La Roca acollirà un Dron Parc, el primer parc lúdic tecnològic de l’Estat - AraVallès\nMollet del Vallès, Roca del Vallès, la Dilluns, 20.11.2017. 19:42 h\nSegons l’Associació Espanyola de RPAS, fins al juliol passat s’havien venut a l’Estat uns 12.000 drons, un article que s’ha convertit en una de les joguines més regalades a grans i petits per Nadal. Davant aquesta realitat, el molletà Marc Subirà ha vist una oportunitat de mercat i ha impulsat, juntament amb tres socis més, el Dron Parc, un parc lúdic tecnològic que s’inaugurarà a la Roca del Vallès el proper dissabte 25 de novembre.\ndrons, empresa, tecnologia,\nEl dron parc neix de la idea inicial d’evolucionar el concepte del parc infantil actual. “Quan els nens s’anaven fent grans, els pares buscàvem una alternativa als chiquiparks i vaig pensar en unir dos interessos dels nens d’avui en dia: diversió i tecnologia”, explica Subirà.\nEl molletà va realitzar el projecte al gener de 2015, però no és fins al juliol d’aquest any –amb l’arribada dels altres tres socis Jordi Peña, Alex Barba i Cesc Callejas– que el projecte esdevindrà realitat. “Serà el primer centre lúdic tecnològic a Espanya amb circuits permanents i escola de pilotatge de drons per a particulars i pilots professionals de drons en primera persona FPV”, explica Subirà.\nEl parc oferirà noves tecnologies com la realitat vitual i els drons com a producte estrella d’oci i aprenentatge per a nens i nenes a partir de 8 anys o adults. També incorporarà altres serveis com la robòtica educativa, amb una aula per a nens de 3 a 12 anys, unes instal·lacions on “els nens podran aprendre, interactuar i comunicar-se amb altres nens i nenes”.\nAmb un terreny de 4.600 metres quadrats a l’aire lliure i més de 3.000 metres quadrats de circuits permanent entre l’escola i els circuits de curses, el Dron Parc també vol ser un espai adequat per a tots aquells usuaris de drons que, amb la legislació actual, tenen restringits els espais de vol. “Volem ser un referent nacional oferint una solució perquè tothom pugui volar als nostres circuits i formar-se com a pilots de drons”, diu Subirà.\nEntre altres serveis, el Dron Parc oferirà cursos de pilotatge de drons, de muntatge de drons i reforç escolar amb robótica educativa. Pel que fa a la competició, també oferirà lliga de curses de drons en dos categories de diferents nivells, equip de pilots professionals federats per competir campionats i curses a escala nacional i lloguer de drons per les persones que no en tinguin.\n2493 lectures Afegeix comentari


Distingit senyor Joan,\nEm dirigisc a vosté després d’haver llegit la seua carta per ajudar-lo en el que em siga possible.\nDesprés de pensar una solució per al seu cas, li oferesc un tracte. Consisteix a prestar-li la meua ajuda a canvi que vosté cedisca el seu cos perquè els investigadors hi facen experiments per descobrir com el diable l’ha fet immortal i també poder curar malalties que hui en dia acaben amb la vida de moltes persones.\nL’objectiu és curar les persones que pateixen aquestes malalties amb els descobriments que es facen amb el seu cos i, a continuació, si aquestes ho desitgen, concedir-los la immortalitat mitjançant la tècnica descoberta amb vosté perquè puguen recuperar els anys perduts. D’aquesta manera, tothom podrà gaudir d’una vida sana, ja siga de forma natural o mitjançant els avanços descoberts. No obstant això, estic al corrent, pel que narra a la seua carta, que ser immortal no és la millor opció ja que veus morir molta gent i qui sap si aquestes persones, al cap d’uns anys, em demanaran que les mate igual que ara ho fa vosté.\nSi decideix acceptar aquesta pacte, em compromet a tramitar la seua excarceració i també, després d’haver conclòs un any d’investigació amb el seu cos, a portar l’spata ignea al meu palau i, posteriorment, enviar els meus súbdits perquè acaben amb el seu sofriment, per a la qual cosa li promet ficar en aquesta missió tot el meu esforç.\nSols d’aquesta manera, la seua prolongada i dura existència finalitzarà i, a la vegada, si ho fa d’aquesta forma, contribuirà al desenvolupament de la ciència i així serà immortal en la memòria de tots.\nSandra Montes Jiménez\nPublicat per Vicent Pellicer a 8:34


Tercera dimissió d'un ministre del Perú en menys d'un mes\nEl titular de la cartera de Defensa, Jorge Nieto, ha renunciat al càrrec aquest dimecres\nEl president del Perú, Pedro Pablo Kuczynski, amb l'ex ministre de Defensa, Jorge Nieto, durant les celebracions del dia de l'independència a Lima GUADALUPE PARDO/REUTERS\nBarcelonaLes conseqüències del cas Odebrecht i l'indult a l'expresident Alberto Fujimori estan provocant una crisi interna en el govern del Perú. El ministre de Defensa, Jorge Nieto, va renunciar al càrrec aquest dimecres, just unes setmanes després de les dimissions dels ministres de Cultura, Salvador de Solar, i de l'Interior, Carlos Basombrío, a finals de l'any passat.\nSegons publica el diari local 'El Comercio', el fins ara ministre de Defensa va manifestar la seva intenció de dimitir el 23 de desembre, just un dia abans que el president del país, Pedro Pablo Kuczynski, anunciés l'indult per a l'expresident Alberto Fujimori. No obstant això, la renúncia de Jorge Nieto no s'ha concretat fins avui.\nLa dimissió de Nieto, que ocupava el càrrec des del 5 de desembre del 2016, arriba uns dies abans de l'anunci del nou gabinet que presentarà la primera ministra i segona vicepresidenta del país, Mercedes Aráoz. Un nou gabinet que l'actual president del Perú va anomenar com el de la "reconciliació", tot i la convulsa situació política que viu el país. De fet, des de l'arribada de Kuczynski a la presidència del Perú, el juliol del 2016, hi ha hagut fins a 14 canvis en el consell de ministres.\nAllau de dimissions\nEl ministre de Defensa, Mariano González, va renunciar al càrrec després d'admetre que mantenia una relació sentimental amb la seva assessora. Més tard va ser el titular d'Educació, Jaime Saavedra, qui va abandonar el seu lloc per un presumpte cas de corrupció. Tots dos l'any 2016.\nL'any 2017, el responsable del ministeri de Transport i Comunicacions, Martín Vizcarra, i el de la cartera d'Economia i Finances, Alfredo Thorne, també van sortir del consell de ministres pel fracàs en la construcció de l'aeroport del Chinchero, prop de la ciutat de Cusco.\nD'altra banda, Ana María Romero-Lozada, dirigent de la cartera ministerial de la Dona i les Poblacions Vulnerables, i Gonzalo Tamayo, d'Energia i Mines, van ser reemplaçats el mes de setembre de l'any passat, segons indica 'El Comercio'.\nFinalment, l'ex primer ministre Fernando Zavala va abandonar el càrrec després de presentar una moció de confiança que no va rebre el suport del Parlament. La seva sortida del consell de ministres també va suposar el canvi de quatre ministres més.


Decau la rebel·lió\n© Decau la rebel·lió\nL’obertura del judici oral contra els processats pels fets de fa un any per part del Tribunal Suprem es produeix en un evident canvi de clima polític a Espanya que ha conduït, entre altres coses, al fet que el president del Govern i la vicepresidenta s’hagin manifestat clarament en contra de l’existència d’un delicte de rebel·lió davant l’evidència que no hi ha hagut violència ni ús d’armes per part dels suposats rebels. S’haurà de veure en els propers dies –la Fiscalia té cinc dies des de dijous per presentar les seues qualificacions– si l’advocacia de l’Estat i la Fiscalia mantenen l’acusació del delicte més greu o es conformen amb qualificacions més benèvoles com la sedició o la conspiració per a la rebel·lió.\nUna altra cosa és que els acusats no acceptin ni tan sols haver comès aquests delictes, perquè sens dubte sembla clar que difícilment podria tipificar-se la seua acció més enllà de la desobediència al Tribunal Constitucional. Però malgrat tot, sembla que alguna cosa es mou a Madrid i que el bloc homogeni que es va formar fa just un any, enmig d’una crisi d’Estat que semblava que conduïa a la independència catalana, es fa miques més per oportunitat electoral que per les profundes conviccions de cada partit polític. Són moltes les incògnites que hauran d’aclarir durant les pròximes dates, abans de l’inici del judici, però costa imaginar que la millor solució per relaxar l’ambient sigui afegir més tensió amb declaracions altisonants i crides a la mobilització permanent i amb insinuacions d’una vaga general de país.


Oleguer Pujol va pagar 6 milions a De la Rosa junior - El triangle\nOleguer Pujol va pagar 6 milions a De la Rosa junior\nEl fill del financer és la figura que s'amaga a la societat instrumental Marway BV, revela 'El Español'\nOleguer Pujol, a la comissió parlamentària que investiga el frau\nL’enigma sobre la figura amagada a la societat instrumental Marway BV, amb què Oleguer Pujol va amagar a Hisenda una dinerada procedent de comissions segons la Fiscalia Anticorrupció, ha estat resolt. Es tracta de Javier de la Rosa júnior, fill del famós financer i amic del benjamí dels Pujol Ferrusola, publica El Español.\nOleguer Pujol, indica la informació d’aquest digital, va abonar 6 milions d’euros en comissions a De la Rosa jr. per l’operació de compra de més d’un miler d’oficines del Santander, un dels negocis sota la lupa del jutge de l’Audiència Nacional Santiago Pedraz en la seva instrucció sobre el petit dels Pujol.\nEl Español assegura que ha pogut confirmar que el lliurament, en el marc de la compra d’aquelles oficines, es va materialitzar mitjançant la immobiliària Vica, vinculada a De la Rosa jr., qui hauria acordat amb Oleguer Pujol el pagament dels 6 milions via Marway per pagar menys impostos.\nRecentment, el jutge Pedraz ha cursat una comissió rogatòria al Regne Unit per obtenir documents relacionats amb la compra de les oficines del Santander. En concret, sobre les operacions bancàries de la societat Sun Capital, la principal compradora en aquella operació, com va apuntar EL TRIANGLE.\nEl passat mes de desembre, efectius de la UDEF van escorcollar la seu d’ITPS Group, a l’Haia, l’empresa que va crear Marway i també ARD Choille, les instrumentals amb què, presumptament, Oleguer Pujol va ocultar diners procedents d’una comissió per l’operació de les oficines del Santander. Aquestes dues societats van rebre transferències de 6,2 i 5 milions d’euros, respectivament.\nPrevEl capatàs convergent\nCrisi de confiança entre la Infanta i Roca


La Politècnica de Catalunya crea un detector acústic per evitar col·lisions amb elefants a la xarxa ferroviària de l’Índia – Lo Campus diari\nLa Politècnica de Catalunya crea un detector acústic per evitar col·lisions amb elefants a la xarxa ferroviària de l’Índia\nData publicació 26 gener 2020 26 gener 2020 per redacció\nEl Laboratori d’Aplicacions Bioacústiques (LAB) de la UPC, a través de la Fundació EWT, ha dut a terme amb èxit a l’estat indi de Bengala Occidental unes proves pilot amb un detector acústic d’elefants a les vies de tren. Aquesta oïda intel·ligent, creada per l’enginyer bioacústic i director del LAB Michel André i el seu equip, aporta una solució tecnològica a un problema que mata cada any a més de 500 persones i 50 elefants al país.\nPer ajudar a solucionar aquest problema nacional, la Fundació EWF (Ear to the Wild Foundation) -fundada al 2018 per Michel André, Shagun Mehra i el Maharajah M.K. Ranjitsinh, pare de La Llei de Protecció de la Vida Silvestre a l’Índia (Wildlife Protection Act, 1972) – ha finalitzat amb èxit unes proves pilot amb un detector acústic d’elefants a les vies de trens de la línia Siliguri-Jalapaiguri, Divisió de la NFR (Northeast Frontier Railways), la xarxa ferroviària que registra el major nombre de col·lisions fatals amb elefants al país. De fet, la mascota de la companyia de ferrocarrils de l’Índia és Bholu, un adorable elefant somrient vestit com cap d’estació. Irònicament, durant els últims 30 anys, els seus trens han atropellat i matat més de 200 elefants a tot el país.\nL’estació acústica ha estat ideada i desenvolupada per l’investigador Michel André i el seu equip del Laboratori d’Aplicacions Bioacústiques (LAB), vinculat a l’Escola Politècnica Superior d’Enginyeria de Vilanova i la Geltrú (EPSEVG) de la Universitat Politècnica de Catalunya · BarcelonaTech (UPC). Es tracta de l’única eina tecnològica que permet actualment alertar els conductors de trens, en qualsevol moment, sobre la presència d’elefants a un quilòmetre de distància i evitar així col·lisions letals. Per realitzar les proves, desenvolupades per Michel André i la biòloga índia Seema Lokhandwala, es van disposar elefants captius a diferents distàncies d’una d’aquestes estacions acústiques intel·ligents, instal·lada prop de l’estació de trens de Nagrakata, que presenta una de les taxes anuals d’accidents més altes en aquesta ruta.\nMentre que els sensors visuals integrats a l’estació d’escolta només poden detectar elefants a 250 metres de distància i únicament durant les hores de llum natural, els sensors acústics poden identificar un grunyit a una distància de més de 500 metres i un escombrat a un quilòmetre, en qualsevol moment que es produeixi. Això representa un gran avantatge, ja que la majoria de col·lisions es produeixen durant la nit, quan els elefants aprofiten les temperatures més fresques per desplaçar-se en la recerca d’aigua o menjar. L’estació acústica pilot també està equipada per a aquest propòsit amb un detector tèrmic. Dos panells solars asseguren la seva autonomia energètica i les dades es transmeten a través de la xarxa de telefonia, el que permet comunicar alertes en temps real i informar els conductors. Les tècniques d’intel·ligència artificial, responsables de la identificació automàtica (visual i acústica) d’elefants va ser desenvolupada per l’equip de Michel André durant una primera bateria de proves efectuada a l’estat de Tamil Nadu entre gener i juny de 2017, quan es va entrenar xarxes neuronals artificials per extreure els sons específics dels elefants del paisatge sonor que els envolta.\nL’èxit d’aquesta operació pilot confirma la convicció de Michel André forjada durant el seu doctorat el 1997, que es va centrar en el desenvolupament d’una tecnologia per evitar col·lisions mortals entre vaixells i catxalots: “En llocs on les activitats humanes envaeixen l’hàbitat de la vida silvestre, és inútil i perillós desenvolupar tecnologies que espanten i fan fugir als animals. Per contra, hem d’escoltar la vida salvatge per detectar la seva presència i evitar confrontacions. Entendre millor la seva forma de vida és arribar a una millor convivència entre home i natura. Avui, la bioacústica està a l’altura d’aquest desafiament“, explica l’investigador. Aquesta prova pilot s’ha realitzat en col·laboració amb el WII (Wildlife Institute of India) i sota la supervisió del range forest officer Pallab Mukherji, els district forest officers Nisha Goswami i Mridul Jasiwal, alts càrrecs de l’Oficina Nacional de Vida Silvestre de Govern de l’estat de Bengala Occidental.\nEl creixement de l’activitat humana a l’Índia, amb la conseqüent densificació de la xarxa ferroviària i l’extensió de ciutats i plantacions, s’agreuja cada dia el conflicte entre humans i elefants. Les confrontacions són inevitables i de vegades fatals, amb la mort cada any de prop de 500 persones i al menys 50 elefants. L’elefant entra a les plantacions agrícoles que han reemplaçat l’àrea forestal, la seva principal font de farratge, i es nodreix dels seus cultius. Els pagesos defensen les seves propietats amb projectils i petards, el que fa als elefants cada vegada més agressius i perillosos. En aquest context, els detectors acústics intel·ligents proporcionen una solució immediata per mitigar el conflicte, ja que no només redueixen les col·lisions amb els trens, sinó que proporcionen sentinelles i l’entorn tecnològic necessari per anticipar confrontacions i evitar accidents.♦\nFotografia: L’investigador del Laboratori d’Aplicacions Bioacústiques (LAB), Michel André, provant el detector acústic per evitar col·lisions amb elefants a la xarxa ferroviària de l’Índia.


Botín: «El sistema espanyol no necessita un 'banc dolent'»\nBrussel·les destaca que res fa pensar que el sector hagi d'usar el fons de rescat europeu\nEl president de Banco Santander, Emilio Botín, creu que no cal crear un banc dolent per als actius tòxics. Però els resultats de la matriu de Bankia mostren que el risc al totxo puja fins als 37.517 milions.\n260x366 Emilio Botín va repetir ahir que no cal que l'Estat aprovi un banc dolent per segregar els actius en mal estat. Ho va dir ahir a la junta general d'Universia. / JUAN FRANCISCO MORENO / EFE Emilio Botín va repetir ahir que no cal que l'Estat aprovi un banc dolent per segregar els actius en mal estat. Ho va dir ahir a la junta general d'Universia. / JUAN FRANCISCO MORENO / EFE\nMentre el govern ultima la creació del que anomena separació d'actius tòxics immobiliaris dels bancs , els presidents de les principals entitats hi van dient la seva. Ahir va ser el màxim responsable de Banco Santander, Emilio Botín, que va sentenciar que "el sistema financer espanyol no necessita un banc dolent". Botín va assegurar que el sector bancari fa dos anys que està fent uns grans esforços, tot i que "els mercats encara no ho han entès, però estic convençut que aviat ho entendran".\nEl 25 d'abril ho va fer el conseller delegat del BBVA, Ángel Cano, que va dir més o menys el mateix, tenint en compte que el sector bancari ja ha fet moltes provisions. Fins i tot el president de Bankia, Rodrigo Rato, es va expressar dijous en un sentit similar, però sense precisar si és realment necessari aixecar un banc dolent . S'entén el silenci, perquè ahir l'entitat i la seva matriu, Banco Financiero y de Ahorros (BFA), van presentar amb quatre dies de retard els comptes del 2011 a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV). El detall és que va lliurar els papers sense auditoria, cosa que va disparar tota mena de rumors sobre el futur del banc. Els números donen pistes sobre l'exposició immobiliària de BFA, que a finals de desembre del 2011 acumulava un risc de 37.517 milions d'euros, dels quals 10.564 milions corresponen a crèdits dubtosos. Respecte al 2010, l'exposició immobiliària es va reduir en 4.800 milions. Segons un comunicat emès ahir per Bankia, l'any passat el grup va fer sanejaments de 4.000 milions amb càrrec a reserves.\nAmb aquests esforços, la direcció de Bankia ha presentat al Banc d'Espanya uns plans per mantenir-se en solitari i complir totes les provisions. El mateix Rato ho va confirmar en la seva conferència de dijous a Esade.\nSegons les dades presentades ahir a la CNMV, el grup bancari amb seu a Madrid manté altres riscos, com els venciments d'emissions de deute majorista. BFA ha de tornar aquest any un gruix 20.233 milions, xifra que baixa el 2013 fins als 7.891 milions.\nTornant a les declaracions del president del Santander, va aprofitar la seva visita a Múrcia per aclarir que no té la necessitat d'adquirir CatalunyaCaixa i NovacaixaGalicia perquè ja "està content" amb la quota de mercat que manté al mercat espanyol. De fet, el Santander i la seva franquícia Banesto han sonat com uns dels principals candidats en la subhasta de CatalunyaCaixa. Botín va remarcar que "no som una casa de misericòrdia", i va afegir que el grup compta amb 3,5 milions d'accionistes als quals reparteix dividends, i no precisament pels resultats a Espanya, sinó perquè és un banc amb presència a 10 països, informa Efe.\nPrecisament ahir, CatalunyaCaixa va anunciar que ha captat en els tres primers mesos de l'exercici 30.000 clients, amb un creixement de 670 milions en les diferents modalitats d'estalvi. L'increment de recursos en estalvi a termini per part de les famílies arriba al 3%.\nEuropa espera el sanejament\nAhir va transcendir que el ministre d'Economia, Luis de Guindos, va mantenir una reunió amb el comissari europeu d'Afers Econòmics, Olli Rehn, aquest dijous, coincidint amb la cimera del Banc Central Europeu (BCE) celebrada a Barcelona. Fonts de la Comissió Europea (CE) van informar que Brussel·les pensa que una de les prioritats per eliminar la incertesa dels mercats financers passa per acabar la reestructuració financera.\nEn tot cas, aquesta reordenació va "tal com està previst" i res fa pensar que els bancs espanyols hagin d'utilitzar el fons de rescat europeu. Les mateixes fonts van insistir que "el fons europeu ha de ser l'últim recurs".\nD'altra banda, el deute acumulat per les famílies espanyoles va arribar el març passat als 859.538 milions, cosa que va representar una reducció del 3,19% respecte al mateix mes del 2011. També és el nivell més baix des de l'inici de la crisi.\nSegons dades del Banc d'Espanya, el deute familiar també va baixar (-0,24%) respecte al febrer. L'endeutament acumulat per comprar habitatge pujava a finals de març a 659.870 milions, amb una caiguda del 2,2% interanual i un 0,17% menys sobre el mes anterior. Els préstecs per comprar un pis suposaven el primer trimestre d'aquest any el 76,77% de l'endeutament familiar total.


embolics , soluciò ????????\npeixet el Dt 16 Feb 2010, 14:15\nJo us volia fer una consulta:\nDiumenge varem provar de fer el curry amb 4 canyes totes de superficie amb diferents longituds, i al cap de mitja hora de tirar a 4 nusos, en recollir , estaba tot embolicat i suposo que hi deu haver mes d´una explicaciò, pero si em podeu aconsellar us ho agrairé\nPerquè passa aixo si no vaig fer cap gir brusc. Com ho puc sol.lucionar\nRe: embolics , soluciò ????????\nRaül el Dt 16 Feb 2010, 15:33\nper un spinner com jo és difícil donar-te solucions. De vegades també faig curri, i també se m'emboliquen les línies...! Però jo només m'atraveixo amb dos, quatre línies són masses!\nEl que em va bé és posar esquers que nedin a diferent profunditat. Si són molt iguals se m'emboliquen, però no ho domino massa. Per aqui hi ha uns quants experts en curri que ens ho solucionaran.\nkurry el Dt 16 Feb 2010, 15:35\nVas comprovar que els artificials nedessin correctament? A vegades se'ls pot girar una anella i això els fa anar de costat a costat, envolicant-se amb els altres.\nUn altre motiu podria ser que l'artificial no aguantés la velocitat, però crec que 4 nusos els haurien de soportar la majoria.\nSi llences 4 canyes has de procurar que les dels laterals vagin més llargues i les de dins més curtes. Així quan giris no s'embolicaran tant, tot i que sempre passa alguna vegada...\nszac el Dt 16 Feb 2010, 23:56\nCom diu en Kurry les laterals més llargues i les centrals més curtes i afegir que si poden ser plomades millor (les centrals). Després influeix molt el navegar, si fas girs molt tancats tents molts numeros que es creuïn les linies hi ha que obrir per evitar-ho.\nI com bé diu en Kurry que nedin bé les mostres. Per la velocitat és bona 4 nusos per peix d'atac fins i tot a 5 nusos, segons l'estat de mar, peró recomano aquesta velocitat de 5 nusos amb mar calmat per pescar ja amb plumes o Halco.\npeixet el Dc 17 Feb 2010, 01:16\nOndia ¡¡¡¡¡¡.... De fet, tot el que m´expliqueu te la seva logica. Quan hi tornem, ho farem aixi i ja us explicaré. Sort que per aqui sempre hi ha gent disposada a ajudar. Moltes gracies\nteixi el Dc 17 Feb 2010, 01:19\nhola peixet, en primer lloc tindries que dir quin tipus d'enganys feies servir,i despres quina barca es, ja que la manga de la barca es importan, pero bueno com t'han dit els companys les distancies de les canyes son mol importans,les has de portar escalonades, les dues de fora les mes llargues, jo cuant faig curri les porto al voltan o a vegades sobre els 100 mts,una, i uns 20mts mes curta l'altre, i despres la canye interior uns 30 mts mes curta que la curta exterior,i si e de pescar amb 4 canyes poso enganys que treballin a diferents profunditas, ja que sin hasta el mateix vent te les lia, ja que treballen molt juntes, una alte cosa es si els portacanyes son empotrats, si no estan ben graduats fan que les linies s'ajuntin i tambe es lien, de totes maneres p'el curri de costa portar moltes canyes no vol dir que tinguis mes picades moltes vegades es al contrari,crec que val mes portar meyns canyes pero ben colocades,\npeixet el Dc 17 Feb 2010, 01:42\nVaja , Teixi........ aixo de la manega de la barca ....no ho hagués dit mai. La nostra barqueta es una Ocqueteau 485 , amb 4 canyers que es poden graduar la inclinaciò , però poc\nEls enganys, no et sabria dir , perquè no recordo els noms , però un es blanquinos, i els altres son de tons blaus i brillants, com que no conec gairebé el tema .......Les canyes les vàrem posar bé amb inclinaciò, però segur que no vàrem tenir en compte lo de les diferents longituds i profunditats dels enganys. Ho tindrem present a la propera . Gracies pel comentari. A veure si algun dia ens veiem per mar o a fer unes birres. Salut i bona pesca\nteixi el Dc 17 Feb 2010, 09:22\namb aquesta barca lo millor es pescar amb un maxim de tres canyes, ja que sino les canyes no podan treballar be ja que dos ha d'anar mol curtes, i a la que fa una mica de vent, o gires una mica es lien deseguida,a mes de que si no treballen correctament les picades disminueixen molt, de totes maneres el meu consell es que per curri de costa i treballar correctament amb barques aixis petites es pescar amb 2 canyes y si vols posar una tercera , la central a d'anar mol mes curta, uns 30 mts i amb un engany que treballi mes fondo, salut company\nGabi el Dc 17 Feb 2010, 11:45\nJo no et puc dir res perque quan pesco al curri amb una canya cap problema però si porto dos ja plego, no se com cojons s'envolican\nllampugaire el Dl 22 Nov 2010, 16:26\nQuatre canyes és, des del meu punt de vista, excessiu. Imagina't que ho fas tot bé: llargàries, profunditats, navegació en línia recta... però va i et passa una llanxa grossa a uns quants metres: les onades que provoca t'ho enredaran tot. Idem si la mar està una mica revoltada.\nO bé imagina't que et topes amb una bona "pajarera" però necessites girar per a arribar-hi: què fas? Atures motors i reculls tres línies llarguíssimes per a poder maniobrar? (adéu pajarera). I evidentment oblida't de fer-hi spinnig.\nO imagina't que fas un bon doblet d'algun peix que es posa a saltar sobre l'aigua: com evites l'enredada? Reculls les línies buides abans de recollir les picades?\nO bé (potser el cas més freqüent) trobes una bona mola de peix i vols fer-hi diverses passades: com ho fas?\nNosaltres portem només dues canyes: una de superfície (vinil o ploma) a 100m. i una altra profunditzada (amb pitet o ploms) a un 50-70m. Podem reaccionar amb rapidesa i maniobrar amb agilitat, si cal recollint-ne una sense necessitat de tocar l'altra. Evidentment cobrim menys possibles picades amb 2 canyes que amb 4, però pràcticament mai enredem, així que no perdem temps i material i guanyem agilitat en les reaccions.\nDani el Dt 23 Nov 2010, 02:31\nn'hi ha que posen 9 canyes, no se si es tracta del titanic i tenen 40 metres d'amplada o com ho fan, jo al curri amb el meu pare sempre en posavem 2 o 3 a molt estirar, la del mig més curta i a més fondaria i les altres amb un suport a cada lateral i diferents distàncies. Us deixo el post surt alguna explicació i foto\nteixi el Dt 23 Nov 2010, 13:32\ni a molta gent que confon el curri de costa amb el curri d'altura, en el curri de costa les canyes tenen que pescar lo mes allunyades del barco millor, ja que les pajareres les tens que envoltar, mai pasarlis p'el demunt ja que si o fas el peix s'enfonsa i no fas res, completament diferent al curri d'altura que les canyes tenen que treballar molt properes al barco, sobre l'estela, i ben colocat el engany amb l'ola que deixa el barco,i despres a les pajareres els i pases p'el damunt, sembla sencill, pero no o es ja que si no treballen els enganys on o an de fer es com si no portessis res darrera.\nDani el Dt 23 Nov 2010, 13:37\na tant jo no arribo, quan anava a curri amb el meu pare, sortiem de port, feiem dos voltes a les medes, i tornavem a port, i llestos, llavors no hi havia ni parc natural ni res, i des de llavors ni he tornat a tenir barca ni a fer curri, i ja fa uns anyets !


A PROP DEL CLÍNIC\nLa propietària, Ada Parellada, admet que encara no tenia el permís concedit\nBarcelona - Dijous, 28/05/2020 - 16:45\nUna patrulla de la Guàrdia Urbana de Barcelona va tancar ahir a la nit la terrassa amb quatre taules que el restaurant Semproniana havia obert davant del seu local a l’Eixample, segons ha denunciat la seva propietària, Ada Parellada, a Twitter.\nLa cuinera explica que aquest dimecres a la nit, a mig servei del sopar, dos agents la van instar al tancament, suposadament per no tenir els permisos, després d’una denúncia ciutadana. Parellada admet que els tenia en tràmit perquè els gestionava a través del gremi i «van curts de personal i el tema s’ha demorat». «Dilluns, quan vam passar de l’apocalipsi a l’apoteosi perquè ja podíem obrir, vam posar quatre taules a fora esperant que el permís estigués al caure», confessa a aquest diari.\n«Ens feia il·lusió tornar a treballar, tornar a comprar cervesa, cafè, vi... aquestes coses que es fan als restaurants i sentir que tot tornava a funcionar. Potser perdo diners amb la terrassa, però així recuperava un cambrer i un cuiner que no cobren sous de consultor i encara no han cobrat l’erto», explica Parellada. «Jo mai havia tingut terrassa perquè tinc espai a dins i per a mi és un enrenou servir a fora, però ara era l’única manera de seguir».\nL’Ajuntament ja s’ha posat en contacte amb la cuinera i assegura que podrà tornar a obrir quan se li concedeixi l’autorització, que en aquests moments es tramita per un tràmit «temporal i excepcional» per a tots els establiments que estaven en la mateixa situació de necessitar d’obrir per la Covid-19. El tràmit permetrà ubicar un màxim d’entre sis i vuit taules. Però Parellada i d’altres no podran obrir la terrassa fins que l’ajuntament ho resolgui.\n«Treballar és l’únic que ens queda per tirar endavant, sobretot als que depenem del comerç local i del barri. Som gent pacífica, els nostres clients són tranquils i ens agrada treballar», afirma la restauradora, tercera generació en l’ofici.\nDurant el confinament, assenyala, van mantenir el servei a domicili i feien menús «a preu de cost» per als sanitaris de l’hospital Clínic, els seus veïns.\nAltres locals en la mateixa situació\nMenys mediàtics, altres bars i restaurants també han patit els problemes burocràtics a l’hora d’obrir. Un local de Sant Boi denunciava a aquest diari que li han tancat la terrassa del bar perquè no complia la distància amb la vora de la vorera.\nTemes: Restaurants Ada Parellada


Cristina de la Serna és advocada i politòloga especialitzada en la defensa dels drets humans. Treballa com a Directora del Departament d’Igualtat i Lluita contra la Discriminació de la Fundació Secretariat Gitano. Abans d’això, havia treballat en diverses organitzacions d’àmbit espanyol i internacional, entre les quals Open Society Justice Initiative, Rights International Spain o Plan International. És llicenciada en Dret i en Ciències Polítiques i de l’Administració per la Universitat Autònoma de Madrid i té un màster en Protecció Internacional dels Drets Humans per la Universitat d’Alcalá. Al llarg de la seva carrera professional s’ha centrat en analitzar com les diferents discriminacions (per origen racial o ètnic, gènere o infantesa, entre d’altres) afecten al fet de poder gaudir de manera efectiva i real dels diferents drets i llibertats per part de totes les persones.


Dia de la dansa: 8 Consells Per Millorar la teva Autoestima amb el Ball | Mont Saint Michel\nDia de la dansa: 8 Consells Per Millorar la teva Autoestima amb el Ball\nPublicat per Saló Los Angeles a http://salonlosangeles.mx/7-consejos-para-mejorar-tu-autoestima-con-el-baile/\nAquest 29 d’abril es celebra el dia internacional de la dansa per ser el dia de l’naixement de Jean-Georges Noverre, ballarí francès i professor de ballet, considerat el creador de l’ballet modern Xalet En aquest article repassem 8 consells per atrevir-nos a ballar i amb això millorar la nostra autoestima i portar una vida sana.\n1. Escull un ball que veritablement et apassioni.\nEl ball de la teva selecció ha de ser un tipus d’expressió que et fascini i que et faci sentir feliç. Si t’has imaginat durant anys ballant tango, llavors aquest és el teu ball. Si els teus peus no poden resistir moure quan escoltes música africana, llavors el que t’agrada és el ball africà.\nAixò és molt important per millorar l’autoestima. Un ball que et permeti expressar al teu jo veritable serà el més beneficiós per la teva autoestima.\n2. Balla en un ambient que celebri tots els tipus de cossos.\nUn ambient positiu inclou una mestra o mestre que doni suport el teu aprenentatge i et motivi a que segueixis endavant, tot i que tens dificultats. En aquest ambient els alumnes es recolzen i ajuden en el procés d’aprenentatge.\nSi et trobes en un ambient que es regeix per les crítiques, els comentaris negatius i l’enveja, surt d’aquí corrent i busca un altre lloc que sigui més saludable per la teva autoestima.\n3. No li donis massa importància a què diran.\nNo et preocupis pel que els altres pensen de tu i de la teva ball. No defineixis el teu nivell de satisfacció per l’aprovació que reps de les altres persones. Centra’t en el teu desenvolupament a nivell interior, entenent que hi ha dies que ballaràs millor que altres, i que els errors són oportunitats per créixer i aprendre més.\n4. No et jutgis ni et comparis amb altres persones.\nÉs normal enfrontar dificultats en qualsevol procés d’aprenentatge. Tothom aprèn a diferents ritmes. No comparis el teu progrés amb el progrés d’altres persones ni et maltractis amb comentaris negatius. En lloc d’això, Enfoca’t en el que sí aprens cada dia i celebra-ho com una gran fita.\n5. Aprendre moviments bàsics de ball.\nCal ser capaç d’identificar el ritme per ballar una cançó. Escolta 01:00, i tracta de donar tocs amb el peu o aplaudir seguint el ritme. Depenent de la cançó, el ritme pot ser ràpid o lent. Quan recentment estiguis aprenent a identificar el ritme, escolta música que tingui un ritme fort de bateria. Això farà que escoltar el ritme sigui més fàcil per a tu.\n6. Presa lliçons de ball.\nCerca acadèmies de ball a la teva àrea per Internet i investiga les diferents classes disponibles per a principiants. Tria un estil de ball que t’interessi aprendre. Per exemple, podries intentar aprendre hip hop, jazz, ball contemporani, ball de saló, entre d’altres.\nDe manera alternativa, si busques alguna cosa més casual, podries trobar classes de ball en un centre comunitari local o associació cristiana.\nTambé pots veure vídeos d’instrucció de ball a Internet o comprar-ne un en DVD.\n7. Practica davant d’un mirall.\nBallar davant d’un mirall et permetrà veure com et veus mentre balles. Pots sentir-te avergonyit per ballar. No obstant això, després de mirar-te en un mirall, et donaràs compte de que no ets tan dolent com pensaves. A més, podries adonar-te que alguns dels teus moviments llueixen maldestres i així treballar en millorar aquest aspecte de la teva ball.\nUtilitzar un mirall et permetrà identificar l’àrea que necessites millorar per tal de donar-te més confiança en la pista de ball.\nUtilitza un mirall de cos sencer perquè puguis veure’t completament.\nRealitza una gran varietat de moviments perquè puguis tenir una idea del que es veu bé.\n8. Gaudeix cada moment a l’màxim.\nAprendre un ball requereix de molt esforç i disciplina. No et deixis aclaparar per les dificultats i reptes. Ni et enfocaments excessivament en el resultat desitjat. Posa la teva atenció en les sensacions plaents que el ball desperta en tu. “


El Govern cofinançarà amb 7,5 milions d'euros 6 projectes locals de les comarques de Lleida per afavorir l'eficiència energètica i la protecció del patrimoni natural, cultural i turístic. Municat\nEl Govern cofinançarà amb 7,5 ...\nEl Govern cofinançarà amb 7,5 milions d'euros 6 projectes locals de les comarques de Lleida per afavorir l'eficiència energètica i la protecció del patrimoni natural, cultural i turístic\nAquests projectes estan impulsats per la Diputació de Lleida, el Conselh Generau d’Aran, el Consell Comarcal de l’Alt Urgell, el Consell Comarcal del Pallars Jussà i l’Ajuntament de Lleida. Els projectes s'emmarquen en la convocatòria del Programa Operatiu del Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER) 2014-2020\nEl Departament de Governació, Administracions Públiques i Habitatge cofinançarà amb 7,5 milions d'euros 6 projectes impulsats per les administracions locals de les comarques de Lleida, a través de la convocatòria del Fons europeu de desenvolupament regional (FEDER) per al període 2014-2020, centrada en finançar projectes impulsats per entitats locals dins dels eixos 4 i 6 del Programa. El Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya publica avui la resolució amb els projectes presentats per diferents administracions que rebran una subvenció dels fons europeus gestionats per la Generalitat.\nEls projectes locals de les comarques de Lleida estan impulsats per la Diputació de Lleida, el Conselh Generau d’Aran, el Consell Comarcal de l’Alt Urgell, el Consell Comarcal del Pallars Jussà i l’Ajuntament de Lleida. La dotació assignada per al projecte de l’eix 4 és de 1.855.641,38 euros, mentre que a les 5 iniciatives de l’eix 6 es destinaran 5.657.920,65 euros.\nArreu de Catalunya, el Departament de Governació cofinançarà amb 42,2 milions d'euros un total de 36 projectes impulsats per 31 administracions locals, entre les quals les 4 diputacions, el Conselh Generau d’Aran, 12 consells comarcals i 14 ajuntaments.\nEn concret, les operacions presentades dins de l'eix 4 tenen per finalitat augmentar la participació i distribució i de les energies renovables per a usos tèrmics i la millora i eficiència energètica en l’edificació, així com en les infraestructures i serveis públics. Aquesta és el projecte de les comarques de Lleida inclòs en l’eix 4 del Programa Operatiu FEDER 2014-2020:\nDiputació de Lleida: “Forest4local”\nEl projecte Forest4local permetrà articular un sistema de gestió forestal dels boscos per a la mobilització de biomassa forestal per a usos tèrmics en edificis i equipaments públics en les comarques amb un elevat pes específic de boscos de propietat de l’administració local de la demarcació de Lleida: Alt Urgell, Alta Ribagorça, Cerdanya, Pallars Sobirà, Pallars Jussà i Val d’Aran.\nEls projectes adscrits a l’eix 6, per la seva banda, promouen la protecció i el desenvolupament del patrimoni natural i cultural. Aquesta és la relació dels 5 projectes inclosos en l’eix 6 del Programa Operatiu FEDER 2014-2020:\n5 ens locals\nDiputació de Lleida: “Ponent actiu”\nEl projecte es desenvoluparà a les comarques de Ponent: Garrigues, el Pla d’Urgell, l’Urgell, el Segrià, la Noguera i la Segarra. El projecte pretén consolidar aquest territori com a destí turístic a partir de la posada en valor del seu patrimoni natural i cultural i mitjançant un model de gestió unificat, que permeti la creació de nous productes turístics sostenibles al territori, la recuperació i posada en valor del patrimoni cultural i natural, així com dels municipis que els envolten.\nEl projecte preveu una millora substancial dels accessos a espais naturals d'alt valor ecològic i la promoció i difusió dels recursos turístics als quals es dona accés. Hi participen tots els municipis de l’Aran amb l’objectiu de valoritzar i potenciar el dinamisme de les àrees naturals i culturals de la zona, d’incalculable valor paisatgístic, patrimonial i històric. Es presenten un conjunt d’intervencions que permetran millorar l’accés a diverses àrees naturals especialment protegides amb especial atenció a les necessitats de les persones amb mobilitat reduïda.\nAjuntament de Lleida: “Un nou portal patrimonial: el Museu d’Art de Lleida”\nL'objectiu del projecte és valoritzar una part fonamental del patrimoni cultural de Lleida, el seu patrimoni artístic modern i contemporani, com una forma d'impulsar el desenvolupament de la ciutat i el seu territori d'influència. Preveu l’adequació de l’edifici de l’antic Palau de Justícia com a nova seu del Museu d’Art de Lleida i completar l’elaboració i redacció del Pla director que organitza les funcions i el recursos del Museu i potencia el seu ús com a equipament cultural i turístic de caràcter públic. També es farà un Pla de Comunicació i màrqueting sobre la base de seleccionar els "elements diferenciadors" pels quals el Museu vol ser reconegut, tant local com internacionalment.


Osona i el Bages s’uneixen per millorar l'atenció als pacients crònics - Octubre de 2018 - INFOCOM | Consorci Hospitalari de Vic\nOsona i el Bages s’uneixen per millorar l'atenció als pacients crònics\nEl Grup de Recerca en Cronicitat de la Catalunya Central, que reuneix a 57 investigadors del territori, ha estat reconegut com a Grup de Recerca Emergent i ha obtingut el primer finançament per part de la Generalitat de Catalunya.\nLa cronicitat és un dels reptes més grans i complexos que ha d'afrontar la nostra societat i, en particular, el nostre sistema de salut. L'envelliment de la població ha augmentat la prevalença dels problemes de salut crònics: cada vegada hi ha més persones grans, amb més malalties en diferents estadis de gravetat i durant més temps. Com podem garantir el benestar i qualitat de vida d'aquestes persones?\nDavant d'aquesta situació, les principals institucions sanitàries i acadèmiques del Bages i Osona han unit esforços per crear el Grup de Recerca en Cronicitat de la Catalunya Central (C3RG): un equip interinstitucional format per 57 professionals -40 membres i 17 col·laboradors- de la Fundació Hospital de la Santa Creu de Vic, el Consorci Hospitalari de Vic, la Fundació Althaia de Manresa, la Fundació Sant Andreu Salut, l'Institut Català de la Salut, Universitat de Vic - Universitat Central de Catalunya a través del Centre d'Estudis Sanitaris i Socials (CESS), l'EAP Vic Sud, l'EAP Centelles i l'Hospital Clínic de Barcelona i la Fundació d'Osona per la Recerca i l'Educació Sanitàries (FORES), que n'assumeix la coordinació.\nLiderat pel geriatre Dr. Jordi Amblàs, el C3RG compta amb un equip multidisciplinari que reuneix a professionals de la medicina, la infermeria, el treball social, la farmàcia, la fisioteràpia, la teràpia ocupacional, la metodologia, l'estadística o l'economia.\nLa finalitat del grup és estudiar la cronicitat des de la doble vessant individual i col·lectiva d'aquest fenomen. Per això, promou una recerca que situï la persona al centre de l'atenció, promogui la prevenció i tingui en compte l'opinió del pacient, i que alhora permeti desenvolupar solucions útils per a la col·lectivitat a través de nous models organitzatius i territorials.\nAl setembre, el C3RG va estar reconegut per l'Agència de Gestió d'Ajuts Universitaris i de Recerca com a Grup de Recerca Emergent. Amb aquest reconeixement, que s'atorga a equips d'investigació amb una trajectòria breu de treball conjunt però amb un important potencial, el C3RG s'incorpora al mapa oficial de grups de recerca de Catalunya. Una condició que li permetrà beneficiar-se d'una àmplia difusió de la seva tasca investigadora i accedir a convocatòries per optar a finançament públic. De fet, juntament amb aquest primer reconeixement, el grup ha rebut una primera ajuda econòmica.\nL'activitat investigadora del grup entronca amb les iniciatives, accions i recerca a l'entorn de la cronicitat que ja fa temps que es duen a terme a Osona i al Bages i se centra en els aspectes assistencials de la cronicitat amb la voluntat d'obtenir resultats fàcilment aplicables al seu tractament.\nA partir de l'experiència de recerca prèvia dels membres del grup -en els darrers tres anys han publicat una trentena d'articles i desenvolupat 6 tesis doctorals- s'han identificat quatre línies de recerca prioritàries:\nModels territorials d'atenció a la cronicitat/complexitat\nLes quatre línies de recerca funcionen de manera autònoma dins el C3RG i s'estan tractant conjuntament amb altres grups de recerca europeus per tal de compartir i internacionalitzar el coneixement. El grup de recerca està dirigint en l'actualitat 4 tesis doctorals, té 6 projectes de recerca en curs i 3 articles in press (acceptats per revistes científiques però pendents de data de publicació), a més de 3 articles ja publicats durant aquest 2018.


Tast de vins Albet i Noya amb formatges vegans Väcka\nInici / Events / Tast de vins i formatges vegans\nTast de vins i formatges vegans\nDiumenge 24 d’octubre, 11:30h.\nPer celebrar la Setmana BIO us proposem un tast de vins i formatges molt sorprenent!\nTAST ANUL·LAT PER MOTIUS ALIENS A L’EMPRESA. Disculpeu les molèsties.\nEsperem poder repetir l’activitat ben aviat! (estigueu atents a les nostres xarxes!)\nDe la mà de Väcka, arriba a Albet i Noya una selecció de formatges vegans que us deixaran amb boca oberta (sigueu o no sigueu vegans).\nEls maridarem, com no, amb els vins ecològics d’Albet i Noya i en el marc incomparable del nostre jardí amb vistes a les vinyes.\nAquesta activitat està inclosa dins el programa de la SETMANA BIO per donar a conèixer la producció i l’alimentació ecològiques al nostre país i que té lloc del 16 al 24 d’octubre.\nVäcka va neixer el 2015 amb un petit restaurant 100% plant based i ecològic al barri de Gràcia de Barcelona. El 2019 van obrir la primera formatgeria artesanal vegana ubicada al Nest City Lab, un laboratori urbà que promou i acull projectes que es mouen en la línia de la sostenibilita i l’ecologia.\nTast de vins i formatges a la Hannun house de Barcelona el passat mes de juliol\n*Informació important COVID.\nAlbet i Noya posa a la seva disposició material de protecció (mascaretes i gels desinfectants), mantenim les distàncies de seguretat i netegem les instal·lacions de forma continuada. La visita es realitza en la seva totalitat a l’aire lliure. En cas de pluja la visita es realitzarà a l’interior del celler extremant, això sí, les mesures de seguretat.\nDurant la visita es recomana evitar tocar superfícies a les zones comunes o de trànsit. Si té algun dubte al respecte, consulti al nostre personal. Així mateix, podem resoldre qualsevol problema també per telèfon prèviament a la seva visita. Quan es troba amb una persona aliena a la seva família o grup, haurà de mantenir una distància de mínim 1,5 metres. La bodega posarà a la seva disposició les copes i materials degudament desinfectats i manipulats per a la realització de l’activitat. Amb posterioritat a la visita, si algun dels visitants obtingués un resultat POSITIU de COVID19 caldrà notificar-ho a Albet i Noya.\nEstàs veient: Tast de vins i formatges vegans a partir de: 20,00€\nContacte directe amb el nostre sommelier! Estem al celler de 8 a 15h. Deixa'ns un missatge i et contestarem tan aviat com sigui possible...


Derrota del Club Hoquei Mataró davant el Vic que el deixa cuer | Mataró Audiovisual\nEls mataronins cauen 2 a 5 contra un rival directe de cara a mantenir la plaça a la màxima divisió estatal\nJosep Maria Spà dc., 20/01/2021 - 09:30\nNova ensopegada del Club Hoquei Mataró que el condemna a acabar la primera volta de l’OK Lliga cuer i veu com la permanència s’escapa. Els mataronins no van tenir opció davant un Vic que sempre va anar per davant en el marcador i ja acumulen 10 jornades sense guanyar.\nLa segona volta del campionat de l’OK Lliga es presenta com un repte majúscul pel Club Hoquei Mataró, que ha tancat el primer tram de campionat en la darrera plaça de la màxima categoria estatal i havent guanyat només 1 partit.\nAhir a la nit rebia el Vic, penúltim classificat. Un duel que afrontava conscient de la importància i que havia vaticinat com una final anticipada. Però el cert és que el Vic, el rival que el precedeix a la classificació, va mostrar els galons de club històric de la categoria, i malgrat els problemes que té aquesta temporada, sempre va portar la iniciativa en el marcador. Al final derrota per 2 a 5. La clau segon el tècnic Albert Larrea va ser l’encert davant de porteria.\nA la mitja part s’hi arribava amb un 0 a 1 favorable als osonencs. Tot i això el primer temps va ser de domini mataroní. El problema, el de totes i el que repetia el propi Albert Larrea, el poc encert davant de porteria contrària. A la represa aquest poc encert va anar acompanyat dels gols visitants, que de penal i falta directa obrien escletxa en el marcador. Una diferència que, malgrat els dos gols mataronins, ja va ser insalvable. El tècnic mataroní intentava explicar les complicacions viscudes durant el partit i trobar-hi solucions de cara al futur.\nLa lliga no s’atura i aquest cap de setmana els mataronins estrenaran segona volta enfrontant-se al Voltregà al pavelló Oliveras de la Riva del municipi osonenc.\nEl Noia visita el Jaume Parera\nEl CH Mataró vol recuperar el signe de la victòria a l'OK Lliga\nEl CH Mataró aguanta una part al Liceo\nLa pitjor i la millor defensa de l'OK Lliga es troben al Jaume Parera\nEl CH Mataró, davant una nova jornada on sumar


Veure el treball del camp amb vista d’ocell no es fa cada dia\nart pagesia entrevista Els artistes van amb tractor Sara Boldú\nSara Boldú durant la nostra entrevista\nÉs una experiència carregada de poesia. Una perspectiva on es fon el silenci, la línia de l’horitzó i les tradicions ancestrals.\nUna visió que, sense cap mena de dubte, inspira i explica amb luxe de detall qui som, d’on venim i on volem anar.\nSara Boldú ens apropa a la feina agrícola des de l’aire, i ens la planteja com un art en majúscules on la terra és llenç i el pagès és l’artista que mou el pinzell.\nParlem amb la videoartista garriguenca, autora del projecte ‘Els artistes van amb tractor’.\n- Com inicies la teva trajectòria artística?\n- Sara Boldú: Comença amb aquest projecte. Volia experimentar què passaria si agafava un drone, anava a pagès i mirava els camps amb una perspectiva de pla zenital.\nUna de les primeres sessions que vaig fer es va situar a Els Omellons, on vaig fotografiar la feina d’un pagès que llaurava el camp d’oliveres dibuixant a la terra una mena de trenes. Aquesta sorpresa no l’hauria tingut si no hagués treballat amb drone.\n- Tu ets filla de Les Borges Blanques, terra d’oli i agrocultura. La presència agrària ha estat, per tant, una constància a la teva vida.\n- S. B.: Vinc de família pagesa: el pare era pagès, i els padrins. A mi també m’ha tocat de joveneta anar a collir peres, pomes, olives per poder-me pagar els estudis (riures). He viscut molt a prop la feina de la pagesia, i suposo que això determina la teva manera de fer i veure la vida.\n- Durant un any, et vas proposar gravar els processos agrícoles de diverses finques de les Garrigues.\n- S. B.: Sí! Vaig començar el març del 2018, i durant un any he intentat capturar instants de tot el cicle natural de la pagesia. Amb el projecte he volgut potenciar la feina tradicional de les Garrigues, però, de mica en mica, aquesta s’ha estès arreu del territori ponentí i del nord de la Península Ibèrica.\nEl projecte ha set (i està sent) tota una aventura. A les Garrigues sabia més o menys que em trobaria (pomeres, pereres, oliveres, ametllers, i vinya), però no com i amb quines formes.\n- Com proposes als pagesos participar en el projecte? Quines reaccions van tenir?\n- S. B.: Donant moltes voltes amb el cotxe, la veritat. Primerament per les Garrigues, la meva comarca. Quan veia un pagès treballant, aparcava, m’acostava a ell i li proposava fer fotografies. Menys una persona, tots m’han dit que sí, i això és una sort! Molts d’ells no els coneixia abans de fotografiar-los.\nQue formin part del projecte és fruit de la combinació de la sort, les meves ganes de captura instants i l’atzar de què en aquells moments estiguessin treballant.\n- Cap fotografia ha estat planificada?\n- S. B.: Alguna sí. Per exemple, he anat a buscar expressament les imatges de la verema, ja que és una feina que es desenvolupa durant uns dies molt concrets del calendari.\n- Com es treballa artísticament amb la fotografia d’un drone?\n- S. B.: La veritat és que mai m’ho havia plantejat. Però va anar tot rodat: comprar-lo, treure’m la llicència i l’assegurança, i començar el projecte al cap d’un mes. Treballar amb drone et permet treure fotografies i vídeos espectaculars. I és cert que molta gent ho explora per fer paisatges o capturar imatges d’esport.\n- Per què el camp, i l’activitat agrícola, com a motiu d’inspiració?\n- S. B.: Doncs perquè és el que tinc més a prop, i el que més estimo. Fer el projecte ha estat una oportunitat de redescobrir la comarca i la seva gent, a banda de molts altres territoris. Vaig fotografiar, per exemple, els camps florits de presseguers d’Aitona, la vinya de l’Ametlla de la Segarra o el laberint de blat de moro de Castellserà.\nPersonalment, m’inspira molt estar a l’aire lliure, envoltada d’arbres i gaudir del camp.\n- Aquesta mostra s’ha pogut veure en diversos espais expositius del territori, com el Centre de l’Oli de la Granadella, l’Ermita de Sant Antoni d’Os de Balaguer i el centre d’interpretació Cal Sinén, d’Ivars i Vila-Sana.\n- S. B.: Des de que es va inaugurar la primera exposició, no he parat de fer fotografies. Amb la qual cosa, la col·lecció i el projecte s’han ampliat i diversificat moltíssim. En les noves exposicions, vaig introduint material diferent. Si no, no hi hauria al·licient! De fet, és un tema que no l’acabaries mai, i més si anessis viatjant pel món. La terra és riquíssima en cultius, colors, treballs, etc.\n- ‘Els artistes van amb tractor’ explica el territori, els seus productes i la seva gent. A banda de les fotografies i els vídeos, l’exposició també compta amb unes entrevistes gravades que has fet a alguns d’aquests protagonistes.\n- S. B.: No volia quedar-me només amb la part estètica del projecte; volia donar força a la part humana. I per aquest motiu vaig decidir fer les entrevistes, i preguntar directament als pagesos i pageses què és el que els agrada de la seva feina, què els inquieta, com veuen el territori, etc.\nEl món de la pagesia és molt masculí, i amb el projecte he volgut donar veu a la dona pagesa i fer visible la seva labor.\n- És molt romàntic plantejar la pagesia com una obra artística, que pren la terra com un llenç, i els pagesos com els seus artistes.\n- S. B.: Fotografiant els cicles de la pagesia, te n’adones del pas del temps. La terra va canviant durant l’any (el color, els usos, el contacte amb els agents climàtics i l’home). Una fotografia només pots prendre-la durant un cert temps, és un acte efímer. Després, desapareix i torna a néixer amb una altra forma.\n- I parlant de dibuixos a la terra, amb quina feina agrícola et quedes pel seu traç?\n- S. B.: A nivell visual, la feina que més aconsegueix l’efecte del dibuix és quan els pagesos llauren. Quan planten també es fan moviments de terra impressionants. No obstant això, totes sorprenen, perquè juguen amb els colors, les paral·leles, les llums, les ombres, etc. Però si hagués d’escollir per la seva espectacularitat, triaria la llaurada i la floració.\n- Quin és el missatge de ‘Els artistes van amb tractor’?\n- S. B.: Amb el projecte, vull fer un homenatge a l’agricultura, una feina potser poc valorada però molt valuosa per la nostra societat. M’agrada molt mostrar la seva faceta artística, aconseguida a mig camí entre el camp, la climatologia, el factor humà i els tractors, les borrasses, els palets, etc. Fins i tot, les rengleres d’arbres plantats als camps, l’orografia dels bancals, la presència de les cabanes de volta. A la terra, sempre es dibuixen formes.\n- Què t’agradaria capturar en un futur amb el teu drone?\n- S. B.: M’agradaria explorar més el pas d’animals pels camps. De fet, en vaig fer un petit tastet gravant un ramat d’ovelles, i crec que dóna molt de si, sobretot pel que fa al moviment.


AMPA | Institut Pere Barnils | Pàgina 4\nBenvolgudes famílies de 2n d’ESO\nEl Departament de Salut, com cada any, administrarà la vacuna contra el tètanus i la diftèria (Td) als centres escolars segons el calendari de vacunacions vigent a Catalunya.\nL’objectiu de la vacunació al centre docent és facilitar l’accés a la vacunació i continuar amb el calendari de vacunacions que s’inicia a la infància.\nLa vacunació es durà a terme el proper dimecres 21 de febrer i és imprescindible que aquest dia el vostre fill/a porti el carnet de salut o el carnet de vacunacions per anotar-hi la dosi administrada i poder-lo revisar. El full d’autorització ja el vau signar i el tenim nosaltres.\nPer a més informació podeu consultar la pàgina web de vacunes al Canal Salut del Departament de Salut (http://canal salut.gencst.cat/ca) o trucar al telèfon 061 del Catsalut Respon.\nUs informem que el Consell Comarcal manté el servei de TRANSPORT EN FUNCIONAMENT i que l’Institut està OBERT.\nEl dijous 14 de desembre es farà la xerrada sobre CIBERASSETJAMENT a càrrec de l’entitat 140comunicació a 2/4 de 9 del vespre a l’Institut Pere Barnils.\nLa xerrada està adreçada a famílies amb fills d’entre 10 i 18 anys\nInscripcions online a:\nC/Nou, 19 - 08540 Centelles\nTelf. 938 810 375 ext. 228 - Fax 938 812 094\nXERRADA INFORMATIVA SOBRE EL PORTAL D’ORIENTACIÓ ACADÈMICA (UNportal)\nAdreçada a mares i pares d’alumnes de 4t ESO, Batxillerat i CAFEMN.\nOrganitzada per l’AMPA de l’Institut Pere Barnils.\nComunicat de Vaga 3 Octubre\nUs comuniquem que més de 3/4 del professorat i personal no docent del centre demà farà vaga. En compliment dels serveis mínims establerts per la Generalitat, el centre romandrà obert en horari escolar per atendre els alumnes que hi assisteixin, tot i que degut al suport majoritari de l’aturada general no es pot garantir la normalitat de les activitats lectives. La convocatòria també afecta els sindicats d’alumnes. Recordem que la no assistència dels alumnes menors d’edat és responsabilitat dels seus pares, que hauran de justificar degudament l’absència del seu fill/a amb el document disponible a consergeria i que es pot descarregar també d’aquesta mateixa notícia.\nEl Consell Comarcal garantirà serveis mínim de transport escolar.\nEquip de professors/es de l’Institut Pere Barnils\nCentelles, 2 d’Octubre de 2017\nAutorització vaga 1r i 2n ESO Autorització vaga 3r i 4t ESO Autorització vaga BAT/CAFEMN\nEn blanc Núm. 3 Maig 2017 La revista digital de l’institut


Arxius de Tallers mecànics - Mib Grup\nPer què necessites un ERP per al teu taller mecànic\nby Mib | gen. 29, 2021 | Sage 200 Tallers\nCom a bon mecànic, has de saber de cotxes. Però bona part del teu dia es va fent gestions administratives, segur. Perquè no hagis de fer un màster en gestió d’empresa, la solució més fàcil és un programa de gestió de recursos empresarials (ERP, per les seves sigles en anglès). I perquè t’entenguis amb el programa de seguida, val més que estigui específicament adaptat per a tallers mecànics.\nQuè és i què fa un ERP\nUn ERP no és més que un conjunt de programes que et permet gestionar les diferents operacions del taller des d’una sola eina. Donis de gestionar la informació dels teus clients i assignar les seves corresponents reparacions als mecànics, fins a generar factures o comptabilitzar les hores dels teus treballadors. En resum, t’ajuda a portar els comptes de tot en un sol programa. Veritat que sona bé?\nEl que guanyes\nSi encara estàs pensant que digitalitzant la teva gestió empresarial estaràs perdent diners, no podries estar més equivocat. No sols t’estalviarà molt temps (i el temps és diners, recorda) sinó que et permetrà: portar sempre el control dels teus estocs, veure l’historial de reparacions i revisions de cada vehicle, enviar recordatoris de revisions per correu electrònic i gestionar la teva facturació de la manera més fàcil possible.\nERP Tallers de MIB Ripoll\nEl ERP més complet que trobaràs, basat en el prestigiós sistema Sage200, és el de MIB. Aquí et detallem algunes de les seves característiques:\nManteniment de clients\nPodràs assignar un o més vehicles a cada client.\nPermet veure l’historial del client o bé del vehicle.\nConté tots els detalls del vehicle com la matrícula, el número de bastidor, el nombre de quilòmetres, etc.\nMostra l’històric de revisions, reparacions i recanvis de vehicle.\nPermet programar pròximes revisions.\nPodràs afegir articles com: mà d’obra, recanvis, accessoris, serveis…\nMostra l’històric de compra i venda d’articles.\nReferències de peces de recanvi\nNo farà falta entrar-les a mà, el programa les importa des d’un document d’Excel que el teu proveïdor et pot donar.\nLa manera més senzilla i fàcil de gestionar les teves factures, tant de clients com de proveïdors.\nSol·licita la teva versió i comença a simplificar el teu negoci!\nTot el que has de saber sobre el malware\nPer què la teva empresa necessita un software CRM\nEs pot fer un software a mida?\nComptabilitat, finances i tresoreria. En què es diferencien?\nQuè és un consultor tecnològic?


DIARI DIGITAL ONTINYENT: Maria Juan i Eugeni Alemany encapçalen el cartell del I Festival “Fes la mona” d’Ontinyent\nMaria Juan i Eugeni Alemany encapçalen el cartell del I Festival “Fes la mona” d’Ontinyent\nLa programació constarà d’un espectacle de magia i humor infantil, un curs de monòlegs i l’actuació conjunta dels dos humoristes al Teatre Echegaray\nEl regidor de Cultura anima als espectadors d’Ontinyent i la comarca a gaudir d’una alternativa d’oci per divertir-se en les vacances sense eixir de la ciutat\nEls televisius actors i humoristes valencians Maria Juan i Eugeni Alemany encapçalen el cartell del I Festival “Fes la mona” que tindrà lloc aquest mes d’abril a Ontinyent. “Fes la mona” es una proposta de Producciones Mamarias i Sinèrgies Serveis Culturals amb el suport de l’Ajuntament d’Ontinyent, que tindrà lloc el proper 14 d’abril, divendres de Setmana Santa, i que suposa, en paraules del regidor de Cultura, Àlex Borrell, “una nova alternativa d’oci per divertir-se en les vacances sense eixir de la ciutat”.\nEl regidor, que acudia a la presentació del festival junt a la pròpia Maria Juan i Ángel Cambra (Sinèrgies), agraïa als organitzadors “la idea de fer un festival novedós com aquest en estes dates, on tindrem l’oportunitat de gaudir junts per primera volta a dos dels mes destacats humoristes valencians del moment”, destacava.\nDes de Sinèrgies, Angel Cambra explicava que el “Fes la mona” començarà pel matí amb un espectacle de màgia i humor per als més menuts: FlipoMagia, a les 11:30 hores portarà a l'Echegaray Flipo, l'ajudant del màgic Fetuchini, qui haurà de fer-se càrrec de la funció en absència del seu mestre. El plat fort del Festival serà a les 22:00 hores del mateix 14 d’abril també a l’Echegaray, amb l’espectacle “No estem bé”, una obra carregada de sàtira a la valenciana en què l'ontinyentina i el suecà alternaran els seus monòlegs i converses mentre debaten sobre aspectes d'actualitat.\nLes entrades es poden adquirir ja al preu de 5 euros per a l’espectacle de matí i 10 euros en anticipada per al de vesprada a la web www.caixaontinyent.es, la Casa de Cultura, el Consell Local de la Joventut i a diversos establiments d’alimentació de la ciutat. A més a més al llarg del mes d'abril hi ha previst un curs de monòlegs de la mà del també ontinyentí i guionista de professió Rafa Ferrero, amb 8 classes presencials, del que es pot ampliar la informació a monolegsferlamona@gmail.com abans de ’11 d’abril, data de tancament d’inscripcions.\nMaria Juan destacava que “amb ‘Fes la mona’ volem contribuir a la dinamització de la ciutat, amb una proposta que vol fer d’Ontinyent un punt d’acollida en Setmana Santa, que la gent no se’n vaja fora. Ens apetia molt fer un espectacle junts i aprofitar a més el bon moment de l’humor valencià i també dels monòlegs per oferir un curs amb un dels millors guionistes valencians com es Rafa Ferrero”. L’actriu llançava una reflexió en veu alta per a incidir en què “hui en dia omplir un teatre es difícil i no és rentable, l’IVA cultural del 21% és excessiu” i tot i comptar amb l’ajuda de les institucions en aspectes com les infrastructures o l’organització, “la ciutadania ha de ser conscient que la cultura s’ha de pagar, que és adquirint entrades com es fa possible que ofertes com aquesta es puguen fer”, concloïa.\nPublicado por: Pedro Lopez Alejo el 21:32:00


25 000 Newtons a la collada de Terradelles | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Cultura i Societat › 25 000 Newtons a la collada de Terradelles\nPocs minuts abans de les sis de la matinada del dilluns vint de febrer del mil nou-cents setanta-vuit, a Ripoll hi feia un fred de collons, la collada de Terradelles era fosca com deia la meva iaia Pepeta que la gola dels llops o els golfs de l’espai eren i jo intentava-me protegir del fred polar arrapant-me com si m’hi anés la vida contra una paret d’arrebossat brut i decadent, amb les mans a la butxaca, en un intent de no glaçar-me viu perquè, en contra de l’opinió de la meva mare, havia decidit que una caçadora prima de pell negra, tant de moda en aquells temps, era tot el que em calia per protegir-me del fred implacable dels hiverns al Ripollès en aquelles hores en què possiblement ni la gravetat actuava, mentre esperava que aparegués el meu amic Andreu, com cada dilluns, conduint un Renault 5 d’un estrany color groc a l’inici de la carretera de Barcelona, allà on el passeig Regull perdia els arbres, el nom i s’iniciava la pròpia carretera que, amb les seves fites quilomètriques com làpides de tombes desconegudes ens marcarien cada dilluns el camí cap a Barcelona, on intentàvem treure’ns un estudis que, anys més tard, no ens haurien de servir per una puta merda però llavors això no ho sabíem i, de fet, d’haver-ho sabut, tampoc no ens hauria importat un rave.\nL’interior de l’erra cinc de l’Andreu era fred com els anglesos diuen que és l’infern i la calefacció d’aquell Renault, dissenyada amb tota probabilitat per una ment perversa, maligna o francesa, mai no acabava d’escalfar ben bé fins havent passat Vic, a les envistes de la Garriga. Pels volts de les sis del matí, les converses eren monosil·làbiques i, com a molt, gosàvem formular alguna pregunta breu i de compromís per saber com li havia anat a l’altre amb aquella mossa de la ja oblidada tarda del diumenge anterior. Poca cosa més hi havia collons de dir.\nAquell dilluns, ens acompanyava en Ramon, un altre amic comú que ara sempre me’l trobo pel carrer sant Pere i em demana quantes pastilles et prens tu cada dia nano? Però fins i tot així, en breu multitud de tres, les converses tampoc no eren fluïdes i es podia veure com les poques paraules que gosàvem articular es condensaven en la gèlida atmosfera interior, es cristal·litzaven amb la música que la ràdio vomitava, formaven una amalgama somnífera com les cançons de Leonard Cohen en perpetu desamor i queien al terra com llavors d’oblit d’argent viu en una trencadissa de silenci i alquímia perquè, en general, cap de nosaltres les contestàvem.\nAquell dilluns, tanmateix, l’Andreu estava estranyament loquaç i feliç i de la seva actitud en vaig inferir que l’encontre amb alguna de les mosses la tarda anterior a la fluvial discoteca Rivers li hauria anat bé. Més avall d’Agafallops i Cal Déu, a l’altura de la Solana del Ter, l’Andreu, absort en els seus pensaments, reia i cantava entre dents una cançó estranya que jo no havia sentit mai mentre, de tant en tant, m’instruïa sobre com fer un doble embragatge com marcaven els cànons de Manuel Arias-Paz amb aquell Renault 5 esquerp, una mica atrotinat i totalment inestable. En realitat, jo no li feia massa cas perquè em trobava en un estat estrany de semi inconsciència quàntica que em permetia dormir mentre fingia amb monosíl·labs una atenció inexistent.\nL’Andreu, de bon humor per la carretera buida com els sorrals de Singapur on moririen anys més tard molts dels meus somnis d’infant, va apurar tercera després del revolt del Roig, eternament glaçat, i va canviar a quarta a mitja recta en una clara passada de voltes de l’elemental motor gal d’escassa potència de l’erra cinc heretat del seu germà gran. Em vaig despertar intranquil del meu son instantani als primers contraforts de Terradelles perquè l’Andreu canviava fent fressa amb un doble embragatge descontrolat, xarbotant-nos amb unes batzegades escandaloses, segurament dictades pels records encara humits del dia anterior o pels amortidors fets merda de l’erra cinc gal.\nL’Andreu ja coneixia els revolts més malparits de la Nacional 152 i anava dibuixant amb cura el rumb cap a Barcelona, revolt rere revolt, en aquella època en què els GPS no existien i la cartografia del terreny català era només un nyap de corbes de nivell mal traçades sobre uns mapes militars d’escales errades i noms tergiversats que venien per pocs calés en algunes llibreries de Vich o d’ultramar. El petit port de muntanya de Terradelles, per on mai no passaria l’ara mentider i el llavors desconegut Lance Armstrong, coronava en un petit pla minúscul atapeït de pins i malesa i més i més revolts mal traçats que precedien la perillosa baixada, al final de la qual un altre revolt més sobtat encara propiciava de tant en tant espectaculars accidents amb morts premsats com sardines en oli entre les llaunes dels sis-cents o dels Renaults que la gravetat i les trompades havien desballestat sense pietat marges avall.\nJust a dalt del pla, vàrem atrapar un camió sobrecarregat de ferralla de les foneries de Campdevànol que s’arrossegava ocupant tota la carretera amb pena, soroll i fum. L’Andreu va deixar anar un renec sonor perquè sabia que no podríem avançar el maleït camió fins força quilometres més endavant i això ens endarreriria el viatge setmanal per etapes cap al nostre futur ignot. Resignat, l’Andreu va reduir a segona i va apujar una mica el volum de la ràdio que ara escopia una irreal Daddy Cool de Boney M en aquells paratges solitaris i freds molt per dessota de l’eclíptica de la Via Làctia que Galileu havia observat segles enrere i que ara lluïa en una plenitud ferotge en aquella nit a punt de finir. En Ramon dormia al darrera amb una forta pudor de fum que delatava la seva afecció matinera als negres Ducados incombustibles que fumava sense parar sempre que podia. L’Andreu es relaxava amb la cançoneta dels collons i jo provava de reprendre el son quan vàrem començar a baixar l’anguniosa costa de Terradelles acarats a sud deixant marge al camió ranquejant que ja havia començat a reduir marxes a tot drap per evitar que la gravetat, ja recuperada i ben activa, estirés la seva massa en una bogeria d’acceleració newtoniana.\nA punt d’arribar a la corba final vàrem veure els llums esgrogueïts d’un altre camió que sortia del revolt, amunt, lentament, abaixant marxes també, però ell per escalar Terradelles en sentit invers al nostre. L’Andreu i jo ens vàrem mirar pensant que la maleïda carretera era massa estreta per a dos camions grans i carregats com aquells. El conductor del camió que ens precedia devia pensar el mateix i vàrem saber que havia premut els frens en veure lluir els tènues llums vermells de frenada sota la caixa de la càrrega plena a vessar de ferralla de foneria que indicaven el seu pànic sobtat.\nLa desacceleració, transformada pels frens en calor i sumada a la inèrcia de la càrrega, a les irregularitats de la carretera i a l’asfalt gastat per dècades de trànsit cansat va començar a entravessar el camió davant nostre en una derrapada adormida, lenta, com en l’slowmo que cantaria Paul Simon pocs anys més tard en una cançó plena de miracles i meravelles com una conferència intercontinental.\nEn la inèdita càmera lenta d’en Paul Simon vàrem poder contemplar al ralentí l’hòstia descomunal de la caixa del camió que ens precedia contra la cabina del camió que pujava i com convertia parabrises i ferralla en una explosió sorda com un foc d’artifici irreal sota les mateixes estrelles que havien intrigat Anaximandre de Milet mil·lennis enrere. El ball lent es va acabar sobtadament amb les estridents botzines afòniques dels camions esberlant la nit sola i freda com les nostres ànimes astorades.\nParats al mig de Terradelles amb el motor en ralentí i el canvi de marxes en punt mort, l’Andreu renegava, en Ramon contemplava des del seient del darrera l’escena amb ulls com plats i jo em cagava en la inèrcia dels cossos i en alguna altra cosa que ara no recordo bé. Uns crits humans i impacients que més tard vàrem identificar amb els el conductor del camió en escalada ens varen tornar a la realitat i ens varen impulsar a baixar de l’erra cinc per mirar què fer. El xofer cridava demanant socors i plorava de dolor intens amb les cames atrapades entre el volant i el seient en una postura lletja que ens va acollonir a tots. Enfilats al camió, desafiant el potent vapor calent del radiador rebentat i el fum negre de la combustió d’alguna altra part del vehicle, a dures penes el vàrem poder alliberar entre tots tres, separant-lo dels vidres esmicolats del parabrises i de les llaunes de la carrosseria, esparracades en arestes temibles, que li fendien les cames fent-lo sagnar com un porc a l’alba.\nAl cap d’un temps indeterminat que ara valoro en uns pocs segons o escassos minuts, va aparèixer un providencial Land Rover verd i gran del qual en varen baixar marcials dos números de la Guardia Civil que ens varen fer apartar a tots a crits i amb una minsa cadena de dos metres varen organitzar-se per provar d’estirar amunt el camió entravessat i restablir la circulació inexistent. El Land Rover no va deixar de derrapar amb les quatre rodes en reductores fins a rompre la cadena però sense que es mogués ni un sol mil·límetre el maleït camió entravessat.\nEl sol llevant ens va dur les primeres llums i també uns quants cotxes. D’un Dyane 6, va baixar un xicot armat amb una calculadora Texas Instruments de dígits vermells que lluïen en les llums de l’albada com una premonició digital i, després de calcular a cop d’ull però amb precisió l’angle de Terradelles, el pes del camió i el coeficient de fregament de tot plegat, va sentenciar als números que buscaven desesperats una altra cadena aquest camió no es mou si no és amb vint-i-cinc mil newtons i dos collons. Després, com si els càlculs fossin una sentència inapel·lable o el resultat rodó d’un problema de física recreativa va tornar al seu Dyane 6 a dormir a l’espera dels fets ulteriors.\nNo recordo exactament quan, va aparèixer el camió de Ca l’Uñó, carregat fins a dalt de verdures i fruites i, menat per un dels forçuts germans Capdevila, va estirar amunt en marxa enrere i amb facilitat el camió entravessat, suposo que amb una cadena llarga i ferma, amb més de vint-i-cinc mil newtons, i amb dos collons. Es van separar els camions com si fossin de pa sucat amb oli, el pas va quedar lliure, es va aclarir la carretera amb facilitat i els números ens varen fer circular com si no hagués passat res, ordenant el trànsit com només ells sabien fer, a crits i amb eficàcia. L’Andreu, en Ramon i jo no ens vàrem poder acomiadar del conductor ferit que encara sagnava. Se’l varen endur els números perquè l’atenguessin al proper hospital de Campdevànol i ara ni tan sols recordem el seu nom. Poc després, encara afectats, vàrem parar a les Quatre Carreteres de Tona i immersos en la voràgine dels copiosos esmorzars dels viatjants que l’omplien ja de bon matí aliens a Terradellas i els seus perills, ens vàrem prendre unes reforçants copes de Mascaró plenes a vessar perquè ens deixessin de tremolar les cames de fred i ensurt mentre ens explicàvem desordenadament els uns als altres les nostres sensacions alterades per l’incident.\nEn arribar a la facultat, més tard i encara amb sang a la roba, em vaig excusar pel retard explicant a la professora de francès la història del camió, els newtons i els collons d’en Capdevila estirant contra la gravetat i el seny el camió entravessat, però estic convençut que no em va acabar de creure mai, possiblement perquè no em va ajudar gaire la meva explicació atropellada ni el pestilent alè de Mascaró que exhalava nerviós mentre provava d’argumentar-li els fets de la collada com Déu i l’Académie Française diuen que s’ha de fer.\nJa fa anys que ningú no passa per Terradelles i la costa, que encara existeix, ha traspassat el seu perill a la velocitat amb la qual els de Barcelona encaren els revolts finals del desdoblament de la C17 quan vénen a buscar bolets, o quan van a cap a les pistes d’esquí que rarament tenen neu, o quan busquen els hotelets d’estiu o les falses masies ara dedicades al turisme rural en decadència des d’on contemplen il·lusionats la inexistent vida bucòlica que pensen que vivim, però des d’aquell dia, sempre miro de tenir a mà una calculadora d’alguna mena amb funcions trigonomètriques i científiques, no fos cas que hagués de calcular newtons com foll enmig d’alguna collada freda i hostil com les del Ripollès són, o eren.\n‹ Pànic a sortir de la normalitat\nL’actual llengua basca i l’antiga llengua dels ibers, emparentades ›\nOne comment on “25 000 Newtons a la collada de Terradelles”\n12/02/2013 a les 21:09\nVols dir que la professora de francès no et va creure? Una excusa com aquella difícilment podia ser inventada i, d’altra banda, les taques de sang a la roba… Caram, quin tràngol!


Desenes de persones pentinen la zona de Llucmajor a la recerca de Margalida\nAvui al matí es realitzarà un nou desplegament des del Club Nàutic Nou de l'Arenal\nG.P. | 20 octubre 2007\nDes del passat dia 10 no es tenen notícies de Margalida Bestard, la dona de 72 anys desapareguda a l'Arenal després de cobrar el lloguer de diversos pisos de la seva propietat. La família ofereix una recompensa per qualsevol pista fiable però no ha rebut trucades. Més de mig centenar de persones participà ahir en una nova jornada de recerca de Margalida Bestard. Voluntaris de Protecció Civil, familiars, amics, coneguts i veïns recorregueren diverses zones per trobar la dona, el parador de la qual continua sent un misteri.\nAvui al matí s'ha convocat una altra gran recerca col·lectiva, en la qual participaran voluntaris d'agrupacions de Protecció Civil de diferents agrupacions de Mallorca, Guàrdia Civil, Policia Local, familiars, amics, veïns, i coneguts de Margalida. Tant ahir com avui, el punt de partida és el Club Nàutic Nou de l'Arenal de Llucmajor, a partir de les nou del matí. Allà hi ha instal·lat un punt de coordinació, on es prenen les dades de les persones que participen en la recerca i se'ls assigna una zona. A mitjan matí d'ahir eren 55 els voluntaris que pentinaven l'Arenal i els voltants.\nJoan Amengual, nét de Margalida Bestard, recorregué diverses zones i agraí l'ajuda de totes les persones que col·laboren en la recerca. Amengual comentà que la desaparició de la seva àvia «és un misteri perquè no s'ha tornat a saber res d'ella des del dia 10». En aquest sentit remarcà que la família ofereix una gratificació de 15.000 euros a les persones que puguin aportar pistes fiables sobre el parador de Margalida, «però de moment no hi ha hagut cap trucada, avisos ni tan sols falsos, és molt rar».\nAvui, la convocatòria està assenyalada per a les 09.00 hores. No obstant això, el punt de coordinació és de manera fixa al Club Nàutic Nou. Així, totes les persones que es desplacin fins allà per col·laborar, sigui l'hora que sigui, rebran un itinerari per contribuir en l'operatiu de recerca.


Redacció 01/05/2017 - 06.35 Actualitzat 02/05/2017 - 10.22\nMilers de persones han participat a les manifestacions del Primer de Maig, molt centrades aquest any en la demanda de recuperació de salaris, que s'han desplomat durant els últims anys de la crisi. CCOO i UGT han fet la convocatòria de les marxes sota el lema "Ocupació estable, salaris justos i més drets socials".\nCom cada any, al centre de Barcelona s'ha fet la marxa més important. Segons els organitzadors, hi havia 50.000 persones. La Guàrdia Urbana ho rebaixa fins a 5.000. Els manifestants han baixat per la Via Laietana fins a la plaça de la Catedral, amb moltes banderes i pancartes reivindicatives. Han encapçalat la manifestació els màxims representants de CCOO, Javier Pacheco, i la UGT, Camil Ros, acompanyats de la consellera de Treball, Dolors Bassa: la presidenta del Parlament, Carme Forcadell i diversos representants polítics de les diferents formacions. Els treballadors de Codorniu i la impremta del grup Zeta, en tots dos casos afectats per un ERO, s'han fet especialment visibles durant la manifestació.\nEls líders dels dos sindicats han avisat que la conflictivitat laboral anirà en augment si la patronal no aprova una pujada dels salaris. Consideren que la recuperació econòmica no ha arribat a les butxaques dels treballadors. Camil Ros ha remarcat:\n"És el moment de la recuperació dels salaris. És el moment de dir, clar i fort, a Foment del Treball, que tenim aquí davant, que ja n'hi ha prou, que se'ns ha acabat la paciència. O pugen els salaris, o el conflicte està servit. Aquesta situació econòmica no és només per la crisi. La crisi ha estat una estafa i l'excusa per trencar el nostre model de benestar"\nEl líder de CCOO ha vinculat les reivindicacions dels treballadors al dret a decidir:\n"Els drets socials del poble de Catalunya són pels qui viuen i treballen a Catalunya, i aquests drets socials han d'anar de la mà dels drets nacionals. Per això és l'hora de plantejar la centralitat de la radicalitat democràtica del dret a decidir"\nEls sindicats reclamen, d'una banda, un augment salarial i, de l'altra, tancar d'una vegada per totes l'acord de la renda garantida de ciutadania. També exigeixen un augment del salari mínim fins als 1.000 euros abans que acabi la legislatura.\nAquest Primer de Maig també s'han fet manifestacions a la resta de capitals de demarcació. A Lleida, la manifestació ha començat a la plaça del Treball i ha acabat fa a la Rambla de Ferran, amb la lectura d'un manifest. Hi han participat entre 500 i 700 persones, segons els sindicats, una xifra semblant a la d'altres anys tot i el pont. La marxa ha comptat amb la presència de l'exlíder dels socialistes Pedro Sánchez. La manifestació ha recorregut diferents carrers de la capital del Segrià i entre els manifestants, hi hem pogut veure els treballadors del Grup Codorniu després que la companyia ha anunciat un ERO.\nUnes 800 persones s'han manifestat a Girona sota una pancarta unitària que posava el focus en els nous convenis col·lectius, demanant que els increments de sou vagin en sintonia amb l'IPC. Un any més, la protesta tampoc ha estat aliena als conflictes laborals i les reivindicacions del territori. La vaga a Kluh Linaer, la indefinició en què es troba la plantilla de Tecnocom, la precarietat al sector turístic exemplificada amb l'hotel Don Juan o la reclamació que es desencalli el nou Trueta s'han deixat sentir tant al llarg de la manifestació com durant els parlaments.\nI a Tarragona, entre els manifestants hi ha els treballadors de l'empresa de bolígrafs BIC, que ha anunciat un expedient de reducció d'ocupació.\nMadrid: Contra la corrupció i crida per recuperar els salaris\nLa manifestació a Madrid l'han encapçalat els líders de Comissions Obreres, Josep Maria Álvarez, i de la UGT, Ignacio Fernández Toxo. Hi han participat també el líder de Podem. Pablo Iglesias, i el d'Esquerra Unida, Alberto Garzón.\nLa marxa ha començat a la plaça de Neptuno i ha acabat a la Puerta del Sol. Sota el lema: "No hi ha excuses. Al carrer!". Tant UGT com Comissions Obreres demanen un acord global per a la negociació col·lectiva i volen un debat social i polític per abordar els molts casos de corrupció que estan sortint a la llum.\nJosep Maria Álvarez ha afirmat que la CEOE ha de saber que, "si no hi ha un conveni marc que serveixi de paraigua per a la negociació col·lectiva, el procés de negociació dels convenis sectorials i d'empresa es convertirà en un calvari per als empresaris".\nEl líder de CCOO, Fernández Toxo, ha reclamat un pla de xoc: "Espanya porta dos anys de creixement econòmic i ara l'economia ha d'alinear-se amb les necessitats de les persones. És un moment per establir un pla de xoc que no està als Pressupostos Generals de l'Estat presentats pel govern per l'ocupació, per l'eradicació de la pobresa, donant sortida a la Iniciativa Legislativa Popular de la renda mínima al Parlament."\nQuatre ferits a París en enfrontaments després d'una manifestació de l'1 de Maig\nIncidents al final de la manifestació de l'esquerra alternativa\nRecuperar salaris i el suport dels treballadors, reivindicacions principals de l'1 de Maig\nEls sindicats adverteixen la patronal d'un augment de la conflicivitat si no negocien salaris\n1 de Maig arreu del món


Sigues el primer/a a comentar!\tLlegeix 1355 vegades\tLlegeix més ...\nSigues el primer/a a comentar!\tLlegeix 337 vegades\tLlegeix més ...\nSigues el primer/a a comentar!\tLlegeix 5913 vegades\tLlegeix més ...\nSigues el primer/a a comentar!\tLlegeix 1151 vegades\tLlegeix més ...


La crisi del COVID-19 obre la possibilitat d'una vaga de lloguers - directa.cat\nLa crisi del COVID-19 obre la possibilitat d'una vaga de lloguers\nMés d'una vintena de col·lectius en defensa del dret a l'habitatge exigeixen al Govern espanyol la suspensió del pagament dels subministraments bàsics i dels lloguers d'habitatges, locals comercials i espais de treball per les persones que perdin ingressos mentre duri l'estat d'alarma. Fins que això no sigui una realitat, han convocat una vaga de lloguers a partir de l'1 d'abril\nSilenci. Aquesta és la resposta que la coalició PSOE-Unidas Podemos ha brindat fins ara a la greu problemàtica que moltes llars es trobaran a finals del mes de març: el pagament de la mensualitat dels seus contractes d’arrendament d’habitatge corresponent a l’abril. En la roda de premsa posterior al Consell de Ministres espanyol d’aquest dimarts, Irene Montero i Salvador Illa no van avançar cap mesura per pal·liar aquesta problemàtica derivada de la crisi provocada pel COVID-19. Així doncs, qualsevol possible decisió in extremis sobre la matèria quedarà postergada a la següent trobada dels membres de l’executiu espanyol que se celebrarà el pròxim 31 de març.\nElida Rosa Romero, membre del Sindicat de Barri del Poble-sec, paga 600 euros de lloguer a un pis del fons d’inversió Divarian que comparteix amb la seva parella. Treballa des de fa quinze anys fent el servei domèstic d’una llar però des del passat dilluns dia 16 han prescindit dels seus serveis i encara no sap quant cobrarà aquest mes i si podrà fer front al pagament de la renda: “No em puc quedar sense menjar”, afirma neguitosa. “No sé com afrontaré el pagament del lloguer”, afirma la seva companya de col·lectiu Sole, treballadora autònoma que també s’ha quedat sense ingressos, motiu pel qual reivindica la suspensió del pagaments dels lloguers i que aquesta crisi “la paguin els rics”.\nCom elles hi ha milers de persones que hores d’ara s’estan organitzant per intensificar la pressió social contra la classe política perquè prengui mesures. Més de quaranta mil persones ja han signat la petició per exigir al Govern espanyol la suspensió del pagament dels lloguers i dels subministraments bàsics (aigua, llum, gas) per les persones que perdin ingressos mentre duri l’estat d’alarma. La xifra d’adherides no para d’augmentar a cada hora que passa sota una consigna ben clara: “o suspenen els lloguers o no paguem”. Aquesta revolta d’inquilines s’està coent a partir de la iniciativa ¡Suspensión de los alquileres ya!, llençada per 25 col·lectius i organitzacions en defensa del dret a l’habitatge d’arreu de l’Estat espanyol, una quinzena de les quals arrelades a Catalunya com el Sindicat de Llogateres i Llogaters, la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca i diversos sindicats de barri, en el marc de la campanya promoguda per múltiples moviments socials que reclamen un pla de xoc social amb mesures d’emergència per pal·liar els efectes de la crisi.\nFins al moment, més de sis mil persones han contactat amb les impulsores per advertir que el pròxim 1 d’abril no pagaran el lloguer a causa dels estralls que el confinament ja està produint sobre les seves economies domèstiques\nFins al moment -data d’actualització- més de vuit mil persones –la meitat, del Principat– han contactat amb les impulsores per advertir que el pròxim 1 d’abril no pagaran el lloguer a causa dels estralls que el confinament ja està produint sobre les seves economies domèstiques. “Si no s’implementen les polítiques socials adequades per fer front a la crisi del coronavirus, estem en risc de caure en una nova crisi immobiliària”, asseguren al seu manifest, on recorden que els milers d’acomiadaments, ERTO i cessaments d’activitats d’autònoms i petits comerciants provocarà la disminució o pèrdua total d’ingressos de bona part de la classe treballadora. La iniciativa no demana una moratòria del pagament, que finalment suposaria tan sols l’ajornament de les obligacions, sinó la suspensió i condonació: “La moratòria recau de nou sobre les economies domèstiques de les famílies treballadores que han perdut els seus ingressos en benefici de l’economia rendista, majoritàriament basa en grans propietaris i fons voltors”. Tanmateix, conscients de la diversitat de casuístiques, demanen al govern de Pedro Sánchez que garanteixi que aquells petits arrendadors que es trobin en situació de vulnerabilitat es puguin beneficiar d’una renda mínima de quarantena.\nAixí mateix, la demanda de suspensió dels arrendaments no es limita només als habitatges, sinó que es fa extensible als espais de treball o locals comercials on l’activitat laboral s’hagi vist afectada. “Si el Govern no aprova aquestes mesures, serem nosaltres les qui les posarem en pràctica, perquè si una cosa tenim clara, és que aquesta crisi no la pagarà la població, com va succeir el 2008”, adverteixen amb rotunditat. Per garantir certa cobertura col·lectiva a qui se sumin a la vaga a partir de l’1 d’abril, llancen una caixa de resistència i fan una crida a les persones que no estan en risc de perdre casa seva que hi donin suport a través de la plataforma Goteo.\nCal tenir en compte que el 67,5% del total de desnonaments practicats a l’Estat espanyol l’any 2019 –un total de 36.467– ho van ser per impagament del lloguer, segons les dades del Consell General del Poder Judicial. De tots ells, Catalunya va ser el territori líder amb 8.427 desnonaments per aquesta causa i el País Valencià es va situar en la quarta posició d’aquest malaurat rànquing amb 4.486 execucions. Malgrat que els processos judicials han quedat momentàniament aturats i algunes ciutats han suspès els desnonaments, és possible que en un futur es puguin exigir judicialment les rendes i, en cas d’impagament, la propietat engegui un procés d’expulsió. Per aquest motiu, les organitzadores subratllen “el que guanyem dependrà de la força que tinguem i de quantes siguem. És el nostre moment per canviar les regles del joc i lluitar pels nostres drets. Si no podem pagar, organitzem-nos per exigir-ho”.\ncoronavirus COVID-19 Covid19 lloguer preu dels lloguers Sindicat de Llogateres i Llogaters\n« Les residències de gent gran reclamen poder fer tests i un aillament real dels positius\nInterior manté 33 interns en el CIE de València malgrat l’emergència sanitària »


Text mates filosofia\nPolarización Del Conocimiento by juan pablo 334 views\n1. Considero que en aquest llibre de text hi predomina el mecanicisme i l’empirisme com a filosofia de l’ensenyament de les matemàtiques. Per una part és mecanicista perquè en algun moment fa explicacions i exercicis com si les matemàtiques fossin un conjunt de regles amb activitats on es fomenta la memorització i l’automatització (mecanicisme); però per l’altra part apareixen també explicacions i exercicis on el punt de partida és el context, la realitat (empirisme). No podem dir que sigui un llibre on la filosofia d’ensenyança que hi predomini sigui el realisme perquè, tot i que es parteixi de la realitat, no es troben ni exercicis ni explicacions on, a part de partir de la realitat, es profunditzi en les matemàtiques. A més, tampoc es dóna peu al principi didàctic de reconstrucció del pensament. Per argumentar això podem fer referència a algunes imatges del llibre: A les següents imatges podem comprovar que es fa referència a la realitat, però no aprofundeix en les matemàtiques, sols posa una sèrie de regles per aplicar: Introducció tenint en compte el context. T’explica el contingut com una regla a seguir.\n2. Explicació fent referència a la realitat. No dóna peu al raonament, dóna la solució (nega el realisme). T’explica una sistematització, amb exemples per tu fer de la mateixa forma. Exemples d’activitats de l’explicació anterior.\n3. Activitats segons l’explicació de la imatge anterior. Té en compte la realitat però et fa fer exercicis d’aplicació. En aquestes altres imatges podem veure com el llibre et guia perquè apliquin una sèrie de regles:\n4. Aquí també ens trobam exemples d’exercicis repetitius i mecànics, on hi predomina la sistematització que confirma el mecanicisme: T’expliquen com has de fer l’activitat. Exercicis repetitius i mecànics aplicant l’explicació anterior. No es té en compte la realitat. Els exercicis són perquè segueixin les mateixes pautes que t’han explicat. En les següents imatges les activitats segueixen l’explicació, ja que així els alumnes ho poden aplicar, però en aquests casos, es fa referència a la realitat, encara que no dóna peu a què es profunditzi en les matemàtiques:\n5. En conclusió podem dir que en aquest llibre de text hi predomina tant el mecanicisme com l’empirisme.\nArgumentacio llibre mates


Gotes d'aigua...: Premi Goldenbird\nEn Josep Antoni Moreno m'ha concedit l'honor de rebre el Premi Goldenbird, així que moltíssimes gràcies per creure que el meu bloc s'ho mereix. Aquest premi ha estat creat pel bloc de Niñapajaro, que es concedeix por nada en especial, tal vez simplemente por estar ahí, gracias por compartir vuestro mundoblog, no tiene ni bases ni normas ni prohibiciones.\nA falta de normes, el premi es pot entregar a tants blocaries com un vulgui i per qualsevol raó. Els que jo considero que es mereixen aquest guardó simplement per tindre bloc i compartir aquest espai virtual cadascú amb les seves afeccions, preocupacions i reflexions són, conseqüentment, aquells blocs que tinc linquejats i que per tant per mi estan aquí; segons ordre alfabètic:\nLa mirada d'en blauet\nMoltes gràcies pel premi. EL PREMI ÉS QUE HI HAGI UN BLOGAIRE COM TU PER LA XARXA\nCarles, gràcies pel premi. Ja el farem córrer.\nCom diu el Toni: gràcies per ser-hi.\nCom diu el premi, gràcies per compartir el teu blog.\nMoltes gràcies Carles, bé ja és el sogon premi que em concedeixes , com ho faig per donar-te jo un premi?¿?¿ , bé de fet , blogs com els teu són agarïts i interessants, i de lectura diària.\nMoltes gràcies i continuem així.


Coronavirus.- Fiscalia investiga el missatge de 'PSOE assassí' en adhesius amb imatges de mascaretes a València\nLa Fiscalia Provincial de València investiga l'aparició d'uns adhesius en el mobiliari urbà de diversos carrers de la ciutat de València que contenien el missatge de 'PSOE assassí' escrit sobre una mascareta quirúrgica. En elles es distorsionava el logo de la formació i se substituïa per una imatge que s'assemblava a una calavera juntament amb una altra frase en la seua part inferior: "Ni oblit ni perdó", i la bandera espanyola.\nLa secció d'Odi de la Fiscalia, coordinada per la fiscal Susana Gisbert, és l'encarregada d'aquestes diligències d'investigació obertes després d'una denúncia del PSPV sobre aquests adhesius, en la qual es demanava que es comprovaren els fets i es determinara la naturalesa delictiva dels mateixos, segons ha pogut saber Europa Press.\nEn la denúncia s'al·ludia a l'aparició d'aquests adhesius el passat 4 de maig del 2020 i el PSPV entén que "en clara al·lusió" a la situació de pandèmia generada per la Covid-19, "a través de la imatge de mascaretes s'intenta responsabilitzar el PSOE de les morts, amb la manipulació del logo substituint la rosa per una calavera". I imputant aquest partit l'"assassinat" de les persones en qualificar-ho de 'PSOE assassí', sosté.\nLa formació política afirma que aquests missatges poden atemptar contra el seu honor i, a més, poden lesionar altres béns jurídics. I en aquest punt fa referència als delictes d'odi.\nAl·lega que encara que la llibertat ideològica i la llibertat d'expressió protegeixen la lliure expressió de les idees, fins i tot rebutjables i molestes per a algunes persones, en cap cas tals llibertats poden donar cobertura al menyspreu i l'insult contra persones o grups, o la generació de sentiments d'hostilitat contra ells, constituint, per açò, delictes d'odi.\nLes manifestacions denunciades, agrega el PSPV en el seu escrit, "van molt més allà del dret a l'honor de la formació política, suposen una greu fallida de la convivència i del gran ordre constitucional, incitació a l'odi i la discriminació per motius ideològics, doncs busquen un atac al pensament polític socialista i la seua gestió".\n"Aquests atacs -s'afig- són directament una greu incitació directa a l'odi i la discriminació del pensament polític socialista mitjançant l'atribució injuriosa i calumniosa de fets que danyen el seu honor, la qual cosa suposa una vulneració del dret a la no discriminació per motius ideològics que no pot emparar-se en la llibertat d'expressió, i amb la finalitat clara de provocar una reacció d'odi davant del mateix, per si no fora prou emprant l'anonimat per a evitar tota classe de responsabilitat que dona mostra evident de la intencionalitat".\nSegons el parer del PSPV, en aquest cas ha d'aplicar-se la norma penal perquè una banalització de conductes d'aquest tipus pot donar lloc a una societat insensible a l'agressivitat, a l'odi i, finalment, a la violència.\nI conclou la denúncia: "Assistim en els últims mesos a una greu escalada de la crispació i d'odi que ja es trasllada de les xarxes i els mitjans al carrer començant pel mobiliari i les parets que, decididament, ha de tindre una resposta de les institucions, com la Fiscalia, garants dels drets i la seguretat dels ciutadans i el nostre sistema de convivència".\nPer tot, la Fiscalia de València ha decidit obrir diligències d'investigació per a esbrinar la identitat dels autors d'aquests adhesius denunciats pel PSPV en entendre que aquests fets podrien ser constitutius de delicte.