Publicado porwebciutatmataro 17 febrero, 2019 Publicado en Cinc Ideal Autodara\nAquesta setmana l’equip cinc ideal està format per:\nEulogio Ezequiel Martinez «Eulo» (Sènior «A»): gran partit dels dos portes del nostre primer equip a Vacarisses. Eulo va ser determinant en la victòria aturant un penal i evitant l’empat del rival.\nPol Pujadas (Aleví «A»): jugador que podria sortir cada setmana al cinc ideal perquè està en una forma impressionant. Sembla que no té sostre. Fa un gol, 2 assistències i un joc brutal tant en defensa com en atac fent grans moviments ofensius en la victòria del seu equip davant Fortaleza.\nAlejandro López (Cadet): bon partit en el derbi mataroní. Defensivament un espectacle, quant ell estava a pista, l’equip respirava. En atac va fer un golàs. Un jugador que no sorpren als tècnics ja què és regular i cada dia es veu mes el seu pes que té en l’equip. Quan es necessari, es cridat per ajudar al juvenil «A» on s’ha adaptat perfectament al grup i al seu estil de joc.\nSergio Vivas (Juvenil «A»): merescuda nominació d’un gran jugador del club que aquesta temporada degut a les seves pràctiques laborals no està tenint la continuïtat que desitjaria i tampoc estava tenint sort cara a porteria però avui s’ha destapat en el derbi mataroní amb un gran partit, fent una gran feina defensiva com la resta del seu equip i aconseguint marcar un hat-trick.\nPau Parés (Infantil): un altre jugador amb un futur increïble. Aquesta temporada esta sent una mica irregular però quan està enxufat en el partit i connecta amb el seu company Albert Ramis son imparables. Avui ha jugat un molt bon partit en la victòria del seu equip davant del Palau. A més, aprofitem que avui ha sigut el seu aniversari. Felicitats Pau!!!\nI l’entrenador d’aquest magnífic equip es:\nMarc Bruguera (Cadet): poc es parla de la gran temporada que està realitzant el Cadet d’en Marc Bruguera i Andrés Fernández. Continuen en la lluita per l’ascens, incomodant als equips en la lluita per les primeres places de lliga. Partit a partit, es troben cada vegada més aprop de l’objectiu. Gran tasca de l’equip tècnic. Enhorabona!!\nEl Juvenil «A» guanya el derbi mataroní\nLa Nova Esquerra vs Juvenil «B» 4-1


Durant la seua intervenció “Cap a un verd urbà per als municipis valencians”, el diputat ha exposat les línies de treball de la Diputació amb incidència directa sobre el verd urbà i la infraestructura verda municipal i ha anunciat la creació d'una línia específica que treballarà amb la consecució d'un verd urbà sostenible en els pobles valencians.\n“Creiem que és fonamental ajudar als ajuntaments en la planificació i gestió d'un verd urbà modern i sostenible, pensat i gestionat com un sistema fonamental per a la millora de la qualitat de vida dels ciutadans”, ha assenyalat Bort.\nPer això, la Diputació està desenvolupant el Pla de Verd Urbà Sostenible (PVUS), una guia metodològica per a la redacció de plans estratègics municipals específics per al verd urbà.\nEs tractarà d'una guia descriptiva dels estudis i anàlisis a realitzar en un municipi amb diferents propòsits. D'una banda, avaluar l'estat del verd urbà municipal, incloent el verd periurbà municipal amb clara influència sobre el municipi, així com definir objectius específics. A més, també es pretén definir els criteris de disseny i manteniment dels espais verds, traçar un pla d'inversions per a la millora i consolidació dels espais verds i definir possibles modificacions per a la millora de la gestió i optimització de recursos de manteniment de les zones estudiades.\n“Pense que el PVUS_Pla de Verd Urbà Sostenible pot ser un full de ruta municipal per al verd urbà que permetrà als ajuntaments introduir criteris de sostenibilitat i eficiència, alhora que desenvoluparà un discurs botànic singular i coherent amb la història, el clima i els ecosistemes de cada municipi”, ha explicat el diputat.\nUna vegada redactat el PVUS_Pla de Verd Urbà Sostenible per al qual es té previst oferir assistència tècnica, es preveu oferir ajuda als municipis interessats finançant part de les accions planificades així com establir un sistema de seguiment de la implantació dels mateixos.\nD'altra banda, el diputat ha incidit en la necessitat de pensar el verd urbà de forma particular per a cada municipi, atenent a les seues característiques singulars, la seua situació i la seua grandària.\n“El verd urbà és (o ha de ser) un sistema ampli d'espais públics, quants més millor, i per a ús i gaudi públic”, ha indicat Bort. Aquest verd urbà està format per parcs, jardins, zones esportives, àrees de joc, alguns vials riberes fluvials, alguns espais oberts periurbans,… “Vull recalcar el concepte de verd urbà com a sistema” i ha afegit, que com a representant de la Diputació, que atén a 266 municipis molt diversos, “aquest concepte general de verd urbà he de particularitzar-lo. O, almenys, he d'assenyalar algunes particularitats que enriqueixen el seu significat. Així, en molts municipis forestals de l'interior de la província, caldria contemplar dins d'aquest sistema de verd urbà les zones periurbanes forestals, l'anomenada interfície urbà-forestal, importantíssima per a reduir tant la generació d'incendis forestals com per a reduir els efectes dels quals es produeixen”.\nRespecte als municipis agrícoles, el diputat Josep Bort ha considerat que haurien de tenir-se en compte “camins rurals, hortes, terres de secà, també periurbans i moltes vegades connectors entre el poble i el camp o fins i tot entre nuclis urbans diferents. I no em puc tampoc oblidar de municipis litorals en els quals la platja i els seus voltants urbanitzats amb major o menor encert (quasi sempre menor en el nostre cas) han d'integrar-se, sens dubte, en el concepte de verd urbà o infraestructura verda municipal”.\n“Definit el que seria “el nostre” concepte de verd urbà”, ha afegit, “vull incidir en la seua importància des d'altres aspectes més enllà del seu ús i gaudi públic en primer lloc, desitjaria introduir el concepte de sostenibilitat econòmic-ambiental. El sistema verd urbà no pot ser un albelló de recursos (aigua i jornades de treball fonamentalment) que facen que el seu manteniment siga inassumible per l'economia pública municipal. Ha d'estar pensat i dissenyat perquè el seu manteniment, tenint en compte que no és totalment eliminable, siga el mínim possible. Ja s'apliquen en molts llocs criteris: elecció d'espècies pròpies del clima local, aprofitament d'aigües de vessaments per a regs, planificació dels treballs de jardineria,…. Pot ser que alguns d'aquests conceptes necessiten divulgació a la ciutadania per a ser compresos, estem massa acostumats en els municipis a jardins i parcs amb criteris de disseny que no tenen res a veure amb la sostenibilitat, amb molta vegetació ornamental, prades i àrees pavimentades en les quals les fulles i fruits caiguts es retiren a abocador sense apreciar que són una font de matèria orgànica que pot gestionar-se d'una altra manera”.\nD'altra banda, el diputat de Medi Ambient ha volgut introduir també l'aspecte d'adaptació al canvi climàtic. “En el nostre litoral mediterrani les tendències del temps ens semblen indicar, d'acord amb el vaticinat per la immensa majoria dels experts (excepte el cosí de Rajoy, clar), que el clima va a ser més àrid, amb més ones de calor i amb pluges més concentrades, per tant, més torrencials. Actualment en alguns dels nostres pobles els ciutadans fugen a l'agost cap a la costa o cap a refugis en el camp on factors com el mar o l'arbrat (agrícola o forestal) suavitzen la calor, però açò no va si pot ser durant 3 o 4 mesos a l'any”.\nI ha conclòs la seua intervenció afirmant que en aquests mesos, “un verd urbà ben dissenyat pot fer mínimament suportable un passeig fins al col·legi malgrat un sol de justícia i també, un verd urbà adequat pot contrarestar el microclima urbà que produeixen l'asfalt i el formigó”.\nJosep Bort en la Feria internacional Iberflora


El segrest de la participació ciutadana i l'escanyament dels serveis públics a debat\nVos adjunt el contingut de la proposició que presentam sobre la reforma de la Constitució i que debatrem en el plenari de setembre a #Cort.\nMOCIÓ PSM-IV-EXM PALMA: REFORMA DE LA CONSTITUCIÓ\nEls grups parlamentaris del PSOE i el PP han arribat al Congrés de Diputats i al Senat a un acord per reformar l’article 135 de la Constitució Espanyola. Amb aquesta reforma es pretén posar límits al dèficit estructural de l’Estat i les comunitats autònomes, límits que es desenvoluparan mitjançant una llei orgànica que s’haurà d’aprovar abans del 20 de juny de 2012.\nDurant anys, quan partits polítics o ciutadans de l’Estat espanyol, han manifestat alguna vegada la necessitat de reformar la Constitució, PP i PSOE han defensat aferrissadament que la Constitució era intocable, arribant a una sacralització absurda del text constitucional.\nAra aquests partits pacten una reforma constitucional per a dur a terme d’una manera urgent, abans de les pròximes eleccions generals, cedint a les pressions dels mercats financers i de determinats governs de la UE.\nDita reforma no compta amb el consens de la resta de partits polítics amb representació parlamentària (llevat d’UPN) i s’ha fet sense el consens amb els governs autonòmics ni amb els ajuntaments (FEMP I FELIB) que veuran la seva autonomia financera directament afectada.\nHem de recordar que les CCAA i els ajuntaments han assumit competències bàsiques de l’estat del benestar: educació, sanitat, serveis socials. Són competències mal dotades o directament sense cap dotació (en el cas dels ajuntaments). A més, els increments demogràfics experimentats els darrers anys han incrementat les despeses associades a aquests serveis, sense que s’hagi incrementat de la mateixa manera la dotació econòmica per part de l’Estat.\nL’administració que s’ha desprès d’aquestes competències (l’Estat) no ha aprimat la seva estructura: continuen existint ministeris de Sanitat, Educació, Serveis Socials, Habitatge, Cultura… quan són competències que han estat transferides.\nAmb la reforma de la Constitució pactada entre PP i PSOE, l’Estat es reserva una capacitat d’endeutament (0,26%, en principi) superior a la de les CCAA (0,14%) i els ajuntaments (0%). A la llarga, aquesta situació escanyarà les administracions que suporten l’estat del benestar, ja que no podran exercir correctament les competències dels serveis públics bàsics.\nTampoc ha comptat amb cap debat públic per tal que la ciutadania en pogués donar la seva opinió. Certament aquesta reforma no requereix legalment un referèndum, però seria desitjable que els ciutadans poguessin votar si volen o no aquesta reforma.\n1. L’Ajuntament de Palma manifesta el seu suport que la reforma constitucional de l’article 135 iniciada en el Congrés de Diputats es decideixi en referèndum d’acord amb l’article 167.3.\n2. L’Ajuntament de Palma manifesta el seu desacord que la reforma constitucional iniciada en el Congrés de Diputats no hagi estat pactada amb la federació de municipis estatal (FEMP) i limiti l’autonomia financera dels Ajuntaments, amb la conseqüent i greu problemàtica de no poder exercir correctament les competències dels serveis públics bàsics en temps de crisi econòmica com aquesta.]]>


Ordre de recerca i detenció per agredir un mosso a Martorell - Requena Advocats\n7 agost, 2015 /0 Comentaris/sobre Dret Penal, Dret Policial /creat per Requena Advocats\nPer Interlocutòria de 22 de juliol de 2015, el Jutjat d’Instrucció 2 de Martorell ha ordenat la recerca i detenció del Sr. Nassir Mehmood (o Nassir Ali), per un delicte d’atemptat i lesions a agent de l’autoritat.\nEls fets es remunten al migdia del 14 de setembre de 2014, a la localitat de Martorell, quan presumptivament el Sr. Nassir Mehmood, de nacionalitat paquistanesa, de manera sobtada i sense que hi hagués cap contacte previ, va propinar una escopinada al vidre d’un vehicle de mossos que estava aturat amb un agent dins. En recriminar-li l’actitud, el Sr. Nassir va propinar un cop de puny a la cara de l’agent que li causà ferides que varen haver de ser curades amb grapes metàl·liques i que li han comportat finalment un perjudici estètic lleu (segons informe del metge forense).\nArran d’aquests fets, el Sr. Nassir va ser detingut i va ser ingressat a la unitat de psiquiatria de l’Hospital Clínic, d’on en pocs dies va ser donat d’alta. Arran dels diversos intents infructuosos de localitzar-lo per tal de prestar declaració, el Jutjat ha acabat dictant ordre de recerca i captura, amb una vigència fins el 2020, als efectes de la prescripció del delicte d’atemptat.\nCom acusació particular en defensa dels interessos de l’agent agredit, volem agrair enormement l’ajut desinteressat que varen rebre els mossos per part de dos ciutadans anònims que els varen ajudar en el moment de la detenció, quan el Sr. Nassir estava extremadament agressiu.\nEtiquetes: atemptat, detenció, Martorell, Mossos\nLa Generalitat accepta indemnitzar un mosso exclòs el 2004 a qui va haver de... 1 any i 9 mesos de presó per mossegar un mosso al dit


Cercavila de colles de Sant Medir Barcelona, 3 de març 2022 – Calendari de l'Ermità dels Pirineus\nSant Medir, una tradició ben viva\nCartell de Sant Medir 2022, obra de Rubén Lucas\nEl dia 3 de març és la festivitat de sant Medir, que aquest any torna amb força per posa color i dolçor als carrers de Barcelona amb la celebració de la tradicional cercavila de colles que reparteixen caramels per diferents barris de la ciutat. Les cercaviles i desfilades es faran el mateix dia 3 en horari de matí i tarda segons el programa 2022 de la Federació de Colles de Sant Medir.\nEl fundador de les colles de Sant Medir va ser el forner gracienc Josep Vidal Granés, que l’any 1830 va anar en romiatge fins a l’ermita de Sant Medir, a Collserola, en el terme municipal de Sant Cugat del Vallès, en compliment d’una promesa feta a aquest sant. Segons explica la tradició (article de fra Valentí Serra) sant Medir era un pagès a qui els romans en temps de Dioclecià van martiritzar per haver ajudat a fugir al bisbe Sever de Barcelona i en la seva memòria va ser construïda l’ermita.\nVidal Granés va fer el romiatge muntant una euga, tocant un timbal i un sac de gemecs i tot llençant llaminadures de forner a qui es trobava per camí. Aquell primer romiatge el va anar repetint any rera any acompanyat de familiars i amics. El nombre de romeus va anar creixent amb rapidesa i, segons recull el Diari de Barcelona del 4 de març de 1853, aquell any ja arribava a les 300 persones. La tradició s’estengué ben aviat a les poblacions veïnes i ha perdurat fins als nostres dies.\nActualment, són 25 les colles que participen en la Festa de Sant Medir, totes membres de la Federació de Colles de Sant Medir, una entitat fundada al 1951 que vetlla per donar-li continuïtat. La festa, que trascorre pels barris de Gràcia, Sarrià, Sant Gervasi i La Bordeta, s’inicia de bon matí amb la formació de les diferents colles en els seus locals socials per començar les cercaviles pels diversos barris. Al migdia, les colles participen de l’aplec a l’Ermita de Sant Medir, i al capvespre desfilen conjuntament pel carrer Gran de Gràcia fins als Jardinets, llençant tones i tones de caramels davant l’expectació dels més petits.\nDiada castellera- 6 de març\nLa Diada Castellera de Sant Medir es celebrarà el diumenge 6 de març i comptarà amb la participació dels Castellers de la Vila de Gràcia, els Castellers de Sants, els Castellers de Sarrià i els Castellers de Sant Cugat.\n12.00 h Plaça del Consell de la Vila.\nOrganitza: Castellers de Sarrià.\nPrograma oficial d’activitats 2022\nRecorregut de les colles durant el matí\nRecorregut i ordre de les colles a la tarda des de Gran de Gràcia cap els Jardinets de Gràcia\nPrevious Arriba la Quaresma\nNext Twelve Tribes Casino Omak Washington, free spins to win money Borderlands 2 Slot Machine Glitch Guide


Laia Ortiz anuncia un canvi de model i més pressupost per al servei\nBarcelona 14 JUN 2017 - 08:19\tCEST\nLaia Ortiz, tercera tinenta d'alcalde de Barcelona. ALBERT GARCIA\nEl Servei d'Atenció Domiciliària (SAD) és un dels grans instruments dels serveis socials. A Barcelona el presten 3.400 persones, sobretot dones, que treballen quatre milions d'hores l'any atenent 22.000 usuaris. Des de fa lustres, el servei, que costa 56 milions anuals a l'Ajuntament, està externalitzat. Ada Colau va prometre municipalitzar-lo durant la campanya electoral, però ahir la tinenta d'alcalde de Drets Socials, Laia Ortiz, va admetre que no serà possible. “És molt difícil amb el marc legal actual”, que restringeix la contractació als consistoris.\nPlans ambiciosos a llarg termini\nEncara que cap altra àrea en mans de Barcelona en Comú ho ha fet, la tinenta d'alcalde Laia Ortiz sí que va voler reivindicar l'obra de govern de Drets Socials. La regidora va destacar que han “posat ordre” i han creat serveis per “defensar els ciutadans”, com la unitat antidesnonaments, punts contra la pobresa energètica o plans de salut ambiental. Però també va reconèixer que l'ambició de la macroàrea, amb plans com triplicar el parc de lloguers socials en els propers 10 anys, va més enllà d'aquest mandat. “Els canvis de timó requereixen dos mandats”, va afirmar. També va aprofitar per exigir l'aprovació de la renda garantida.\nBarcelona va anunciar que el pressupost anual del SAD augmentarà un 33% i que té damunt la taula tres informes jurídics per emprendre un canvi de model amb el qual busca millorar el servei i les condicions de treball de les treballadores familiars, que és com es diuen les professionals del SAD.\nUn dels textos parla de “la creació d'un instrument mixt públic cooperatiu, en què les treballadores puguin participar en grups d'autogestió”. El segon, la municipalització, que va assenyalar que veu molt difícil. I el tercer és millorar els contractes. Fins a finals d'any, el SAD el prestaran quatre empreses, a quatre zones de la ciutat. De dos s'encarrega la cooperativa Suara i de les altres, Clece (del grup ACS) i Valoriza (de Sacyr). Ortiz va explicar que el model que es decideixi començarà amb una prova pilot en zones on es concentren molts usuaris (va citar el Gòtic o Nou Barris, i va parlar d'“illa de les cures, amb unitats de treballadores des de la proximitat”). La regidora espera que estigui a tota la ciutat el 2019.\nL'atenció domiciliària és un servei complex, ja que la majoria d'usuaris necessiten atenció a primera hora del matí, perquè els ajudin a llevar-se i a vestir-se. El 98% de les treballadores cobra menys de 1.000 euros o té contractes parcials o temporals. Una feina mal pagada per a una tasca dura físicament i que comporta moure's d'un domicili a l'altre.\nOrtiz va pronunciar al CCCB la conferència El poder dels drets socials, en la qual va fer balanç dels dos anys de mandat. L'aposta pel SAD la va emmarcar en el que el Consistori ha identificat com el seu repte a curt termini: l'envelliment.


> Piscina – Bloc de l'AFA del França\n14 Mai 2009 1 febrer 2017 frampa\ninformació de l’ extraescolar de piscina. Curs 2009/10\nEmpreses que faran l’ activitat.\nClub Egara : l’ Ampa ha contractat els serveis per fer els cursets de natació , els dimecres o els dijous inclosos en el calendari escolar, a partir del mes d’octubre i fins al mes de juny. L’ horari de l’ activitat será de 17:40 h a 18:25 h (45 minuts).\nLa ràtio monitors alumnnes serà 1/5.\nAutocars Nocete: faran el trasllat dels nens de l’ escola a la piscina i a l’ inrevés. L’autocar recollirà i deixarà als nens al passeig 22 de juliol. L’ hora aproximada de tornada serà les 19 h.\n– Kronoslleure: recollirà als nens dins de l’ escola , els pujarà a l’ autocar, farà el recorregut amb ells, ajudaran als mes petits a vestir-se.\nLa ràtio monitors-alumnes serà de 1/10.\nEl preu per trimestre serà de 147 euros(tot inclós).\nForma de pagament: 49 euros en concepte de reserva abans del 31 de maig. La resta, 98 euros abans del 20 de setembre.\nEn cas de no fer el 2on pagament abans del 20 de setembre, no es retornaran els 49 euros de la reserva.\nEls pagaments és faran mitjançant ingrés en el compte de cajamar: 3058-0543-51-2720001697. Ha de constar el nom del l’alumne i el curs.\nEls altres 2 trimestres s’hauran de pagar de la següent manera:\nEl 2on trimestre abans del 20 de desembre. ingrés de 147 euros.\nEl 3er trimestre abans del 20 de març. ingrés de 147 euros.\nEls pares no tenen accés a l’àrea de piscina. de manera excepcional a la darrera sessió de cada trimestre, es premetrà l’accés lliure de parents dels alumnes.\nL’Ampa farà controls periòdics de les condicions en les que es desenvolupa l’activitat, per garantir que es compleixen les condicions pactades.\nLa indumentèria obligatòria per accedir a la piscina estarà formada pel banyador, casquet de bany, calçat de piscina i tovallola. l’haurà de portar l’alumne. sense algun d’aquests elements no es permetrà l’accés a la piscina.\nPels alumnes petits és més recomenable que portin barnús per sortir de la piscina.\nHaurien de portar una altra tovallola per eixugar-se i els estris d’higiene personals.\nEl pagament de l’activitat és trimestral per afavorir l’economia domèstica. però penseu que si doneu de baixa el vostre fiil/a algun trimestre, com els preus fixos són els mateixos, perjudicareu els altres pares que continuen amb l’activiat.\nEs recorda que per fer ús de l’activitat s’ha d’estar al corrent de la quota de l’ampa.\nQualsevol dubte que tingueu el podreu resoldre enviant un correu a: correu@frampa.com\nTota aquesta informació, a partir d’aquesta setmana, quedarà penjada al blog de l’ampa: https://frampa.wordpress.com\nImprimiu aquest document i torneu-lo retornat a l’AMPA\nEntrada anterior > Reunió de l’AMPA: 14 de Maig\n22 Mai 2009 a les 12:40\nHola Sonia la fecha limite es el 31 de Mayo.\n22 Mai 2009 a les 10:52\nHola! Quina és la data límit per entregar la inscripció de piscina?\n18 Mai 2009 a les 11:29\nHola el DNI es el del niño en el caso de que lo tuviera.Si los niños no lo tienen todavía, no es necesario que pongais ninguno, eso sí que no se os olvide la fotocopia de la tarjeta sanitaria.Gracias.\nMariona Huguet ha dit:\n18 Mai 2009 a les 10:37\nEn la documetnació necessària per inscriure els nens i nenes a la piscina, es demana el DNI. De qui ha de ser aquest document nacional d’identitat. Els meus no en tenen… Pot ser el del pare o la mare?


L'Orquestra de València inicia el cicle 'L'estiu al Palau' amb una estrena absoluta de Jesús Torres - Cultur Plaza\nJoan Enric Lluna (Foto: Eva Ripoll)\nVALÈNCIA. L’Orquestra de València inicia el seu cicle gratuït de 'L’estiu al Palau' amb un programa en què a més es tanca el Festival Ensems. Amb la direcció de Joan Enric Lluna i Òscar Colomina i Bosch, la formació simfònica valenciana oferirà l’estrena absoluta del 'Concert per a clarinet' de Jesús Torres, que serà interpretat pel mateix Lluna i en el qual ha estat present en els assajos el compositor. Aquest concert serà el 23 de juny, a les 19:30 hores, a la sala Iturbi.\nPer la seua banda, Òscar Colomina i Bosch, recentment anomenat director musical de la Yehudi Menuhin School, dirigirà la seua obra 'Entfaltung' (2015), que serà interpretada per primera vegada per l'agrupació valenciana, així com la cèlebre 'Simfonia núm. 2' del compositor alemany Johannes Brahms.\nLluna ha actuat com a director-solista amb les orquestres Manchester Camerata, l’OCV del Palau de les Arts, la Covent Garden Chamber Orchestra i la Kensington Chamber Orchestra de Londres. Ha sigut primer clarinet convidat en orquestres com ara la Royal Philharmonic, Academy of St. Martin-in-the-Fields i London Symphony, entre altres. Òscar Colomina i Bosch també ha sigut anomenat professor d'orquestració a la Royal Academy of Music de Londres (des de 2013). Ha dirigit orquestres i ensembles a la Yehudi Menuhin School i la Royal Academy, així com la Royal Conservatoire of the Hague – Atheneum Kamerorkest, Camerata XXI, Orpheus Simfonia (Londres), CreArt Ensemble i el taller de música contemporània del Conservatori Superior de Castella i Lleó.


A través d'aquest portal web, el client (entenent-se com a tal qualsevol persona física o jurídica) podrà adquirir els diferents productes oferts per Librería Medios, sccl. (en endavant, "La Librería"). En aquells productes per als que La Librería no disposi d'existències en aquest moment, la seva intervenció es limitarà a canalitzar la sol. licitud del client davant la distribuïdora i, en cas de confirmar per part de la distribuïdora l'existència del producte sol.licitat pel client, aquest podrà iniciar el tràmit per a l'adquisició d'aquest producte a través d'aquest portal web sobre la base dels termes i condicions establerts.\nÉs imprescindible registrar-se a aquesta web per:\n- Canviar la clau d'accés al compte.\n- Consultar l'estat de les comandes pendents.\n- Consultar o modificar les teves dades personals.\nPer registrar-se com client vostè haurà d'omplir el formulari de registre, a l'apartat "Nou usuari" o bé en qualsevol moment en què se li demani la identificació d'accés (pàgina de 'login').\nLa seva adreça email i una contrasenya són les dades que l'identifiquen com a client. Si heu oblidat la contrasenya, seleccioneu l'opció corresponent i li enviarem a la bústia de correu.\nPot modificar les dades personals (canvi de domicili, correu electrònic, ...) o canviar la contrasenya entrant al seu compte. Si realitza una comanda, es tindran en compte per a aquesta les dades que tingui registrades en aquell moment.\nL'idioma en què es confeccionarà el contracte entre La Llibrería i el Client és el castellà. Per comprar no és imprescindible estar registrat com a client (veure punt anterior). Des de la pàgina descriptiva del producte, després de prémer el botó "comprar", s'accedeix a un formulari amb tota la informació sobre les opcions d'enviament i pagament. Un cop formalitzada la compra, les seves dades de registre seran els tinguts en compte per a la formalització de la compra, de la qual es generarà un document electrònic que serà arxivat per la Librería, el qual no serà accessible, tot i que si podrà veure l'estat de la seva comanda. Qualsevol error en la introducció de les seves dades haurà de ser esmenat abans de la formalització de la compra. Si es detecten immediatament després d'haver formalitzat, s'haurà de posar en contacte immediat amb La Librería per comunicar aquesta incidència.\nPer això, aquells títols que no són de "disponibilitat immediata" (llibre "no disponible"; llibre "esgotat") la informació sobre disponibilitat i preu serà la facilitada pel distribuïdor, limitant La Librería a canalitzar la sol.licitud del client davant el distribuïdor . Una vegada confirmada per aquest l'existència i el preu del producte, s'informarà per email al client perquè, si escau, procedeixi a iniciar els tràmits de compra a través de la web.\nVostè podrà triar la forma de pagament entre les diferents opcions que se li indiquen en el procés de compra. Per a això haurà d'accedir a la "cistella de la compra" i triar al menú desplegable quina de les diferents formes de pagament és la que desitja.\nPer defecte les dades d'enviament i facturació són els que consten a la fitxa de registre del client. Només caldrà introduir les dades de facturació si són diferents de les d'enviament.\nEn enviaments a països no comunitaris La Librería no es farà càrrec en cap cas del pagament d'impostos, aranzels duaners o altres càrrecs.\nÉs possible recollir la comanda a La Librería, dins l'horari establert i sempre que s'hagi rebut confirmació que està disponible.\nLa Librería farà lliurament de la corresponent factura simplificada al client en el moment de lliurament de la comanda. Per a enviaments nacionals, l'enviament de la comanda es realitzarà dins dels 7 dies hàbils des de la formalització de la compra. Per a enviaments internacionals, el termini de lliurament haurà de ser prèviament consultat amb La Librería. El càrrec a la targeta de crèdit es farà en el moment de l'enviament.\nPer consultar l'estat de les seves comandes pendents ha d'entrar al seu compte. Després d'identificar-se podrà accedir a la seva pàgina de comandes, on trobarà els títols pendents ordenats per data de comandes i una indicació de l'estat de la comanda.\n12. Cancel.lacions i desistiment\nLes comandes es poden cancel·lar sense cap cost abans que l'enviament es faci efectiu. Si rebem avís de cancel.lació un cop el paquet estigui enviat, ho considerarem una devolució.\nSi vostè decideix exercir el seu dret de desistiment, simplement ha de fer-ho saber indicant el número de comanda, i remetent el producte pel mateix conducte que el va rebre i en perfecte estat de conservació. Les devolucions poden fer-se fins a 14 dies naturals des de la recepció del producte, sempre que aquests no hagin estat oberts ni usats i conservin, si s'escau, el precinte o embalatge original. Això no és aplicable a la venda d'articles que puguin ser reproduïts o copiats amb caràcter immediat o que per raó de la seva naturalesa, no puguin ser objecte de devolució, entre els quals es troben els ebook i altres articles inclosos en l'article 102 de la Llei General per a la Defensa de Consumidors i Usuaris.\nEn cas de produir-se la devolució, les despeses d'enviament són a càrrec del client. Naturalment, queden excloses d'aquest supòsit aquelles devolucions que es derivin d'un error nostre o d'algun defecte del producte servit. En aquest cas, La Librería es compromet a canviar el producte defectuós per un altre i es farà càrrec de les despeses de devolució i enviament. Si no es pot fer el canvi, es reintegrarà l'import.\nEn el cas que sorgeixi qualsevol conflicte o discrepància en la interpretació o aplicació de les presents condicions contractuals, els Jutjats i Tribunals que, si escau, coneixeran de l'assumpte, seran els que disposin la normativa legal aplicable en matèria de jurisdicció competent, en la qual s'atén, tractant-se de consumidors finals, al lloc del compliment de l'obligació o al del domicili de la part compradora.\nEn el cas que es tracti d'una compravenda realitzada per una empresa, ambdues parts se sotmetran, amb renúncia expressa a qualsevol altre fur, als Jutjats i Tribunals de Madrid.


1233 Planta baixa de compra a Canillo\nMagnífica planta baixa envoltada de natura a Canillo\nMagnífica planta baixa de 103 m2 amb terrassa de 100 m2 situada en una zona tranquil·la i envoltada de natura a Canillo. A prop de tots els serveis diaris, del transport públic i a tocar del telecabina que enllaça amb les pistes d’esquí de Grandvalira. Exposició immillorable, sol tot el dia i totalment exterior.\nLa zona de dia es compon d’una sala d’estar-menjador acollidor i ampli amb llar de foc i accés a la impressionant terrassa de 100 m2 on gaudir del sol i vistes a la muntanya entre família o amics. La cuina és tancada i disposa de zona de safareig.\nLa zona de nit es divideix en 3 habitacions dobles exteriors amb armaris encastats, una d'elles és tipus suite amb el seu bany complet amb banyera. I les altres 2 comparteixen 1 bany complet amb dutxa.\nEn el preu s’inclouen 2 places d’aparcament i 2 trasters al mateix edifici.


Passejada pels 10 anys del Centre Excursionista\nel diari de l'alguer › notícies › l'alguer › Ambient › Associacions › Passejada pels 10 anys del Centre Excursionista\nAcat, 24 abril 2017\n'associació ha celebrat els 10 anys d'activitats i les finalitats per les quals és estada creada: la valorització de l'ambient i de la llengua catalana de l'Alguer, amb una atenció per la sua toponomàstica.\nALGUER - Diumenge 23 d'abril ha tengut lloc la Passejada per la llengua del Centre Excursionista de l'Alguer a Mont Palmavera, dels Daus i Mont Murone. L'associació ha celebrat els 10 anys d'activitats i les finalitats per les quals és estada creada: la valorització de l'ambient i de la llengua catalana de l'Alguer, amb una atenció per la sua toponomàstica.\nLa manifestació feva part del programa de Sant Jordi amb el patrocini de la Fundació l'Alguer i és estada feta expressament al nostro territori per donar la possibilitat de conèixer i no olvidar les belleses que tenim a prop.\nLo CEA ha donat l'adhesió a l'activitat de les entitats d'Enllaçats per la Llengua, que enguany ha evidenciat la importància de la literatura catalana sense fronteres, ja que és parlada en 4 estats, Espanya, França, Andorra i Itàlia, amb 10 milions de parlants.\n6/3 Nou directiu per la Aeronàutica de l'Alguer\n16/2 Sards pel món: naix lo Circul de Londra\n11/2 Cogli l´amore a l'Alguer\n14/11 La Gran Guerra: encontre a l'Alguer\n13/10 Confindustria Centro Nord Sardegna: la firma\n18/5 Degustació de oli: concurs a l’Alguer\n12/5 Escambi a l’Alguer Diminució de les taxes i cura de la ciutat\n12/5 Ex C casa de les Associacions Publicat l’avís pel Distretto\n29/4 Res Publica deixa la Caserma: avís públic\n23/4 Obra Cultural: Claudia Soggiu deixa, Tilloca president\n« enrera arxiu associacions »


La reusenca: Pa sucat amb oli\nAquest cap de setmana jo sí que he carregat piles i no el meu alumne expulsat. Això d'anar al meu poble, em fa sentir enyorança i al mateix temps, quan torno a la gran ciutat, me n'adono que ja no sóc d'enlloc. Ara és l'època de l'oliva.\nA la cooperativa del meu poble els pagesos de debò i els pagesos de cap de setmana fan una filera amb els seus tractors i cotxes per poder dipositar les seves olives a la cooperativa. Després d'un procés curt i senzill, podrem gaudir d'un dels millors plaers gastronòmics del món: el pa sucat amb oli, l'oli encara verdós de la primera premsada. Signe inequívoc que comença l'hivern i que d'aquí dos dies ja menjarem turrons. El gust i l'olor de l'oli acabat de premsar m'encanta.\nSe'm fa extrany veure com la gent compra oli de girasol, per exemple. Jo fa segle que no compro oli en cap supermercat, no podria. Cadascú té les meves manies, una de les meves és cuinar amb l'oli del meu poble, denominació Siurana, faig propaganda.. Hi ha gent que el troba fort per l'amanida o per fregir, jo en canvi, trobo que cada dia tinc l'oportunitat de tenir un trocet del meu poble al meu paladar.\nPublicat per La reusenca a 11:07\nEtiquetes de comentaris: Novembre 2005\nEls Reis d'Orient no portaran coses per tota la ge...


El Govern llança ajuts econòmics per reimpulsar l'emprenedoria dels autònoms afectats per la COVID-19\nEl Govern ha presentat avui tres línies de suport a l’emprenedoria, entre les quals hi ha un programa de segona oportunitat que es farà per primera vegada a les Illes Balears i que té com a objectiu facilitar el retorn al treball autònom a prop de 400 persones.\nLa presidenta del Govern, Francina Armengol, ha donat a conèixer avui aquestes iniciatives davant els integrants de la Mesa d’Autoocupació. Aquests ajuts, amb un pressupost de gairebé sis milions d’euros, volen suposar un suport real al treball autònom, que tant s’ha vist afectat pels efectes econòmics i socials adversos causats per la COVID-19, que ha castigat especialment el col·lectiu d’autònoms.\nArmengol ha celebrat la posada en marxa d’aquestes convocatòries «per ajudar a l’autoocupació de les Illes Balears», especialment la línia de segona oportunitat «que és la primera vegada que es du a terme en aquesta Comunitat i que ha estat molt demandada tant per diferents agents socials i econòmics com per forces polítiques».\nEn aquest sentit, la presidenta ha agraït als partits que formen part del Pacte de Reactivació la seva presència i la seva voluntat de «sumar i aportar en positiu, de no posar-se de perfil davant la situació tan complexa que viu aquesta societat». El diàleg social i «aquesta forma de pactar», ha afirmat Armengol, «ha fet possible que les dades econòmiques ens situïn en un creixement econòmic sis vegades superior al de la mitjana estatal».\nEls programes, que seran executats per la Conselleria de Model Econòmic, Turisme i Treball, mitjançant la Direcció General de Promoció Econòmica, Emprenedoria i Economia Social i Circular, es finançaran amb el Mecanisme de Reactivació i Resiliència Next Generation EU i amb fons del Ministeri de Treball.\nEn total, els programes incorporen tres línies d’ajuts agrupades en dues convocatòries amb les quals es vol arribar a prop de 1.137 treballadors autònoms. Aquest mes de desembre es publicaran les bases dels ajuts, a fi que es puguin començar a sol·licitar a partir de l’1 de febrer de 2022. Les mesures presentades avui són un avanç del futur Pla d’Autoocupació 2022-2025, que s’aprovarà durant el primer trimestre de 2022.\nLa primera convocatòria, que s’executarà per primera vegada a les Illes Balears, és l’anomenat Programa de Segona Oportunitat. L’objecte d’aquesta actuació és proporcionar una segona oportunitat als treballadors autònoms que no hagin tingut èxit en la seva primera experiència com a tals, i es facilita el retorn al treball autònom amb ajuts de fins a un màxim de 5.000 € per als autònoms que tenguin dret a percebre la prestació per cessament d’activitat o l’hagin esgotat.\nAquesta convocatòria pretén arribar a aproximadament 400 persones amb un pressupost d’1,9 milions d’euros i compta amb dues línies de subvenció. Una primera fase consisteix en un ajut econòmic (de 1.500 a 2.000 €) per a la persona beneficiària, condicionat a participar en un itinerari personalitzat de reemprenedoria o d’ocupació, rebent assessorament i, si escau, formació per a la tornada al mercat de treball.\nUna segona fase permetrà que la persona beneficiària que decideixi tornar a emprendre rebi un ajut de 3.000 € quan es doni novament d’alta com a treballador autònom o per compte propi en el règim corresponent de la Seguretat Social.\nPrograma d’Ocupació Autònoma\nLa segona convocatòria té com a objecte afavorir el treball autònom des del començament de l’activitat. Enguany s’ha obert una nova convocatòria d’ajuts per impulsar les noves activitats de treball autònom i reforçar-ne, segons el cas, la pervivència amb un reenfocament de l’activitat. Per això, la convocatòria es divideix en dues línies d’actuació:\n1. Línia INICIA. S’adreça a persones desocupades i inscrites en el SOIB abans de l’inici de l’activitat que, entre altres requisits, no han estat donades d’alta com a autònoms almenys durant l’any anterior de l’inici de l’activitat. Han de constar d’alta en el cens d’empresaris de l’AEAT, han d’haver passat per una formació prèvia, que dissenya l’IDI, i han d’haver elaborat un pla d’empresa segons el model disponible a l’IDI.\nLa principal novetat respecte a altres edicions és que el període subvencionable té un caràcter retroactiu (des del 14 de març de 2020 fins al 31 de maig de 2022). D’aquesta manera, tots els autònoms que hagin iniciat el seu projecte durant els mesos de pandèmia podran acollir-se a aquests ajuts, sempre que s’ajustin a la resta de requisits de la convocatòria.\n2. Línia CONSOLIDA. Adreçada a enfortir els negocis que ja estan en marxa però que, per diverses circumstàncies, necessiten un nou impuls.\nPer això es preveuen tres escenaris d’ajuts, concretats en les accions següents:\n2.1. Reorientar projectes d’autoocupació per aconseguir més viabilitat econòmica.\n2.2. Afavorir que la persona titular del projecte d’autoocupació contracti un primer treballador o treballadora.\n2.3. Afavorir la inserció laboral de treballadors autònoms col·laboradors, per facilitar l’entrada de familiars en el negoci de l’autònom.\nEl programa de suport a l’ocupació autònoma té un pressupost de 3.900.000 euros, que es repartiran entre les dues línies (2,9 milions per a la línia Inicia i un milió d’euros per a la línia Consolida) i que serviran per arribar a més de 700 persones.


Inici - Sants Patrons d'Alzira Bernat, Maria i Gràcia\nSant Bernat d’Alzira\n“En el lloc del Martiri no pot haver-hi dubte, que va ser un bosc veí a la Vila d’Alzira. Mes després del Martiri dels nostres Sants, és ja Casa de Déu, i porta del Cel.\nD’ací és, que al nostre Màrtir li criden tots, Sant Bernat d’Alzira, encara que va nàixer a Carlet: Perquè la Pàtria del Màrtir (com adverteix Sant Gregori Niseno) no tant s’ha de dir aquella en què va nàixer al món, com aquella en què va renàixer per al Cel, i on li tenen culte, i veneració.”\n« Les Tres Porpres d’Alzira » · 1707 A.D.\nVídeo realitzat pel Servei Audiovisual Diocesà de l’Arquebisbat de València sobre la vida dels Sants Patrons Bernat, Maria i Gràcia. Aquest vídeo realitzat en 2015 s’emmarca dins del projecte «Herois de la nostra Fe» per a «difondre i ressaltar la vida i testimoniatge de fe de tots els sants valencians o vinculats a la diòcesi de València, i la seua presència actual en la societat».


El dia que serem independents | Núvol\nEl dia que serem independents\nEl Llibre de les Meravelles és un llibre sorprenent, visionari i a l’hora ple d’humor. Víctor Colomer hi recull fotomuntatges insòlits del que podria ser Catalunya després del 27-S. Hi trobem imatges inèdites de la vida catalana que aviat, en una Cataluya independent, podrien ser realitat.\nObama i Mas passant revista | Fotomuntatge de Víctor Colomer\nArtur Mas ja es presenta a l´ONU amb un «ja sóc aquí». El 2019 L´Honorable Ada Colau, presidenta de la Generalitat, reuneix el G8 a Pedralbes amb Hollande, Jünker i Obama. Els astronautes de l´Agencia Catalana de l´Espai, ACE, construeixen a la Lluna la primera colònia de catalans. Albert Pla guanya Eurovisió, la selecció catalana de futbol guanya el Mundial de Russia 2018, Miss Catalunya guanya el certamen de Miss Univers i Jaume Sisa guanya un Premi Nobel. Els catalans ho guanyarem tot!\nLluernari del Palau de la Música a la UE | Fotomuntatge de Víctor Colomer\nMiquel Calçada, que en signa el pròleg, el qualifica de somni premonitori: “Entre imatges amb un marcat to humorístic i surrealista —en la millor tradició catalana— se n’hi amaguen d’altres que són una projecció bastant precisa dels anhels de bona part de la ciutadania del país. Quant falta perquè el president de Catalunya parli a l’ONU i la senyera onegi a la seva seu? I perquè la selecció catalana ens representi en un mundial de futbol? Menys del que ens pensem. De moment, però, amb aquestes fotografies d’en Víctor Colomer ja podem fer-nos-en una idea i anar prenent mides de com serà la Catalunya del demà”, escriu Calçada.\nAgent de duana amb passaport català | Fotomuntatge de Víctor Colomer\nEls Pastorets triomfen a Broadway. Sor Lucia Caram és elegida primera papessa al Vaticà. Investigadors de prestigi internacional conclouen que Jesús era català i el burro de Sancho Panza també. Michael Jackson balla sardanes, Woody Allen canvia el clarinet per la tenora, la Metro canvia el lleó pel tió i la reina Letícia s´agenolla davant Pilar Rahola seguint les prediccions ara fa cent anys de Francesc Pujols («els reis del món s´agenollaran davant Catalunya»).\nAlbert Pla guanya el festival d’Eurovisió | Fotomuntatge de Víctor Colomer\nEl poeta Vicenç Altaió destaca el sentit de l’humor d’aquest artista de Sabadell, un humor que li ve de fàbrica, pràcticament regalat pel seu ultralocal i que el connecta amb Francesc Trabal i Joan Oliver. I Altaió afegeix: “La utopia que tenim fixada en la part frontal del nostre cervell és arribar democràticament a una plenitud política a Catalunya. Colomer passa de l’alta política a la cultura de base i ho fa amb dos instruments fenomenals, el fotomuntatge, que apareix sempre en els moments de conflicte polític, i el sentit de l´humor, que fa que la utopia no sigui sagrada, no et porti a la guerra i, per tant, arribi a ser realitat”, escriu Altaió.\nMas a la ONU | Fotomuntatge de Víctor Colomer\nJosep el 8 setembre 2015 a les 14:43 ha dit:\nEl Núvol pàcticament només s’ocupa d’aquest tema, darrerament. Avorriment…\nPaco Fanés el 8 setembre 2015 a les 16:16 ha dit:\nQuanta falteta ens fa ara mateix un llibre com aquest. Gràcies Victor.\nSantako el 9 setembre 2015 a les 10:43 ha dit:\nMolt bon treball, defineix perfectament el deliri col·lectiu d’alguns dels meus conciutadans. El millor és que hi hi que s’ho pren seriosament. I a sobre, el mikimoto diu que “és un somni premonitori”. Per llogar-hi cadires. O katanes, que deien aquells.\nFerran López el 9 setembre 2015 a les 13:33 ha dit:\nSi qui ha de guanyar Eurovisió en representació de Catalunya és l’hispanarro de l’Albert Pla, quasi que no sé per a què volem la independència.\narturo el 9 setembre 2015 a les 14:02 ha dit:\nEl fotomuntatge de Mas i Obama és prou “petardo”, perquè qui figura que passa revista als Mossos d´Esquadra (que en la imatge fan de “tropes”) és Mas, i no Obama; quan hauria de ser al revés.


BLOC DE REMOLAR: NÓ ÉS DE RECIBO\nCom sabeu, les obres de construcció del primer pis de l'auditori han començat ara fa ja algunes setmanes. Estes actuacions s'inscriuen dins del segon Plan E i, en concret, el que es pretén és la ubicació d'una sèrie de sales d'assaig i d'ensenyament musicals, convenientment insonoritzades, per tal que els diferents grups musicals de Betxí puguen treballar de forma adequada.\nEls Plans E, coneguts més col·loquialment com a plans ZP, van estar concebuts principalment per tal de mantindre les inversions en infraestructures i, per tant, per tal de mantindre, en la mesura que fóra possible, el major nombre de treballadors del sector de la construcció.\nDoncs bé. Ja aleshores, en la corresponent comissió es va decidir, per unanimitat (encara que no es va portar a votació), que en la mesura que fóra possible, els projectes se'ls quedarien les empreses del poble. I, de la mateixa manera, que les persones que es contractaren de l'atur per a fer-les, serien persones del poble.\nDoncs bé, ara que ja portem uns quants projectes fets i estem enmig d'altres de ben importants per al nostre poble i per a la nostra gent, això que es va pactar s'ha quedat, pràcticament, en no res. Els grans projectes se'ls han quedat empreses de fora (el centre de DIA, de més de 600.000euros; el camp de futbol, de més de 600.000 euros; l'Auditori, de més de 300.000 euros; el col·legi Cervantes, de vora 200.000 euros).\nI, el que és pitjor, els treballadors que estan contractant ara per a fer els actuals projectes, com ara l'auditori, no són del poble. De fet, en l'auditori s'havien de contractar 6 persones parades, i només 1 és del poble. Repetisc, de les 6 persones de l'atur que s'havien de contractar, només 1 és del poble.\nAixò és molt greu. No sé si és per desídia de l'equip de govern del PP o per voluntat de l'empresa, però el fet és eixe. No és de recibo que en la situació actual de molts betxinencs i betxinenques es contracten empreses de fora per a fer projectes per al nostre poble. Empreses que, a la vegada, estan contractant gent de fora, quan tots sabem que hi ha gent suficientment preparada a Betxí per treballar en eixes construccions.\nÉs molt lamentable el que s'ha fet. Fins i tot, diria que és una presa de pèl per a Betxí. I ara, molt em tem, ocorrerà el mateix amb els 52 treballadors que s'han de contractar per al camp de futbol. Tot plegat, no és de recibo.\nPublicat per Remolar a 13:00


El fitxatge de Cruyff pel Barça es va gestar a Mallorca » Opinió » Opinió » dBalears.cat\nEl fitxatge de Cruyff pel Barça es va gestar a Mallorca\n#NoVagiPerDit | 05 octubre 2016 Vistes: 67 vegades\nAquest dijous es farà en una llibreria de Londres la presentació a nivell mundial de 'Johan Cruyff 14, l'autobiografia' (Columna). Jordi Cruyff i Pep Guardiola compartiran escenari amb el periodista Jaap de Groot, que va col·laborar amb Johan en la redacció del volum, escrit en neerlandès quan l'entrenador ja era conscient de la seva malaltia. Mort el 24 de març de 2016, Cruyff estava revisant el volum, una obra de 319 pàgines, un compendi de frases, anècdotes, i raonaments que desgrana de manera cronològica la vida del Flaco, el seu amor a la família, la seva gratitud a l'Ajax i la raó per la qual va interpretar el futbol com ho va fer.\nEn el llibre, Cruyff explica que va triar el Barcelona després de barallar-se amb la gent de l'Ajax per diverses raons: «Havia parlat amb Rexach a Mallorca algunes vegades… M'agradava Barcelona i a més cobraria el doble i pagaria la meitat d'impostos. Vaig crear un llaç que es va veure reforçat quan vaig tornar d'entrenador», diu.\nEl llibre amb les memòries oficials del mite més gran del Barça, Johan Cruyff. Considerat una de les figures més influents de la història del futbol, el seu estil futbolístic i la seva filosofia han influït en entrenadors i jugadors de la talla de Pep Guardiola, Arsène Wenger, Éric Cantona o Xavi Hernàndez, ja és a les llibreries de Mallorca.


Lamentació per les divergències ~ Ona Llibres\nInici ~ Botiga ~ Lamentació per les divergències\nLa Lamentació per les divergències és un dels escrits budistes més llegits al Japó des de principis del segle xx fins a l'actualitat. Es tracta d'una obra envoltada de nombrosos enigmes. Escrita entre la segona meitat del segle XIII i la primera meitat del segle XV, és un text on s'afirma que es recullen els ensenyaments d'una de les figures més influents del budisme japonès, Shinran (1173-1262), considerat el fundador de la tradició japonesa anomenada la Veritable Escola de la Terra Pura. A finals del segle XIX i principis del segle XX no sols esdevingué una obra llegida amb profusió pels fidels d'aquesta tradició budista ?la que té més seguidors al Japó?, sinó que superà els límits dels cercles budistes per convertir-se en un escrit conegut pel gran públic.La Lamentació per les divergències s'enfronta a les interpretacions heterodoxes dels ensenyaments de Shinran. Es tracta, doncs, d'una obra que pretén evitar les desviacions doctrinals i exposar amb claredat els principis centrals de l'ensenyament religiós del fundador de la Veritable Escola de la Terra Pura.La traducció que presentem, fidel a l'original, es basa en el manuscrit més primitiu de què es té notícia.


FolkSona (any III) - Ulisses20\nFolkSona (any III)\nFolkSona-3. Ahir es van aplegar al Mas de Noguera, Alt Palància, els membres de la jove banda de Folk que apadrinen els membres de Tres Fan Ball, entre més amics que participen del projecte FolkSona, que pretén consolidar una orquestra estable de joves intèrprets de folk.\nEnguany el projecte passa per identificar els fonaments de la banda, partint de la conceptualització i de quatre idees perquè els músics que hi participen, entre 9 i 17 anys, agafen una base teòrica mínima: la música com a identitat, diu el programa, la música ens identifica. Amb el temps, és la música que ens lliga a la terra, ens explica qui som, on vivim, com ha sigut la nostra història. Què hem heretat dels nostres, dels pares, dels avis… La societat, la vida rural dels pobles, de la ciutat, de les ciutats mitjanes, els costums… Tot això serà el tema central d’enguany.\nEl tercer projecte de colònies FolkSona, que va començar ahir amb cinquanta joves músics d’arreu del País Valencià, és una il·lusió compartida i col·lectiva, que es nodreix de molts pobles: de Sant Joan de Moró a Muro, passant per Gandia, València, Torrent i Picanya. De Benicàssim a Almoines, sense deixar-nos Massamagrell, Bétera, Vilamarxant, Benaguasil, Bellreguart, Alaquàs, Catarroja, Alcàssser… FolkSona és una iniciativa molt interessant, m’atreviria a dir que una de les més innovadores dels últims anys, dins la música folk. Com tantes coses d’aquest sud voluntariós, encara no té un ajut suficient per consolidar-se amb garantia de continuïtat, malgrat que irromp amb força, i remarca la creativitat dels valencians en situacions difícils, de profunda crisi cultural i d’identitat.\nDissabte, 11 de juliol, faran el concert fruit d’aquest tercer encontre. Durant la setmana, els vindran a visitar, entre més músics, Ximo Cafarena, membres del grup Trencaclosques, responsables del taller de ball Ca Bassot, i no sé quantes propostes més.\nEn un futur ja veurem quina és la resposta social, i quina la viabilitat d’aquesta iniciativa que va consolidant un panorama que, dins la música folk valenciana, encara és molt nou.\nPost: encara m’havia deixat els pobles de Paterna, Almenara, Riba-roja, Massanassa i Manises.


La nova comarca, asseguren, permetria promocionar el Parc natural com «un únic producte»\nst. esteve de palautordera | acn/ddg 22.02.2016 | 07:13\nL'Associació Turisme Montseny, que aplega una setantena d'establiments i negocis del Parc, aposta per la creació de la comarca del Baix Montseny per poder «vendre el Montseny com un únic producte». El sector explica que el Parc depèn actualment de dues diputacions i tres comarques i lamenta que cada administració emprengui accions diferents de promoció.\nLa solució, per als empresaris turístics, és la creació d'una única comarca que treballi per captar turisme específic per al territori. Consideren que el client potencial del Montseny no té res a veure amb el turista que assisteix al Circuit de Barcelona-Catalunya o el turista que va a comprar a La Roca Village.\n«La Diputació de Girona fa unes accions diferents a les de la Diputació de Barcelona. No entenem coses tan diverses dins d'un mateix lloc», lamenta el president de Turisme Montseny, Joan Lluís Rojas. L'Associació Turisme Montseny, que és supramunicipal, admet que «és complicat» treballar en un territori que depèn de dues demarcacions i tres comarques. Per això, en aquest sentit, Joan Lluís Rojas té clar que «el Montseny s'ha de vendre com un únic producte».\nPer aquest motiu, aposta per la creació de la comarca del Baix Montseny com a «solució» per promocionar el Parc. A tall d'exemple, considera «inviable» que el Consell Comarcal del Vallès Oriental porti a terme una promoció conjunta per captar turistes. «El turista del Circuit o el de La Roca Village no és el mateix que ve al Montseny», subratlla el president de l'associació.


El TSJC declara nul·les unes oposicions a la presó de Figueres | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEl TSJC declara nul·les unes oposicions a la presó de Figueres\nUn sindicat denuncia que Justícia dóna més pes a les entrevistes personals per allunyar de llocs de comandament funcionaris hostils\nBarcelona 28 MAI 2015 - 18:43\tCEST\nLa presó de Puig dels Basses, a Figueres. Pere Duran\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha anul·lat una convocatòria pública de la Generalitat que va designar 46 "caps d'unitat" per a la nova presó de Figueres, la de Puig dels Basses. La sentència dóna la raó a un home que va ser descartat després de no superar una entrevista personal i declara nul l'acord pres pel Departament de Justícia el 2011.\nL'aspirant va obtenir 4,2 punts d'un màxim de 6 en la part "objectiva" del concurs, però només va aconseguir un 1,75 en l'entrevista personal, per la qual cosa va quedar fora. En el seu recurs, va acusar Serveis Penitenciaris de "frau de llei" i va al·legar que no es tractava d'un concurs de mèrits sinó d'una "lliure designació encoberta". La sentència no va tan lluny, però admet que el concurs no es va ajustar als principis d'"igualtat, mèrit i capacitat". L'entrevista, afegeixen els magistrats, "peca d'un matís marcadament subjectiu davant el curs de formació, que és bàsicament objectiu".\nResulta "contradictori", recull la sentència dictada per la sala contenciosa administrativa del TSJC i a la qual ha tingut accés EL PAÍS, que l'home "obtingués una bona posició i puntuació en una prova objectiva" [...], "mentre que en l'entrevista que versava sobre el contingut del lloc a proveir fos tan baixa la valoració obtinguda".\nLa Central Sindical Independent i de Funcionaris (CSI-F) denuncia que la sentència "torna a deixar en evidència que l'administració penitenciària catalana" incompleix "els processos selectius". El sindicat creu que el fet de donar més pes a les entrevistes personals serveix als directors de les presons catalanes per "eliminar funcionaris hostils i poc servils", i evitar el seu accés als llocs de comandament. "Companys amb notes altes en la fase objectiva del concurs i en l'examen van ser humiliats amb una puntuació ridícula en l'entrevista".


Article de Jordi Masip Adsuara, Responsable d’Assessorament Financer de Mutuavalors EAFI, SL.\nEl value investing s’ha posat de moda, tothom ha sentit a parlar d’aquest o d’aquell gestor que obté tants i bons resultats. És com si aquest concepte de “value investing” només fes quatre dies que s’hagués inventat quan, en realitat, ja es començava a desenvolupar en l’època de la Gran Depressió, durant el famós crac del 29 als EUA.\nBàsicament, consisteix a aconseguir les millors rendibilitats a llarg termini aprofitant les fluctuacions de les cotitzacions a curt termini, i això els gestors ho fan possible tot comprant accions d’empreses a un preu baix.\nCompren les accions amb la lògica d’un propietari, amb sentit comú i amb un horitzó temporal indefinit. El moment de la seva venda el determinarà la consecució del valor de les accions, que prèviament han calculat com a intrínsec o fonamental, aquell valor que després d’analitzar l’empresa determinen com el seu valor real.\nAquesta filosofia no inverteix en expectatives, sinó en realitats que es troben infravalorades. Aquesta idea combrega més amb el concepte d’inversor i menys amb el d’especulador i, per aquest motiu i en nombroses ocasions, les idees del value poden ser contràries a les del consens, ja que es busquen idees d’inversió que han passat desapercebudes, empreses molt castigades en la seva cotització, o que potser ja no estan de moda i aprofiten aquestes oportunitats invertint en moments en què la por predomina en el sentiment general de la resta d’inversors.\nD’altra banda, no és gens estrany que, en moments d’eufòria borsària i en mercats clarament alcistes, els fons amb aquesta filosofia puguin obtenir rendibilitats inferiors a la dels altres fons de renda variable més arrelats als índexs principals. Històricament i a llarg termini, els gestors de value han obtingut millors resultats que els mercats financers de manera sistemàtica.\nEl perfil dels gestors value\nPer aconseguir els seus objectius, els gestors seleccionen empreses sense imposar-se restriccions pel que fa al sector econòmic, a la dimensió o al país d’origen. Utilitzen companyies infravalorades des del punt de vista de l’anàlisi fonamental: empreses ben gestionades, de gran qualitat, amb avantatges competitius i sostenibles en el temps i dirigides per equips directius professionals i honestos.\nÉs una característica comuna dels gestors de value dedicar el temps a estudiar les companyies i a esbrinar-ne el valor fonamental real. És bàsic invertir en empreses de les quals s’entén el model de negoci, per això s’analitzen exhaustivament els seus resultats financers històrics i s’elaboren projeccions de futur, visitant les fàbriques i contactant amb clients, proveïdors i competidors per conèixer-ne l’estratègia i el posicionament en el mercat, ja que normalment són empreses que no formen part dels índexs principals.\nInverteixen a llarg termini i enfoquen la inversió com una carrera de llarga distància o una marató. Després, han de tenir molta paciència i la convicció que el preu de mercat o la cotització actual i el valor intrínsec o fonamental d’una acció convergiran, i serà en aquest moment on es generarà el valor per a l’inversor.\nA curt termini, estan molt atents per detectar ineficiències en les cotitzacions de les empreses, provocades per factors conjunturals que creen aquestes oportunitats tan buscades per aquests gestors. D’altra banda, els gestors acostumen a tenir sempre una part del patrimoni dels seus fons d’inversió en liquiditat per poder aprofitar ràpidament les ineficiències del mercat en les cotitzacions de les empreses —que ells ja han detectat i segueixen— en el moment en què es produeixin.\nUna de les característiques principals d’aquest sistema d’inversió és l’alineació dels interessos dels gestors amb els interessos dels clients inversors. La pràctica totalitat dels gestors de value inverteixen en els propis fons que gestionen, i garanteixen d’aquesta manera la unió d’interessos, compartint els mateixos riscos i beneficis amb els clients inversors. Per aconseguir aquest alineament, les gestores de value acostumen a ser entitats petites i independents, ja que cal tenir present que els grans grups que controlen la indústria de productes financers prioritzen els seus criteris comercials davant dels purament vinculats a la inversió. Per aquest motiu, continuen aplicant les estratègies de venda massiva de productes financers segons els seus interessos comercials.\nUn altre punt diferencial és que l’anàlisi macroeconòmica dels mercats no és gens rellevant, ni tampoc ho és l’anàlisi tècnica. Aquest tipus de gestió no utilitza instruments derivats i, en canvi, els gestors de value coincideixen a invertir en situacions de pànic del mercat, de fortes correccions i desmoralització dels inversors.\n«El risc prové de no saber el que s’està fent»\nEn el value investing no tot són flors i violes. Tots els equips gestors estan d’acord que la seva preocupació principal és la pèrdua permanent del capital, més que no pas la pròpia volatilitat dels mercats o de les borses. La millor manera de controlar o reduir aquest risc és invertint amb un bon marge de seguretat. Benjamin Graham (1894-1976), considerat el precursor de la filosofia del value investing, va definir el marge de seguretat com la diferència entre el preu de mercat actual i el valor intrínsec o fonamental d’una empresa.\nEl risc principal que cap dels gestors de value reconeix en veu alta és equivocar-se a l’hora d’avaluar i analitzar aquest valor intrínsec.\nA diferència d’altres inversors més indexats que poden utilitzar stop-loss, la característica principal dels gestors és la convicció en les anàlisis realitzades de les empreses en què decideixen invertir; això els porta a no posar-se nerviosos davant de caigudes addicionals en el preu de mercat de les accions de la seva cartera.\nEn els moments en què es produeixen caigudes addicionals, apareixen els dubtes de per què continua baixant la cotització del preu de compra. És aquí on els gestors analitzen si els motius macroeconòmics justifiquen les baixades, o bé si és que els inversors estan en situació de pànic, si la seva convicció és errònia, o si ells són els únics que estan convençuts del valor d’aquesta acció i, en canvi, hi pot haver algú que tingui més informació que ells i per això està venent les accions en lloc de comprar-les.\nNo obstant, quan la volatilitat dels mercats presenta oportunitats d’inversió, és el moment en què els gestors de value gaudeixen més: se’ls presenten bones oportunitats per implementar la seva filosofia. És pràcticament impossible preveure el comportament de les borses a curt termini i, en canvi, una de les millors maneres de minimitzar aquests riscos és invertir, com ho fa un gestor de value, en empreses infravalorades amb un elevat marge de seguretat. En definitiva, la manera d’actuar d’aquests gestors davant del risc pot quedar resumida en aquesta cita de Warren Buffett (1930), president executiu de Berkshire Hathaway, considerat l’inversor amb més èxit del segle XX i deixeble de Benjamin Graham:\nSi després de conèixer més a fons aquesta filosofia d’inversió, la volem dur a terme, la millor manera d’implementar-la és invertint mitjançant cistelles de fons d’inversió o plans de pensions, ja que a escala particular ens és impossible disposar de les eines suficients per poder identificar, de manera més o menys encertada, els valors intrínsecs d’aquelles empreses que podem pensar que presenten un preu de mercat baix.\nPrevAnteriorLa inversió socialment responsable és una moda o ha vingut per quedar-se?\nSegüentAconsegueixi protecció i rendibilitat amb la nova Cistella Mixta Value ProteccióNext


Vols barats de Sant Sebastià a Berlín des de 366 € a Iberia\nVols barats de Sant Sebastià a Berlín (BER) de Sant Sebastià a Berlín Sant Sebastià-Berlín, Alemanya\nSant Sebastià Berlín\nConsulta l’oferta de vols de Sant Sebastià a Berlín i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Sant Sebastià a Berlín.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Sant Sebastià a Berlín fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


Sònia Moya – Miopia i altres dolences | Bloc de toies.com\ndimecres, 30 Març 2011 by Pilar\nNormalment en el meu racó de poesia, acostumo a posar poetes ja consagrats i reconeguts. En literatura acostumo ha ser més agosarada i llegeixo a molts autors per a mi totalment desconeguts i dels quals no tinc cap referència. Això m’ha portat a descobrir esplèndids escriptors.\nEn poesia em costa més, sóc poc atrevida, però avui os porto un poema d’una poeta jove i pot ser no tan coneguda pel gran públic, encara que os he de dir que ha guanyant el premi “Amadeu Oller 2010” de poesia, amb el llibre “Gramàtica de l’equilibri” Editorial Galerada.\nLa poeta és Sònia Moya (1981). Llicenciada en filologia Hispànica, treballa com a professora de llengua i literatura. Amb grans inquietuts per la poesia, pertany al “corpus de Quark Poesia”, escriu a la revista Ciutat Oci hi està interessada especialment en la vessant oral de la poesia, recitant els seus textos per diferents indrets de Catalunya.\nMIOPIA I ALTRES DOLENCES\ni tanco la boca.\nels ulls glaçats\nde tant mirar la llunyania.\nLa miopia em col.lapsa\nles artèries que van al cor,\ni la sang se m’enrampa\nmentre crido que ja n’hi ha prou.\n..Vine i digue’m\ntot allò que vull sentir.\nNo crec que t’escolti.\nNi tan sols m’hi esforçaré.\nPerò pot ser així arribaré a entendre\nles tonalitats de la teva veu\ni el silenci que et fan els dits\nquan dibuixes notes\ncom una guitarra i l’abandó.\n..Puja dalt dels arbres,\ni fes-ne un vestit de gala\nper a les nostres soledats.\nVés-te’n a la sorra,\nmenja’t les onades,\ndespulla’t el rostre pàl.lid\ni que el sol et devori l’ànima.\nCorre a la muntanya,\nrepeteix el meu nom,\ni digues a la pluja\nque a mi no em mullarà…\n…i quan la veu se’t cansi\nd’obrir i tancar ferides,\nrecorda que a les fosques\nla llum il.lumina\nels caminants perduts.\nGramàtica de l’equilibri (2010)\nEditorial Galerada, col.lecció Eixarms\nPAUL KLEE (1879 – 1940), Autoretrat\nEtiquetes : Miopia i altres dolencias, poesia, Sònia Moya\nDisc de la setmana: Mose Allison “Gimcracks and Gewgaws” →


hi serem al darrera :)\n8 de juliol de 2010 a les 11:44\nTot i que no m'agrada gens com el PSC ha manipulat (burdament i contra la majoria del país) la manifestació espero que aquesta sigui un èxit.\nMalauradament no sé veure de què pot servir. A Madrid ens miraran i diran 'oh, quanta gent... molt bònic'. I adéu. No sé veure quines conseqüències pràctiques pot tenir la manifestació... no ens el tornaran pas l'Estatut (tot i que jo no el vull per res, jo el què vull és un Estat propi, un Estat de dret de debò), per molta 'mani' que fem.\nEn fi... esperem que alguna cosa es mogui... no sé quina, però alguna cosa.\n8 de juliol de 2010 a les 17:15\nNo jugarà la final d'Espanya a la mateixa hora i dia que hi haurà la manifestació? Ho dic perquè la nostra nació és d'una volubilitat esbalaïdora: d'aquí á aquí que tothom vol la indepedència, d'aquí a allà que, mira, com que hi ha tants jugadors del Barça a la "roja", doncs que bonic seria que guanyés Espanya. Patètic. Jo (i els meus fills, i totes les meves ex, que ja en són quatre) aniran a la manifestació, així com un bon munt de família i amics, ves quin remei. Però malgrat tot, no me'n puc estar de dir que aquest és un país de carbassons.\nEl comentari més lúcid que he llegit aquests dies l'ha fet el gran Joan-Daniel Bezsonoff:\n"Me fa pena que un futbolista català marqui el gol de la victòria pel país enemic del seu poble...El 1957 els jugadors algerians de la selecció francesa van deixar de jugar per França. Era un altre temps..."\nAlgú m'acompanya a fer un hara-kiri col·lectiu, d'aquí uns dies?\n8 de juliol de 2010 a les 19:02\nA tot això, què diu el pop? ;)\n9 de juliol de 2010 a les 17:03\nNo, el futbol és un altre dia. No coincideix amb els temes seriosos.\nLa societat d'aquest territori, bàsicament, es divideix entre la gent a la qual preocupen els temes seriosos, i la "resta". O les "restes".\nLa nació catalana és una altra cosa. Bàsicament conformada per membres del primer d'aquells dos col·lectius.\nNo cal fer-se cap hara-kiri. Sempre ha estat així. Aquí i a tot arreu.\nPuyol, bàsicament, és un professional. Si fa bé la seva feina cobra 600.000 euros. Hi ha gent que es ven per un plat de llenties. D'altres es venen per 600.000 euros. No té cap més secret. A partir d'aquesta base és quan comença la demagògia dels aprenents de sociòleg.\nI les banderetes.\n9 de juliol de 2010 a les 18:43\nMe n'adreço a en Francesc Saleses,que m'el trobo amb fusta d'ecriptor i actor.I de debò li desitjo que to plegat amb els meus bons amics en Josep Millan i en Xavier Miret i Mestre,un trio genial perquè de nou reneixi el Teatre a Sitges,tant amb perfil local,com perfil nacional i internacinal.Tant la professionalitat d'en Josep,que sap el que porta a les mans com la vocació sense reserves d'en Xavier Miret per les Arts Escèniques,i la idiosincràcia sitgetana d'en Frances Salesas,potser són tots tres el Cop de Gràcia per la ressurrecció del Teatre a Sitges com nou Festival.Enhorabona a tots tres.\nDesprés de tot un dia fora, he rebut una satisfacció de centaure en comprovar que he seguit el consell de Medit abans de llegir-lo. Cal anunciar que la jugada ha estat un èxit: hi ha hagut sis crèduls que m'han fet cas i se l'han fet l'hara-kiri. És extraordinàri, ara estem sis espais humans més amples. A l'estiu això s'agraeix. I a més, em consta que no haguessin vingut a la manifestació. Hi ha gent molt rara pel món...\nSenyor Froilan Franco, moltíssimes gràcies per aquestes paraules tan afectuoses i engrescadores. Han estat un excel·lent regal. Només adverteixo que si molta gent ens diu coses similars ens ho acabarem creient i després el nostre ego serà impossible de controlar. La carn és dèbil, i ja l'he passat el seu comentari als altres dos que esmenta, perquè l'escampin per la resta de companys. I ara de debò: Tothom va treballar de valent perquè sortís bé. I crec, amb la mà al cor, que tots vam donar el millor que teníem... fent les obres, és clar. Que tots tenim els nostres talents privadíssims (o això desitjo, així, universalment).\nAu, fins demà! (i espero no trobar cap conegut, cosa que voldrà dir que hi haurà un fum de gent)\n9 de juliol de 2010 a les 22:36


L'home és l'únic animal que ensopega dues vegades en la mateixa pedra. És una dita popular amb fonament que neix de l'observació al llarg de la història de la humanitat. Ara, Joan Laporta torna a ballar amb la seva candidatura a la presidència de Barça, on en aquesta etapa que presidia el club blaugrana va fer els grans negocis de la seva vida i embolicat en la senyera es va tornar independentista i va ficar a el club en més d'un compromís esportiu polític i econòmic. Això sí, les gresques, algunes de les quals li preparava el germà de Sala Martín -col·locat a dit a l'ajuntament de Viladecans- eren regades no amb cava català, sinó amb Moët & Chandon, que era més chic, donava millor 'el pego'. A més, es va fer amb "espanyoles" -d'altres nacionalitats també- com Viki Martín Berrocal, Maria Eugenia Martinez de Irujo -la filla petita de la duquessa d'Alba-, i l'empresari Rosauro Varo, entre d'altres. Se'ls podia veure a la coberta d'un iot, a Eivissa, com si fos un Playboy. Ho mostraven les imatges de la premsa del cor. Sempre li ha agradat aquest tipus d'exhibicionisme sense importar-li el que pensessin els socis i simpatitzants del Barça.\nPerò és que Laporta no va voler passar desapercebut, més aviat al contrari. L'any 2005 va protagonitzar un episodi vergonyós a l'aeroport del Prat que va deixar atònits als allí presents, quan després de passar diverses vegades per sota de l'arc de seguretat -mesures més estrictes que s'havien pres pels atemptats de Londres- seguia xiulant. A ell, amb un cabreig monumental fruit de la seva supèrbia, no se li va ocórrer millor idea que treure's els pantalons. El seu acte va ser notícia durant diversos dies, sense que a ell li preocupés massa.\nQuè dir quan va col·locar a una de les seves novietes com a relacions públiques de l'entitat, sense sentir el més mínim rubor. La seva afició per les dones i la bona vida van marcar el seu "regnat" al club. Encara se'n recorden d'això, al Barça.\nLaporta es va gastar un autèntic dineral en espionatge i en seguretat, tant del club com per al seu ús personal. El muntant d'aquests serveis, en els seus últims cinc anys, va ser de gairebé tres milions d'euros. Les seves "víctimes" espiades: vicepresidents, periodistes i exdirectius, entre d'altres. Dos noms claus en aquests menesters: Joan Oliver, director general del club, i Xavier Martorell, exdirector de seguretat del club. Per cert, Joan Oliver va ser soci -no sabem si ho segueix sent- seu en altres negocis, entre els quals destaca la compra del CF Reus tres anys després que abandonessin el club blaugrana. Des que ells es van fer càrrec de l'entitat esportiva es va generar un deute de més de cinc milions d'euros. Una gestió "impecable" que es va carregar al club.\nÉs coneguda la relació de Laporta amb l'empresari audiovisual Jaume Roures, qui va gestionar el canal Barça i tots els temes audiovisuals del club fins que va arribar Rosel i el va enviar a casa, situació que no va agradar a cap dels implicats.\nConeguda és la relació de Joan Laporta amb Puigdemont -fins i tot van fer junts un viatge de plaer a Romania, lloc de naixement de l'esposa de Puigdemont, que els va acompanyar. Conegudes i publicitades en les xarxes socials són les paelles organitzades per la reinona Rahola amb sobretaules musicals i foto de família. A això s'ha sumat les trobades amb el fugit a Perpinyà i Brussel·les on ha anat a solidaritzar-se amb ell. En els últims temps, quan es parlava de la possibilitat de presentar-se a les eleccions, Laporta ha despatxat amb Puigdemont, i no per recordar els dies de Cadaqués.\nLa relació amb l'independentisme i sobretot amb Carles Puigdemont no es queda només en menjars, sinó que hi ha una estratègia per fer-se amb el control del Barça i polititzar-lo. És una finestra per emetre les seves arengues al món sobre el Procés, els presos polítics i el que faci falta. Una actitud que preocupa a una part important del barcelonisme, que no veu amb bons ulls barrejar la política amb el club.\nPerò el passat i el futur de Laporta segueixen lligats, en aquesta ocasió també per la figura de Lluís Escolà, el sergent de Mossos d'Esquadra que va acompanyar Puigdemont en la seva fugida a Brussel·les. Posteriorment el van col·locar a la Conselleria d'Interior de Buch -curiosament, després, el conseller va ser fulminat per Puigdemont-, on feia gala del seu independentisme. Doncs bé, aquest defensor de l'expresident també havia treballat amb Laporta al Barça, a l'àrea de seguretat. El duo Laporta-Puigdemont és la pràctica de Juan Palomo que ja sabem el que diu.\nPer si això no fos poc, Laporta ha fitxat per a la seva candidatura, fa uns dies, a l'infant maco, l'ex republicà Jordi Portabella -que va ser amb ell en la llista del partit que va fundar Laporta amb l'èxit que tots coneixen després d'haver estat quatre mandats com a líder d'ERC a l'ajuntament de Barcelona- i ho fa per fastiguejar a ERC, el partit de què ha rebut tant.\nAmb tots aquests antecedents coneguts -altres no s'han explicat encara- Laporta es presenta a les eleccions, sense la menor consciència de tot el mal que l'ha fet dins i fora de club. Algunes enquestes diuen que pot guanyar, situació que posaria en serioses dificultats al Barça i la seva afició. Veurem què passa, però si s'alça amb el triomf, només cal dir que hi ha massa masoques al Barça i que no pensen que els presidents del club haurien de deixar la política penjada a les tanques. Encara no s'han posat les urnes i pot passar qualsevol cosa en un club que fins al primer mandat era un club unit i amb seny. Cosa que pot canviar amb el retorn del Rei de la gresca.\n• El doctor Jaume Padrós, fa política o medicina?\n• Alfonso Casal li va guanyar la batalla a Carles Ruiz


Sànchez: 'O comencem a acabarel procés o acabarà amb nosaltres' | Diari de Tarragona\nSànchez: 'O comencem a acabarel procés o acabarà amb nosaltres'\nEl president de l´ANC considera que aquesta tardor el Parlament estarà ´probablement en condicions´ de convocar un referèndum vinculant\n21 de Agosto de 2016 - 19:30 hs\nL´ANC al Maresme va celebrar ahir un acte festiu per tal de despertar la participació de cara a la Diada. Foto: ACN\nEl president de l’ANC, Jordi Sànchez, considera que aquesta tardor el Parlament estarà «probablement en condicions» d’anunciar que convocarà un referèndum vinculant sobre la independència. «És la demanda de l’ANC a les institucions», insistí el dirigent de l’entitat sobiranista. Creu que si és així, el procés entrarà en un punt de no retorn. En aquest sentit, Sànchez defensa el procés polític però: «Hem de dir que o comencem a acabar-lo o acabarà amb nosaltres, ho hem fet tot» al carrer i a les urnes, afegí en un acte festiu de l’ANC al Maresme en què es gravà un vídeo per animar la participació a la Diada. Sànchez, que instà els càrrecs públics a mantenir-se als escons i als despatxos si arriben inhabilitacions, féu una crida també als comuns a «no tenir por a la democràcia» i a defensar el dret a l’autodeterminació «desobeint prohibicions», tal com han fet «en altres àmbits».\nEl president de l’ANC, Jordi Sànchez, admetia que l’independentisme té «el virus de patir encara que estigui tot guanyat». Amb aquesta metàfora reclamava prendre consciència que el procés depèn «únicament i exclusiva» de la gent. «Nosaltres mateixos podríem perdre la partida si no juguem bé les cartes, hem de confiar en nosaltres mateixos», arengà Jordi Sànchez. «Amb aquesta confiança i amb unitat guanyarem l’objectiu de la república».\nEn aquest context, el president de l’entitat sobiranista recordà que els propers dies seran «moments de gran intensitat» i que s’encara una tardor «on probablement per primera vegada el Parlament estarà en condicions d’anunciar que convocarà un referèndum d’independència», va dir sense citar la qüestió de confiança.\n«Si efectivament el Parlament la propera tardor assumeix el compromís amb la ciutadania, el procés entrarà en un punt de no retorn». El referèndum, objectiu i demanda de l’ANC a les institucions, ha de servir doncs i a parer de Sànchez per reblar el procés polític català. «Defenso el procés però també hem de dir que o comencem a acabar-lo o acabarà amb nosaltres, perquè no és que portem molt de temps, [...] és que ho hem fet tot». De fet, també va recordar que s’ha «guanyat» al carrer i les urnes, que s’ha «obert la mà» a les institucions espanyoles i que s’ha intentat un referèndum acordat. «Ho hem fet de manera unitària i amb convicció. Ens costa imaginar què més podem fer, només ens en falta una, la determinació d’acabar el procés».


Menció especial en Nit de l’Esport 2014 - CBSJO LH\nMenció especial en Nit de l’Esport 2014\nadmin Default 30 de setembre de 2015 | 0\nDivendres passat dia 17 d’octubre a la festa anual de l’esport de la ciutat de l’Hospitalet de Llobregat, vam ser premiats per l’Ajuntament amb una de les set mencions especials que es lliuren a personalitats o col ·lectius vinculats al món de l’esport local escollides a través d’un jurat de persones relacionades amb l’àmbit esportiu de la ciutat.\nVa ser un honor representar els 50 anys d’història d’aquest club, és un reconeixement al treball i l’esforç voluntari de tantes i tantes persones que han passat per ell. Des de les germanes de la congregació del col·legi Sant Josep Obrer quan el van fundar el 1964, passant per tots els presidents, membres de la junta directiva, directors tècnics, professors / es, entrenadors / es, jugadors / es, col·laboradors, pares i mares que han ajudat d’una manera o unaaltra a què el club pugui aconseguir-ho.Sense tots ells aquest premi no hagués estat possible.\nActualment ens trobem amb molta il·lusió i ganes de continuar amb la història, seguir formant jugadors i jugadores através de la pràctica del bàsquet, inculcant valors com la companyia, l’esforç, la constància, el treball en equip, la solidaritat i la competitivitat i donar una bona imatge de la ciutat l’Hospitalet de Llobregat.\nEsperem seguir comptant amb l’ajuda de les institucions, el suport del centre escolar i amb la inestimable ajuda de tots vosaltres segur que així ho aconseguirem. Seguim fent club, fent bàsquet, fent família.\nPrevious: Previous post: Torneig premini\nNext: Next post: Comencem el curs 2015-2016!


Teodora, l’esposa de Justinià | El dret romà i el llatí en l'àmbit jurídic actual\nDret romà, General, Reconstrucció històrica\n11 maig 2019 dretromaavui\tDeixa un comentari\nTeodora i Constantinoble. Interessantíssima xerrada del projecte Arcàdia. Teodora va ser tota una pionera del seu temps i amb la seva intervenció en el Corpus Iulis Civilis va garantir innombrables drets a les dones. #TarracoViva2019 pic.twitter.com/rwyUuAC9sC\n— ICE Clàssiques URV (@URVClassiques) 11 de maig de 2019\nL’any 476 dC es produeix la caiguda de Roma. A Orient però, Constantinoble resta com una ciutat imperial, poderosa i cosmopolita. Teodora, l’esposa de Justinià, en serà un dels artífexs. Més informació aquí.\nTeodora que va viure entre el 500 i el 548 fou emperadriu bizantina, esposa de l’emperador Justinià I; era filla d’Acaci de Xipre, un dels caps de l’anomenada facció dels Verds de Constantinoble.\nEs va casar amb Justinià vers el 525 (després que uns mesos abans fos canviada la llei per permetre els matrimonis entre classes socials diferents), tot i l’oposició de diversos membres de la família reial.\nEl 527 Justinià va pujar al tron i Teodora fou proclamada emperadriu i el seu marit la va declarar igual i col·lega a l’Imperi i va exigir que el jurament dels funcionaris públics es fes amb el nom d’ambdós. Teodora es va comportar amb molt de seny i fou una gran ajuda per Justinià I, sobretot a la revolta de Nika el 532.\nva advocar per l’avortament i per l’aixecament de la pena de mort per a les dones adúlteres, per la protecció social de les dones i les antigues prostitutes i per l’augment dels drets de les dones, especialment en els casos de divorci.\nVa morir de càncer el 28 de juny del 548 i va conservar l’amor del seu marit fins al final. Només va tenir una filla, el nom de la qual no s’ha conservat, que va morir abans que ella.\nCorpus Iulis CivilisDonesJustiniàTarraco VivaTeodora\nArticle anteriorIn-mediatio a la fira de Sant Jordi!\nIVSTITIA a la ràdio!\nActualitat Codificació Codi Justinià Compilacions Constitutiones principum. Càstigs Dones Dret romà Edicta magistratuum edictum Esclavitud Expressions llatines Herència Interpretatio prudentium iuris consulti Ius Ius civile Justinià lex Canuleia lex data lex Hortensia lex rogata Llegat Llei de les XII Taules Lleis LLei XII Taules mandata Matrimoni Mores maiorum Món jurídic Part didàctica Penes Pervivència plebiscita plebiscits praetor urbanus Presentació Propietat Senatusconsulta Simbologia Teodosi Toga Ulpià Valoració Wikispaces\nDret a la xarxa\nArraona Romana: Dret romà\nIUS ROMANORUM UNA APROXIMACIÓN AL DERECHO ROMANO\nRecursos en llatí\nIus Romanum (iocandi causa) O cómo divertirse con el Derecho Romano