Omega Tours Eco-Jungle Lodge La Ceiba Hondures - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a La Ceiba\nVeure tots els 55 allotjaments a La Ceiba.\nCacao - Comfort Double or Twin Room\nCuenca Del Rio Cangrejal, La Ceiba, La Ceiba, Hondures, 01000 - Veure al mapa\nBeauty View - Family Bungalow\nBamboo Cabin - Studio with garden view\nCreek House - Double Room\nGuesthouse #3 - 4-Bed Dormitory Room\nMés informació sobre Omega Tours Eco-Jungle Lodge\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de La Ceiba, Omega Tours Eco-Jungle Lodge és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Omega Tours Eco-Jungle Lodge, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, restaurant, visites turístiques, servei de bugaderia.\nL'ambient de Omega Tours Eco-Jungle Lodge es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, ventilador, plat de dutxa, sala d'estar, mosquiter són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, piscina exterior, massatge, equitació, jardí. Omega Tours Eco-Jungle Lodge és una elecció inteligents per a viatgers a La Ceiba, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Omega Tours Eco-Jungle Lodge de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Descriptor - Curs 2017-18 - Màster Universitari. Economia del Turisme: Monitoratge i Avaluació - Oferta de màsters - Oferta anys anteriors - Màsters - Centre d'Estudis de Postgrau - CEP - Estructura - La UIB - Universitat de les Illes Balears\nD'acord amb el que s'estableix als articles corresponents del Real Decret 1393/2007:\nPer poder accedir als ensenyaments oficials de màster serà necessari estar en possessió d'un títol universitari espanyol o d'un expedit per una institució d'educació superior de l'Espai Europeu d'Educació Superior que faculti en el país d'expedició del títol per a l'accés als ensenyaments de màster.\nAixí mateix, podran accedir els titulats conforme a sistemes educatius aliens a l'Espai Europeu d'Educació Superior sense necessitat d'homologació dels seus títols, prèvia comprovació per la Universitat de que aquests acrediten un nivell de formació equivalent als corresponents títols universitaris oficials espanyols i que faculten en el país d'expedició del títol per a l'accés als ensenyaments de postgrau. L'accés per aquesta via no implicarà, en cap cas, l'homologació del títol previ de l'interessat, ni el seu reconeixement a altres efectes que el de cursar els ensenyaments de màster.\nTenint en compte que el màster s'imparteix completament en anglès, tots els aspirants hauran de tenir un coneixement de llengua anglesa equivalent al nivell B2.\nTots els aspirants que compleixin els requisits d'accés seran avaluats per la Comissió Acadèmica del Màster seguint els següents criteris:\nAdequació de la formació prèvia als continguts de les assignatures del màster (de 0 a 3 punts). Tot i que el màster es dirigeix principalment a estudiants que hagin cursat graus oficials en Turisme, Economia o Administració d'Empreses, també es consideraran estudiants provinents d'altres graus com Enginyeries, Matemàtiques i Ciències Ambientals, sempre i quan tinguin les competències necessàries per completar amb èxit el màster.\nExpedient acadèmic (de 0 a 6 punts).\nExperiència professional relacionada (de 0 a 1 punt).\nLa Comissió Acadèmica del Màster serà l'encarregada de considerar l'adequació de la formació prèvia de l'alumne. Aquesta recomanació serà comunicada a la direcció del màster per decidir l'admissió de l'alumne al títol.\nEl "Màster Universitari. Economia del Turisme: Monitoratge i Avaluació" és un programa de formació avançada orientat a formar especialistes en anàlisi econòmica aplicada al monitoratge i avaluació (M&E, en les seves sigles en anglès) de projectes i polítiques. El màster proporciona eines analítiques i quantitatives en M&E, integrant coneixements teòrics i l'aplicació dels mateixos a problemes econòmics reals, amb la finalitat de poder afrontar els reptes econòmics de les economies turístiques.\nEn un món cada vegada més incert i competitiu, les destinacions turístiques s'han d'adaptar i respondre amb rapidesa a les condicions canviants de l'oferta i la demanda, aprofitant les seves fortaleses i les oportunitats que es deriven del joc global. La ràpida transformació de l'entorn turístic internacional on es comercialitza el producte turístic, fa necessari dur a terme tasques de monitoratge per garantir la competitivitat de la destinació, no només des de la vessant tradicional de manteniment de la quota de mercat si no des de la vessant dinàmica que garanteix la millora dels nivells de benestar de la població. Al mateix temps, és necessari tenir en compte que la competitivitat va associada a la capacitat d'una destinació de satisfer les expectatives dels turistes i assegurar simultàniament la satisfacció de les necessitats de la població i dels agents locals, sigui quin sigui l'horitzó temporal. Per tot això, la competitivitat i la sostenibilitat turística s'han erigit com les dues matèries clau del màster.\nEn aquest context, resulta imprescindible formar professionals capaços de dur a terme tasques de monitoratge i avaluació de polítiques, plans i projectes en l'àmbit del turisme que responguin a la identificació de reptes i al diagnòstic de les debilitats estructurals. La consideració d'aquests aspectes contribuirà de forma decisiva a millorar els processos de presa de decisions i el rendiment de les polítiques i projectes tant des de la perspectiva privada com social. Només d'aquesta manera és possible garantir el posicionament internacional de la destinació tot contribuint a la prosperitat de la societat.\nMés concretament, els graduats del METME adquiriran les següents competències específiques:\nDesenvolupar una capacitat d'anàlisi del turisme com un sistema complex integrat per múltiples components que poden ser monitoritzats i avaluats (oferta, demanda, mercat laboral, territori i medi ambient, marc institucional, etc.), així com de les relacions que poden existir entre aquests.\nConstruir models conceptuals de la competitivitat en economies turístiques tant a l'entorn productiu com al social, ambiental i institucional.\nSer capaç d'analitzar les diferents possibilitats a l'hora de definir una senda de creixement turístic sostenible tant en un entorn d'empresa, local o global.\nSer capaç de contribuir a la planificació, el seguiment i l'avaluació de polítiques, programes i projectes amb l'objectiu de millorar la competitivitat i la sostenibilitat d'una determinada empresa, destinació o regió turística.\nAdquirir una consciència crítica de la importància dels processos econòmics, les relacions empresarials, les polítiques de mercat i l'evolució econòmica mundial que afecten els mercats turístics.\nSer capaç d'identificar els indicadors clau utilitzats per al monitoratge i l'avaluació de projectes en l'àmbit turístic.\nSer capaç de recopilar, generar, processar i analitzar informació estadística per al monitoratge i l'avaluació.\nConèixer en profunditat i entendre els impactes que sobre el benestar social (ambientals, de salut, igualtat d'oportunitats, etc.) tenen les diferents alternatives de desenvolupament turístic.\nConèixer les parts fonamentals d'un procés d'investigació i ser capaç de dur a terme un treball d'investigació bàsic i presentar-lo en format científic.\nDesenvolupar habilitats per al mon laboral relacionat amb la indústria turística i, en particular, amb les entitats, empreses i institucions que monitoritzen i avaluen projectes i programes en l'àmbit turístic.\nSer capaç d'estructurar el treball realitzat i els resultats obtinguts amb l'objectiu de presentar informes en el camp del monitoratge i l'avaluació.\nAdquirir les habilitats i destreses necessàries per a dur a terme una carrera investigadora en l'àmbit de l'Economia Aplicada/Economia del Turisme mitjançant la realització del Doctorat.\nEls graduats del "Màster Universitari. Economia del Turisme: Monitoratge i Avaluació" podran optar entre continuar els seus estudis mitjançant la realització d'un doctorat, o incorporar-se al mercat de treball. Pel que fa a aquesta darrera opció, els continguts del màster s'han dissenyat de cara a garantir una especialització apta per a la inserció dels graduats en el mercat de treball en un dels següents perfils:\nTècnic superior a l'Administració Pública o al sector privat\nResponsable de projectes a departaments d'R+D+I i de projecció estratègica a PIMES, grans empreses turístiques i altres institucions públiques i/o privades\nInvestigador a departaments d'R+D+I i de projecció estratègica a PIMES, grans empreses turístiques i altres institucions públiques i/o privades\nInvestigador i/o professor a institucions públiques i/o privades (universitats, escoles de negocis, etc.)\nAnalista/consultor/especialista en plans de desenvolupament i/o estratègics\nAnalista/consultor/especialista en disseny de polítiques, plans i projectes\nEspecialista en monitorització i avaluació de projectes i polítiques a institucions internacionals (WTO, Unió Europea, etc.)\nEspecialista en monitoratge i avaluació de projectes i polítiques a empreses turístiques\nPer obtenir el títol de màster els estudiants hauran de superar 60 crèdits ECTS, equivalents a 1500 hores d'estudi, distribuïts durant dos semestres (setembre-gener i febrer-juny) de la següent manera:\nMòdul de 21 ECTS obligatori per a tots els alumnes (inclou 7 assignatures de 3 ECTS).\nMòdul de 15 ECTS optatiu (obligatori per a l’especialització). Els alumnes poden escollir 5 assignatures de 3 ECTS d’entre les dues àrees d’especialització del màster. Per obtenir l’especialització cal superar les 5 assignatures de l’àrea que es vol obtenir:\nMòdul d'especialització: Tècniques de monitoratge aplicades al turisme\nMòdul d'especialització: Tècniques d'avaluació aplicades al turisme\nEls alumnes hauran d'obtenir 15 crèdits ECTS superant 5 assignatures optatives (cada una de 3 ECTS) del mòdul complementari o 3 assignatures optatives (de 3 ECTS) del mòdul complementari més unes pràctiques externes (6 ECTS). Així mateix, els alumnes també poden cursar com a optativa alguna assignatura de l’àrea d’especialització que no hagin seleccionat.\nMòdul de transferència\nMòdul de 9 ECTS obligatori per a tots els alumnes. Consisteix en la realització del Treball de Fi de Màster.\nPer obtenir el títol de màster els estudiants hauran d'elaborar un Treball de Fi de Màster, durant el segon semestre, on hauran d'aplicar les competències adquirides durant el programa. Cada estudiant, que serà supervisat per un professor del màster, haurà de redactar el seu Treball de Fi de Màster i l'haurà de presentar públicament davant un tribunal acadèmic. La defensa del Treball de Fi de Màster només es podrà realitzar una vegada s'hagin superat totes les assignatures dels mòduls troncal, d'especialització i complementari.\nLes assignatures del "Màster Universitari. Economia del Turisme: Monitoratge i Avaluació" s'avaluaran de forma contínua d'acord amb les recomanacions per a les titulacions adaptades a l'Espai Europeu d'Educació Superior. Els criteris específics d'avaluació de cada assignatura s'indicaran a les guies docents que estaran a disposició dels alumnes a la pàgina web del màster a l'inici de cada curs.\nPer a oferir una atenció més personalitzada a l’alumnat, la UIB ha desenvolupat el Pla d’Acció Tutorial (PAT) que té per finalitat guiar, orientar i acompanyar a l’alumnat durant els seus estudis universitaris. Per a més informació, consulteu la documentació del PAT.


Burkina Faso és una república de l'Àfrica Occidental situada a la conca superior del riu Volta. Limita al nord i a l'oest amb Mali, a l'est amb Níger i Benín, i al sud amb Togo, Ghana i Costa d'Ivori. La capital i principal ciutat és Ouagadougou i la segona ciutat més poblada és Bobo-Dioulasso. El seu nom significa "país dels homes íntegres".\nBurkina Faso és una república de l'Àfrica Occidental situada a la conca superior del riu Volta. Limita al nord i a l'oest amb Mali, a l'est amb Níger i Benín, i al sud amb Togo, Ghana i Costa d'Ivori. La capital i principal ciutat és Ouagadougou i la segona ciutat més poblada és Bobo-Dioulasso. El seu nom significa "país dels homes íntegres". (ca)\nBurkina Faso (ca)


Un legionari begut atropella mortalment una nena de només 5 anys | GTRES\nL'home de 30 anys conduïa amb un cubata al costat i va donar 0,98 en la prova d'alcoholèmia\nper Jordi Cumplido 07/07/2021 13:00h\nAhir a la tarda, una nena de 5 anys va morir atropellada a Roquetas de Mar (Almeria). La policia ha detingut un legionari com a presumpte autor dels fets. Aquest va donar positiu en alcoholèmia i va quedar arrestat per un presumpte delicte d'homicidi imprudent.\nA més, fonts de la Legió han confirmat que el detingut és membre de la Brigada. Tot va succeir quan l'home va atropellar la menor en un pas de vianants, al barri El Parador. En fer-li la prova d'alcoholèmia, va superar els 0,90 mil·ligrams per litre en aire aspirat.\nL'accident va passar a les vuit del vespre d'ahir, al número 327 de la carretera d'Alicún. El 112 va rebre un avís per un atropellament en què havia estat afectada una nena. Els serveis d'emergència es van traslladar ràpidament fins al punt fatídic.\nUn equip sanitari i efectius de la Policia Local van treballar a peu de carretera en el sinistre. També l'equip d'urgències del Servei Andalús de Salut. Però, malauradament, no van poder fer res per salvar-li la vida a la menor.\nL'ajuntament de la localitat almerienca va informar també que un equip de psicòlegs i serveis socials va haver d'atendre a la família de la víctima. I és que va ser un succés sobtat que va deixar als testimonis en xoc. Així mateix, la policia treballa ara per aclarir els fets.\nSegons revela 'La Voz de Almería', la nena estava travessant el carrer de la mà de la seva mare quan va ser atropellada. Ho feien per un pas de vianants. El para-xocs del Seat León va colpejar el cap de la menor, que va ser arrossegada al llarg de 20 metres.\nTambé segons fonts extraoficials, en el moment de l'accident l'infractor conduïa sota els efectes de l'alcohol i amb un cubata al costat. Es tracta d'un home de 30 anys i és legionari de la base de Viator. Aquest mateix va donar 0,98 i va ser detingut immediatament.\nEls veïns demanen més seguretat\nEls veïns del barri on ha succeït l'accident s'han solidaritzat amb la víctima i la seva família. Però també han aprofitat per recordar la inseguretat del tram. Demanen a l'ajuntament solucions per millorar la seguretat a la carretera d'Alicún.\nI és que denuncien que en aquest tram es veuen vehicles circulant a tota velocitat i sense respectar els senyals ni les limitacions. Fins i tot asseguren veure carreres a les nits. Per això no els sorprèn que hagi succeït un fet tan tràgic.\n«La policia només apareix quan surten els nens de l'escola, i ara estem sense classes. No hi ha ni un ressalt i els que hi havia els van treure fa mesos. Ara ha passat el que tots temíem», ha escrit a Twitter un dels veïns.\nUn altre accident mortal amb un positiu\nLa mort d'aquesta nena arriba poques hores després d'un altre succés fatal, amb les drogues pel mig. Es tracta de l'accident mortal que va tenir lloc a Níjar, també a Almeria. Un matrimoni va morir en xocar contra un camió mentre el xofer conduïa drogat.\nEs dona la circumstància que una de les mortes és María Zandio, directora assistencial del Complex Hospitalari de Navarra (CHN). L'altra víctima mortal és el seu marit. Els seus fills de 14 i 16 anys van resultar ferits i es troben ingressats a l'hospital.\nL'accident mortal ocorregut el dilluns al migdia a l'AL-3108 va segar la vida del matrimoni. La família era de Pamplona, i es disposava a passar uns dies de vacances al sud d'Espanya. Per això, la notícia va causar una gran commoció, sobretot en l'àmbit sanitari.\nEl conductor implicat en l'accident, de qui la seva identitat és desconeguda, va donar positiu en el test de drogues. Va ser immediatament detingut, i s'enfronta a greus delictes per homicidi, lesions i contra la seguretat viària. És més, és l'únic que ha sortit il·lès de l'accident.\nAtropellament Accident Defunció Begudes Alcohòliques


GRÀFIC Presència històrica de dones al ple de Sabadell | NacióSabadell\nper Albert Hernàndez, 26 de juny de 2019 a les 07:00 |\nEls regidors i regidores que enceten el mandat 2019-2023 | Els regidors i regidores que enceten el mandat 2019-2023\nEl mandat 2019-2023 de l'Ajuntament de Sabadell, que es va encetar el passat 15 de juny, és històric, no només per tenir la primera alcaldessa de la història, Marta Farrés, sinó perquè també les dones han assolit la major presència de la història al plenari. Dels 27 seients, 13 estan ocupats per dones. Només de l'equip de govern municipal, dels 11 membres, sis ho són, encapçalades per Farrés, amb dues tinentes d'alcaldessa, Marta Morell i Montse González.\nNi en altres períodes amb nombroses entrades i sortides de regidors, mai s'havia aconseguit aquesta xifra. En el mandat 2011-2015, el més convuls per l'esclat del cas Mercuri, que va comportar acabar amb un total de 34 regidors en aquells quatre anys, doncs, ni amb aquestes altes i baixes de representants es van registrar tantes regidores: 12.\nDones el ple de Sabadell\nInfogram / Font: Ajuntament Sabadell\nEn l'etapa de majoria absoluta de Manuel Bustos, la de 2007-2011, va ser el tercer mandat amb més dones de la història, va haver-hi 10. La presència femenina al ple, però, no hi ha estat sempre. En la segona alcaldia d'Antoni Farrés, els 28 regidors que van passar per la sala de plens tots van ser homes. Ara bé, a partir de 1987 sempre hi han estat.\nInici de l'era Antoni Farrés\nLes primeres eleccions municipals democràtiques, després de la mort de Franco, van ser l'inici de l'era d'Antoni Farrés (va governar fins a 1999). El líder del PSUC a la ciutat duia a les llistes a Maria Assumpta Sánchez, que juntament amb la socialista Pilar Molins, van ser les dues primeres regidores de la democràcia. Sánchez mesos després deixava el càrrec, però, d'altra banda, es compensava amb l'alta de Ramona Sagués, que entrava en el lloc de Francisco Aguilar (PSUC).\nL'exregidora d'ICV, Carme Garcia, al ple de Sabadell Foto: Juanma Peláez\nPel plenari han passat noms de "caps de llista que m'han precedit", com recordava Farrés en el seu discurs d'investidura: Dolors Calvet (Iniciativa per Catalunya i Entesa per Sabadell), Carme Garcia (ICV-EUiA), Virginia Domínguez (Entesa per Sabadell) i Marisol Martínez (Guanyem i 100% Sabadell). Però també d'altres com una de les més longeves, Tomasa del Jesús Méndez (IC), del 1987 i fins al 1999, tot i que en l'última etapa va accedir-hi el juliol de 1996 per la renúncia de Xavier Moreno.\nTambé d'altres com l'expresidenta del Parlament, Carme Forcadell, que va ser regidora del 2003 al 2007. En el mandat següent, va entrar al plenari Lourdes Ciuró, actual líder de Junts per Sabadell, que va repetir el 2011, però a principis de 2012 va plegar per marxar al Congrés dels Diputats. Ara, ha tornat al plenari.\nForcadell durant la seva etapa de regidora al ple Foto: Juanma Peláez\n"Revolució del segle XXI"\nLa mateixa alcaldessa ha ocupat una cadira a la sala de plens. Va entrar a mitjans de 2004 i va plegar el 2011. Ella lidera aquest espai emblemàtic del consistori, "hem vingut per quedar-nos i a canviar-ho. No és cap moda", ha afirmat Farrés i ha continuat, "la revolució del segle XXI, quan es miri amb perspectiva, serà la revolució de les dones". Al seu parer, sense la seva presència "seria una anomalia democràtica".\nPrecisament, l'any que s'han complert quatre dècades dels primers comicis municipals, Sabadell assoleix aquesta fita. En total, en aquests 11 mandats a l'Ajuntament han passat 82 dones que han exercit com a regidores.\nTotes les dones que han passat pel ple sabadellenc des de la instauració de la democràcia:\nEleccions Municipals 2019, Eleccions Municipals Sabadell 2019, Imperdibles, Política, eleccions municipals 2019, eleccions Sabadell 2019, eleccions municipals Sabadell 2019, mandat 2019-2013, dones, femení, Ajuntament Sabadell


Mollerussa, Ciutat Amiga de la Infància per Unicef\nLavín va recollir el diploma en un acte celebrat a Santander.\nEl regidor de Benestar Social, Ciutadania i Infància del consistori de Mollerussa, Josep Lavín, va recollir ahir a Santander el diploma que acredita Mollerussa com a Ciutat Amiga de la Infància per part de la Unicef per quatre anys més i, en aquest cas, amb menció d’Excel·lència.\nL’organisme certifica així les accions que porta a terme el municipi per millorar el benestar de la infantesa i l’adolescència.\nLa capital del Pla se situa així com l’única de Catalunya que renova aquest segell amb menció d’Excel·lència. Les altres dos ciutats que ho fan són Castrillón a Astúries i Santa Eulària des Riu a les Illes Balears.


Com treure el màxim partit al Cloud\nLa migració cloud és un procés pel qual han de passar totes les empreses que vulguin ser competitives en el mercat actual, però és només el primer pas en el camí cap a créixer i implementar un sistema de millora contínua.\nDesprés del salt al núvol és necessari optimitzar tots els processos per poder obtenir el màxim rendiment de la tecnologia cloud computing, creant i adaptant nous serveis i aplicacions adaptades a les necessitats específiques del negoci.\nA més, les empreses han de bregar amb els seus sistemes heretats, sobretot si compten amb una gran quantitat d’aplicacions, perquè moltes d’elles s’encarregaran de processos crítics. Decidir quines eines es conserven i integren en l’entorn cloud, i quines han de ser substituïdes per aplicacions en el núvol, és una decisió vital per treure el màxim partit al cloud.\nCom treure el màxim rendiment al núvol\nEl cloud computing en les empreses és una nova tecnologia que incrementa la seva productivitat, la seguretat de les seves dades i el seu nivell de competitivitat. Ens trobem en un punt on la migració al núvol ja no és suficient, i s’ha d’apostar per una modernització i adaptació per poder extreure tot el valor que pot oferir.\nPer obtenir els beneficis i avantatges de la computació en el núvol, una empresa ha de modernitzar i actualitzar les seves aplicacions, la seva infraestructura i la seva arquitectura de dades.\n1. Actualitzar les aplicacions\nEn migrar les aplicacions al núvol s’aconseguirà major eficiència i una reducció de costos, dos dels principals avantatges de l’ús del cloud. S’ha d’anar més enllà i modernitzar les aplicacions per obtenir major valor encara d’aquest nou entorn, adaptant les noves eines a les necessitats específiques dels usuaris (generar valor addicional).\n2. Actualitzar la infraestructura\nLa tendència és apostar per la infraestructura com a codi, ja que aquest nou paradigma potencia l’automatització i permet l’ús a una major escala de la intel·ligència de negoci.\nAdaptar la infraestructura per poder implementar aquest tipus d’entorn permetrà agilitar i dotar d’un major grau de flexibilitat al negoci.\n3. Actualitzar la gestió de les dades\nPer treure el màxim partit del cloud per empreses és indispensable modernitzar la gestió de dades. La informació és el recurs més important per qualsevol negoci en l’era digital actual, on extreure valor i coneixement d’ella, permet que les empreses puguin aprofitar tendències i oportunitats de mercat i prendre millors decisions a tots els nivells.\nModernitzar la gestió de dades significa utilitzar arquitectures de dades modernes que destaquin per la seva simplicitat i flexibilitat. Aquest tipus d’estructures per gestionar la informació permeten utilitzar sistemes avançats de machine learning i deep learning, capaços de processar major quantitat d’informació, a gran velocitat, i amb un baix cost.\nCom modernitzar o actualitzar els serveis cloud\nL’enfocament de les “7R” marca el camí a seguir per poder realitzar un procés d’actualització basat en un sistema gradual que va augmentant el grau de modernització:\nRetire (jubilar). És el procés necessari pel qual es determinen quines aplicacions i eines que utilitza l’empresa ja no són necessàries i no es tornaran a utilitzar.\nRetain (conservar). Es decideixen aquelles aplicacions d’àmbit local que són molt costoses o complexes de migrar al núvol i que és millor conservar i integrar en el nou entorn.\nRehost (reallotjar). Són les aplicacions que han d’implementar-se en el núvol, bé per substituir a altres eines locals, o per a encarregar-se de nous processos de valor per al negoci.\nReplatform (canviar de plataforma). Són aquelles aplicacions que s’implementen en el núvol, però que requereixen un canvi més profund, com l’ús d’un sistema operatiu diferent, per exemple.\nReplace (reemplaçar). Substituir aplicacions per altres sota el model SaaS que són molt més eficients o tenen un cost molt inferior.\nRefactor (refactoritzar). Són les aplicacions que necessiten un canvi en la seva estructura i codi per poder adaptar-se al núvol i deixar de treballar unides a sistemes locals.\nReimagine (reimaginar). Noves aplicacions a implementar en el núvol per a millorar la proposta de valor de l’empresa.\nClaus par la modernització del cloud\nSeguint l’enfocament de les 7R es poden establir una sèrie de claus o criteris que són fonamentals per a actualitzar el núvol empresarial i aconseguir treure el seu màxim partit.\nEl cost no ha de ser l’enfocament principal a l’hora de prendre les decisions d’actualització. El valor ha de ser el criteri principal per a establir el camí cap a on es dirigeix l’empresa amb la modernització dels seus serveis de cloud computing.\nPer poder abordar un procés de canvi i modernització del cloud és important dividir el procés en diferents etapes o segments, ja que aquesta tasca pot ser aclaparadora per afrontar-la de manera global.\nUna altra de les claus per a modernitzar aplicacions, dades i infraestructura és prioritzar què es modernitza primer. Aquesta decisió és clau per a poder obtenir valor des del minut un de l’actualització cloud, i no empantanar-se en un procés complex que porti al descoratjament, i fins i tot a períodes d’ineficiència.\nFinalment, triar les eines cloud adequades és una tasca essencial per treure el màxim partit del núvol. Per exemple, si es decideix apostar per modernitzar una aplicació que utilitza una base de dades, s’ha d’apostar també per l’actualització d’aquesta, per obtenir el màxim rendiment i millora.\nEls usos de cloud en una empresa han d’adaptar-se a les exigències del mercat, els usuaris i els consumidors. Per treure el màxim partit al núvol és necessari modernitzar les aplicacions i la infraestructura, i adaptar la gestió de dades per a poder implementar sistemes avançats d’anàlisis amb l’objectiu de convertir informació en coneixement.\nModernitzar el cloud és un procés que ha de prendre’s des d’un punt de vista analític, prenent-se el temps necessari per realitzar les proves i test necessaris. Molts dels sistemes actuals que utilitza l’empresa tenen anys d’experiència i treball damunt, per arribar al seu nivell d’eficiència actual, per la qual cosa el canvi ha de realitzar-se si realment aportarà valor al negoci.\nCom diferenciar les diferents solucions cloud\nXarxa wan en entorns cloud


Racó llibres | masibiblioteca\nTag Archives: Racó llibres\nNous Racons de llibres a la Biblioteca!\nHeu vingut a visitar el DUC aquests dies?\nSi ja heu vingut a la Biblioteca heu pogut veure que ja tenim dos nous racons de llibres; amb nous llibres de coneixement i contes per a totes les edats! Segur que trobareu un llibre per llegir!\nEtiquetes: Educació Infantil, Educació Primària, gaudir de la lectura, gust per llegir, llegir, llibres de coneixement, novetats literàries, Racó llibres\nCategories Nous tresors\nNou Racó a la Biblioteca!\nSi voleu llegir els llibres que vam recomanar a la guia de lectura de Sant Jordi, ja podeu venir a la Biblioteca de l’escola i passar una molt bona estona amb ells! Us estan esperant!\nMOLT BONES LECTURES!\nEtiquetes: Educació Infantil, Educació Primària, gaudir de la lectura, guia de lectura, gust per llegir, Racó llibres, Sant Jordi\nCategories Racons temàtics\nMostra de Manualitats!\nDurant tot el mes de març, tots aquells nens i nenes que heu volgut, us heu animat a participar a la MOSTRA DE MANUALITATS! A la Biblioteca de l’escola vam preparar un racó de llibres de Manualitats per a que us donéssin idees!\nEl divendres 8 d’abril es va dir pel MASINOTÍCIES, el noticiari de l’escola, el guanyador d’aquesta mostra que va ser l’Adrian de P5! L’Adrian va guanyar una motxilla que podrà decorar al seu gust!\nMOLTES FELICITATS i MOLTES GRÀCIES A TOTS I TOTES PER PARTICIPAR!\nEtiquetes: Activitats, manualitats, Racó llibres\nCategories Fem manualitats, Racons temàtics\nNou racó de llibres!\nAquesta setmana hi ha un nou racó de llibres a la Biblioteca de l’escola! Si voleu llegir contes i històries en anglès i voleu passar una bona estona, veniu a la Biblioteca i agafeu un llibre en préstec en anglès!\nEtiquetes: Anglès, Educació Infantil, Educació Primària, Racó llibres\nEl Mateo de P4 ens ha enviat aquest COET que ha fet a partir del llibre “Crea els teus joguets!”. Li ha quedat molt bé!! Us imagineu que pugui arribar a l’espai?\nLa Marieta i l’Aranya!\nEl Yeray de P3 ens ha enviat aquestes dues manualitats que ha fet a casa durant el cap de setmana a partir d’un llibre del racó de manualitats. Ha fet una marieta i una aranya i li han quedat molt divertides!\nEl cuc i l’aranya!\nL’Èrik de P3 ens ha enviat aquestes dues manualitats que ha fet a casa durant el cap de setmana a partir d’un llibre del racó de manualitats. Ha fet un cuc i una aranya amb unes oueres!\nMoltes Felicitats Èrik!\nCategories Racons temàtics, Receptes de cuina\nNova manualitat: fem un clauer!\nLa Laia de 6è ens ha tornat a enviar una altre manualitat que ha fet cosint. Aquesta vegada ha fet un clauer per portar-hi les claus de casa!\nMoltes Felicitats Laia!!\nEl punt de llibre!\nEl Petro de la classe de 5è ens ha portat una fotografia d’un punt de llibre, en forma de monstre, que va fer a casa a partir del llibre “papel” del racó de manualitats! És molt divertit! MOLT BONA LECTURA!!\nNova manualitat: La trompeta!\nEl Marc de la classe de 5è ens ha enviat aquesta trompeta feta a partir del llibre “papel” del racó de manualitats! És molt divertida!


Navili de línia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNavili anglès HMS Royal Charles (1671). Vegeu l'aparell sense flocs, que encara no s'utilitzaven.\nVaixells anglesos ataquen la línia de batalla francesa a la Batalla del Nil (1798).\nRepresentació esquemàtica d'un Navili de línia de tres ponts:\n3) Avantpanyol. Panyol on es carregaven de pólvora els cartutxos.\n4) Tapabala. Via d'aigua tapada amb taules de fusta i planxes de plom.\n5) Tir doble. Requerit per trencar el buc del vaixell enemic.\n6) Canó amb curenya i aparells.\nEl navili de línia és un vaixell de guerra de tres pals amb aparell de vela quadrada i de dues a tres cobertes artillades (amb l'excepció del Santíssima Trinitat que en va arribar a tenir quatre). És conegut amb el nom de navili de línia, ja que era el tipus de vaixell que formava la línia de batalla entre els segles xvii i xix.\nEl concepte de navili va aparèixer a finals del segle xvi, a Anglaterra, com a evolució dels vaixells existents, com el galió, davant els avenços de l'artilleria naval i les millores tècniques en els vaixells de vela. Les flotes havien de presentar una línia de vaixells cada vegada més artillats, per desarborar i destruir els vaixells enemics, arribant a l'abordatge com a últim recurs, superant la concepció existent fins aleshores que el combat naval era una extensió del terrestre, en què calia abordar sempre l'enemic per lluitar cos a cos. Al segle xvii es desenvolupa el concepte, que arribarà al seu cim al xviii amb el navili de línia, dissenyat per formar aquestes línies artilleres navals i maniobrar amb la resta de l'esquadra.\n1 Tipus de navili\n2 Classes de navilis de línia\n3 Restauracions i preservació\n4 Detalls d'alguns navilis de línia\n4.1 El Montañés\n4.2 Tres navilis construïts a Sant Feliu de Guíxols\n6.1 Alguns navilis de línia\n6.2 Batalles on han participat navilis de línia\nTipus de navili[modifica]\nEs poden distingir els següents tipus de navili:\nNavili de tres ponts: el que té tres ponts o bateries de popa a proa i que regularment no munta menys de 120 canons. Així mateix solia haver-hi navilis de quatre bateries com el Santíssima Trinitat, espanyol, i és el que té correguda la bateria de l'alcàsser, passamans i castell.\nNavili de línia: qualsevol dels senzills o dels de tres ponts que per aquesta circumstància es considera a propòsit per entrar a la formació d'una línia de combat. En general és que no munta menys de 74 canons de calibre, però hi ha hagut en un altre temps navilis de línia amb menys de 60 canons.\nNavili d'hèlix: el que, a més de l'aparell que li correspon, tenia una màquina de vapor amb la qual podia posar-se en moviment per mitjà de l'aparell propulsor anomenat hèlix.\nNavili rebaixat, realçat, d'alt bord, cap, cua d'una línia o columna, etc.\nNavili de bandera, d'insígnia o vaixell general: el vaixell insígnia on hi va el general d'una esquadra o divisió.\nNavili de guàrdia: el que en una esquadra o port es destina per atendre totes les ocurrències que s'ofereixin en les vint hores d'aquest servei.\nClasses de navilis de línia[modifica]\nA l'Armada espanyola i a l'Armada britànica del segle xviii, els navilis de línia es classificaven en tres classes, segons el seu nombre de canons, entre els 100 com a mínim que havia de portar un primera classe i els 60 que n'armava una tercera. Un dels navilis de línia més gran mai construït i possiblement el que més canons duia va ser l'espanyol Santíssima Trinitat avarat el 1769 a l'Havana (Cuba), i reformat i ampliat posteriorment fins a aconseguir quatre cobertes artillades amb un total de 136 canons i 4 morters. Es va enfonsar al sud de Cadis, després de la seva captura a la Batalla de Trafalgar (1805).\nEls navilis de línia consumien, per a la seva construcció i manteniment, gran quantitat de fustes i altres materials. Per protegir-se dels impactes enemics, el buc es formava superposant taulers gruixuts de roure o alzina, per formar capes de fins a mig metre de gruix, o més en els ponts. L'obra viva (part del vaixell submergida) es folrava amb planxes metàl·liques de coure per impedir l'acció de paràsits marins i s'alternaven capes d'estopa i enquitranats per augmentar la durada dels materials. L'artilleria més pesada (peces de 42 a 32 lliures) anava al pont inferior i s'anaven posant peces cada vegada més lleugeres en els superiors. El seu desplaçament oscil·lava entre les 1.200 i 3.500 tones. Com que era un vaixell lent i que requeria gran nombre de tripulants per la seva maniobra, les marines de guerra disposaven de gran quantitat de vaixells menors, com fragates, corbetes, goletes sobretot bergantins, per a missions que requerien mobilitat i acció independent de la flota.\nEls últims navilis de línia ja usaven motor a vapor i, si es té en compte el desplaçament (tonatge que arrossega el navili), van ser els més grans de la història. El primer que va marcar aquest punt d'inflexió fou el Napoléon (1852), dissenyat per Dupuy de Lôme.\nEl Navili de línia va anar desapareixent de les armades a partir de la segona meitat del segle xix, especialment amb l'entrada en servei de la fragata blindada francesa La Gloire, el 1859, que, curiosament, també va ser dissenyada per Dupuy de Lôme.\nRestauracions i preservació[modifica]\nHMS Victory el 1884\nL'únic vaixell original de la línia que queda avui és l'HMS Victory, conservat com a museu a Portsmouth per mostrar com era mentre estava sota l'almirall Horatio Nelson a la batalla de Trafalgar de 1805. Tot i que el Victory es troba en dic sec, encara és un vaixell de guerra comissionat, sent el vaixell de guerra comissionat més antic de qualsevol marina del món.\nEl Vasa en exhibició a Estocolm\nVasa va naufragar en el seu viatge inaugural, el diumenge 10 d'agost de 1628, al port d'Estocolm. El vaixell va ser rescatat el 24 d'abril de 1961 i es troba exposat al Museu Vasa d'Estocolm, Suècia, el museu més visitat de Suècia.\nDetalls d'alguns navilis de línia[modifica]\nEl navili Montañés sembla que era molt veloç en tots els rumbs. La velocitat documentada és de 14 nusos. Segurament es tracta d'una xifra una mica exagerada. La goleta corsària Prince de Neufchâtel, el vaixell més ràpid de la Guerra Anglo-americana de 1812, es diu que arribava als 13,5 nusos. Això sembla indicar que el Montañés podia agafar uns 11 nusos o 11,5 nusos, més ràpid que altres vaixells de la seva època. De qualsevol manera és un cas interessant de disseny i construcció que convindria estudiar.\nTres navilis construïts a Sant Feliu de Guíxols[modifica]\n↑ Diccionari marítim espanyol , José de Lorenzo, Gonzalo de Muga, Martín Ferreiro, 1865\n↑ Smith, Emily «HMS Victory: World's oldest warship to get $25m facelift» (en anglès). CNN, 05-12-2011.\n↑ «Fakta om turistnäringen» (en suec). Arxivat de l'original el 2011-02-08. [Consulta: 4 maig 2021].\n↑ Navili "Montañés"(castellà)\n↑ Navili Real San Felipe 1716(castellà)\n↑ Navili Cambi 1718(castellà)\n↑ Navili Catalán 1719(castellà)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Navili de línia\nAlguns navilis de línia[modifica]\nBatalles on han participat navilis de línia[modifica]\nBatalla del Nil (1798)\nBatalla de Navarino (1827)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Navili_de_línia&oldid=28821661»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 des 2021 a les 14:00.


Diari de Retalls: de febrer 2006\nTornem amb una altra meravella desapareguda, que a més també formava part de la llista de les set de l'antiguitat, i que en esta ocasió gràcies a les descripcions de Plini la coneixem prou bé.\nHalicarnàs, l'actual Bodrum a Turquia, era una ciutat grega, capital de la regió de Cària, que va tindre el seu màxim esplendor amb el regnat de Mausolos (377-353 a.n.e.), governant d'una satrapia persa.\nVa adornar la ciutat amb diversos monuments, sent el més important el que va concebir per a la seua pròpia tomba, a l'estil de les construccions faraòniques egípcies. El projecte, encarregat als arquitectes Pytheos i Satyros, es va començar poc abans de la seua mort i el va continuar la seua dona i germana Artemisia II, la qual tampoc arribà a veure'l finalitzat, cosa que ocorregué cap al 350 a.n.e.\nL'estructura, tota de marbre blanc, consistia en un alt podi escalonat de 32 x 38'7 metres sobre el que es situava una mena de templet jònic, amb un peristil de 36 columnes (9 als fronts i 11 als costats). El remat era una piràmide escalonada amb una cuàdriga al capdamunt amb la imatge de Mausolos, obra de Pytheos. El conjunt alcançava el 50 metres d'alçada, i el completava una decoració escultòrica consistent en relleus (frisos amb els temes de la centauromàquia i l'amazonomàquia) i estàtues (avantpassats de Mausolos) que va ser encarregada als escultors Scopas, Bryaxis, Leochares i Timotheos. Quedava conformat així un monument eclèctic, extrany i únic que combinava elements mesopotàmics, grecs i egipcis.\nL'esplendor de la ciutat finalitzà amb la conquesta d'Alexandre el Gran al 334 a.n.e., qui la va arrasar, tot i que encara quedaren vestigis del monument, fins que al 1402 els cavallers creuats de l'ordre de Sant Joan de l'Hospital utilitzaren el que quedava per a construïr el castell de Sant Pere d'Halicarnàs. Pareix ser que descobriren baix de l'estructura uns túnels i els sarcòfegs dels reis, els quals foren saquejats.\nEn l'actualitat soles es conserven restes de la decoració escultòrica, consistents en part dels frisos al museu de Bodrum i al British Museum, on a més tenen algunes escultures exentes, especialment destacable la que es creu que es tracta del propi Mausolos, que rematava l'edifici.\nPerò també el monument ens ha deixat un altra herència, i és que, a l'igual que el Far d'Alexandria donà nom a tots els fars posteriors, la fama d'aquesta construcció va fer que des d'aleshores tots els monuments funeraris sumptuosos i de grans dimensions siguen anomenats "mausoleus", en record d'aquell rei oblidat de Cària.\nPublicat a les 12:42 Cap comentari:\nFa un temps vaig desvetlar quin era el sentit de la vida segons la frikipedia, tot i que malauradament uns problemes legals amb la SGAE han clausurat la pàgina i ara el retall ja no té massa sentit. Però no vaig a parlar hui d'açò, sinó de què la gent de ADLO! (Asociación en Defensa de Liefeld y Otros) ha reflexat a la perfecció el sentit de la meua vida. Ací deixe un extracte:\nTe ganarás las estanterías con el sudor de tu frente...\nA lo largo de su evolución personal, que empieza una tarde tonta en la que el sujeto decide gastar una parte de su paga en un cómic de superhéroes, y acaba treinta años después con una discusión con su cónyuge que quiere que meta las novelas gráficas en cajas para poder montar el cuarto del niño en la tebeoteca, la vida del coleccionista de cómics se rige por el principio de la escasez (escasez de fondos para adquirir todas las colecciones deseadas, escasez de títulos interesantes en el mercado que obliga al fan a recurrir a los pedidos transatlánticos, escasez de espacio y estanterías...).\nLos estudios demuestran que es este hecho, y no otro, el que acaba obligando a los coleccionistas de cómics a ponerse a trabajar, puesto que tal y como demuestran dichos estudios sus necesidades básicas (un ordenador con conexión a internet, una nevera y un reproductor de DivX) podrían cubrirse con una baja por invalidez bien gestionada, pero los coleccionistas, en su convivencia con su enfermedad, acaban entrando en un círculo vicioso en el que cuanto más cobra el enfermo más gasta en sus pedidos, lo que acaba requeriendo más estanterías y, por extensión, más metros cuadrados de suelo para albergarlas, reintroduciendo de esta manera el factor de la escasez en su vida. De hecho, si atendemos a las teorías de algunos políticos liberales el problema de las colecciones de cómics es uno de los factores que disparan el precio de la vivienda en España, aunque, eso sí, en conjunción con el Estatuto Catalán y los matrimonios homosexuales.\nNo podia ser més encertat, el que passa és que encara estic en la fase de "treballar per a arreplegar diners per a comprar estanteries (i una casa on situar-les) i fer-me una tebeoteca on col·locar la ingent quantitat de còmics que tinc al garaix en caixes i bosses de Mercadona".\nPublicat a les 11:54 2 comentaris:\nPublicat a les 23:09 2 comentaris:\nLlicència per a... opositar\nDes de hui soc un doble llicenciat (o es dirà bi-llicenciat?), ja que m'he assabentat que he aprovat l'assignatura que em quedava de Història de l'Art i de la qual vaig fer ahir l'examen. Pràcticament no ha canviat res, soles que m'he tret un pes de damunt, i que ara oficialment sí que ja no em puc dir "universitari". Bé, i també són uns quants puntets més per a les oposicions. I és que ja no em queda altra opció, supose que des d'aquest moment el meu status és el de: opositor i "currante" ocasional.\nEstà en tots els noticiaris la polèmica sorgida arran de la publicació d'unes vinyetes humorístiques en un periòdic danés, el Jyllands-Posten, on es ridiculitzava als musulmans i en especial a Mahoma. Evidentment, les represàlies en alguns països islàmics (en especial Aràbia Saudí, Síria i Líbia), que inclouen atacs a ambaixades i boicots a productes danesos (acusen al govern danés de no censurar la publicació) són desmessurades i pròpies d'extremistes, més encara en estats que encara són dictadures i, per tant, estan poc legitimats per a exigir res. Però una cosa no lleva l'altra, i és que tot el món liberal ha posat el crit al cel en defensa de la llibertat de premsa o la llibertat d'expressió, un concepte molt relatiu. Efectivament, estic d'acord en què és un dret fonamental el que qualsevol persona o mitjà puga dir el que vullga sense por a represàlies, però també s'ha de tindre en compte que la llibertat d'un finalitza quan atemptes contra la llibertat d'altre, és a dir, eres lliure de fer o dir el que vullgues, sempre que no perjudiques a cap altre (per descomptat, la justícia està per a corregir açò, no els actes que estem veient a les notícies).\nOn vull arribar? Doncs que, amb l'excusa de la llibertat d'expressió, moltes publicacions especialments vinculades a la dreta i al conservadurisme perden qualsevol indici d'educació i d'ètica amb l'única finalitat de generar polèmica i guanyar audiència (ací tenim els exemples de La Razón, la COPE o, casualment, "Libertad" Digital). Estàs en el teu dret de publicar uns dibuixos satírics, sabent que poden ofendre a gent molt religiosa com són els musulmans? (recordem que no soles es ridiculitza a Mahoma, és que la tradició islàmica rebutja qualsevol represent ació icònica). Per descomptat que sí, tens dret, però... per què ho has de fer? Una de les crítiques amb més trellat que he vist és la d'un diari de Jordània, que reprodueix unes vinyetes on l'editor del Jyllands-Posten rebutja un acudit per anti-semita, un altre per racista i, en canvi, accepta els anti-islàmics com a llibertat d'expressió.\nI és que tinc raons per a dubtar de la bona voluntad del periòdic, quan l'editor responsable de la publicació dels acudits, un tal Flemming Rose, arriba a comparar "als islamistes amb els bolxevics" o diu perles com "mai un país ha fet tant per la humanitat com els EUA i ha rebut tan pocs agraïments a canvi".\nTot açò té un "tufillo" al "xoc de civilitzacions", ideologia defensada principalment pel politòleg Samuel P. Huntington i posada al servei de la "guerra preventiva" de l'actual administració nord-americana. No és ara el moment d'entrar en açò, que dóna per a molt (si es vol saber més, comenceu per ací), però sí vull que quede clar que ningú és innocent i que les polèmiques sempre tenen algun interés darrere, no es deu prostituïr tant la paraula "llibertat" (algo que als EUA saben fer molt bé).\nI un últim apunt, per si no ha quedat clar: que no es confonga el criticar l'actuació dels mitjans que publiquen estes coses amb defendre l'actuació dels radicals.\nDesprés de gairebé cinc mesos treballant allí, fa poc em va ser concedit l'honor de portar el meu nom en una xapa del Supercor:\nAçò és un pas més en el meu pla: primer vaig aconseguir que em cridaren per megafonia amb el meu nom, en compte d'un impersonal i anodí "Servicio de Samsa" (Samsa és l'empresa subcontratada a la que pertany); ara ja tinc la xapa, i he planejat un colp d'estat al moll (l'encarregat no sospita res). D'ahí a fer-me amb el control del "super" soles hi haurà un pas.\nPrimero el Supercor, después... ¡EL MUNDO!\n(Vaja, ja me s'ha oblidat prendre'm la pastilla)\nPublicat a les 18:24 5 comentaris:\nPublicat a les 22:54 Cap comentari:


Oli Essencial Citronel·la Bio - Biover - Remeiets\nInici / Remeis / Pell, Cabells, Ungles / Picades, Erupcions / Oli Essencial Citronel·la Bio – Biover\nOli Essencial Citronel·la Bio – Biover\nOli essencial de Citronel·la Bio obtingut a partir de la destil·lació per arrossegament de vapor de les fulles de Cymbopogon nardus.\nRepel·lent de mosquits, calma la picor i evita la infecció en cas de picades d’insecte. És antisèptic, antiinflamatori i desodorant.\nOli Essencial Citronel·la Bio - Biover quantity\nCategories: Aparell Locomotor, Artritis, Fibromiàlgia, Reuma, Gota, Cosmètica Natural, Olis Vegetals, Olis Essencials, Pell, Cabells, Ungles, Picades, Erupcions, Remeis Etiquetes: Aceite esencial, Biover, Calmant, Citronela, Lemongrass, Oli essencial, Olis essencials, Picada de mosquit, Picades de mosquit, Repel·lent, Repelent\nOli essencial de citronel·la obtingut a partir de la destil·lació per arrossegament de vapor de les fulles de Cymbopogon nardus.\nGeraniol, citronelol, citronelal.\nRepel·lent de mosquits, calma la picor i evita la infecció en cas de picades d’insecte, antisèptic, antiinflamatori i desodorant.\nLa citronel·la pertany a la mateixa família botànica que el lemongrass i la palmarosa. La seva olor és molt coneguda i es reconeix fàcilment.\nPreventiu i calmant de picades de mosquit, artritis, tendinitis, reumatisme, transpiració excessiva i mala olor corporal.\nMolt utilitzat com a ambientador i per aromatitzar espelmes antimosquits.\nL’oli de citronel·la s’utilitza principalment en difusió. Reforça la vitalitat. Diluït en un oli base, pot aplicar-se a la pell de forma local, per exemple per eliminar les olors corporals desagradables.\nCom a norma general no utilitzar en nens menors de 18 mesos.\nDels 18 mesos als 12 anys cal reduir a la meitat la dosi de l’adult i evitar les inhalacions directes.\nAbans d’utilitzar és aconsellable realitzar una prova o test de sensibilitat cutània aplicant una petita quantitat de l’oli essencial en una zona sensible, com ara el canell.\nVia oral: 1 gota, 1 cop al dia.\nPell: 1 gota localment o diverses gotes diluïdes en un oli base.\nDifusió: pur o amb altres olis essencials.\nInsectDHU Roll-on – D.H.U\nOli de Neem – Marnys


Assessoria legal per a promotors i constructors | Sant Cugat Consulting\nA Sant Cugat Consulting comptem amb grans especialistes en dret immobiliari.\nCom economistes, advocats i comptables, l’assessorament i serveis jurídics que oferim en aquest camp comprenen des d’aspectes relacionats amb l’edificació i normatives fins a aspectes relacionats amb inversions.\nAssessorament a particulars, promotors i constructors.\nTràmits davant la compravenda d’habitatges, locals i oficines\nElaboració de contractes de compravenda, contractació, i una altra documentació legal.\nVerificació de dades i supervisió de contractes en Registre de la Propietat, Cadastre, Ajuntament, Hisenda …\nDefensa legal davant reclamacions d’impagaments o accidents\nReclamacions a Asseguradores.\nPosa’t en contacte amb nosaltres i t’ajudarem a fer créixer el teu projecte.


Veig el teu recurs i pujo dos guàrdies civils\nSantiago de Compostel·la. Dissabte, 29 de juliol de 2017\nEs veia venir. Ja no estem assistint a la gestió d'un conflicte polític. Ni debat, ni deliberació, ni negociació; tot es pretén resoldre a força d'apostes, canvis de cartes i catxes. Som testimonis d'una partida de pòquer entre dos jugadors disposats a guanyar com sigui. Ja és igual què està en joc o com pot acabar la partida. L'únic que compta és la següent jugada. Estar llest per contestar amb rapidesa l'aposta de l'oponent i apujar-la com més millor. Si el Govern decideix, el govern espanyol recorre, de vegades fins i tot abans que hi hagi una cosa per recórrer. Si el Govern no decideix, el govern espanyol li envia el Ministeri d'Hisenda o la Guàrdia Civil a executar interrogatoris massius a manera de precrim. L'espiral de surrealisme, policial judicial i administrativa promet no tenir final entre les calors d'agost.\nA cap dels dos sembla que els importa massa l'enorme cost institucional que porta tanta facilitat per a l'aposta i tant gust per la catxa. Al Govern no sembla preocupar-lo convertir els seus cessaments, nomenaments i dimissions en un reality show diari, o portar a l'extrem la resistència parlamentària per tirar endavant una reforma reglamentària que converteix el Parlament en un negociat exprés del que digui la majoria.\nEl govern de Mariano Rajoy resulta encara més pròdig a l'hora de malversar el capital d'unes institucions que haurien d'estar al servei de tots\nEl govern de Mariano Rajoy resulta encara més pròdig a l'hora de malversar el capital d'unes institucions que haurien d'estar al servei de tots, no del govern de torn. No li importa donar l'aparença que el Tribunal Constitucional o el Consell d'Estat es limiten a firmar sentències i interlocutòries predictades des de l'executiu, o utilitzar el Ministeri d'Hisenda o la Guàrdia Civil com a pallassos de fira en una festa de distracció per enterrar sota un soroll insuportable la declaració del testimoni Rajoy.\nNo és equidistància. És la crua realitat. A l'hora d'apropiar-se de les institucions per comprometre-les en una utilització estrictament partidista estem davant d'un duel de titans. No em demanin que esculli.\nLosada,piensa en verde,no pensi amb gallec;s'hi farà mal.\n"No em demanin que esculli". No, és clar, deu ser molt difícil triar entre donar veu a la ciutadania i donar suport a la repressió. Un dilema moral i polític insalvable, oi, senyor Losada?\nun de la justícia\nDiu que no és equidistància. Dispensi, és equidistància. En el món del dret diem que no es poden tractar de manera igual situacions que són essencialment desiguals, perquè aleshores sí que podríem donar lloc a la discriminació. Catalunya no té el gruix de poder que té Espanya, ni de lluny. Catalunya fa el que pot, i només té la força de la seva gent i la representació dels seus líders. Res més.\n"només queda en Cotarelo..." ... de fet en queden pocs. Ara bé, no oblidem en Suso de Toro, i si m'apures en David Trueba... i pocs més. Perquè, ¿en Peter Gabriel, Eric Cantona, Yoko Ono, Desmond Tutu, professors d'universitats nordamericanes, Ken Loach, D.Pérez-Esquifel... no compten com espanyols..., no?\nNo li obligo a que esculli. Potser cregui que pot estar en l'equidistància. Però un govern representa, molt decentment, la gent de la classe mitjana (vegi les lleis aprovades al Parlament), mentre que el gobierno representa, molt eficaçment, la gent de la classe estractiva (vegi cognoms, càrrecs, disposicions, etc...) Vostè mateix sabrà si ha d'escollir, o es manté "pur".\n"No em demanin que esculli". Amb aquesta frase el senyor Losada ja deixa ben clar el que escull, com es posiciona en realitat. El terceraviïsme no és més que un espanyolisme amb sordina -similar al putarramonetisme colauista- que s'inhibeix de la defensa de la democràcia amb la vulgaritat d'un Ponç Pilat. L'equidistància implícita a l'article és una falàcia, perquè, com diu J. Costa "Els catalans són la minoria i l'Estat és qui té el poder real." https://www.elnacional.cat/ca/opinio/\nSr Losada, qui li ha demanat que ha d'escollir? Crec que el seu article es totalment prescindible. Hem sorpren que l'hagin publicat , en un concurs de mediocritats hauria quedat el 2on. I sap per que, ? Per mediocre\nEfectivaent, no és equidistància,\nés política ficció. "A cap dels dos (...) els importa massa l'enorme cost institucional" ? "en utilització (...) partidista estem davant d'un duel de titans" ? Que "No em demanin que esculli", no cal. Ja sabem que ha escollit una ficció fàcil, una mentida. Perquè des de l'honestedat, ni és pot donar a entendre per omisió, com fa l'article, que "l'espiral (...) policial judicial i administrativa" és una responsabilitat compartida, ni es pot amagar la antipolítica de Rajoy.\nApa noi, s'ha lluït amb aquest article. En aquest cas, no escollir és escollir per un dels dos bàndols. Vostè ja saps quin.\nNo cola, Anton Losada. Tu has escollit ja, com han escollit ja els que diuen sempre que no els interessa la política... i voten PP.


La deduibilitat del cotxe a l’IRPF | ABEC La deduibilitat del cotxe a l’IRPF – ABEC\nEm puc deduir el cotxe? Aquesta és una de les preguntes que més ens fem quan volem saber quin és, a l’impost de la renda, el rendiment fiscal que tindrà l’activitat econòmica i, quant caldrà pagar. I la resposta és: depèn. La teoria, ens agradi més o menys, és fàcil d’entendre. A la pràctica, la deduibilitat del cotxe (o de la moto) és, la majoria de vegades, ciència-ficció. Però sí: el cotxe pot arribar a ser deduible.Comencem per la teoria. Si un empresari o un professional necessita un cotxe, comprarà el vehicle que més s’adequa a la seva activitat i el destinarà a la seva activitat econòmica. A partir d’aquest moment, cal tenir en compte que cal complir uns requisits per la seva deduibilitat: uns requisits fan referencia a la deduibilitat de qualsevol despesa i uns altres, a la seva consideració d’element afecte a l’activitat.\nPer deduir qualsevol despesa cal exercir una activitat, incórrer en la despesa, que ha d’estar correlacionada amb la obtenció dels ingressos, disposar de la factura del proveidor, registrar-la en el llibre de despeses i deduir-la de l’activitat.\nSi aquesta despesa, a més, té a veure amb un element afecte a l’activitat, caldrà tenir en compte que ha de registrar-lo al llibre registre de béns d’inversió, amortitzar-lo, utilitzar-lo exclusivament a l’activitat econòmica i que, en cas d’elements indivisibles, tenir en compte que no s’admet l’afectació parcial ni l’ús personal accessori o irrellevant.\nSi falta qualsevol d’aquests requisits la despesa no és deduible, llevat d’alguns supòsits molt específics: transport de mercaderies o viatgers, representants o agents de comerç, ensenyança de conductors, o aquells vehicles destinats a ser objecte de cessió amb habitualitat i onerositat.\nEn general, el problema que té el cotxe i qualsevol altre vehicle, sobretot en l’impost de la renda de les persones físiques, és que és molt difícil demostrar, no únicament que necessitem el cotxe per l’exercici de l’activitat sinó també l’afectació exclusiva a l’activitat. El cotxe és un bé indivisible i com a tal, la llei de l’impost exigeix la seva afectació exclusiva, de forma que si es fa servir un momentet per anar a fer un cafè o per anar el cap de setmana a la platja, ja no es compleix el requisit de l’exclusivitat i ja no és deduible. El que passa és que es pot intentar demostrar l’afectació exclusiva a l’activitat però és impossible demostrar que el cotxe no es fa servir per a necessitats privades.\nHisenda ho té claríssim. Per moltes factures que presentem, per moltes relacions exhaustives de vitages amb el cotxe, per molts altres cotxes que tinguem, per molts kilòmetres que fem Hisenda no es creu mai mai mai que el cotxe estigui exclusivament afecte a l’activitat i no admet mai mai mai la deduibilitat de la despesa.\nEls Tribunals també ho tenen clar però atenen a les circumstàncies del cas per decidir si la despesa ocasionada pel vehicle és deduible o no. Podriem dir que depen de la prova que es pugui aportar per intentar demostrar l’exclusivitat de l’afectació del vehicle a l’activitat econòmica juntament amb la manca d’activitat provatòria d’Hisenda.\nPer tant, si algú vol deduir el cotxe, que prepari tota la prova possible per poder demostrar que fa servir el cotxe únicament en l’activitat econòmica: és essencial, doncs, triar bé el cotxe, registrar-lo en el llibre d’inversions i amortitzar-lo, posar-li un logo a la porta si convingués, disposar d’una llista detallada i exhaustiva de desplaçament realitzats i la seva relació amb l’activitat, tenir un segon cotxe a vegades ajuda, no omplir benzina el diumenges o festiu o periodes de vacances, que els tickets d’aparcament o peatges coincideixin amb els desplaçaments… de forma que tot plegat, en el seu conjunt pugui arribar a convéncer a un Jutge que l’afectació és exclusiva.\nSi el cotxe realment es fa servir només per l’activitat econòmica, no costarà gaire de provar-ho. Segurament la norma en si mateixa no és justa i que es podria incloure en seu de renda una mena de forfait similar al que hi ha actualment a l’IVA o permetre la deduibilitat del desplaçament a tants euros per kilòmetre. El que és segur és que, fem el que fem Hisenda no s’ho creurà, que anirem a Tribunals i que, si ens ho hem treballat prou, potser ens donaran la raó.


LA VIA AUGUSTA: OMPLIR-SE LA BOCA DE DEMOCRÀCIA\nPortem anys escoltant els polítics catalans parlar d’independència, referèndum i democràcia. El concepte democràcia l’usen com a últim recurs, quan des de Madrid es nega el diàleg i el Tribunal Constitucional anul·la les lleis i altres resolucions que s’aproven al Parlament.\nSegons els membres dels nostres governs (el passats i els presents), la gran festa de la democràcia passa per poder votar, per posar les urnes... Si ens hi fixem es tracta d’un concepte bàsics que, evidentment, no grinyola a quasi ningú. Tot i això, el nostre govern, com bona part de la classe política, no és conseqüent. Una part dels seus actes no estan en consonància amb el seu discurs.\nM’estic referint a l’obstrucció per part de Junts pel Sí i les CUP a que compareguin al Parlament l’exsenador Santiago Vidal i els consellers Raül Romeva, Carles Mundó, Meritxell Borràs, Jordi Jané i Neus Munté. Segons el Vicepresident Junqueras, el que va dir Santiago Vidal sobre que el govern té les dades tributàries de tots el contribuents de Catalunya, és fals.\nA part del que jo pugui opinar sobre aquest cas, hi ha un principi bàsic en democràcia que és la transparència. Si és fals, tal com diu el govern, per què no volen que compareguin? És que tenen temor que diguin alguna cosa inapropiada? L’oposició ja ha advertit que s’estudiarà crear una comissió d’investigació per mirar d’aportar llum al cas.\nLa democràcia (quan és verdadera) ha de tenir sempre dos sentits, com si es tractés d’una carretera... Els actes han de ser igual de democràtics quan arribin als ciutadans, com quan surtin d’aquests. Per exemple, pe a que m’entengueu, és igual democràtic l’acció de posar les urnes com anar a votar, promulgar una llei per a que es compleixi, com acatar-la i complir-la... Tot i que no es acabi d’agradar...\nEl que no es pot fer (i menys encara un polític) és reclamar democràcia quan ens interessa i negar-la quan es pretén amagar alguna cosa.\nAbans d’acabar vull fer una aportació. Per molt que se’ns digui que posar les urnes és la festa de la democràcia (Mas està cansat de dir-ho), hi caben molts matisos.\nSi es tracta d’un referèndum, la pregunta hauria de ser clara i que no portés a confusions posteriors. Recordo per exemple el de l’OTAN o sense anar més lluny la consulta del 9-N. Tan difícil era preguntar: Voleu que Catalunya sigui un estat independent?\nEl nostre govern s’ha compromès a que al proper referèndum que s’ha de celebrar aquest any (al menys que el Govern central ho impedeixi per la força, tal com va dir ahir l’Anna Gabriel) la pregunta serà clara i concisa. Esperem que sigui així.\nQuan es celebren eleccions (de qualsevol tipus), al votant li arriba la papereta de cada partit (o com a darrer recurs la recull al col·legi electoral) Però abans d’això hi ha hagut tot un procés d’elaboració de candidatures. Suposo que ja ho sabeu o al menys us ho imagineu: aquest procés no és sempre el regular i transparent que hauria de ser. La majoria de vegades, la democràcia interna dels partit dista molt de ser una veritable democràcia. Els principals candidats (el que figuren als primers llocs de la llista electoral), sovint venen imposats per les respectives direccions nacionals. Evidentment, sinó acceptes sense queixar-te totes les directrius del partit, quedes fora d’aquests llocs de privilegi que poden comportar càrrecs públics ben remunerats.\nPer tant, quan algú parli de democràcia, millor que ho faci amb totes les conseqüències que significa la paraula. Sinó és així, millor que no prostitueixin el concepte.\nEtiquetes: democràcia, Jordi Janer, Junqueras, Neus Munté, Parlament, Raül Romeva, referèndum, Santiago Vidal


Sporting de Gijón vs Espanyol en directe deporte en directe - L'Empordà\nUros Djurdjevic 23'\nAdrián Embarba 12'\nPartit: Sporting de Gijón - Espanyol, En directe\nCanvi al Sporting de Gijón, entra al camp Nacho Méndez substituint Aitor García.\nCanvi al Espanyol, entra al camp Lluís López substituint Óscar Gil.\nRematada rebutjada de Adrián Embarba (Espanyol) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea. Assistència de Nicolás Melamed.\nRematada fallada per Nicolás Melamed (Espanyol) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Óscar Gil amb un centre a l'àrea.\nÓscar Gil (Espanyol) remata al travesser, després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea.\nRematada parada al costat del costat dret de la porteria. Adrián Embarba (Espanyol) després del llançament amb la dreta des de la banda esquerra de l'interior de l'àrea. Assistència de Javier Puado.\nRematada parada per baix a l'esquerra. Uros Djurdjevic (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de José Gragera.\nCanvi al Sporting de Gijón, entra al camp Bogdan Milovanov substituint Guillermo Rosas a causa d'una lesió.\nRematada parada sota pals. Sergi Darder (Espanyol) després del llançament amb la dreta des del costat dret de l'interior de l'àrea. Assistència de Óscar Gil.\nRematada fallada per Javier Puado (Espanyol) després d’un llançament amb el cap des del centre de l'àrea que marxa molt per sobre el travesser. Assistència de Adrián Embarba amb un centre a l'àrea.\nCórner, Espanyol. Córner comès per Saul García.\nMà de Leandro Cabrera (Espanyol).\nRematada fallada per Landry Dimata (Espanyol) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea que es va alt i per l'esquerra. Assistència de Javier Puado.\nAdrià Pedrosa (Espanyol).\nComença segona part Sporting de Gijón 1, Espanyol 1.\nFinal primera part, Sporting de Gijón 1, Espanyol 1.\nDecisió del VAR: No és Gol Sporting de Gijón 1-1 Espanyol.\nGOL ANULAT PEL VAR:Gaspar Campos (Sporting de Gijón) ha marcat però després de la revisió del VAR el gol s'ha anulat..\nMà de Gaspar Campos (Sporting de Gijón).\nRematada rebutjada de Keidi Bare (Espanyol) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea. Assistència de Sergi Darder.\n¡GOOOOOOOOOOOOL!Gooooool! Sporting de Gijón 1, Espanyol 1. Uros Djurdjevic (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea pel costat dret de la porteria. Assistència de Manu García.\nFora de joc, Espanyol. Javier Puado ha intentat una passada en profunditat però Óscar Melendo estava en posició de fora de joc.\nRematada parada sota pals. Óscar Melendo (Espanyol) després de llançament amb l'esquerra des de fora de l'àrea. Assistència de Javier Puado.\nRematada rebutjada de José Gragera (Sporting de Gijón) després del llançament amb la dreta des del centre de l'àrea. Assistència de Jean-Sylvain Babin amb una passada de cap.\n¡GOOOOOOOOOOOOL!Gooooool! Sporting de Gijón 0, Espanyol 1. Adrián Embarba (Espanyol) després de llançament amb l'esquerra des del centre de l'àrea per baix, al costat del pal esquerre. Assistència de Adrià Pedrosa.\nFora de joc, Sporting de Gijón. Uros Djurdjevic ha intentat una passada en profunditat però Manu García estava en posició de fora de joc.\nFora de joc, Espanyol. Óscar Gil ha intentat una passada en profunditat però Adrián Embarba estava en posició de fora de joc.\nCórner, Espanyol. Córner comès per Marc Valiente.\nRematada fallada per Sergi Darder (Espanyol) després del llançament amb la dreta des de fora de l'àrea la pilota es perd pel costat esquerra de la porteria. Assistència de Óscar Gil.


Un projecte de renovació del Cabanyal que proposa 'Passar sense trencar' guanya el premi d'Arquitectura AJAC VIII\nActualizado 05/04/2013 21:23 CET\nUna proposta de renovació del barri de Cabanyal de València signada per l'arquitecta i enginyera de camins, canals i ports Anna Maria Bordas i titulada 'Passar sense trencar' ha aconseguit el Premi AJAC VIII, atorgat pel Col·legi d'Arquitectes de Catalunya i l'Associació de Joves Arquitectes de Catalunya.\nEl treball ha estat premiat dins de la categoria Urbanisme "per la seua claredat d'anàlisi i les seues propostes encertades".\nL'exposició dels projectes premiats en esta convocatòria recorre diferents ciutats d'Espanya, com Barcelona i Vic, i estarà, a més, pròximament a Istanbul i en Paris, detalla un comunicat enviat pel Col·legi de Camins de València.\nL'objectiu del projecte ideat per esta autora és "trobar una alternativa viable al pla de demolicions actual del barri, permetent la mobilitat tant de vianants com de vehicles així com la reactivació social i cultural del barri".\nPer això, la proposta urbanística té dos eixos fonamentals. El primer d'ells és fer per a vianants en creu la zona afectada actualment creant un eix de vianants històric nord-sud que una els llocs emblemàtics del barri i un eix oest-est en substitució de l'extensió de l'avinguda. Amb este objectiu, es proposen tres eixos de vianants en els quals s'encadenen jardins i terrasses a les zones demolides.\nCom indica la pròpia Anna Maria Bordas, en la proposta "els blocs demolits es convertixen en espais públics, de convivència, d'estar". "En el sentit est-oest creem les travessies de vianants, que ens porten a la platja. Hem buscat combinar espais on passar, i espais on aturar-se", afegix.\nAlhora, aposta per una reconversió de l'antiga zona ferroviària en una àrea d'habitatges, comerços i oficines. Així, el solar i parc a desnivells que són hui "una barrera psicològica" es transformen en una nova continuïtat del barri cap al mar.\nEste nou teixit urbà, es crea retreballant la trama clàssica del Cabanyal. Per a adaptar esta trama a la manera de vida actual, s'augmenta la mida de les respiracions i l'altura d'algunes zones de la poma, reforçant la tan característica successió de construccions baixes i altes. L'objectiu és mantenir el esperit i la densitat d'allotjaments.\n"La nostra intenció és unir la ciutat al mar, però d'una manera plàcid, revitalitzant el barri i donant prioritat als habitants", conclou l'arquitecta.


Joaquim Espuny ha caminat per la ceràmica, deixant petjades que convergeixen alhora cap a l’escultura. Aquestes filigranes escultòriques, ens aporten una poètica que sorgeix dels elements de cristall sobre la terra refractària, ens apareixen formes que juguen amb la gravetat, contrastos que es conformen amb conjugacions estables, volums i materials que ens apropen a la ceràmica històrica.\nEls títols que acompanyen les peces, no són atzarosos, 1625 o 1747 , ens situen en etapes cronològiques remotes, el segle XVII i el segle XVIII. És que les baldes de ferro i els esmalts de cendra no ens emplacen enmig del llegat artesanal dels avantpassats?\nEl laboratori d’art que Espuny experimenta, on es troba endinsat, no és del tot previsible: crea peces que són reinterpretacions del passat amb contingut i adaptacions innovadores, són els misteris de la transmutació.\nL’argila i el refractari, els esmalts de cendra, les engalbes, el ferro, els cables d’acer o el fang roig, erosionats pel pas del temps i les inclemències, l’aigua i el vent, se’ns presenten com elements càlids i acollidors, símbols de la memòria que Espuny recupera.\nNascut el 1967, Joaquim Espuny és artista Graduat en Arts Aplicades per l’Escola Llotja de Barcelona i actualment treballa com a ceramista a Roquetes. Ha rebut entre altres premis: menció especial al XIII Concurs Nacional de Ceràmica “Ciudad de Valladolid”, 2007; primer premi 21 Concurs de ceràmica (Alcora), 2001; primer premi de la Mostra “Art Jove” (Tortosa), 2001; premi “Pujol i Bausis” de l’11 Biennal de Ceràmica “Angelina Alós” (Esplugues), 2000. Ha realitzat exposicions individuals a Barcelona, Madrid, Reus, Argentona, Còrdova, Sant Carles de la Ràpita i Tortosa.\nL’exposició formada per una selecció d’una trentena de peces murals i escultòriques de l’obra recent d’aquest ceramista. L’artista en un intent per experimentar amb nous volums i noves formes juga amb textures i materials. Així ens podem trobar amb la combinació de materials com l’argila o el fang, amb cables d’acer, o bé peces de ferro, els esmalts de cendra, el vidre, etc...\nDiferents grups escultòrics emplenen l’espai i alhora conquereixen la paret amb una successió de volums contundents i severs. L’austeritat caracteritza el treball que cada cop esdevé més essencial, allunyant-se de la simplicitat. El conjunt de les obres es destaca per l’absència de l’esmalt amb la intenció de potenciar el caràcter matèric de les propostes i fer que la superfície despullada de la terra cridi al visitant i el porti a gaudir també del sentit del tacte. La percepció d’aquesta realitat intenta traslladar i enllaçar el moment inicial de la creació amb el present i el nou context on hi ha l’obra.\nAmb el joc de la distribució de l’espai, es força el trànsit per poder gaudir de cada peça i alhora integrar-la dins del grup. Així, cada element singular manté la pròpia personalitat i alhora esdevé part integrant i integradora d’un tot. La terra, en el seu estat més pur, conquereix novament l’entorn per materialitzar el trànsit de l’espectador vers l’univers de l’autor.


El Mercat Central de Reus busca la plena ocupació amb nous negocis | Laia Solanellas\nEl Mercat Central de Reus busca la plena ocupació incorporant nous negocis\nUna tercera part de les parades ha fet reformes per un valor total de més d'1,3 milions d'euros\nper Jordi Olària Gras dijous, 10 de desembre 2020 - 14:15h\nUna tercera part dels paradistes del Mercat Central de Reus han reformat o ampliat la parada els darrers mesos. Segons exposa l'Ajuntament, ha suposat una inversió de més d'1,3 milions d'euros per part d'aquests negocis a la qual s'han sumat els 150.000 euros que l'empresa municipal Reus Mobilitat i Serveis ha destinat a reformes a la infraestructura i a enderrocar parades per habilitar espais amb taules i cadires.\nCarles Prats, regidor d'Empresa i Ocupació, treu pit dels canvis que s'han dut a terme a l'equipament que, assegura, l'han portat a una ocupació de més del 85%. Un creixement considerable respecte ara fa un any, quan tot just s'arribava al 60%. Una part d'aquesta ocupació s'ha aconseguit per l'ampliació de les parades existents.\nUna altra s'ha cobert amb la incorporació de nous negocis que ja han obert o que estan a punt de fer-ho, i per últim, s'han ocupat espais buits per instal·lar zones que permetran, quan la pandèmia ho faci possible, consumir al mateix Mercat Central els productes preparats a les parades.\nFins ara, de la quarantena de negocis que hi ha, una quinzena s'ha reformat segons destaquen des de la regidoria. És per tot plegat que Prats assegura que «aquesta campanya de Nadal té molt bona perspectiva i estem convençuts que anirà molt bé per als paradistes del Mercat Central».\nUna reforma que també s'acabarà fent als horaris. Durant la campanya de Nadal s'han ampliat les hores d'obertura, però passades les festes es recuperarà l'horari habitual, almenys fins que acabin les reformes i incorporacions previstes. Es tracta d'un canvi que no es veu igual per part de tots els implicats, però que Prats assegura que «de moment no s'ha fet, però acabarà fent-se més d'hora que tard».\nL'objectiu és la plena ocupació i la diversificació de l'oferta\nAquests canvis també han suposat crear quinze nous llocs de treball i seguir ampliant i reformant parades els pròxims mesos. «al primer trimestre del 2021 haurà de continuar amb l'ampliació i la reforma de més negocis i la instal·lació d'algun operador nou», ha afirmat Prats aquest dijous.\nS'ha aconseguit ocupar més de cent mòduls i es preveu tancar el 2020 amb una quinzena de buits, una xifra que, el 2019, va ser de 43. Un creixement que s'ha fet, subratlla Prats, «en només un any i tot i la pandèmia». Les noves incorporacions inclouen les parades temporals de Torrons Vicens i Torrons Virginias que, previsiblement, s'hi estaran durant la campanya de Nadal.\nEls pròxims dies hi obrirà botiga el celler El Magatzem, que oferirà vins, licors i productes gurmet. «Està previst que dues parades més s'omplin amb diverses cooperatives del Consell Regulador de la DO Siurana els pròxims dies», afegeix Prats. Ha anunciat, també, la incorporació pròximament d'una parada de sushi.\n«Cada setmana ve alguna empresa interessada», assegura. «Hem trobat operadors que completen perfectament l'oferta de productes de qualitat com els torrons i els vins», afegeix. Una línia de treball que es vol mantenir. «El percentatge restant no el donarem a qualsevol, sinó que intentarem que sigui selectiu».\nEs refereix a incorporar «tipus de negocis que diversifiquin i complementin el que ja hi ha ara, com és el cas de la botiga de sushi; ens falta trobar algun operador que completi l'oferta actual, i segurament no necessitem una altra xarcuteria ni una nova carnisseria, hem de centrar els esforços en les activitats que completin l'oferta actual».\nEs treballa per incorporar un restaurant\nS'està treballant en l'àmbit gastronòmic per cobrir l'espai que havia ocupat el supermercat Caprabo. Els paradistes, de fet aposten perquè s'instal·li, per exemple, un establiment de restauració que pugui servir per atraure afluència. Una afluència que, des de la regidoria, es confia que augmenti quan el CMQ es traslladi a l'antic Hospital Sant Joan.\nUn trasllat inicialment previst per al març d'aquest 2020, però que arran de la pandèmia, segons s'explicava des del govern, ja es va posposar a finals d'any. El que sí que deixa clar Prats és que es treballa per aconseguir el 100% d'ocupació als espais del Mercat Central. Una de les noves incorporacions previstes és un establiment de venda de sushi.\nQuan el negoci es va interessar per instal·lar-se al mercat, Reus Mobilitat i Serveis va explicar que calia resoldre qüestions administratives. La normativa restringeix quins tipus de negoci s'hi poden obrir i, aquest, no s'hi contemplava. Un escull que ara s'ha superat i que, afirma Prats, «si n'hi ha d'altres, els anirem resolent sobre la marxa».\n«Fins aquí hem pogut arribar»; el tancament del Carrilet es manté\nPreguntat pel Mercat del Carrilet, Carles Prats ha valorat la compareixença d'aquest dimecres en la qual les paradistes van assegurar que, si cal, recorreran a la via judicial per evitar-ne el tancament. «Entenem la situació de cert nerviosisme que pugui haver-hi en aquests moments i respectem totes les decisions que prenguin», exposa el regidor.\n«En el moment que tinguem coneixement d'alguna proposta que tingui una viabilitat, l'estudiarem», afegeix. «La nostra regidoria està oberta i qualsevol persona que ha vingut ens ha pogut presentar la seva sol·licitud o la seva impressió», assegura; una situació que neguen les paradistes.\nMantenen que ni Prats ni l'alcalde de Reus, Carles Pellicer, s'han volgut reunir amb elles. En clau més tècnica, el regidor exposa que «el Carrilet és un Mercat i té una concessió que va acabar amb la possibilitat que vingués un operador; des del punt de vista legal ens van permetre que féssim contractes de lloguer, fins aquí hem pogut arribar».\nMercats de Reus Barris de Reus gastronomia Ajuntament de Reus\nEm fa tant de mal el vot que vaig fer a ERC a les passades eleccions que em moro de la vergonya. Colla de mentiders van prometre en campanya que no tancarien el mercat del Carrilet i ara a on anirem a comprar si portem tota la vida comprant al Carrilet? De l'alcalde m'ho esperava tot però d'esquerra no, VERGONYA de gent, dolenteria feta partit.\nSonia del Carrilet\nJa fa temps que a casa vam decidir no votar mai més ERC, ni a municipals ni generalitat. I que no es pensin els de junts que els votaré a ells perquè amb Pellicer hem tornat 100 anys enrere a Reus. Tenim uns caciques que no gobernen i son dropos i prepotents.Pellicer, Noemí Llauradó, Carles Prats. Mira ja ni vull comprar vermut Miró del fastic que em fa tot plegat.


alegria Archivos - Blog Borja G. de Azcárate\nUN LLIT AL CEL\nmayo 26, 2017 Borja Giménez de Azcárate\tDeja un comentario\nEl desembre de l’any passat vaig tornar a visitar les Canàries. En un principi, només volia anar a Tenerife, a Puerto de la Cruz, i recórrer la costa nord en guagua. Una setmana abans de partir de Barcelona, però, M., una bona amiga, em va encoratjar a deixar de banda la línia de mar; a agafar el telefèric i després caminar fins al cim del Teide (“Hi has d’anar. Faràs tres hores i mitja d’avió, travessaràs molts quilòmetres. És pecat si no hi puges!”, em va dir). Així, explicat per telèfon, entre ones sonores, semblava bufar i fer ampolles; res més lluny de la realitat. Vaig fer-li’n cas, si més per vantar-me’n, després, quan ho expliqués a la resta dels meus amics.\nUna vegada a l’illa, tot va començar després d’haver-me comprat un llibre, un vell exemplar de flora canària, amb la intenció de contemplar i reconèixer-la mentre hi vagaregés. Fent nit al refugi d’Altavista al Teide, li vaig donar un cop d’ull: una treva d’unes poques hores abans de conquerir la meta. Flors i matolls diversos, mai no vistos. Vaig pensar que, en un altra vida, jo havia estat biòleg, o botànic, o científic. No m’explico, si no, el vívid interès d’un urbanita per espècies difícils de trobar a la seva ciutat. Potser és que, més aviat, ens interessem per allò que desconeixem, no ho sé.\nAl refugi hi vaig entaular breus converses amb un grapat d’ aventurers com jo; entre ells, un home rodanxó, de mitjana edat, amb el seu fill adolescent, els quals, per afegir misteri a l’aventura, no em van voler detallar ni els seus noms ni la seva nacionalitat; el seu accent em va fer sospitar que venien d’un país d’Europa de l’Est, amagat darrere d’un anglès fluid. Van ser converses disteses però (i això suposa un regust agredolç) superficials, el que menys m’agrada dels viatges: no compartir més enllà d’un seguit de compliments i bons auguris. A qui no li agradaria, en aquests breus encontres, qui no s’estimaria més trobar-hi ànimes bessones, fer-hi amistats genuïnes? Si el viatge no serveix per sentir-se menys sol, en cerca de pau, de consol, de reconciliació amb el món, aleshores ja podem plegar!\nLa pujada va ser lenta i difícil. Feia boira i fred. No portava sabates adequades. Trontollava entre les pedres. Vaig recordar, allà a dalt, la novel·la juvenil Si puges al Sagarmatha, que vaig llegir a l’institut. L’autor, Josep Francesc Delgado, hi relatava l’ascensió, amb l’ajuda d’uns quants xerpes, pel tombant més perillós de l’Everest (que afegia èpica a l’èpica del muntanyisme). Salvar la distància que em separava del cim del Teide no hi tenia, però, res a veure. Si més no, l’alegria de conquerir-lo; el desafiament, la ingènua intrepidesa. Enlloc més no he pogut tastar la mateixa mena de silenci, la coïssor a l’ànima per atrapar els estels, l’Óssa Menor. Em sentia eufòric. Era un autèntic privilegiat per haver tocat amb els dits el vel opac del cel. De poder, gairebé, ajaçar-me, acotxar-me entre els llençols de núvols.\nInstintivament, el fet de coronar el Teide, va ser, ara ho penso, per les mateixes ànsies d’elevar-me per damunt de la grisa quotidianitat. Estic segur que tots els exploradors han pronunciat en alguna ocasió la dita anglesa The sky’s the limit. No seré jo qui desllueixi les virtuts de l’escalada, qui no reti culte a allò que se’ns esmicola a les mans: el temps durant els viatges, aquests minuts que corren veloços, com l’aigua dels rierols; l’olor de l’aventura, cada instant més llunyanes.


Premi d'Acció Cívica Ciutat de Castelldefels 2015 per a Càritas de Castelldefels - Càritas Diocesana de Sant Feliu de Llobregat\nPremi d’Acció Cívica Ciutat de Castelldefels 2015 per a Càritas de Castelldefels\nCàritas de Castelldefels va ser guardonada per el jurat amb el Premi Ciutat de Castelldefels d’Acció Cívica 2015\nL’acte de lliurament de premis es va celebrar divendres 20 de març a les 20h al teatre Plaza de Castelldefels. Els premis ciutat de Castelldefels que s’entreguen de manera anual, compten amb 4 categories, El premi d’Acció Cívica, el premi d’Economia, el premi Ciutat de Castelldefels i el premi Especial Ciutat de Castelldefels.\nEl primer premi que es va entregar va ser el d’Acció Cívica, que s’atorga a les persones físiques o entitats la iniciativa solidària de les quals hagi contribuït a una convivència o a un benestar de les persones de Castelldefels. En aquesta categoria estaven nominades L’equip del nois afectats per paràlisi cerebral del Futbol Sala Castelldefels i Càritas de Castelldefels, que va ser finalment la escollida per el jurat per rebre el premi.\nEls voluntaris de Càritas van rebre el premi de mans del Sr. Manuel Reyes, alcalde de Castelldefels, que va voler destacar la importància de Càritas Castelldefels al municipi, tant necessària per al bé i la dignitat de les persones que ho més ho necessiten de la ciutat. Reyes va assenyalar que les persones que s’adrecen a Càritas no només reben una ajuda material, si no que troben un espai d’acollida i d’escolta on poder trobar confort per a les seves preocupacions.\nJosep Cascales, coordinador de Càritas de Castelldefels, va voler fer una menció especial per a totes les voluntàries i voluntaris, que fan possible que Càritas pugui desenvolupar la seva tasca. Aquest sentiment cristià d’amor cap als altres, que comparteixen i que mouen a Càritas a continuar donant suport a les persones que més ho necessiten de la nostra societat.\ncàritas Càritas Castelldefels castelldefels Premis ciutat de Castelldefels\nPremi d’Acció Cívica Ciutat de Castelldefels 2015 per a Càritas de Castelldefels2015-03-212019-11-07/wp-content/uploads/2019/10/logopetit.pngCàritas Diocesana de Sant Feliu de Llobregat/wp-content/uploads/2019/10/logopetit.png200px200px


Els fons d’aquest Pla s’han distribuït atenent al número d’aturats i amb l’objectiu de que es puguen realizar contractes d’almenys 3 mesos amb una jornada de 30 hores setmanals\nEls municipis de La Vall d'Albaida han finalitzat ja el procés de contractació de les més de 60 persones que es beneficien del Pla d'Ocupació de la Diputació de València. Es tracta d'una iniciativa llançada per la institució provincial a fi de contrarestar el repunt de l'atur que tradicionalment es produeix després de les campanyes de Nadal i Rebaixes i promoure la contractació d'aturats en els municipis valencians. Un Pla que en el cas de la comarca ha distribuït, atenent a un criteri objectiu com és el nombre d'aturats que té cada municipi, un total de 185.145 euros.\nLa Diputació de València ha volgut sumar-se d'aquesta manera al programa de foment de l'ocupació de la Generalitat Valenciana aportant tres milions d'euros dels seus fons propis. En paraules del president, Jorge Rodríguez, “després de mantenir o generar llocs de treball per a 2.500 persones amb el Pla d'Inversions Financerament Sostenibles, la Diputació ha volgut fer un pas més destinant 3 milions d'euros al fet que els ajuntaments engeguen plans que traguen de l'atur als seus veïns, coincidint amb un moment de l'any en el qual solen repuntar les xifres d'aturats”.\nRespecte al tipus de llocs de treball creats en el marc del Pla, la diputada d'Assessorament Municipal, Conxa Garcia, ha recordat que l'execució d'obres i serveis d'interès general i social havia de ser el criteri que predominara en les contractacions, “de manera que el pla servisca no solament per a ajudar a l’empleabilitat sinó que d'alguna manera aquest benefici repercutisca també en la resta dels veïns i veïnes de la població”, ha assegurat.\nEn total, a La Vall d'Albaida figuren inscrits com a demandants d'ocupació 7.658 veïns i veïnes, la qual cosa representa al voltant del 4,84% de l'atur acumulat en les comarques valencianes, exceptuant València ciutat, i suposa una ràtio aturats/habitants del 8,64%, lleugerament per sota de la mitjana de la província.\nEl criteri per a la distribució dels fons estableix una quantitat fixa d'1.900 euros per municipi i una quantitat variable en funció del nombre d'aturats a fi que tots els ajuntaments puguen engegar plans d'ocupació locals i impulsar contractacions per un període d'almenys 3 mesos i amb una jornada de 30 hores setmanals.\nSobre la base d'açò, Sempere, Carrícola, Rugat, Terrateig, Bufali i Pinet, que estan per sota dels 12 aturats rebran al voltant dels 2.000 euros, mentre que Benigànim i Albaida, amb al voltant de 500 demandants d'ocupació, comptaran amb 9.800 euros i L'Olleria, amb 741 aturats, disposarà de 13.751 euros per a realitzar les contractacions. Per la seua banda, Ontinyent, on es concentra més del 40% de la població de la comarca i on figuren registrades com a demandants d'ocupació 3.584 persones, rebrà 58.316 euros que, units a l'aportació municipal, li han permès crear fins a 20 llocs de treball amb contractes de sis mesos de durada.


El nombre total de positius per Covid-19 a la Comunitat Valenciana s’eleva a 5.110\nLa consellera de Sanitat, Ana Barceló, ha detallat els nous casos positius per Covid-19 a la Comunitat Valenciana. Així, des d’ahir, s’han registrat 326 nous casos – 44 a Castelló, 105 a Alacant i 177 a València –, que eleva a 5.110 el nombre total de casos actius – 586 a Castelló, 1.839 a Alacant i 2.685 a València –.\nDels casos totals en actiu a la Comunitat Valenciana, es registren 2.042 persones ingressades. Per províncies, 241 a Castelló – 38 en UCI –, 714 pertanyen a Alacant – 118 en UCI – i 1.087 a València – 180 en UCI –. Així mateix, des que va començar la pandèmia, la Comunitat Valenciana ja compta amb 310 persones mortes – 32 a Castelló, 135 a Alacant i 143 a València –.\nAixí mateix, la conselleria de Sanitat ha informat que s’han donat 185 altes; que el nombre de proves que ha donat negatiu és de 13.970; i que el personal sanitari que ha donat positiu en coronavirus ha ascendit a 826. Finalment, el nombre de professionals sanitaris que s’han inscrit a la borsa voluntària també ha augmentat fins a les 2.100 persones.\nQuant a les residències, Barceló ha explicat que 69 residències de la Comunitat Valenciana han registrat casos, “encara que la situació és molt dispar entre elles”. En aquest sentit, s’han comptabilitzat 399 residents contagiats, 112 treballadors i 73 persones mortes. Per províncies, 4 persones mortes a Castelló – 3 a la residència de Morella i 1 a Vila-real), 45 persones a Alacant – 32 a la residència d’Alcoi, 7 a la Vila, 2 a Petrer, 2 a Onil, 1 a La Nucia, 1 a Callosa i 4 a Alacant – i, finalment, 24 persones mortes a València – 20 a Torrent, 1 a Picanya, 1 a Sedaví, 1 a València i 1 a Teresa de Cofrentes).