèdia que en realitat em va semblar més aviat un drama, literalment vaig plorar més que no riure. A més, és farcida amb un toc de romanticisme rosa pastel difícil de digerir. Així que, en aquest cas, amb el tràiler crec que en tindreu prou.\n17 Mai 2012 Posted by Crític de cine | humor\t| cameo, comèdia, comparació | 9 comentaris\nDe tant en tant, Hollywood ens sorprén amb una comèdia esbojarrada bona. Poques pel·lícules m’han fet riure tant i de veritat. No aquell somriure creat a partir d’humor fàcil i senzill com el que aconsegueix la saga de “Agarralo como puedas” o “Scary movie”. Un film més o menys intel·ligent i amb girs de guió sorprenents i, sobretot, estrambòtics; surrealistes si preferiu…\nL’argument no és massa complicat. Un grup d’amics marxa a les Vegas per celebrar un comiat de solter. En despertar-se al matí, el marit ha desaparegut i els amics no recorden res del què va passar. Seguint les pistes i el rastre de destrucció i personatges que van deixar al darrera, van comformant un plànol de la nit anterior. Em sona una mica a “Colega, donde está mi coche?” que ja fa uns anys va sorprendre tothom amb un humor semblant al d’aquesta pel·lícula. Només cal canviar un cotxe per un home promés a punt de casar-se.\nSi per algun motiu recordaré la pel·lícula serà, sobretot, pels títols finals de crèdit. Una forma original i divertidíssima de presentar-los i que hem van fer plorar de riure. Em vaig quedar amb un molt bon sabor de boca.\nEls actors, tots desconeguts, es surten amb una immillorable interpretació. Li donen aquell punt que necessita una bona pel·lícula d’humor perquè realment faci gràcia. Destacable, també, la participació de Mike Tyson, absurda, sorprenent i divertida. Es podria dir que en alguns moments és previsible?? La veritat, en molts pocs ja que, com he dit, té forces girs de guió que sorprenen i entretenen molt.\nPer a tots els seguidors d’humor intel·ligent, situacions estranyes i estrambòtiques a l’estil d'”American Pie”, pel·lícules sobre farres, borratxeres,… us recomano que l’aneu a mirar només acabar de llegir el post.\n10 Novembre 2009 Posted by Crític de cine | humor\t| comèdia, las vegas, mike tyson, resaca | 8 comentaris


Sobre Betes i Clicks | Betes i Clicks - desenredant la xarxa\ngen 18, 2009 • 10:33 am 40 comentaris\nQuè és Betes i Clicks?\nPerquè creiem que les noves tecnologies no tenen perquè ser tan complicades ni estar reservades a quatre usuaris avançats, per a que tothom en pugui treure profit, anirem desenredant la troca i treient-li l’entrellat a la xarxa.\nPodeu seguir Betes i Clicks via Twitter a @betesiclicks, a través de la nostra pàgina a Facebook o rebent gratis per mail els nous articles.\nSi teniu algun comentari o suggerència per al blog, escriviu-nos a hola(arroba)betesiclicks.com\nSi teniu més curiositat per saber qui hi ha darrera, em presento: sóc l’Anna Codina.\nSóc de Girona (on visc després d’uns quants anys a Barcelona), m’agrada cuinar, la música catalana, tot el que fa apple, el meu gos, llegir novel·les i contes, el menjar italià, els Beatles, el bon cinema, el vi blanc, els vestits, col·leccionar discos de vinil, mirar el mar, qualsevol mena de formatge, la catedral i els seus escalons, els blogs, les coses fetes a mà, el sushi, en Morrissey, planificar viatges, les fotos antigues, fer mitja, els curris i (evidentment) navegar per Internet durant hores.\nEn la “vida real” he creat ElGiroscopi, des d’on em dedico a ajudar a empreses i emprenedors a desenvolupar el seu potencial i aprofitar totes les oportunitats gràcies a l’estratègia, el marketing, la comunicació i com no, les noves tecnologies.\nPodeu seguir-me i contactar amb mi a Twitter, a través del meu compte personal on parlo de tot el que m’agrada a @ultrasonica\nMarc Cortés diu:\nAcabo de descobrir el vostre blog via Twitter, com no podia ser d’una altra manera, i em sembla una iniciativa molt bona el fer pedagogia i tractar d’explicar totes aquestes eines 2.0 que tenim entre nosaltres.\nJa sou al meu RSS (suposo que en parlareu en algún moment).\nAprenem compartint a http://www.interactividad.org\nGràcies Marc i benvingut!\nDe vegades navegant per la web i la blogosfera em queda la sensació que som 4 gats i que és una llàstima que tanta gent es perdi les possibilitats que avui en dia ens ofereix la tecnologia.\nFarem el que podrem! I evidentment, l’RSS (una de les meves eines preferides) està a la llista d’entrades pendents.\nGràcies per fer-te seguidora de Sedentaris.cat al Twitter. Nosaltres hem fet el mateix.\nMolta sort amb el projecte (és nou, no?) i endavant. I si et tornes sedentària … passa’t pel nostre bloc !\nFrancesc Grau diu:\nFelicitats per la iniciativa! Crec que les plataformes col·laboratives i xarxes socials han de ser això: col·laboratives i socials, i per que ho siguin han d’estar a l’abast de tothom, sense zones fosques ni críptiques.\nEndavant amb el projecte Betes i clicks!\nJosep M. Ganyet diu:\nM’agraden els temes que tracteu i amb la claredat en què ho feu.\nEl recomanaré un dia d’aquests a RAC1.\nmaria parareda diu:\nTu saps si existeix un espai on pots gestionar el teu perfil de manera única? D’aquesta manera en cas de formar part de diferentes comunitats, si fas el canvi en el gestor del teu perfil, es canviaria a totes les comunitats on participes.\nIgual ja t’ho han preguntat però per si de cas.\np.d espero que entris a la comuntiat virtual de UOC Alumni.\nsi et refereixes a tot el perfil, els detalls, etc. no conec cap manera de gestionar-ho tot junt, ja que cada comunitat et demana dades diferents o les estructura de manera diferent. De totes maneres m’ho miraré…\nSi només et refereixes a l’status, hi ha alguns serveis que et deixen coordinar, per exemple el facebook i el twitter alhora.\nA la comunitat virtual de UOC Alumni ja hi he entrat! Hi aniré entrant sovint i ja et diré què!\nMoltes gràcies pel vostre link al meu bloc. Crec que és una gran iniciativa el que esteu fent. Endavant!\nUna iniciativa molt interessant. Felicitats ! ! !\nJosep Andreu Palacios Caballero diu:\nQuin gran descobriment, aquest bloc! Dels millors que he vist en llengua catalana sobre aquesta temàtica!\nMolt agraït pel link, ja he afegit el retroenllaç al meu bloc.\nGràcies pel teu comentari! ens seguim! 😉\nacabo d’escoltar al mon de RAC1 de la vostra existència, i de que teníeu invitacions pel Google Weave. Encara us en queden? Em podeu convidar?\nM’apunto el vostre bloc a la llista dels que consulto habitualment.\nM’en queden, ja la tens! (tarda uns dies)\nAcabo d’escoltar a El Món a Rac1, a la secció d’en Josep Maria Ganyet, que teníeu invitacions de Google Wave…\nQue me’n podeu facilitar ?\nPer cert, molt interessant la pàgina, no la coneixia…\ngràcies ja te l’he enviat!\nhe sentit que teniu invitacions pel google wave, que mi podeu convidar?\nDavid Abarca diu:\njo també acabo d’escoltar a RAC 1 que teniu invitacions a Google Wave.\nem podeu passar una?\nFélix Castillo diu:\nHola Anna, magnífic blog, m’interessa molt. Gracies. L’he conegut avui per un comentari que ha fet en Josep M. Ganyet a El Mon a Rac1. Ha comentat que disposaveu d’invitacions a Google Wave. Si es així, com puc aspirar a una invitació? Gracies de nou i seguiré atent a les teves novetats (ja us tinc al reader!!)\nSort i gràcies per seguir-nos!\ndes 8, 2009\nOstres, quina troballa! No coneixia el teu blog, et felicito. M’ha arribat a través d’un amic que en sap molt més. No sóc cap especialista en el tema, però em fascina. Aprofito per convidar-te, quan tinguis una estona, a visitar http://www.pantallasamigas.net, un banc de recursos relacionat amb el bon ús d’internet per part dels nanos. El promouen uns amics del País Basc.\nTambé, si tens curiositat, pots fer una ullada al meu blog: http://www.roserbatlle.wordpress.com\nCorro a subscriure’m al teu!!\nFelicitats per l’apunt (gràcies per endreçar les coses) i pel blog, us enllaço i atrapo des d’ara al meu “reader”…\ndes 11, 2010\nBlog molt interessant, et felicito!\nFa un mes n’he creat un de nou per anar començant en aquest mon, és a http://ticxtothom.wordpress.com i vol compartir amb qualsevol usuari de les TIC eines que els hi puguin ser útils i/o interessants.\nJo ja t’he posat un link al meu blog cap al teu, si ho creus interessant ja en posaràs un cap al meu!\ndes 14, 2010\ngràcies Joan, ja està fet!\nNo sé com vas descobrir el meu blog (http://illusions3d.wordpress.com/) i la meva notícia d’ahir , però entre el teu enllaç a la meva notícia (http://ow.ly/3rPMD), el teu comentari al meu blog, i misteris de les noves tecnologies que tu ben segur domines més que no pas jo, avui el ranking del meu blog ha pujat com mai, encara que s’ha quedat bastant per darrera del teu, que és un blog que a partir d’ara seguiré per RSS.\nEndavant i moltes gràcies !\ngràcies pel teu comentari! Vaig trobar un enllaç al teu article sobre les postals de nadal a la portada en català de wordpress: http://ca.wordpress.com\nem va fer gràcia i vaig fer un tweet a http://www.twitter.com/betesiclicks 😉\nmolt interessant el teu blog i la temàtica, jo tinc una empresa que es diu “ElGiroscopi” i tothom em diu que el logo és en 3D : http://www.elgiroscopi.com\nAnna, molt bon dia! Per fi he fet el que volia des de fa temps: t’he afegit al blogroll del Graellsbloc! Un plaer; ens seguim!!!\nEva Perendreu diu:\nSóc l’Eva, avui ens em conegut en una reunió de feina, jo anava amb en Frede ☺.\nEll m’ha comentat de la teva pàgina i aquí estic visitan-te i aprenent d’un món que es gran per mi però que me comença a agradar. I es que això dels blogs enganxa.\nJo en tinc dos de blogs que van començar com una idea feliç i que ara m’ocupen un munt de temps. El meu hobby és fer coses a mà, bàsicament miniatures i bisutería amb una cosa que es diu argil.la polimèrica i que es moldeja. Estic enganxada a la blogosfera…..\nEt segueixo via Facebook.\nHe trobat el teu Bloc i m’ha agradat molt, crec que es molt útil i que està molt ben fet. Els continguts interessants.\nEt seguiré a Twitter.\ngràcies Xavier! benvingut!\n[…] i Clicks – desenredant la xarxa Salta al contingut Pàgina d'iniciSobre Betes i ClicksBetes i Clicks als mitjansDe què vols que parlem?Diccionari 2.0Curs “Vull […]\nCaptura Les Santes 2011 amb el teu iPhone « diu:\n[…] el blog Betes i Clicks,editat per @ultrasonica, i Stickygram van iniciar un concurs de fotografies d’estiu via Instagram i això m’ha animat a […]\nHe descobert el teu bloc i m’ha agradat molt!\nJo també m’he presentat al premis Blocs Catalunya. Et convido a que facis una ullada al meu bloc.\nNo coneixia el teu blog, molt interessants els recursos que comparteixes sobre disseny web, em subscric perquè és un tema que m’interessa molt!\nPotser ens veiem als Premis Bloc?\nHola Anna, he descobert el teu blog, i el trobo interesantisssssim!! Preveus fer algun curs presencial com el que feieu avui a la Cookiteka (soc de Bcn) en breu??? Gracies i si m’ho permets em quedo per aqui….\nLu Vives diu:\nAnna!! He arribat al teu blog a través d’una cerca a internet. Molt bo!! Felicitats dobles!!


Imatges que parlen | Cellers Tarroné – Vinos con Denominacón de Origen Terra Alta\nBy comunicacio@cellerstarrone.com28 noviembre, 2019Noticias\n«Ens nodrim de paraules i, algunes vegades, habitem en elles» Miquel Martí i Pol\nEns agrada posar paraules a tot el que fem. De fet, és el sentit d’aquest bloc, compartir per escrit les coses més transcendents que fem a Cellers Tarroné. Les paraules ens defineixen i ens mostren, ens connecten amb els altres. Ho diu ben clar Miquel Martí i Pol en un dels seus poemes que avui compartim: «El temps que no és res més que un gran bosc de paraules./ Nosaltres som els pobladors d’aquest bosc».\n«Donar llum de paraula/ a les coses inconcretes» diu el poema de Miquel Martí i Pol abans d’acabar. I donar llum al nostre projecte és el que volem amb aquests segons d’audiovisual que repassen des del cep fins a la copa allò que fem a diari a Cellers Tarroné. Que en gaudiu i si pot ser amb una bona copa de vi (dels nostres) a la vora, molt millor.


Luis Santamaría le exige a Joan Ribó el "cese inmediato" de Grezzi\nLuis Santamaría li exigeix a Joan Ribó el “cessament immediat” de Grezzi\nEl president de la gestora del PP de València ha presentat el que ell considera "els punts negres de la gestió de l'alcalde de la ciutat".\nLuis Santamaría ha presentat este matí el que ell i el seu equip denominen els ‘punts negres de la gestió de Ribó’. En aquest estudi, el Partit Popular ha realitzat una llista que passa per la gestió de plagues, el control del fenomen conegut com el botellón i l’abandó d’alguns dels carrers de la ciutat.\nSantamaría acusa a Ribó de treballar poc en aquest tema i de no atendre les necessitats bàsiques que requereix una ciutat com València per a convertir-se en un model turístic i econòmic de futur.\nUna altra de les crítiques que ha llançat el popular ha anat dirigida a la qüestió del tràfic i és que per a Santamaría, amb les polítiques posades en marxa per l’equip de Ribó, el tràfic s’ha ralentit a València i ara es tarda un 30% més a fer qualsevol trajecte pel casc urbà. En aquesta matèria, les seues exigències són molt clares\nLuis Santamaría ha finalitzat proposant que tota acció que es realitze en els carrers de la ciutat de València es consensue amb els veïns i que retorne els serveis bàsics perquè València siga la principal capital del Mediterrani.\nL’ONU afirma que el coronavirus és la crisi global “més difícil”...


El crossover intel·ligent, sense contacte, és general! Exposició al bany de noves marques estrangeres\nInici / Blog / El crossover intel·ligent, sense contacte, és general! Exposició al bany de noves marques estrangeres\n2020/10/06 ClassificacióBlog 1474 0\nCuina i Bany. Titulars de cuina i bany.\nLa segona meitat de l'any, les empreses de banys estrangers han llançat nous productes. Amb les necessitats de salut, diverses empreses han augmentat els esforços de recerca i desenvolupament de banys intel·ligents, Kohler, i fins a les prestatgeries de la nova aixeta sense contacte, algunes empreses van llançar un vàter per detectar la freqüència dels productes sanitaris. A més, els productes per al bany mostren unes característiques transfrontereres majors, com ara una combinació d’armaris i armaris de bany llançats per empreses, algunes empreses jugaran als armaris de bany al tocador. A partir d’aquests nous productes, sembla que els productes per al bany són cada vegada més tecnològics i fàcils d’utilitzar i juguen un paper cada cop més important en la vida domèstica.\nAixeta d’inducció sense contacte\nL’epidèmia de neopneumònia ha donat lloc a una nova onada d’oportunitats de desenvolupament de productes de bany sense contacte, i aquest any Kohler també ha llançat una aixeta intel·ligent sense contacte, la “Mayak Household Sensor Faucet”, que es pot utilitzar sense tocar per rentar-se les mans, cuina i neteja de la llar. Amb el seu sensor sensible, l'aigua surt amb una simple onada de la mà i, amb una durada de quatre minuts, es pot utilitzar per rentar-se les mans en el procés de neteja de "set passos". Aquest producte reflexiu també és fàcil d’instal·lar, amb diversos models disponibles, sense necessitat de fer forats addicionals a la pica i sense necessitat de reservar un potencial per a un ús durador amb una bateria AA5.\nAquest sistema es pot utilitzar en diversos productes de l'aixeta, els usuaris poden dir directament que aixequi l'aigua, llavors l'aigua començarà a fluir i, quan s'utilitzi sabó, l'aixeta s'apagarà automàticament durant 20 segons i es tornarà a engegar durant 10 segons quan cal rentar l'aigua. Esbandida. A més, l’usuari pot fer sol·licituds específiques com ara “Aboca’m un got d’aigua” i l’aixeta ho farà automàticament a punt.\nAplicació de bany per a bany complet\nTOTO va llançar una aplicació de bany per al mercat japonès l'1 de setembre, donant suport als productes que es poden operar a través de l'aplicació que l'acompanya, com ara utilitzar l'aplicació per controlar la banyera per netejar-se abans d'anar a casa, encendre la calefacció aviat, drenar l'aigua primerenca, etc., així com establir operacions específiques que es realitzaran automàticament en moments concrets. S'informa que una sèrie de sèries de bany principals de TOTO es poden controlar mitjançant l'APP o el control remot corresponent.\nNITTO CERA, una empresa japonesa de banys, ha llançat recentment un producte intel·ligent anomenat “omu”, que es pot col·locar al dipòsit del vàter per detectar el consum d’aigua del vàter i reflectir-lo a l’aplicació mòbil en temps real. Per utilitzar l'aplicació, heu d'instal·lar l'aplicació als vostres pares i als vostres propis telèfons, amb el telèfon dels vostres pares com a transmissor i el vostre propi telèfon com a receptor. El producte també genera un historial de vàters per visualitzar el nombre de vegades que una persona ha utilitzat el vàter, així com informar a l’usuari al final del dia sobre com ha anat el dia.\nDutxa d'activació intel·ligent Rains\nLa nova dutxa manual activada Grohe és fàcil de canviar entre la refrescant dutxa de pluja, la relaxant Smart Activated i Radical amb els controls a la part posterior i està disponible en mides de 130 mm o 150 mm. Tant per la pluja com per la lluentor, la funció de bloqueig ràpid de Grohe impedeix tornar a mullar-vos, un petit detall que us farà sentir també millor.\nSistema de dutxa Nebia\nEl Rainshower System de Moen, llançat recentment, que utilitza tecnologia patentada d’esprai per crear el doble de cobertura d’aigua mitjançant l’atomització, és capaç d’estalviar fins a un 45% d’aigua en comparació amb les dutxes convencionals. Els usuaris poden moure la dutxa amunt i avall per adaptar-se a diferents alçades i hàbits de dutxa, i un forat de doll de paret proporciona una experiència semblant a un spa. El producte és respectuós amb el medi ambient i està centrat en la forma, amb una forma circular que és alhora tècnica i futurista, cosa que proporciona una experiència de dutxa més agradable que els dutxes tradicionals.\nLa marca americana de banys Bradley ha llançat recentment un producte que combina les funcions de sabó, rentat de mans i assecat en un de sol, i el va anomenar WashBar. Cada funció està equipada amb les icones i els indicadors LED corresponents, amb el disseny general, que presenten un sentit complet de la tecnologia.\nAixeta de la sèrie BOZZ\nKludi ha actualitzat la seva gamma d’aixetes BOZZ aquest any, sublimant de nou les línies simples i les proporcions clàssiques de les aixetes per aconseguir l’equilibri i l’aprimament adequats. L'aixeta està disponible en tres altures perquè coincideixi amb diferents lavabos, mentre que l'esvelta extensió de l'estil de paret millora encara més l'elegant ambient de l'espai i els estils de vida. La nova col·lecció BOZZ té una superfície negra d’obsidiana mat amb una textura delicada i un acabat mat que amaga una llum metàl·lica fresca que aporta una sensació de misteri i calidesa.\nCol·lecció Central Park West\nKallista, la marca d’aixetes de gamma alta de Kohler, llança la seva col·lecció “Central Park West” a la tardor, que inclou des d’aixetes fins penjolls. Els dissenyadors van destil·lar intencionadament detalls d’objectes històrics, com ara una plantilla de productes de principis del segle XX, i els van ajustar perquè s’adaptessin a la col·lecció. Les lletres C i H, que representen aigua freda i calenta, s’amplien a les dues nanses per ressaltar l’atenció als detalls.\nArmari de bany, lavabo\nArmaris de bany Antheus\nVilleroy & Boch ha publicat recentment la sèrie de mobles de bany Antheus, que és un producte típic de l’estil Bauhaus amb un enfocament senzill i pràctic. Al mateix temps, és un producte que concreta el luxe i proporciona un espai d’emmagatzematge multicategoria de gran capacitat, que pot emmagatzemar joies, cosmètics i altres objectes. A més dels mobles de bany, la col·lecció Antheus també inclou lavabos, lavabos i miralls.\nEn un moment en què la moda de la llar personalitzada està arrasant el món, la marca alemanya de banys HEWI va presentar novament noves idees sobre la personalització del bany, llançant productes de lavabo modulars. Els usuaris poden triar accessoris segons les necessitats individuals, inclosos tovallolers, suports, etc., per garantir que els objectes comuns estiguin a l’abast. A més, el disseny prim de la pica és una característica clau d’aquest producte.\nHousetec, una empresa japonesa de cuina i bany, ha llançat recentment la sèrie MK, un producte que combina taulells de cuina i armaris de bany en un, que permet als usuaris gaudir de comoditat fins i tot en espais més reduïts. El nou producte també ofereix més opcions de personalització, com ara un armari mirall o un prestatge per a objectes petits. Les portes també estan disponibles en diversos colors per adaptar-se a diferents espais de cuina o bany.\nArmari de bany Lodloyd\nNous productes de bany Bravat llançats el 2020, l’aparició del gris gris per unir-se a la col·lisió de color or de les tires decoratives, elegants sense perdre la moda. Procés que compleix estrictament les normes ambientals nacionals E1, l’armari està format per fusta massissa de múltiples capes, tractament de xapa de melamina, que pot allargar eficaçment la vida del moble del bany de fusteria; armari mestre de paret que sobresurt de disseny, espai humit aïllat, fàcil de fregar el terra; Lavabo de cocció de ceràmica a 1250 graus d'alta temperatura, esmaltat net i suau, no fàcil de tacar; Imatges de mirall de precisió d'alta definició ús clar i intel·ligent de l'espai darrere del mirall, emmagatzematge flexible, exquisit i ordenat.\nSuites de la sèrie S400\nL’arquitectura japonesa destaca per crear una bellesa incomparable mitjançant l’ús subtil de la llum i l’ombra, i la sèrie de suites INAX Inax S400 aporta aquest art a l’espai del bany. El vàter de la suite està format per la tecnologia de ceràmica “Water Porcelain Super Clean” d’INAX Inax, que té una superfície llisa i resistent a les ratllades per evitar la formació d’escates i taques, i només requereix una neteja diària senzilla, de manera que pot ser tan brillant com nou; el disseny de la conca fa un major ús de les "corbes humanes" quadrades i rodones. “, Creant cantonades arrodonides, milloren la seguretat del bany; El sistema de dutxa conté dutxa i dutxa de mà, amb un aspecte suau i lleugerament tensat, molt fàcil d'utilitzar, només cal controlar l'aixeta, es pot ajustar la quantitat de cabal i la temperatura. Feu clic aquí per obtenir més informació: S400 Suite: una fusió de llum i ombra.\nEn els darrers anys, Lixil ha estat pressionant els lavabos SATO per als mercats sud-est asiàtics i africans per ajudar les persones d’aquestes regions amb els seus problemes de vàter. Aquest any, Lixil es basa en aquest èxit amb l’aixeta SATO, que es pot considerar com una nova estació de rentat de mans amb espai per a sabó a un costat, una referència a la pneumònia neo-coronària que, segons Lixil, es pot evitar fregant-se bé les mans amb sabó i citant dades d’UNICEF que el 40% de la població mundial no disposa d’instal·lacions bàsiques per rentar-se les mans a casa. Va llançar aquest producte.\nAnterior :: Hi ha alguna cosa a dir per a les instal·lacions de miralls de bany. Tu saps que? següent: Aquesta selecció d’armaris de bany, no us penedeixo mai de comprar-la.\nDesafiats, els dissenyadors van contribuir amb aquests impressionants dissenys de portes d'eix\n220 Apartment Apartament a la planta baixa, d'estil modern | Disseny de calibre Hongfu