Cap a la consagració a la Santíssima Trinitat￼ | Cap a la Nova Creació\nCap a la consagració a la Santíssima Trinitat￼\n11 gener 2022 .\tDeixa un comentari\nDiumenge, amb el baptisme del Senyor vam renovar les nostres promeses baptismals i ahir vam iniciar el temps ordinari, com l’anomena l’Església catòlica. Per a nosaltres és el temps de l’esperança, esperança que ha de tenir les arrels encara més vives i encara més plenes amb la segona vinguda de Jesús que proclamem; esperança que ens acosta cada vegada més al retorn gloriós, esperança en la fe, perquè sabem que tot el món està a les mans de Déu; sabem que tots aquells que ho desitgen i són de bona voluntat són guiats, acompanyats, redimits, santificats i portats cada un en el seu moment cap a la creació nova.\nHaver renovat les nostres promeses baptismals, com a Església, com a membres de l’Església, ens porta a haver de ser també nosaltres portadors d’esperança, i ho podem ser només si en la nostra vida i amb la nostra vida, som testimonis de la presència viva de Jesús, perquè només Ell pot portar esperança a aquesta humanitat.\nA les lectures d’avui, és a la lectura de Marc, l’Evangeli de Marc, on tenim l’home posseït a la sinagoga que reconeix Jesús. En aquesta lectura se sorprenen d’una doctrina nova que ensenya amb autoritat, però és trist veure que qui ho reconeix és un dimoni. El poble se sorprèn: “Però què és això?”, el dimoni El reconeix i diu: “Per què et fiques amb nosaltres? Has vingut a destruir-nos?”. D’aquesta frase sembla que s’entén que el dimoni se sentia molt bé allà, a casa seva, no parla per ell, i diu: “Què has vingut a fer aquí? Tan bé que estàvem. Aquest no és el teu regne, és el regne del príncep d’aquest món”, i Jesús diu: “Calla i surt d’aquest home”.\nPer què dic això? Fixeu-vos que aquesta autoritat de Jesús no ve d’una força física, no ve d’un poder polític, del fet que sigui un rabí, no és una autoritat imposada, perquè de fet diuen: “És una doctrina nova, no com aquella que et diuen els nostres escribes, els nostres doctors de la llei”; aquells tenen autoritat, però no és la mateixa autoritat. L’autoritat de Jesús ve de l’Esperit. Nosaltres, com a membres de l’Església de Jesucrist de l’Univers, si vivim la veritable comunió amb aquesta Església, si ens sentim de veritat Església, si sé que sóc part de l’Església, si sé que en aquesta Església, darrere meu hi ha tot el Cos Místic, si sé que Maria Santíssima prega per mi, que Sant Josep prega per mi, que els instruments extraordinaris preguen per mi, que ara també un instrument ordinari ens és enviat per Déu per acompanyar-me i pregar per mi, i visc aquesta comunió, també cada un de nosaltres té aquesta autoritat. També cada un de nosaltres esdevé una provocació per l’esperit del món, una provocació pels dimonis que viuen en aquest món, també a cada un de nosaltres se’ns diu: “Què heu vingut a fer? A renovar-nos? No teniu res a fer amb aquest món”, però també cada un de nosaltres amb la mateixa autoritat i senzillesa. A més a més, sabem que Maria Santíssima ni parla: els dimonis fugen. Ella ni tan sols els ha de dir: “Calla!”, marxen abans.\nNo dic això per presumir, ho dic perquè això esdevé també un signe per verificar si crec en l’Església de Jesús, si crec en la comunió i si sóc conscient de les gràcies que ens han estat donades per ser testimonis de la seva presència viva. Dic això perquè, si crec en aquesta comunió, si Déu està amb mi, qui està dins meu? Ha arribat el moment de viure això, però, viure-ho on? Viure-ho en la vida, viure-ho en totes les situacions, en totes les proves, boniques o dolentes; viure-ho en tot allò que trobo, que em passa, viure-ho mirant també el món tal com va, en la fe de: Déu és aquí, Déu guia, sé quina és la meva identitat, tinc totes les gràcies per ser fill de Déu. Aleshores, Déu està amb mi, qui està contra mi? Els dimonis, us ho garanteixo, senten aquesta força.\nHem esmentat moltes vegades, però especialment en aquest temps, la importància que aquesta presència viva de Jesús en la segona vinguda pugui viure la glorificació en cada un de nosaltres. Viure així ja és part de la glorificació: Déu està amb mi, ja és part de la glorificació, glorificació de Jesús en la nostra vida, perquè només amb aquesta actitud ja permetem que Jesús es glorifiqui, i Ell es glorificarà en la malaltia, en les proves, en tota la vida, en totes les situacions. Serà Ell que es glorificarà, serà Ell que afrontarà totes les situacions. Vivint així, començo a caminar amb la fe i amb la consciència de ser fill de Déu, i, com diu Sant Joan Apòstol: “Què seré, no ho sé, però amb aquesta fe, jo, en el meu camí de cada dia, esdevinc fill de Déu, fill en el Fill”.\nCertament, dono per descomptat, és a la base, i per a qui és membre d’aquesta Església especialment en aquest temps, val per sempre, però ara que som en aquests temps finals encara més, creient en la seva presència viva aquí, en la seva obra contínua i sempre constant, en tota situació, Ell està al centre de la meva vida, és a dir, que la meva vida és conèixer Crist, la meva vida és conèixer el Pare. Dono això per descomptat.\nEl diumenge 16 de gener, renovem la nostra consagració solemne a la Santíssima Trinitat. És bo que ens preparem a aquesta consagració, és bo que no sigui un ritu, i, precisament per això, és bo recordar-nos a tots nosaltres que ens ha estat dit que som propietat de la Santíssima Trinitat, després d’aquella consagració que vam fer fa alguns anys. Propietat de la Santíssima Trinitat, no perquè som esclaus. Per a nosaltres, potser, la paraula “propietat” sona una mica com ser un objecte, però som propietat precisament perquè som fills, fills en el Fill, propietat perquè som part, generats per la Trinitat, fets de la mateixa substància, a imatge i semblança de Déu. Propietat en aquest sentit, propietat perquè també nosaltres estem cridats, no dic com Maria Santíssima, a entrar en la Trinitat, però sí a viure una comunió amb Ells sí, a estar cara a cara amb Ells sí, a viure a la seva presència per l’eternitat sí. En aquest sentit, propietat. I vivint així, ara dic: si Déu està amb mi, si sóc propietat de Déu, qui està contra meu? Si estic a les mans de Déu, qui podrà prendre’m d’aquelles mans? Sant Pau havia fet aquell cant “Qui ens separarà? Potser el dolor, potser la malaltia, potser les proves, la mort? Ni la mort, ni la vida ens separarà“. Això és glorificar, o, millor, deixar-se glorificar.\nAixí doncs, preparar la consagració a la Trinitat és preparar-la amb aquesta consciència i fer de manera que aquests dies, especialment, ens ho recordem. Ens ho recordem l’un a l’altre, ho recordem a la ment, ho recordem a l’ànima, ens recordem aquestes veritats, cada vegada més profundament, per arribar, diumenge, que la consagració sigui una petició: “Desitjo, Santíssima Trinitat, recordar-me i recordar-te que sóc propietat teva. Desitjo ser-ho, desitjo que tot el meu ser visqui per això, es consumeixi per això, es glorifiqui en això”.\nTinc una petició perquè aquesta Església, aquest poble arribi diumenge així, que es consagri en aquesta fe, en aquesta maduresa i segueixi el camí directe amb tots els esdeveniments que tindrem davant nostre. Aquesta petició la faig especialment als malalts, la faig als ancians, la faig a aquells que en el món són considerats inútils, i, en canvi, són els més útils de tots, i, en canvi, són aquells que ja estan en situació de viure plenament la glorificació de Déu, en la situació d’unir els seus sofriments, les seves situacions, no boniques humanament, a les de Crist i fer-les esdevenir així, encens, pregària, oferta viva. Així que us demano que les oferiu per aquest poble, per aquesta preparació; oferir-les perquè s’entengui, perquè el poble entengui des del seu interior aquestes veritats.\nDemano també als pares de nens petits i als qui tracten amb nens petits: no us demano que els expliqueu a ells què és la consagració a la Trinitat. Us demano que us la feu explicar, feu-vos-ho explicar per ells. Demaneu als nens què és aquesta veritat que Jesús és viu, demaneu als nens com viuen la seva presència de Jesús viu, i aprengueu.\nDemano també a qui està en contacte amb certs malalts particulars, certes malalties fortes que tenim en el nostre poble i al voltant del nostre poble. Us demano que en aquests dies, aneu, doneu-los les gràcies, a agraïu-los per com porten aquesta situació i, si ho desitgen, certament, no els obligueu, demaneu-los una oferta particular: vosaltres que esteu units al Senyor, digueu-los, demaneu-li per gentilesa que el poble de l’Església de Jesucrist, el Poble de la Fundació, entengui què està vivint en aquest temps i ho visqui seriosament. Estic segur que, juntament amb Maria Santíssima, presentant totes aquestes pregàries sacsejarem la Terra.\nAra agafo primera lectura d’avui, la primera lectura, per a qui no l’ha llegit, és aquella del llibre de Samuel quan Anna demana al Senyor de tenir un fill. Des d’ahir que llegim Samuel, vam sentir com Anna sofria per la seva esterilitat i a més a més la pressionava l’altra esposa, la pressionava el poble perquè era estèril. I podríem dir: però perquè el Senyor ha permès tants anys de sofriment, de proves? Per què Anna no podia esperar un fill de seguida i donar al món un profeta com Samuel, ràpid? Jo penso que una resposta podria ser que aquell sofriment, aquelles humiliacions, totes aquelles proves, aquella vida dura que vivia Anna, la van preparar per viure l’oferta de Samuel. Potser, si no hagués viscut totes aquelles proves, no l’hauria ofert. Hauria arribat un profeta Samuel, però Anna se l’hauria quedat per a ella. Tot aquell sofriment, totes aquelles proves, eren la preparació per la qual ella l’ofereix al Senyor per tots els dies de la seva vida i el porta al temple des de nen. I així, el profeta Samuel, previst per l’eternitat, tenia el camí obert, però, per arribar a aquell camí obert, era necessari també formar a Anna a través de les proves.\nÉs cert, si ens mirem els planetes fidels, els germans fidels, sabem alguna cosa d’Alfa centauri, ells no estan preparats a base de sofriment. Per a ells és normal ser oferts al Senyor, és normal tenir els nens, oferir-los al Senyor. A vuit anys ja són fora de casa, estan preparats per comprendre la seva missió, preparats per comprendre amb qui portar a terme aquella missió. Per a ells és natural. A la Terra, Déu, no és que Déu vulgui fer-nos sofrir, però només a través de la prova i els sofriments aconsegueix de vegades modelar-nos.\nCrec que nosaltres, com Església de Jesucrist, ara, aquí, a través també d’aquestes consagracions que fem, i espero que les fem cada vegada amb més maduresa, caminem cap a Jesús que es glorifica, cap a la glorificació, en tota la nostra vida, i som conscients que aquesta glorificació de Jesús no és qüestió de les nostres accions particulars, sinó només de la fe. Ell vol que nosaltres hi creguem, vol que el deixem lliure, després Ell fa. No hem de fer nosaltres, no hem de ser herois. Clar, l’hem de tenir a Ell al centre. Jo no ho sé, m’equivocaré, però crec que entrarem en un temps, potser no com els germans fidels, però, si caminem així, en el qual serà natural, ho penso pels nostres nens, aquesta dimensió de ser oferts, i aleshores potser disminuirà també la necessitat d’aquest sofriment. Deixem-ho al pensament de Déu, però, esperar-ho, crec que no és pecat. El sofriment ve de la nostra duresa, no de la maldat de Déu.\nJesús ha vingut entre nosaltres. Jo em pregunto, en faig potser també una pregunta vostra: “L’acollim?”. Ha vingut entre els seus, ha vingut com a llum, ha vingut a il·luminar les nostres tenebres: Li ho deixem fer? No és important, ho he dit mil vegades, que surtin les tenebres, però millor que surtin. El que és important és que siguem lliures de deixar, deixem-Lo lliure de fer el que ha de fer. I això per on passarà? Torno al mateix lloc, perdoneu: proves, sofriments, però amb Ell al centre, amb aquest desig de viure consagrats, que vol dir només dedicats. Estic segur que Ell transformarà aquest món.\nSi us hi fixeu, el contrari de viure així, consagrats a Ell, el contrari és viure preocupats pel que menjarem, pel que beurem, com ens vestirem, com afrontarem aquella prova, què faré amb aquella malaltia, com m’ho faré si em torno pobre, què em passarà si emmalalteixo. Això és viure segons l’esperit del món i no segons l’esperit de Déu.\nPer això, fem de manera que el diumenge, una vegada més, hi hagi una gran sacsejada en aquesta humanitat. Cada consagració nostra, en la qual consagrem la humanitat, consagrarem tots aquells de bona voluntat, consagrarem tots els màrtirs, consagrarem tots els moribunds, ho elevarem tot a Déu, tot esdevindrà perfum a l’altar de Déu i cada vegada que fem això, a l’altra banda passa el contrari: l’infern precipita, li és treta la llum, entra cada vegada més en les tenebres, s’arriba cada vegada més a aquella definició final que ha de ser expulsat per sempre.\nQue Maria Santíssima ens acompanyi, en el nom del Pare, del Fill i de l’Esperit Sant.\n Cfr. Mc 1, 21-28\n Cfr. Rm 8, 31\n Cfr. 1Jn 3, 2\n Cfr. Jn 17, 3\n Veure pregària de consagració a la Santíssima Trinitat en aquest web, a l’enllaç “Consagracions i pregàries”\n Cfr. Missatge de Déu Pare del 19 de gener de 2020, “Renovo la meva aliança amb vosaltres”, publicat en català en aquest web; i en italià al llibre “Verso la Nuova creazione – vol. VII anno 2020”, pàs. 43\n Cfr. 1Sa 1, 9-20\n Cfr. 1Sa 1, 1-8\nEntrada anteriorDéu és AmorSegüent entradaReflexió – Consagració a la Santíssima Trintat


Supersticions al món del teatre - Aula de Teatre Figueres – Formació teatral, escola de teatre a Figueres (Girona)\nEl món de l’art escènic és supersticiós. Els artistes tenen manies personals molt diferents com ara senyar-se moltes vegades abans de sortir a escena, rentar-se les dents diverses vegades durant l’obra de teatre... però volem destacar-ne unes miques més que són d’allò més curiós:\nNo es pot xiular: el simple fet de xiular a qualsevol escena és sinònim de mala sort, si més no per qui ho fa, perquè la tradició dicta que ha de ser acomiadat. Tot això ve des de fa uns anys quan no hi havia una altra forma de comunicació entre tècnics que no fossin xiulades entre ells. Si qualsevol altre membre de l’equip també xiulava, podia provocar un caos al mig de l’escena per la barreja d’ordres.\nNo al color groc: és un color prohibit dins el nostre món. Hi ha actors que només vestir-se d’aquest color es crispaven. Aquesta superstició neix de la mort en escena de Jean-Baptiste Poquelin, Molière. El febrer del 1673, Molière va estrenar l’obra “El enfermo imaginario” on vestia de groc. Després de no trobar-se gaire bé durant la representació va morir al cap de poques hores a casa seva.\nNo regalar clavells: si alguna vegada has pensat a enviar flors al camerino d’un actor o actriu, que no siguin clavells. Aquesta superstició precedeix del segle XIX. Llavors, els teatres contractaven als actors/actrius per temporada i la seva manera de comunicar la renovació del contracte era enviar-li roses. D’aquesta manera, si la persona rebia clavells, volia dir que havia sigut acomiadada.\nProhibit tenir miralls: tots sabem que si es trenca un mirall, equival a set anys de mala sort, doncs al món escènic no podia ser menys, ja que és sinònim de mala astrugància per molts anys.\nLes plomes del paó: les plomes d’aquest animal estan mal vistes a molts llocs o disciplines. Els colors i formes d’aquestes aus poden arribar a fer-te pensar en un ull “diabòlic” i això pot arribar a considerar-se com un “mal d’ulls”.


Basar de Reis\nPreparant la carta als Reis / CÈLIA ATSET\nSi encara esteu completant la carta als Reis, us poden interessar algunes de les propostes que hem triat al nostre basar de Reis\nSi amb la canalla esteu acabant de perfilar la carta als Reis, abans de completar-la us anirà bé recordar tres característiques que ha de reunir tota joguina:\nAbans de res, seguretat. Un dels factors més importants que cal tenir en compte quan regalem una joguina és que compleixi amb la normativa de seguretat que li correspongui. Per a això, busqueu el segell "CE" a l'embalatge de la joguina. Això significa que compleix amb la normativa establerta per la Unió Europea.\nL'edat sí que importa. La majoria de les joguines es classifiquen per edats per una raó fonamental: tenen diferent influència. Depenent de l'edat del nen, haurà d'estar exposat a uns estímuls o a uns altres, i per tant, el beneficiaran unes coses o unes altres.\nBonic per fora, i beneficiós per dins. El que és veritablement important és que la joguina aporti un benefici real al nen. Per exemple, hi ha clàssics que mai passen de moda i que segueixen sent un gran suport per al desenvolupament de l'atenció i la concentració dels nens, com els puzles, per exemple.\nDit això, què us sembla si repassem algunes novetats que ens han fet arribar a la redacció del 'Criatures'? Propostes educatives i divertides que responen bé a les tres característiques que citàvem!\nEls tricicles evolutius de smarTrike s'adapten amb gran detall a l'edat dels nens i canvien de fase a mesura que la criatura va creixent, alhora que potencien diferents estímuls cada vegada que el tricicle "evoluciona". L'ús del tricicle, diuen els seus responsables, influeix en l'organització psicològica, la coordinació i l'equilibri dels petits.\nMossegar amb estil\nMamiChic presenta un producte diferent, pràctic i d'allò més 'trendy' per sorprendre les mares aquestes festes. Es tracta d'un collaret de disseny nòrdic i minimalista per a la mare que pot mossegar el nadó, ja que està fabricat especialment per alleujar el malestar que senten els petits amb l'aparició de les primeres dents.\nL'ONG Sonrisas de Bombay ha ideat els 'packs' de regal Regala Sonrisas, que es presenten en tres versions: una per als més petits (Pack KIDS), la segona per compartir una activitat amb una altra persona (Pack COMPARTE) i la tercera per als amants de l'Índia (Pack ÍNDIA). Tallers de Bollywood, musicoteràpia o cuina, no falten en l'oferta d'activitats dels 'packs'. Els beneficis de la venda d'aquests productes es destinaran a finançar tres projectes concrets amb l'objectiu de fomentar l'accés a l'educació preescolar i superior, i també l'ocupació per a dones i el seu desenvolupament socioeconòmic als barris de barraques de la ciutat de l'Índia on treballa l'organització.\nJugar a partir de les emocions\nLa psicòloga barcelonina Marta Miguel ha creat un joc de taula per treballar les emocions amb els nens i les nenes. És un joc que consta de 40 cartes que il·lustren emocions/sentiments, un dau de fusta amb diferents icones que indiquen diferents activitats a realitzar i un llibret on s'expliquen les instruccions del joc i totes les emocions. Les cartes estan sempre en 3 idiomes, català/castellà/anglès, i el llibret està en edició catalana i castellana. Un joc respectuós per aprendre a identificar i a comunicar les emocions.\nDibuixar estimula la creativitat de la canalla mentre es diverteixen. Per això, els Reis sempre l'encertaran si els porten un joc de retoladors, llapis de colors o ceres. Molt interessants són les propostes de la col·lecció BIC Kids, que despertaran la seva creativitat i curiositat. Com els Aquacouleur, que permetran a la canalla combinar sobre el paper la textura del llapis de color amb el d'una aquarel·la sense canviar de producte. I els Magic Felt Pens, amb els quals poden fer i desfer els seus dibuixos i crear efectes especials amb aquests retoladors, que s'acompanyen de 2 esborradors de tinta.\nBIC. llapis de colors\nJoguines de km 0\nDes d'APuntBarcelona han ideat tot un món de joguines al voltant del fil: joguines de km 0, fetes a mà i 'kits' de manualitats. Fet, dissenyat i produït íntegrament a Barcelona. Uns articles que aposten per l'originalitat i el disseny, però sense trencar amb les tècniques tradicionals (teixir i cosir), que permeten obtenir peces úniques, divertides i plenes de color que estimulen l'aprenentatge dels nens, la imaginació i el joc. Un producte de proximitat i qualitat amb una visió jove i moderna per acostar el món de les labors als més petits en clau de joc educatiu.\nSuport al creixement\nEls mossegadors desenvolupats per MAM no només fan més suportable el procés de dentició dels nadons, sinó que estimulen els seus sentits i promouen de forma activa el desenvolupament del nadó, i l'acompanyen en cada etapa.\nConvertir les reunions familiars en un joc\nLa firma Smile fa una aposta pels complements festius a l'hora d'immortalitzar els nostres moments més especials, per exemple, durant el Nadal. Els kits 'party time' inclouen 25 plantilles per poder disfressar-nos mentre capturem les 'selfies'. Ideals per fer una vida més alegre, divertida i compartida amb amics i familiars en què les 'selfies' són els grans protagonistes.\nScalextric presenta dos nous circuits per seguir gaudint en família de curses de cotxes espectaculars i emocionants. El circuit Grand Chicane, per a Scalextric Original, és un traçat de més de 5 metres de longitud per a tots aquells que volen sentir l'adrenalina de la competició a casa. Es tracta d'una pista amb un traçat en forma de 8 amb un pont i una recta que promet emocions, ja que es presenta com una xicana on només els més ràpids i valents passaran a primera posició. D'altra banda, al circuit Scalextric Compact Spiral Xtreme s'ofereix un recorregut de més de 6 metres de longitud per als pilots que busquen la màxima espectacularitat i que volen posar a prova la seva habilitat en un traçat ple de revolts. Les pistes en espiral en dos nivells són una innovació en la categoria del 'slot', i també el gran atractiu d'aquest circuit, que permet muntar quatre recorreguts alternatius perquè cada carrera resulti diferent i emocionant.\nSCALEXTRIC Grand Chicane\nAquest Nadal arriba al mercat la Peque Tablet Special Edition, una 'tablet' pensada per a la canalla, fabricada per Sunstech i tunejada amb la millor selecció d'aplicacions infantils del moment. En total, aquesta 'tablet', lliure i amb sistema operatiu Android, porta preinstalades més de 30 aplicacions dirigides a nens de preescolar i primers anys de primària. A més, incorpora una funda protectora perfecta perquè la canalla hi pugui jugar amb seguretat. S'hi troben des d'aplis de jocs de cotxes i trens fins a d'altres per a les primeres tasques de l'escola i per aprendre anglès, passant per aplis per deixar el bolquer, per anar al llit o per llegir llibres interactius.\nUn cineasta a casa\nHUE Estudi d'Animació ha estat especialment dissenyat perquè adults i nens puguin crear els seus propis vídeos i pel·lícules en 'stop motion'. La càmera HUE HD és molt fàcil de muntar i d'utilitzar. Entre les seves característiques destaca la possibilitat de gravar vídeo i àudio directament, inclou rotació completa de 360º que fa que el seu ús sigui senzill i còmode, permet fer fotografies instantànies i, a més, inclou un micròfon integrat. El programari HUE d'Animació que s'inclou en aquest 'kit' està dissenyat especialment per professors i permet que els nens puguin utilitzar-lo sense dificultat i de manera molt intuïtiva. A més, s'inclou un llibre d'animació on es troba tota la informació necessària per crear vídeos de 'stop motion'.\nConstruir grans monuments\nQui no ha somiat mai a tenir la Torre Eiffel o el Big Ben a les seves mans? Ara és possible gràcies a 3D Monument Puzle, la col·lecció de puzles tridimensionals amb els quals construir peça a peça les grans obres arquitectòniques de les ciutats més visitades del món. Les peces de fusta són resistents i d'alta qualitat, i compten amb un acabat fotogràfic perquè el resultat final mostri amb tot luxe de detalls els edificis i les obres més emblemàtiques de ciutats com Londres, París o Nova York.\nLa casa del Nan Casteller\nUn gran joc per a petits arquitectes! Un set complet format per tres tipus de peces de diferents formes i materials que permeten infinites composicions i promou la percepció espacial, el pensament lliure i el joc simbòlic. Es presenta amb 4 bases de pissarra, 44 varetes de dues mides, 18 cubs de fusta, 3 peces de tela i 1 Nan Casteller.\nNAN HOUSE PACK\nMotxilla amb personalitat\nSilverHT ha creat unes motxilles que permeten transportar llibres i dispositius electrònics amb la màxima comoditat per als més petits de casa. La nova col·lecció presenta tres models desenfadats i funcionals amb l'essència nord-americana com a fil conductor. Com la motxilla StarBars, que fa referència a un nou estil de vida, l'American Way of Life i a l'emoció de la Route 66, amb un disseny desenfadat que no passa de moda.\nDisney presenta la seva proposta de regals per a aquest Nadal. Aquest any, el nou lliurament cinematogràfic de la popular saga, 'Rogue One: una història de Star Wars', donarà pas a una nova gamma de productes galàctics per a nens i adults. Llibres, maletes i joguines inspirades en populars personatges Disney, des dels més recents, com Vaiana o Elsa, fins a clàssics, com Mickey, també són protagonistes. De la llarga llista de propostes Disney ens ha agradat aquesta: 'Arteterapia mandalas Diney'. Les mandales afavoreixen la concentració i la trobada amb un mateix. Associades a la màgia de Disney, ofereixen relaxació i pau interior. De Mowgli als Aristogatos, passant per Bella, Tiana, Dory, Rapunzel o Simba, els personatges més emblemàtics de les pel·lícules d'animació de Disney conviden la canalla a viatjar per un món meravellós. La capsa inclou• 80 mandales originals i• 10 llapis de fusta.\nArteterapia Mandalas Disney\nLes Kiddy's Box i Family's Box són capses d'experiències amb milers d'activitats a escollir pensades com el regal ideal per a nens de 3 a 16 anys i les seves famílies. Estan avalades per un comitè científic que selecciona acuradament totes les experiències, sempre tenint en compte el seu valor pedagògic i educatiu. Podem trobar des de tallers, cursos i oci urbà (cuina, fotografia, activitats en museus, màgia), naturalesa i esports (ràfting, surf de neu, equitació, golf, navegació a vela), i també escapades amb els pares que inclouen una estada en un hotel amb activitat lúdica i formativa.\nCAMP NOU EXPERIENCE KIDDYS BOX\nEls jocs de taula no passen de moda\nEls jocs de taula no passen mai de moda i són una gran oportunitat per jugar en família. Al mercat hi ha mil i una propostes, però ens n'han agradat dues que ens arriben des de Juguetes Cayro. Es tracta de Sigfrid&Donatella. Aquest joc conté un tauler en forma de piràmide pel qual han d'anar avançant els jugadors complint els reptes. Aquests reptes poden ser: fer dues voltes a la taula, fer tres salts, imitar un lleó, dir 5 animals, restar immòbil fins al teu proper torn... Proves molt divertides que mantindran entretinguts els més petits. Les fitxes són personatges fets de fusta i pintats. La segona és una joguina amb premi. Es tracta de Quizzers, un original joc de preguntes que uneix el clàssic i entranyable encant dels jocs de taula amb la moderna tecnologia de les aplis. En aquest joc hi podran participar fins a 4 jugadors de diferents edats amb preguntes adaptades al seu nivell de coneixement. Les preguntes que apareixen són tant de cultura general com preguntes que podrien aparèixer en un examen d'escola. Una bona eina perquè els nens reforcin a casa les matèries que aprenen a l'escola.


El projecte – Liana\nLiana_espai de territori és un projecte de dinamització rural que treballa per la producció local, per les persones i pels projectes vinculats a l’aliment i la cuina sostenible del nostre territori.\nSom botiga (física, online i mòbil), comerç de proximitat, degustació, aula, consultoria nutricional, càtering, menjar preparat, mediació cultural, educació, exposició, nucli de socialització, espai de cura i gaudi.\ni espai degustació\nUna liana és una planta enfiladissa que creix ramificant-se en vàries direccions proporcionant a la terra la humitat i biomassa necessàries per a la pervivència de l’ecosistema. Hi ha lianes de moltes famílies com la vinya, les tomaqueres, el llúpol, la vidalba, el lligabosc, la vidiella, l’arítjol… Una liana creix sempre buscant la llum i s’entortolliga amb els arbres, roques i altres plantes que l’envolten.\nDe la mateixa manera volem treballar entortolligant-nos amb les persones i amb els cicles de la natura del nostre territori. Creiem en la importància d’atendre’ns a allò concret, d’escoltar el lloc, de sentir la vibració dels espais i dels paisatges, de la presència i el contacte humà. Som un projecte viu, femení, inclusiu i social.\nreconnectar pobladors/es, consumidors/es i productor/es creant una xarxa que afavoreixi el desenvolupament de les microiniciatives empresarials i el benestar dels nuclis rurals.\nENTENEM COM A TERRITORI\nal qual ens vinculem la zona que comprèn les Muntanyes de Prades, la Conca i el Priorat i les comarques de la Catalunya sud, concretament el que era la “Siurana” abans de la reconquesta: les terres que abracen tot el territori des de la Conca fins a l’Ebre.\namb projectes sostenibles, ecològics, artesans i de producció integrada. Busquem crear un teixit humà i de pensament amb una visió diversa i ferma sobre sostenibilitat, consum responsable, comerç just i economia social.


Registre Civil a Malla « Registrecivilbarcelona.cat\nAquestes són totes les Oficines del Registre Civil a Malla. Per realitzar qualsevol tipus de tràmit online o presencial seleccioneu una de les oficines que apareix al següent llistat.\nUn cop hagueu seleccionat una oficina podreu consultar el telèfon i horari del registre civil de Malla.\nTràmits disponibles al registre civil de Malla\nCertificat de naixement a Malla\nCertificat de matrimoni a Malla\nCertificat de defunció a Malla\nCanvi de nom o cognoms a Malla\nCita prèvia registre civil Malla\nHorari i oficines del registre civil a Malla\nCita prèvia per al registre civil de Malla\nHorari registre civil Malla i oficines disponibles\nMalla disposa d’Oficines del Registre Civil per efectuar els seus tràmits com: Certificats de Matrimoni, Defunció o Naixement, o Canvis de Nom.\nAquest llistat conté les Oficines del Registre Civil que es troben a Malla o als voltants.\nPer fer gestions com les comentades anteriorment a alguna Oficina de Malla, feu clic sobre una de les opcions que us mostrem a per veure la informació de contacte.\nSol·licitar cita Prèvia a Jutjat de Pau de Malla\nAdreça: Carrer Afores S/n, 08519, Malla, Barcelona\nTelèfon / Fax: 938856306 / 938856306


Publicació de la "Diagnosi de les subvencions per a la realització de projectes, activitats i serveis de l’Ajuntament de Barcelona 2019" - Fundació Francesc Ferrer i Guàrdia\nPublicació de la "Diagnosi de les subvencions per a la realització de projectes, activitats i serveis de l’Ajuntament de Barcelona 2019"\nPublicat el 18-12-19\nEl Consell d’Associacions de Barcelona publica l’informe “Diagnosi de les subvencions per a la realització de projectes, activitats i serveis de l’Ajuntament de Barcelona 2019”. La Fundació Ferrer i Guàrdia hi ha col·laborat analitzant les dades facilitades per l’Oficina Central de Subvencions de l’Ajuntament de Barcelona.\nEn la darrera convocatòria, el consistori va destinar un pressupost de 19.643.830 € a subvencionar projectes, activitats i serveis, un 13% menys que el 2018. En canvi, es van presentar 6.874 sol·licituds, un 6% més que l'any 2018. En total, es van subvencionar 4.672 projectes, 109 menys que l’any passat.\nLes dades de l’informe d’enguany mostren que malgrat que Barcelona té un moviment associatiu molt arrelat al territori, en els darrers es manté la diferència pressupostària dels projectes d’àmbit districte (22,6% del pressupost total), amb relació als d’àmbit ciutat (77,4%).\nTambé destaquem que les organitzacions empresarials (inclou cooperatives) representen el 14% de l'import total subvencionat. De les 10 subvencions més elevades, 5 han estat atorgades a empreses privades. En canvi, els 10 projectes amb millor puntuació són d’entitats sense ànim de lucre.\nResum de l’informe\nDiagnosi de les subvencions per a la realització de projectes, activitats i serveis de l’Ajuntament de Barcelona 2019 complet\nInfografies sobre la diagnosi:\n1. Dades per demanar millores i facilitar feina a associacions\n2. Qui va presentar sol·licituds i a qui es van atorgar?\n3. Com es va distribuir el pressupost total entre les subvencions atorgades per a projectes d'àmbit ciutat i els d'àmbit districte?


Enderroquen una part d’una via medieval per construir un bloc de pisos\nEls veïns van alertar l’Ajuntament que els operaris estaven destruint el passatge antic de València al Poble-sec\nImatge de l'antic camí a València fotografiat fa uns mesos / @Bcnsingular\nXavi Fernández de Castro 28/09/2021 10:12 am\nUns operaris han enderrocat part del passatge antic de València, una via medieval d’origen romà que discorria per la costa i connectava la capital catalana amb el País Valencià. El tuitaire Barcelona Singular, conegut per les seves passejades descobrint tots els racons de la ciutat, ha alertat aquest matí de la destrucció de la via i ha exigit responsabilitats a l’Ajuntament per haver-ho permès.\nEl regidor de Sants-Montjuïc, Marc Serra, ha explicat que un promotor privat és el responsable de l’enderroc i que multaran l’empresa responsable. “Els veïns van avisar ràpidament” i els tècnics municipals van aturar els treballs “de seguida”. Tot i això, Serra ha reconegut que “malgrat ser un mur històric no està catalogat” i que estan treballant per incloure’l al pla de la Satalia per “protegir-lo i reconstruir-lo”.\nVa ser un privat en el transcurs d’unes obres. Per sort, els veïns van avisar ràpidament a l’Ajuntament i ho varem aturar de seguida.\nPatrimoni fet a miques\nEn els últims mesos hi ha hagut molta polèmica a Barcelona per la destrucció de diversos murals, mosaics i altres elements patrimonials de gran valor històric que s’han deixat perdre perquè no estan catalogats. A l’abril uns veïns van salvar de les escombraries un mosaic de l’històric artista barceloní Armand Olivé Milian després que uns operaris arrenquessin part de la seva obra durant la reforma d’un edifici a la Verneda.\nMenys sort van tenir el mosaic de ceràmica que Salvador Sunet Urgellès va fer per a una farmàcia de Sant Andreu, que aquest estiu va quedar reuït a runa després que s’enderroqués tota la finca del carrer Gran. “És una llàstima. Si m’arribo a assabentar, hagués anat a l’obra per demanar almenys la rajola amb la firma de l’avi”, explicava al TOT Barcelona el net de l’artista.


Com desactivar completament OneDrive a Windows 10 & bull; - Característiques\nhow fully disable onedrive windows 10\nOneDrive està profundament integrat a Windows 10, però encara podeu inhabilitar la funció si preferiu un altre servei o cap. Heus aquí com.\nOneDrive és ara una part essencial de Windows 10, que no podreu desinstal·lar, però el podeu desactivar completament si no trobeu cap ús per al servei. Si bé OneDrive és potser la millor experiència d’emmagatzematge en núvol per als usuaris de Windows 10, no haureu d’utilitzar-la necessàriament. Probablement us agradi un altre servei d’emmagatzematge al núvol per diversos motius.\nPotser voleu més emmagatzematge o simplement utilitzeu altres serveis perquè feu servir altres eines, com ara iCloud si teniu un Mac o un iPhone, o Google Drive si feu servir la suite d’aplicacions de Google. Sigui quin sigui el motiu, tot i que l’opció no està a la vista, podeu desactivar fàcilment el client d’emmagatzematge en núvol de Microsoft des del vostre PC.\nEn aquesta guia, aprendreu els passos per desactivar OneDrive a Windows 10 utilitzant completament l’Editor i el registre de polítiques de grup.\nCom desactivar OneDrive mitjançant la política de grups\nCom desactivar OneDrive mitjançant el Registre\nSi no us interessa OneDrive, podeu desactivar el client ràpidament a Windows 10 Pro i les variants d’empresa mitjançant els passos següents:\nUtilitzar el Tecla de Windows + R drecera del teclat per obrir Correr comandament.\nTipus gpedit.msc i feu clic D'acord per obrir l’editor de polítiques de grup local.\nConfiguració de l’ordinador> Plantilles administratives> Components de Windows> OneDrive\nFeu doble clic sobre el botó Eviteu l'ús de OneDrive per a l'emmagatzematge de fitxers política.\nFer clic a Habilitat, que activarà la política per desactivar OneDrive a Windows 10.\nReinicieu l'ordinador per completar la tasca.\nUn cop reinicieu el vostre PC, no podreu accedir a l’aplicació OneDrive i les aplicacions de Windows Store tampoc podreu accedir a l’emmagatzematge al núvol.\nL’entrada OneDrive ja no apareixerà a l’explorador de fitxers i els fitxers no es sincronitzaran amb el servei.\nSi teniu accés a Windows 10 Home, no tindreu accés a l’editor de polítiques de grup local, cosa que significa que us queda l’opció més avançada.\nTipus regedit i feu clic D'acord per obrir el Registre.\nHKEY_LOCAL_MACHINE  Programari  Polítiques  Microsoft  Windows\nHi hauria d'haver Windows clau, si no ho veieu, haureu de crear-la seguint els passos següents:\nFeu clic amb el botó dret al botó Windows clau (carpeta)\nSelecciona Nova> Clau.\nPoseu un nom a la nova clau OneDrive i premeu Entra.\nSeleccioneu el botó OneDrive clau (carpeta)\nAl costat dret, feu clic amb el botó dret a un espai buit, seleccioneu Nou i feu clic a Valor DWORD (32 bits).\nPoseu un nom al nou DWORD DisableFileSyncNGSC i premeu Enter.\nFeu doble clic al DWORD de nova creació i canvieu-ne el valor 0 a 1.\nVal la pena assenyalar que tots dos mètodes deixaran enrere la carpeta OneDrive que conté els fitxers sincronitzats anteriorment, però ja no es connectarà al servei.\nFes servir OneDrive a Windows 10 o prefereixes un altre servei d’emmagatzematge en núvol? A més, han funcionat les instruccions? Expliqueu-ho als comentaris que hi ha a continuació.\nTema de Mountain Dwellings per a Windows 10 (descarregar)\nPrimer cop d'ull a l'Ultrabook Acer Aspire P3, però també és una tauleta\nWindows 8.1 ara reconeix el text dins de les fotos mitjançant la tecnologia SkyDrive OCR\nMicrosoft crea un programa de previsualització per a aplicacions a Windows 10\nEs va anunciar Asus VivoBook W202 amb Windows 10 S\nRazer Phone: tot el que necessites saber\nCom formatar un disc dur mitjançant PowerShell a Windows 10\nveure les contrasenyes desades cromades\ncrida a ebay dels fantasmes del deure\ncom fer una captura de pantalla al portàtil Windows 10\nEls creadors de Windows 10 actualitzen la instal·lació neta\nactualitzant el vostre PC Windows 8


Una subhasta amb material decomissat - El Periòdic d'Andorra\nUna subhasta amb material decomissat\nLa duana de la Farga de Moles ofereix 59 lots, per un valor de sortida de 214.000 euros\nPublicat el Dijous, 10 de novembre de 2016 | 01:45 h\nSubhasta de productes decomissats, ahir a la Farga de Moles. | ACN\nL’Agència Tributaria va realitzar ahir una subhasta a la duana de la Farga de Moles, amb un preu de taxació de sortida de més de 214.000 euros. Els béns subhastats provenen en la seva majoria dels decomisos fets per la Guàrdia Civil a la duana, tot i que també n’hi ha alguns que són fruit de l’abandonament per part dels propietaris perquè no han pogut pagar els impostos en passar la frontera. L’administració de la duana fa aquestes vendes al millor postor de manera periòdica per donar sortida a aquests productes, i els diners obtinguts van a l’administració de l’Estat.\nEn total, segons va informar a l’ACN l’Agència Tributària, es van subhastat 59 lots. La subhasta es fa per escrit. En un sobre tancat, la persona que opta a un lot hi escriu el valor que dóna pel producte a què opta, seguidament, es llegeix cadascuna de les postures públicament i finalment es diu qui ha estat l’adjudicatari i el valor màxim que ha ofert. Els interessats han de fer un dipòsit previ del 20% del total del valor dels béns i després disposen de 15 dies per abonar la resta del valor i d’un mes per a retirar els productes.\nEntre els productes que ha sortit taquen la presència de quatre lingots d’or amb un preu de sortida de 145.000 euros, el lot més valuós de la subhasta. També hi havia tretze vehicles per desballestar per 975 euros; 18 vehicles amb un valor entre els 600 i els 6.000 euros; una bicicleta de muntanya amb un preu de sortida de 2.400 euros.\nTambé s’han subhastat lots curiosos, com ara 300 espardenyes de cànem per 192 euros, un lot amb 1.500 parells de guants de porter per 2.152 euros o un lot amb 1.000 gorres, 30.000 didals de ceràmica i 18.000 ventalls de paper, tot per un total de 1.695 euros.\nEls lots que inclouen materials de reparació de vehicles, begudes alcohòliques i perfums no hi apareixien, ja que només surten a subhasta per a empreses i societats, no per a particulars.


SEAT presenta mundialment els seus nous productes de micromobilitat | NacióMotor\nDes de les noves instalacions de CASA SEAT, la marca de Martorell ha presentat el SEAT Mo eScooter 125 i el SEAT Mo eKickScooter 65\nNacióMotor | 17/06/2020 a les 10:17h\nArxivat a: Noticies Motor, Noticies Motor, Seat, Mobilitat Sostenible, Mo, Casa Seat\nLa nova marca impulsarà l'estratègia de mobilitat urbana centrada en productes i serveis de micromobilitat | SEAT\nSEAT ha inaugurat avui oficialment CASA SEAT en un acte celebrat sota les mesures de salut i seguretat recomanades i en el qual han participat autoritats i empresaris destacats de l'economia espanyola i catalana. La companyia ha aprofitat l'ocasió per anunciar la creació de SEAT Mo, la seva nova marca de mobilitat urbana.\nDesprés de la seva presentació virtual el passat 4 de juny, CASA SEAT ha obert avui les portes per primera vegada al públic. Carsten Isensee, president de SEAT, ha inaugurat l'esdeveniment destacant la rellevància d'aquest nou espai com a seu de la companyia en el centre de Barcelona. En paraules de president, "CASA SEAT és molt més que un homenatge als nostres orígens. Aquest edifici icònic és també el lloc des del qual mirem cap al futur. La nostra seu al cor de Barcelona, que aspirem al fet que es converteixi en un hub de mobilitat urbana de referència".\nA continuació, ha intervingut a través de videoconferència la vicepresidenta quarta de Govern i ministra per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic, Teresa Ribera i posteriorment, des de CASA SEAT, Àngels Chacón, consellera d'Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, i Ada Colau, alcaldessa de Barcelona.\nLes autoritats i altres personalitats com Javier Godó, president de Grup Godó, el president de CaixaBank, Jordi Gual; el president de l'FC Barcelona, Josep Maria Bartomeu; el president d'Agbar, Àngel Simon, el conseller delegat de Saba, Josep Martínez Vila o el Dr. Bonaventura Clotet, entre altres, han visitat els diferents espais de CASA SEAT, el nou hub de mobilitat urbana de la companyia.\nWayne Griffiths, vicepresident Comercial de SEAT i CEO de CUPRA, ha anunciat aquesta tarda a escala mundial la creació de SEAT Mo, la nova marca que impulsarà l'estratègia de mobilitat urbana centrada en productes i serveis de micromovilidad, inclosos el SEAT Mo eScooter 125 i el SEAT Mo eKickscooter 65.\n"Amb SEAT Mo volem fer la mobilitat individual accessible per a tots i CASA SEAT serà el seu centre d'operacions. Barcelona serà el lloc on provarem i desenvoluparem la nova mobilitat urbana per exportar-la al món", ha afirmat Griffiths.\nEl recorregut ha conclòs a la zona del configurador de vehicles, on els clients i visitants podran configurar el seu propi SEAT i, finalment, al CUPRA Garatge, on els assistents han pogut veure el CUPRA Formentor, el primer model 100% CUPRA fabricat a les instal·lacions de Martorell que arribarà al mercat en els pròxims mesos.\nSEAT Mo: cap a una mobilitat urbana elèctrica\nEl SEAT Mo eKickScooter 65 i el SEAT Mo eScooter 125 Foto: Seat\nEn la passada edició de l'Smart City Expo World Congress, SEAT ja va anunciar la creació d'una unitat de negoci estratègica enfocada a la mobilitat urbana, que ara adquireix entitat pròpia. La companyia ha presentat el nou patinet SEAT Mo eKickScooter 65 i el SEAT Mo eScooter 125, la primera motocicleta de SEAT 100% elèctrica en els seus 70 anys d'història, que a més compta amb un model específic per a serveis compartits. En aquest sentit, la companyia ha confirmat avui l'activació del seu servei de motosharing elèctric a la Ciutat Comtal a partir del juliol.\nLucas Casasnovas, responsable de SEAT Mo, ha assenyalat que "El SEAT Mo eScooter 125, juntament amb el SEAT Mo eKickScooter 65 i l'entrada en el món del motosharing, demostren la nostra aposta per adaptar-nos a les noves necessitats de les ciutats i els seus ciutadans a través de solucions de micromovilitat eficients i sostenibles".\nUn espai per redissenyar la mobilitat del futur\nCasa SEAT Foto: Seat\nSituada al centre de Barcelona, a la confluència entre Passeig de Gràcia i l'Avinguda Diagonal, CASA SEAT és un tribut de la marca a la ciutat que la va veure néixer fa 70 anys. Aquest espai neix amb l'ambició de convertir-se en un hub de mobilitat urbana i, d'aquesta manera, afrontar els reptes actuals a través de la co-creació de solucions al costat de diferents actors. Per promoure la trobada i l'intercanvi d'idees, CASA SEAT oferirà un programa d'activitats que inclou xerrades, tallers i diverses expressions culturals al voltant de la mobilitat, la sostenibilitat, la tecnologia i l'empresa, entre altres temàtiques.


Amanda Todd es va suïcidar quan tenia 15 anys. Els motius els va explicar a les xarxes socials, d’on també han sortit altres casos que han inspirat l’Àlex Mañas a escriure sobre això. Amanda T parteix d’un tema tan natural com la mort per parlar-nos de la vida i dels problemes que pateixen alguns ad ...\nAmanda Todd es va suïcidar quan tenia 15 anys. Els motius els va explicar a les xarxes socials, d’on també han sortit altres casos que han inspirat l’Àlex Mañas a escriure sobre això. Amanda T parteix d’un tema tan natural com la mort per parlar-nos de la vida i dels problemes que pateixen alguns adolescents, com ara l’assetjament, la recerca constant de reconeixement o la solitud. Àlex Mañas ha construït el relat amb un ritme cinematogràfic, com teatre documental, acompanyant el text de nombroses imatges, documents, testimonis i riures enllaunats per fer sentir al públic una petita part del que va sentir l’Amanda i cadascuna de les víctimes del ciberassetjament del món. Amanda T és tota una crítica a la societat falsa en què vivim. Aquella que basa la felicitat (i l’èxit) de les persones en el nombre de seguidors que tenen al món virtual. Però la paradoxa es dóna quan l’actriu protagonista, Greta Fernández, també és tota una sensació a Instagram. I és llavors quan recordes la pregunta que es planteja durant tot el muntatge, de qui és la culpa?\nDiuen els membres de la companyia Obskené que en els seus espectacles busquen “una creació obscena, descarada i contemporània”. I això és el que han aconseguit amb el seu nou espectacle, creat dins El Cicló de companyies emergents del Tantarantana. Alpenstock, escrita al 2001 pel francès Rémi de Vos ...\nDiuen els membres de la companyia Obskené que en els seus espectacles busquen “una creació obscena, descarada i contemporània”. I això és el que han aconseguit amb el seu nou espectacle, creat dins El Cicló de companyies emergents del Tantarantana. Alpenstock, escrita al 2001 pel francès Rémi de Vos, es pot descriure perfectament amb aquests adjectius. I és que la proposta, dirigida per Ricard Soler, consisteix en una delirant farsa guinyolesca plena d’humor negre. Ambientada a les muntanyes del Tirol, l’obra narra amb sarcasme com la tranquil·la vida d’una parella ultranacionalista i conservadora es veu amenaçada pels costums “poc civilitzats” d’una altra cultura considerada “primitiva”. Sobre l’escenari, els actors Lara Salvador, Armand Villen i Enric Cambray (premi BBVA de Teatre a millor actor per Les dones sàvies compartit amb Ricard Farré) ballen, canten i interpreten sense pèls a la llengua aquesta hilarant “gamberrada”. S'uneixen a la seva feina una posada en escena molt cridanera, un ritme trepidant i una critica al racisme i als comportaments misògins encara massa presents a la societat.\nLifespoiler és una gran història sobre l’amor, el sacrifici, la predestinació i el caos. A partir d’un plantejament distòpic (en un futur reconeixible una xarxa social desenvolupa una aplicació que anticipa el futur dels seus usuaris), Marc Angelet ha escrit una comèdia dramàtica centrada en tres pe ...\nLifespoiler és una gran història sobre l’amor, el sacrifici, la predestinació i el caos. A partir d’un plantejament distòpic (en un futur reconeixible una xarxa social desenvolupa una aplicació que anticipa el futur dels seus usuaris), Marc Angelet ha escrit una comèdia dramàtica centrada en tres personatges que han trobat la manera d’escapolir-se de la dictadura d’un món sense atzar o com a mínim venjar-se del jou del determinisme. És la història d’un agent d’assegurances en crisi -per raons òbvies- i de dues dones que semblen destinades -això diu Facebook- a ajuntar les seves vides. Però algú juga als daus amb les seves vides (un àngel de la guarda, un aparell diabòlic) per plantejar-los diversos futurs possibles. Finalment sí que se’ls ofereix l’oportunitat d’elegir, de governar de nou el seu destí, amb l’avantatge o desavantatge de tenir informació privilegiada de cada un dels futuribles possibles. El vell conflicte de la cruïlla. Malgrat les grans preguntes que planteja Lifespoiler, el text d’Angelet està molt enganxat als sentiments dels seus personatges, als seus dubtes i prioritats per abastar un etern anhel: estimar i ser feliços.\nSota una proposta fresca y divertida, ens trobem davant d’un exercici necessari de recuperació de la memòria col·lectiva. La vida de la doctora Dolors Aleu i Riera (1857-1913), la primera dona llicenciada en medicina a Catalunya, és posada en escena amb un ampli ventall de llenguatges escènics. Músi ...\nSota una proposta fresca y divertida, ens trobem davant d’un exercici necessari de recuperació de la memòria col·lectiva. La vida de la doctora Dolors Aleu i Riera (1857-1913), la primera dona llicenciada en medicina a Catalunya, és posada en escena amb un ampli ventall de llenguatges escènics. Música, dansa, cant i interpretació actoral es conjuguen en un espectacle solcat d’humor. La cotilla (feta antigament amb “barbes de balena”) que subjectava i oprimia els cossos de les nostres àvies i besàvies esdevé la metàfora perfecta. Un equip artístic estrictament femení ens planteja una mena de trencaclosques fet de retalls de premsa, textos acadèmics, veus familiars i cançons. El mosaic resultant és una valuosa peça per explicar la història inacabada del trencament de les normes i convencions socials per a què les dones puguin esdevenir subjectes de la seva pròpia història. Valuosa també perquè s’allunya de la severitat del discurs reivindicatiu per engrescar-nos en un joc teatral confegit amb molt talent.\nCompanyia: Thorus Arts\nDirigida per Ferran Carvajal, Not a moment too soon (No és massa aviat) és una proposta entre documental escènic i el vídeo-art que fa una immersió a l’empremta que Merce Cunningham va deixar al director executiu de la seva companyia els últims anys de la seva vida, Trevor Carlson. La dramatúrgia a ...\nDirigida per Ferran Carvajal, Not a moment too soon (No és massa aviat) és una proposta entre documental escènic i el vídeo-art que fa una immersió a l’empremta que Merce Cunningham va deixar al director executiu de la seva companyia els últims anys de la seva vida, Trevor Carlson. La dramatúrgia a càrrec d’Albert Tola teixeix els records que Carlson confia al públic en primera persona sobre l’escenari. Els dels textos de Tola i Carlson, la música de Jaume Manresa, la il·luminació de Maria Domènech, la vídeo-creació de Rafael Prandi, a l’espai escènic de Max Glaenzel creen una atmosfera multisensorial. Un paisatge que juga amb la continuïtat i discontinuïtat de l’espai i el temps per desplegar amb delicadesa la relació sui generis entre Cunnigham i Carlson. Not a moment too soon descobreix una vessant íntima, quotidiana i profundament humana d’una de les grans llegendes de la dansa del segle XX. Des del vídeos inèdits gravats pel mateix Cunnigham al testimoni de Carlson, aquest documental escènic ens parla de la memòria subjectiva en majúscules i dels llegats íntims que heretem de les persones amb les quals hem compartim la vida.\nWohnwaguen és una de les primeres llavors d'un nou teatre a Catalunya, etiquetada avui com Postdramatisme. Tal com sona. El col·lectiu, que neix dels Malnascuts, acollits a la Sala Beckett, entenen el teatre com una acció que es desenvolupa, amb la mateixa intensitat el text, la dramatúrgia, la crea ...\nWohnwaguen és una de les primeres llavors d'un nou teatre a Catalunya, etiquetada avui com Postdramatisme. Tal com sona. El col·lectiu, que neix dels Malnascuts, acollits a la Sala Beckett, entenen el teatre com una acció que es desenvolupa, amb la mateixa intensitat el text, la dramatúrgia, la creació de personatges, l'espai o la ubicació del públic i l'espai sonor. No són un bolet extravagant si no que parteixen d'una referència inequívoca amb els P4 de la Volksbühne de Berlín. Però, lluny de semblar intel·lectuals o creadors que miren per sobre de les espatlles a les companyies més convencionals, construeixen a partir de personatges ben populars (al Like si lloras, abordaven l'univers fntàstic i ingenu dels Doraemon). Ara arranquen d'una paradoxa tant inestable com és l'amor sincer i profund entre el noi que només vol viatjar entre els llibres i la parella que només entén la vida si és a la carretera. L'acció passa dins d'una mena de paisatge estrany, en què el públic hi és immers i que si algú girés es posaria a nevar. En aquestes coordenades els dimonis i els àngels poden jugar papers equivocats. Confusió còmica, jovial, i un punt irreverent.


Disseny d'un contenidor per a la recollida de cartutxos de tinta usats.\nInici » Project » Disseny d’un contenidor per a la recollida de cartutxos de tinta usats.\nRecollida de cartutxos de tinta.\nDisseny d’un contenidor per a la recollida de cartutxos de tinta usats.\nA Espanya es venen uns 18 milions de cartutxos de tinta per a impressores a l’any; una part d’aquests tornen als establiments de venda on s’acumulen i posteriorment es lliuren a empreses autoritzades que reutilitzen una part d’ells com cartutxos i altres que valoritzen el material plàstic que els forma.\nMoltes vegades el potencial de reutilització o valorització d’aquests cartutxos resulta compromès perquè no es fa una correcta recollida, i es barregen amb altres residus.\nL’objectiu del projecte va ser el disseny i desenvolupament d’un contenidor per fomentar la recollida de cartutxos de tinta buits per a una empresa distribuïdora de consumibles per al sector d’oficines.\nBriefing del projecte.\nEl briefing del projecte va exigir:\nUn disseny icònic i emotiu,\nUn material lleuger, resistent, reciclat i reciclable,\nque millorés la qualitat i efectivitat dels actuals contenidors, majoritàriament caixes de cartró, alhora que tingués una gràfica que resultés prou atractiva per als potencials usuaris.\nPropostes de disseny del contenidor per a la recollida de cartutxos de tinta usats.\nEn el procés de disseny es va concloure que el contenidor havia d’estar integrat per dues parts independents:\nUna caixa interior robusta i estanca per protegir els cartutxos i evitar robatoris que havia de:\nactuar com a element contenidor-transportador de cartutxos.\nUna funda decorativa i que comuniqués el propòsit del contenidor fabricada amb una làmina de PP encunyada en pla per optimitzar el seu transport i per garantir un muntatge senzill in situ.\nQuant als materials, es van estudiar diferents opcions i es van escollir finalment els següents:\nPolietilè d’alta densitat (HDPE) per a la caixa interior.\nPolipropilè (PP) per a la funda decorativa.\nTots dos polímers termoplàstics s’empren en una àmplia varietat d’aplicacions com ara embalatges, articles de papereria, productes per als sectors de la construcció i l’automòbil, etc. Com la majoria dels polímers plàstics poden ser reciclats i són totalment reciclables.\nEl projecte va arribar a la fase de desenvolupament de prototips en escala 1: 1 i a la proposta de la gràfica.\nEcodisseny de sis elements de mobiliari urban.


Apunt Menorca 'Ballar amb els núvols', un clam per la convivència\n‘Ballar amb els núvols’, un clam per la convivència\nGemma Moll fa una petita gira per les biblioteques de Menorca per explicar als més petits la preciosa història d’una nena que somiava tots els dies amb ballar amb els núvols. Creat per Vanina Starkoff, aquest conte infantil ens convida a parlar sobre amistat, mestissatge, multiculturalitat, convivència, tolerància i somnis.\nLa protagonista de la història vol ballar amb els núvols. Per això tots els matins agafa una escala, puja a la teulada de ca seva i els observa, mentre escolta la seva mare dir-li que només els ocells poden tocar-los. Però ella insisteix. I mentre continua somiant, cada dia que passa s’hi troba més a prop.\n“Una nit, mentre somiava amb els núvols uns sorolls em despertaren. Era en Mateu, un nou veí que construïa la seva casa sota la meva”. I així van arribar també Teresa, Ulisses… I “un matí, en sortir de casa, les vaig veure per primera vegada davant meu. Es movien d’un costat a l’altre, convidant-me a ballar amb elles”.\nEl text de Vanina Starkoff, a més de recordar-nos la importància de lluitar pels nostres somnis, ens dóna peu a reflexionar sobre com és d’enriquidor l’intercanvi cultural i el respecte entre persones de diferents procedències.\nConsulta tots els horaris en el web de la Xarxa de Biblioteques de Menorca: www.bibliomenorca.net


Dissabte, l’Hora del Conte a la Biblioteca i Mòdul-4 Orquestra d’Acordions a Casa Irla – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nDissabte, l’Hora del Conte a la Biblioteca i Mòdul-4 Orquestra d’Acordions a Casa Irla\nBy Paul Marca|2011-11-23T00:37:57+02:0023 de novembre de 2011|Sense categoria|0 Comentaris\nAquest dissabte, a les 12:00 h. se celebrarà una nova sessió de l’Hora del Conte a la Biblioteca, per a nens i nenes, pares i mares, iaies i iaios, tiets i tietes,… (recomanat a partir de 3 o 4 anys).\nPer acabar els contes aquest 2011, proposen un viatge per diferents llocs del món. Aquest cop, la companyia VadeContes <http://www.vadecontes.cat/> presentarà l’espectacle Contes viatgers, contes del món.\nPerquè hi ha un món de contes i cada conte és un món, convidaran a passejar per tot un món de cultures, històries i tradicions. Des de la freda Sibèria, fins als deserts més càlids, fent parada a la Xina llegendària o anant a conèixer les aventures d’uns esquimals. Del país de la xocolata, de la tradició jueva, del indis americans…, podreu fer la volta al món i entendre’l una mica millor.\nTambé aquest dissabte, a les 22:30 h. Mòdul-4, Orquestra d’Acordions actua a la Casa Irla. L’orquestra de Cerdanyola del Vallès neix el 2007. Els seus components són 13 joves acordionistes que formen l’orquestra amb la intenció de donar continuïtat als seus coneixements musicals i de compartir la seva afició. La formació també l’integra una flauta travessera i percussió. Han fet concerts arreu de Catalunya i han participat a la programació de la Festa de la Llum de Manresa 2011.\nEl seu repertori és variat i va des d’obres originals de la formació d’orquestra d’acordions fins a arranjaments d’obres clàssiques, passant per reculls de músiques populars i de pel·lícules. El projecte més immediat per aquest 2011 és enregistrar el seu primer CD. Raquel Prat, integrant del grup La Taverna, és la professora d’acordió i directora de l’orquestra. Accés gratuït.\nHi haurà sopar de taverna a Cas Romagué. Per informació i reserves podeu trucar a la Casa Irla al tel. 972.11.74.39 o adreçar un correu a casa@irla.cat.\nS’informa que, amb aquesta sessió, l’Hora del Conte s’acomiada fins al mes de gener de 2012, quan tornarà amb més propostes plenes d’imaginació i aventures màgiques. http://www.facebook.com/bibliotecaguixols


Caixa puzle japonesa\npuzzle · 19 de gener, 2021\nLa caixa puzle japonesa és una caixeta secreta tradicional de la regió d'Hakone, al Japó, que rep el nom deHimitsu Bako, el disseny del qual ve de fa més de 150 anys. Aquí es troba l'origen de les capsetes puzle que es construeixen per primera vegada en aquesta regió, molt a prop de la ciutat de Tòquio.\nEl disseny d'aquestes capsetes de secrets es fabrica amb fusta natural dels arbres de les muntanyes de Hakone (arbre del fus, l'arbre de cera, el cirerer i l'arbre Katsura-jindai), una gran varietat de colors i textures amb què crear els seus meravellosos i elaborats patrons geomètrics.\nAquestes caixes puzle tenen 2 dissenys molt famosos i populars a tot el món:\nCaixa puzle japonesaYosegi-Zaiku\nEl disseny de les caixes Yosegi-Zaikuconsiste a un mosaic amb disseny geomètric en diferents tons de fusta usant làmines molt primes. Aquest disseny s'utilitza també, a més de per a les caixes puzle japoneses, per a un altre tipus d'artesanies com ara cofres o safates.\nAquesta tècnica coneguda com a Yosegi-Zaikuha estat nomenadaArtesania Tradicional Nacional pel Ministre d'Indústria i Comerç Internacional l'any 1984.\nCaixa puzle japonesaZougan\nAquest tipus de caixes Zougan es caracteritzen perquè tenen imatges a la part superior i inferior de la caixa que han estat encaixades a la peça amb perfecció.\nOrigen de la caixa puzle japonesa\nJa sabem de quina regió provenen les caixes puzle però per què es van fabricar? quina era la finalitat d'aquestes caixetes que ara són un entreteniment fantàstic per a nens i grans?\nL'origen d'aquests trencaclosques tradicionals i el motiu pel qual van començar a comercialitzar-se era com una mena de caixa forta portàtil. Una eina de seguretat i protecció. La feien servir els que viatjaven en carruatge per poder amagar les seves pertinences més valuoses de l'abast dels lladres i bandits que assaltaven els carros als camins.\nSi bé les primeres caixes puzles japoneses eren molt grans i requerien força passes per obrir-se (entre 50 i 70), també eren molt costoses i això va reduir molt la demanda alhora que els experts en les tècniques d'elaboració d'aquestes caixes secretes també disminuïen. Per això i per augmentar les vendes, es van crear caixes puzles més modernes i també més econòmiques, que es poden resoldre en menys passos.\nAra aquestes Himitsu-Bako són un dels trencaclosques més famosos i desitjats a tot el món i un excel·lent regal per a familiars i amics. Però avui dia no cal anar al Japó per comprar una caixa puzle japonesa i gaudir d'aquesta bellesa des d'Occident. Si cerques un regal original i curiós per a algú especial aquest pot ser el regal perfecte. A més, són igual d'atractives per a nens que per a adults.


Apagats els últims incendis forestals que romanien actius a Galícia | Consumer\nApagats els últims incendis forestals que romanien actius a Galícia\nSolament hi ha cinc focus "controlats", encara que continuen les labors de vigilància\nLa Conselleria de Mitjà Rural de Galícia ha donat per extingits els últims incendis forestals que romanien actius en la comunitat autònoma i tan sols queden cinc focus controlats.\nSegons l’última nota de la Conselleria, feta pública en la tarda del diumenge, actualment només hi ha cinc incendis “controlats”, és a dir, que les flames han estat ja apagades, encara que persisteix la vigilància per temor al fet que puguin reavivar-se.\nAquests focus se situen en As Meravelles (municipi de Cartelle), Parets (Montederramo), Pedrosa (Cualedro) i A Gudiña, en el terme municipal del mateix nom, tots ells localitzats a la província d’Orense.\nA més existeix un altre incendi que també està baix control en la localitat de Pontevedra de Bais, en el terme municipal d’Agolada.\nEls múltiples focs registrats des de principis d’agost en diferents punts de la comunitat autònoma gallega han deixat més de 30.000 hectàrees de superfície cremades, de les quals la meitat corresponen a zona arbolada i l’altra meitat a superfície rasa.\nLa província més afectada per aquests incendis, alguns d’ells provocats, és Orense, amb més de 15.000 hectàrees calcinades; seguida de Pontevedra, amb prop de 10.000; la Corunya, amb 6.000, i Lugo, amb amb prou feines 500.\nforestales-ca Galicia-ca incendios-ca


Elements característics de la serieModifica\nLes sessions de River TamModifica\nDark Horse Comics ha publicat diversos còmics desenvolupats per Joss Whedon relacionats amb l'univers de Firefly. Serenity: Those Left Behind, publicat el 2005, es podria considerar un nexe narratiu d'unió entre la sèrie i la pel·lícula, ja que se situa cronològicament entre ambdues i explica algunes llacunes d'aquesta última respecte a la primera (com la desaparició dels homes de les mans blaves). Serenity: Better Days, d'altra banda, editat el 2008, narra com la tripulació de la nau es fa rica després d'un treball reeixit.\nWhedonverso: Forum sobre Joss Whedon i els seus treballs. Conté a més el joc de rol Moondale, basat en les seves sèries.\nPàgina oficial de Joss Wheddon. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Firefly&oldid=24928681»\nDarrera modificació: 13 set 2020 a les 15:19\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 set 2020 a les 15:19.


Hammamet - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nHammamet (Al-Ḥammāmāt الحمّامات) és una ciutat turística de Tunísia, a l'extrem sud-est de la regió del cap Bon, governació de Nabeul. És a uns 8 km de Nabeul, encara que avui dia estan pràcticament unides. La municipalitat té 63.116 habitants permanents. Al costat, hi ha el balneari de Yasmine Hammamet. La zona és plena de platges i hotels. L'arena és blanca i fina, però l'aigua és menys clara que més al sud, encara que està protegida del vent del nord i de llevant. És capçalera d'una delegació amb 68.710 habitants el 2004.\n36° 25′ N, 10° 36′ E / 36.42°N,10.6°E / 36.42; 10.6Coord.: 36° 25′ N, 10° 36′ E / 36.42°N,10.6°E / 36.42; 10.6\nEl centre de la ciutat està format per la medina a l'oest, en què hi ha la kasbah; al nord, s'estén la ciutat moderna. La zona turística s'estén cap a Nabeul, mentre Yasmine Hammamet s'estan cap a l'oest. Celebra cada any un festival internacional.\nPoblada sota els cartaginesos, fou la romana Pupput, un llogaret que sota Còmmode va arribar a colònia honorària (Colonia Aurelia Commoda), poc abans del final del segle ii. Fou un lloc de termes i banys, però la major part de la resta s'ha perdut durant els anys d'expansió. Darrerament, es va descobrir, a les ruïnes de Pupput, la més gran necròpolis romana de l'Àfrica. Sota els àrabs, Pupput es va despoblar i va sorgir una nova vila molt propera, en un promontori al nord de Pupput, a la qual es va donar el nom d'Hammamet (esmentat per primer cop al segle xii per Al-Idirisi com poc més que una fortalesa o ksar, que sembla que ja existia al segle IX. El 1186 o 1187, fou destruïda pels mallorquins Banu Ghaniya.\nLa vila es va desenvolupar a partir del segle xiii, i es va construir la Gran Mesquita; fou seu d'un cadi. El segle xiv, fou assaltada diverses vegades per pirates catalans i de Pisa. Al segle xvi, es trobava en decadència, poblada per pescadors, i fou ocupada pels espanyols fins que el 1574 hi van entrar els otomans; s'hi van establir geníssers i altres otomans i, dels matrimonis mixtos, va sorgir la classe dita dels kulughlis. Els cavallers de Malta van atacar la ciutat el 1602 i el 1605 per prevenir els atacs dels pirates barbarescs; la primera vegada, la ciutat fou conquerida però la segona foren rebutjats. Al segle xvii, s'hi van establir molts andalusins expulsats de territori castellà. El bei Hussein Ben Ali va ordenar la construcció d'una nova mesquita i la restauració de les muralles de la medina (1727).\nEl 1881, va passar sota l'autoritat francesa, sota les ordres del comandant Désiré Bordier, al qual va agradar el lloc i s'hi va establir. El 1889, es va inaugurar el ferrocarril que passava per la ciutat i després van arribar l'electricitat i el telèfon; s'hi van establir també escoles, dispensaris, esglésies i altres serveis occidentals. El 1914, hi va viure el pintor Paul Klee i, per la mateixa època, August Macke, Gustave Flaubert, Guy de Maupassant, André Gide i Oscar Wilde hi van passar temporades. El 1929, s'hi va establir el milionari romanès Georges Sebastian, que hi va construir una gran vila (avui casa de la cultura) i altres amics seus també s'hi van construir viles aviat, i això va portar altres personalitats com Jean Cocteau, Wallis Simpson i la seva parella, el duc de Windsor.\nLa municipalitat fou creada per decret el 1942. El 1943, la vila de Sebastian fou requisada pels alemanys, que hi van instal·lar el seu quarter general. Durant la guerra, van passar per la ciutat Winston Churchill, els generals Von Arnim, Montgomery i Eisenhower, i el rei Jordi VI. Després de la II Guerra mundial, va esdevenir un lloc de lleure, sobretot a l'hivern. Personalitats que hi van residir temporalment foren Bettino Craxi, Sofia Loren, i Frédéric Mitterrand, entre d'altres. Sebastian va vendre la seva vila a l'estat tunisià el 1962, que la va transformar en centre cultural i hi va afegir el teatre (1964). La manca de regulació urbanística i la pressió turística (un turisme de baix nivell) van degradar el lloc notablement i van destruir el patrimoni sense que en sigui ja possible la recuperació.\nHammamet és una ciutat molt turística durant tot l'any; a l'estiu, els turistes són de totes les edats i a l'hivern el turisme és de la tercera edat, ja que es queden als hotels sense fer desplaçaments on hi ha serveis de tot inclòs. La majoria d'hotels estan ubicats a la vora del mar i tenen piscina, hi ha hotels de totes les estrelles.\nCom a oci de salut, trobem les termes conegudes com a “hammams”, són termes dividides per sexes, amb una part de sauna i una de compartiments amb aixetes de diferents temperatures. Hi ha una persona encarregada de fer la neteja corporal o un massatge. En acabant, hi ha una zona comuna de vestidors per a totes les persones del mateix sexe, on es pot descansar i prendre un refresc.\nCom a oci cultural, trobem un amfiteatre anomenat Amfiteatre del Centre cultural Internacional, que té 1.000 places i vistes al mar.\nA l'amfiteatre, se celebra el festival anual Festival International d'Hammamet. La durada n'és d'un mes des de mitjan juliol, a mitjan agost. Es representa jazz, òpera, teatre i circ contemporani. Aquest festival se celebra des de l'any 1964.\nEl centre de la ciutat està rodejat de platja per una banda, hi ha molts tipus de restaurants, fast foods i cuina de luxe; entre Hammamet i Nabul trobem l'AquaParc, un parc d'aigua amb restaurant, vestidors i tendes de records. També fan animacions per a nens.\nHammamet Sud és considerada la zona turística d'oci; hi trobem el port, on comencen recorreguts amb vaixell pirata, amb dinar i espectacle inclòs, trobem Cartash Land[Enllaç no actiu] i Aqualand, parcs d'atraccions aquàtics, i trobem una muralla artificial, on a dins hi ha restaurants, tendes i espectacles.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hammamet\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hammamet&oldid=29192801»\nDarrera modificació: 11 gen 2022 a les 02:37\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 gen 2022 a les 02:37.


Quan tot es mou - Editorial - VilaWeb\nN'hi ha indicis pertot. Cap dels tres signants del pacte de govern, i tot just fa set anys, no serà candidat. I, en canvi, la llista de candidats que podem trobar-nos a la tardor és immensa. Que això no rutlla és pura obvietat. Però que no sabem com fer-ho anar, també.\nFa set anys Pasqual Maragall, Josep Lluís Carod-Rovira i Joan Saura eren la cara pública del canvi. No han durat més de dues eleccions seguides. José Montilla (o Carme Chacón?), Joan Puigcercós i Joan Herrera en són els substituts. Al davant tindran Artur Mas, que sembla que és l'únic que aguanta. Però el mapa polític serà molt diferent del de fa set anys.\nD'entrada, cap partit dels que hi ha avui al parlament no es troba lliure de maldecaps. Ciutadans haurà de disputar-se l'espai amb Unión, Progreso y Democracia, on probablement trobaran refugi alguns ex-militants significatius. El PP amb l'una mà farà neteja interna i amb l'altra mirarà d'evitar que el grup de Montserrat Nebrera traga el cap. CiU apareix com la força més sòlida, però la seua base ha canviat, perquè ha entomat de ple el sobiranisme. Per això té por que una candidatura com la de Reagrupament, i encara més la Llista Laporta, no li rosegue l'espai que tant durament ha mantingut durant els anys de tripartit. A tocar, les declaracions d'alguns consellers pallaquistes han destapat la caixa dels trons del PSC, que viu convuls i desconcertat per la perspectiva del retorn a Catalunya de Carme Chacón després del seu fracàs madrileny. Però Esquerra Republicana les passa molt pitjor. De les seues files ha eixit Reagrupament, que fins ara és la impugnació més ben organitzada de totes, malgrat els sorprenents episodis de darrera hora. Els republicans són els qui amb més facilitat poden perdre bous i esquelles en les pròximes eleccions i s'hi juguen molt també dins el partit. I al final del recorregut Iniciativa sembla estar més tranquil·la i cohesionada que no els seus socis, però alhora més angoixada per la perspectiva que els aliats ja no en volen ni sentir parlar i que el camí de l'oposició sembla ara el futur més concret.\nVist així, jo diria que no recorde una situació tan moguda i, encara menys, a tan pocs mesos d'una cita electoral. Més possibilitats obertes, ja no hi caben, i això és un indici clar que crida l'atenció. És l'indici, amb l'abstenció, del descontentament de molts votants, però també del fet que el país cerca una eixida que no sembla fàcil de trobar o que no és tan senzilla de veure. Per això és ben possible que les pròximes eleccions no siguen unes eleccions més i que la decisió dels ciutadans siga més imprevisible que mai.\nÉs ben possible que les pròximes eleccions no siguen unes eleccions més i que la decisió dels ciutadans siga més imprevisible que mai.


Les residències reprenen les sortides curtes de menys de 3 dies per la millora de la incidència de la covid19 - Diari de la Discapacitat\nIniciCovid-19Les residències reprenen les sortides curtes de menys de 3 dies per...\nLes residències reprenen les sortides curtes de menys de 3 dies per la millora de la incidència de la covid19\nEs mantenen els cribratges als professionals i les proves d’antígens per a les visites familiars\nLa situació a les residències de gent gran ha millorat // Foto: Músicos por la Salud\nEls departaments de Salut i Drets Socials han decidit actualitzar les mesures de protecció davant el coronavirus durant els propers 14 dies, autoritzant les sortides curtes a les residències de menys de tres dies, sempre i quan es relacionin amb una sola bombolla de convivència.\nPer aquest motiu en cas de brot entre els residents, es manté l’aïllament de 10 dies per als casos confirmats. Els que no siguin casos confirmats i estiguin correctament vacunats no hauran de fer quarantena, però sí que se’ls haurà de fer PCR.\nEn el cas de passejades o sortides d’unes hores, es recomana que siguin en espais oberts. Es mantenen les sortides de 3 o més dies com fins ara. Els familiars que vagin a recollir als residents hauran de signar una declaració responsable i donar negatiu de coronavirus en un test d’antígens.\nArticle anteriorL’Emma, una nena que volia córrer\nArticle següentLa Policia Local de Tàrrega intervé 14 targetes d’estacionament per a persones amb discapacitat per un ús irregular


Marià Sánchez: "el Valle de los Caídos és un mausoleu dedicat a un criminal"\nMarià Sánchez: “el Valle de los Caídos és un mausoleu dedicat a un criminal”\n• Ara que s’obri una nova oportunitat política de revisar la memòria històrica, hem parlat amb Marià Sánchez, autor imprescindible en l'àmbit • El franquisme va ser l’expressió del sector conservador espanyol: monàrquics, tradicionalistes, capitalistes, patriotes i falangistes.\nEnviat per Rodrigo Paños en 28 de juliol de 2018.\nTags: Marià Sánchez, Memòria històrica\nMarià Sánchez és historiador, periodista i escriptor especialitzat, entre altres, en el fenomen del franquisme i en l’etapa històrica de la Transició. Ha viscut la història des de la visió d’intensitat que facilita el periodisme. Ara que s’obri una nova oportunitat política de revisar la memòria històrica hem parlat amb ell per analitzar l’actualitat.\n-S’ha obert un debat públic sobre el Valle de los Caídos, com ho valores?\nValore que és no fer les coses quan s’han de fer i deixar que les coses caiguen pel seu propi pes: que passe el temps, que la gent es muira, que no hi haja testimonis. El problema és que és un monument a un dictador, un mausoleu a un dictador que va ser un criminal. Això s’haguera hagut de resoldre des del principi.\n– En la Transició\nEl problema de fons és que la Transició va ser un pacte entre els franquistes moderats i l’esquerra: van arribar a un acord de no-agressió on la dreta d’UCD, que eren els càrrecs mitjans de l’Administració franquista (Suárez, Martín Villa, etc) van dir-li a l’esquerra, sobretot al Partit Comunista, “si voleu entrar en el lloc heu d’aturar tota la mobilització del carrer: el carrer ha d’estar tranquil, no podeu convocar a les masses. A canvi farem una transició a un sistema democràtic”.\n– El pacte implicava no revisar el franquisme, veritat?\nEl pacte implicava no carregar-se els monuments als vencedors de la Guerra Civil. El principal, el Valle de los Caídos. Ara s’han atrevit a plantejar-ho, però s’hauria d’haver fet ja abans. Igual que les voreres i les cunetes dels morts republicans. I el patrimoni de la família de Franco. L’esquerra no es va atrevir. Els franquistes també estaven mobilitzats.\n– En altres països europeus, quan es derrota el feixisme es prohibeix el culte i els símbols\nClar, però és que ací no es va derrotar el feixisme, ací es va pactar amb el sector més moderat del franquisme, que tenia la idea de certa evolució democràcia d’Espanya, sense abandonar les grans conquistes del franquisme. No és un trencament. Ningú s’imagina un monument a Hitler o a Mussolini, perquè van ser derrotats per les armes. Ací el règim va evolucionar a partir d’una societat sense cultura democràtica i castigada per la por i la propaganda.\n– Encara n’hi ha qui diu que amb el franquisme es va evolucionar molt\nDesprés de 20 anys de postguerra i de misèria, a partir de l’any 58, amb el Pla d’Estabilització, amb l’entrada de multinacionals i del turisme com a negoci, es va augmentar de manera molt forta el nivell de vida de la gent: la gent va passar de viure en un poble on està morint-se a vindre a la ciutat i començar a treballar.\n– Era un moment d’expansió del capitalisme\nClar, i de la creació d’una classe mitjana que no existia. Tot aquest sector és conservador i agraït a Franco. A més, cal afegir la propaganda, que el franquisme va ser genial quant a la manipulació: va desenvolupar una política informativa i de control que s’hauria d’estudiar en profunditat, perquè va ser brutal. Quan va morir Franco el principal temor de la gent era una guerra civil, inclús l’editorial de l’Hola ho afirmava.\n– I això que la correlació de forces socials era molt desigual\nEra una societat molt manipulada, a la que li havien llavat el cervell. El cas és que l’esquerra tenia possibilitat de fer més i això es tradueix en el fet que els problemes de fons no s’han resolt. Ara torna el problema de Catalunya, tornarà el del País Basc, el del territori federal, el de la República… Perquè són qüestions que no es van resoldre fa 40 anys. Mentrestant s’ha fet una propaganda que fa que la gent jove no tinga ni idea d’on venim: no s’ha explicat en les escoles ni en els mitjans, s’ha fet un relat de la Transició.\n– La Transició modèlica\nHem tardat 40 anys en el fet que els llibres comencen a registrar que en 7 anys va haver-hi 600 morts i més de 2.000 ferits per la violència política. La quantitat de gent que va ser ficada en presó va ser ingent. Tot s’ha fet per a recolzar als franquistes.\n– El franquisme es va quedar en bona part arrelat a la societat\nEl franquisme va ser l’expressió del sector conservador espanyol: monàrquics, tradicionalistes, capitalistes, patriotes i falangistes.\n– Ara hi ha hagut un canvi de Govern, n’hi ha una altra sensibilitat. Diuen que sí que volen revisar algunes coses de la memòria històrica, però on estan els límits?\nEls límits són la voluntat política. Jo crec que ja toca, no es pot estar permanentment mantenint símbols que ens remeten a una etapa molt fosca, criminal, de violència, assassinats, afusellaments, repressió. Per això, el Valle de los Caídos s’ha de tancar ja.\n– Creus que es farà?\nQuan ho veja m’ho creuré. Jo he vist moltes vegades parlar a polítics que després no fan res. No sé si tenen voluntat política. Per exemple, es diu que som un país aconfessional, però no es fa més que donar suport a la religió catòlica.\n– Si es duguera a terme, què comportaria?\nPer a començar, la reparació de les víctimes del feixisme. A mi em recorda a l’escena de la pel·lícula Casablanca: n’hi ha un moment en el qual el nazi li diu al capità de la policia que ha de tancar perquè han cantat la marsellesa. Com a excusa per a tancar, el policia afirma “Quin escàndol!, ací es juga”, mentre un cambrer li fica en la butxaca un sobre amb diners. Aquesta és una imatge que representa molt bé el que estem vivint.\n– Creus que ara estem vivint un altre moment de transició?\nSi la pregunta me la fas fa tres anys jo et conteste que sí. Però ara crec que no. Fa tres anys va haver-hi un moviment social molt fort, una crisi de la monarquia, un qüestionament al sistema, etc. Vam viure el 15 M, que després es va constituir en una expressió política que s’ha convertit en un partit més del sistema. I la mobilització al carrer, que és la clau, ha desaparegut.\n– Però durant els últims mesos hem vist molta mobilització per part del moviment dels pensionistes i de les dones que han aconseguit canviar coses.\nSí, molta mobilització, però és de defensa, perquè ens estan saquejant: que la gent pensionista, que ha estat treballant tota la seua vida, ara haja de defensar-se el seu Govern és brutal. La mobilització és la solució. I sí que n’hi ha moltes mobilitzacions. Les conquestes socials en la història han vingut gràcies a les mobilitzacions.\n– Els pensionistes ara s’han configurat com un nou agent social\nPer una raó molt senzilla: és molta gent, encara que una part és conservadora, i tenen estabilitat econòmica, tots els mesos reben el seu sou. Mentre que els joves estan patint una desregulació enorme del treball, es fan contractes d’un dia o ni es fan. Pensem que si la gent pensionista un dia diguera ‘no comprem més que les coses bàsiques’, tots els negocis caurien. El capitalisme es basa en la por i en la cobdícia: por a perdre el que tens i cobdícia de tindre més.\n– Els canvis socials també s basen la il·lusió i l’esperança.\nSobretot en la joventut, la gent que ha de construir la seua vida.\n– El 15 M va ser això\nSí, per a mi el 15 M va ser l’entrada d’una nova generació en la política, en política de veres, la de canviar el món. I és un canvi que perdura, ha canviat la mentalitat de la societat. La revolució del 68 va ser paregut, els joves van dir “hem vingut ací perquè som el futur, volem una societat diferent”, i no es va desarticular com diuen alguns, inclús algú dels seus participants va acabar de president del Govern. És a dir: el canvi està present, per això, per exemple, es demana revisar el Valle de los Caídos. Ja veurem com evoluciona.


El discurs de Quim Monzó a Frankfurt, gratis a les llibreries La República\nEl discurs de Quim Monzó a Frankfurt, gratis a les llibreries\nEl brillant discurs de Quim Monzó en la presentació de la cultura catalana a la Fira de Frankfurt estarà disponible de forma gratuita. L’editor de Quaderns Crema i de tota l’obra de Quim Monzó, Jaume Vallcorba, ha publicat el discurs i ha distribuit en llibreries catalanes des d’avui i en sense pagar un cèntim de 4.000 exemplars del discurs que l’autor va pronunciar el 9 d’octubre per a la inauguració de la Fira.\n‘Doncs perquè si: ens sembla una deferència als lectors catalans i als de Quim Monzó en particular’. Amb aquest tan rotund com senzill argument justificava ahir l’editor de Quaderns Crema i de tota l’obra de Quim Monzó, Jaume Vallcorba, la distribució en llibreries catalanes des d’avui i en principi de forma gratuïta per als lectors de 4.000 exemplars del discurs que l’autor va pronunciar el 9 d’octubre per a la inauguració de la Fira del Llibre de Francfort, en la qual Catalunya va ser la convidada d’honor.\n‘No hi ha obligació de comprar ni el seu últim llibre de contes, Mil cretins, (ja quatre edicions) ni cap de l’editorial: ho hem passat als llibreters perquè facin el que vulguin’, aclareix l’editor sobre com obtenir l’opuscle de 14 pàgines, en edició única, i que en la portada mostra a l’autor amb corbata i americana, l’excepcional abillament que va lluir aquell dia. El parlament s’ha convertit en un petit fenomen, com demostren les 65.000 descàrregues del mateix que fins a la setmana passada va comptabilitzar l’Institut Ramon Llull, que ho té penjat en la seva pàgina web.


Activitats esportives per a dinamitzar la zona del riu | ARA Multimèdia\nActivitats esportives per a dinamitzar la zona del riu\nDurant dos dissabtes hi ha preparades activitats que es realitzaran en aquesta part de la ciutat. En la del primer dissabte podran participar tota classe de públic, i en el següent cap de setmana se celebrarà una competició amateur d’skate.\n“El riu Esportiu Alcoi” i “Engorile Square Contest” són les activitats proposades per la Regidoria d’Esports de l’Ajuntament d’Alcoi, juntament amb el Centre d’Esports i l’empresa Outdoor Deporte Aventura y Naturaleza S.L, per al diumenge 12 i dissabte 18 de maig.\nEn la primera d’elles, podran participar els més menuts, però també, els més majors, en les activitats preparades al Carrer els Tints, a la zona de Riverfit des de les 10.30 h fins a les 14.00 h. Fútbol 3x3, bàsquet, escalada, tirolina, pont tibetà, unflable multi aventura, futbol festival (es mesura la velocitat del xut) i tir amb arc. Aquests seran els diferents esports que es realitzaran, però, a més, també es farà un sorteig de material esportiu. L'organització per a la realització d'aquest esdeveniment serà molt similar a la que es fa als Esports 3D.\nAl cap de setmana que següent, Alcoi acollirà la prova “Engorile Square Contest”. Una competició d’skate amateur, que ja celebra la seua segona edició dins de la nostra ciutat, i que està dins de la Lliga Nacional. Aquesta prova comptarà amb la presència de Christian Estrada, un dels professionals més importants en aquesta disciplina al nostre país, i que és molt probable que es classifique per a assistir als Jocs Olímpics de París de 2024. Aquesta activitat durarà des de les 10 del matí, fins a les 19.00 h.\nAmb aquestes activitats, l’Ajuntament d’Alcoi busca dinamitzar algunes zones de la localitat que aparentment no tenen un ús massiu de la ciutadania, i a més, fomentar l’esport i l’activitat física.


Nova imatge de Google - CIFOG Cicles Formatius Girona Nova imatge de Google - CIFOG Cicles Formatius Girona\nMiriam Teixidor Sense categoria\n2 setembre 2015 Miriam Teixidor\nNova imatge de Google\nAquest mes de setembre Google ha canviat el seu logotip.\nHa incorporat una nova tipografia i també ha modificat la icona de la G, ara manté la lletra però li han incorporat els quatre colors corporatius de Google, groc, blau, verd i vermell)\nSegons explica la compendia en una entrada al seu blog, el canvi també s’aplicarà en altres icones de serveis o aplicacions que ofereix la companyia.\nTambé és interessant els puntets que han afegit com a imatge corporativa. Aquests només apareixen en moments concrets.\nUs deixem amb un vídeo de la història del logotip i imatge de Google.\ndisseny gràfic, Google, imatge corporativa, logotip Google, nova imatge Google


RUBEN APARISI ENTRENARÀ A L’INFANTIL BLAU LA PROPERA TEMPORADA.\n12 de julio de 2020 | Autor:\nRubén Aparisi continuarà la propera temporada com a entrenador del planter. El jove entrenador i jugador el primer equip de preferent seguirà formant part del cós tècnic del club fent-se càrrec de l’Infantil Blau. La present temporada ha sigut entrenador del júnior i l’aleví Palomares Abogados a més a més de formar part del primer equip masculí com a jugador. Aparisi ve d’una generació de jugadors formats en el club des de categories de mini bàsquet i que desprès d’haver-se format com a entrenador no dubta en seguir al club per fer-lo seguir créixer.\nRubén Aparici jugarà al sènior de preferent i continuarà com a entrenador del planter.


La fi de la innocència | Partit Republicà Català\n← Esquerra: Adéu Espanya?\nPosted on 4 Juliol 2010 | Comentaris tancats a La fi de la innocència\nLa resolució de l’anomenat Tribunal Constitucional sobre l’Estatut de Catalunya ha causat cert estupor i malestar entre les forces polítiques catalanes que apostaven per l’autonomisme. Tot plegat un xic xocant atès que no calia ser cap mena d’expert en politologia per a saber per on anirien les coses. La burla anticipada que suposà la passada del “ribot” (segons paraules del jacobí Alfonso Guerra) al Congrés dels Diputats de Madrid de l’Estatut aprovat pel Parlament de Catalunya el 30 de setembre del 2006, ja feia preveure quina seria la seva fi. Aquell Estatut aprovat, ens agradés o no (el Partit Republicà Català ja va anticipar el que passaria) era l’únic momentània i mínimament acceptable, si més no com a primer pas per encetar el camí de la plena sobirania. Tot el demés era participar en el joc -ara dit democràtic- que l’Estat espanyol ha inventat per a tenir subjugat el poble català i els demés pobles peninsulars que encara domina amb diligència colonial.\nAixò, però, s’ha acabat. La lluita per l’Estatut no ens portarà a res. Per això creiem que la sentència del tribunal espanyol haurà servit d’una vegada per sempre per a obrir els ulls a aquells catalans que amb una continuada i santa innocència han cregut que amb Espanya es podria trobar alguna mena d’encaix acceptable i respectuós. Espanya no respecta mai res. Un sol exemple: qui recorda els pactes de l’ONU signats el 27 de juliol del 1977 per l’aleshores cap de l’estat espanyol, senyor Adolfo Suarez, on hi ha en lloc preferencial el reconeixement del dret a l’autodeterminació dels pobles? Com és que aquest dret no hi és en la Constitució espanyola? Secularment, recordem-ho, l’Estat espanyol no ha respectat mai cap pacte. És per això que l’únic pacte que l’Estat espanyol haurà de reconèixer és la proclamació de l’Estat català des del Parlament de Catalunya pels representants polítics escollits pel poble català en un acte sobirà, exercit des de la plena llibertat i responsabilitat.\nCal, doncs, començar a caminar. La proposta de manifestació del dissabte 10 de juliol pot ser un primer pas. Perquè el que està ben clar és que aquesta no és una manifestació per reclamar cap Estatut. El lema que Òmnium Cultural i les entitats adherides han escollit és: “Som una nació. Nosaltres decidim”. Està clar que en aquest lema no es reclama cap Estatut, perquè això ja és cosa del passat. Aquesta manifestació serà aquella gran trobada de germans, la trobada de tot un poble, en que uns amb el cap ben alt, reclamaran el dret a l’autodeterminació i els altres, esporuguits encara, potser reclamaran no sabem ben bé què d’un federalisme. Això serà a l’inici.\nAl final de la manifestació, tothom, amb un sol clam, cridarà ben clar: INDEPENDÈNCIA !


S'han demanat Ertos i reduccions de jornada per l'equivalent a la meitat de tots els assalariats - Poble Andorrà\nS’han demanat Ertos i reduccions de jornada per l’equivalent a la meitat de tots els assalariats\nFins a l'agost s'han fet 17.726 sol·licituds i molt poques han estat denegades\nEl ministre de Presidència, Economia i Empresa, Jordi Gallardo, ha actualitzat les xifres de sol·licituds per adherir-se tant als Ertos (STCT) i a les reduccions de les jornades laborals (RJL). En aquest sentit, ha destacat la “davallada significativa” de peticions el darrer mes. En total, però s’han demanat 17.726 peticions des del mes d’abril, el 97,5% de les quals s’han resolt favorablement. Aquestes peticions signifiquen que gairebé són equivalents a la meitat dels assalariats d’Andorra ja que en les últimes dades disponibles a estadística el total se situava en uns 35.000. El sector que més sol·licituds acumula és el de la restauració i serveis personals.\nGallardo ha comunicat que el Consell de m inistre ha aprovat una ampliació d’autorització de despesa de 16.028.188,78 euros per fer front als pagaments dels ajuts corresponents a l’aplicació de les Suspensions Temporals dels Contractes Laborals (Ertos o STCT) i Reduccions de les jornades Laborals (RJL). Com ja s’ha explicat, l’aplicació d’aquesta mesura està suportada, en part, per una contribució de l’Estat que es complementa amb el pagament de la pròpia empresa per garantir al treballador com a mínim un salari de 1.083 euros.\nTal i com ha destacat el titular de la cartera, aquests diners fan referència a les ajudes ja pagades als assalariats i als treballadors per compte propi del mes de juny, així com també la previsió per als mesos de juliol, agost i setembre.\nEs prohibeix fumar mentre es camina pel carrer


IB3 | El Bisbe de Mallorca rep la segona dosi de la vacuna a la residència de capellans retirats on no viu\nPortada > societat > El Bisbe de Mallorca rep la segona dosi de la vacuna a la residència de capellans retirats on no viu\nAquest matí personal sanitari s’ha traslladat a la residència de Sant Pere i Sant Bernat de Palma, on viuen capellans majors retirats, per administrar-los la segona dosi de la vacuna contra la Covid-19. Segons ha confirmat el Bisbat, el bisbe de Mallorca, Sebastià Taltavull, també ha rebut avui la segona dosi de la vacuna, tot i no viure en aquesta Casa de forma habitual.\nSegons ha pogut saber IB3 Notícies, el nom de Sebastià Taltavull apareix a la relació d’usuaris i treballadors que el centre de Sant Pere i Sant Bernat va remetre a Salut. Dia 5 de gener reberen la primera dosi 31 usuaris d’aquest centre, entre els quals Taltavull, i 8 treballadors.\nFonts del Bisbat no aclareixen si avui li posaran la segona dosi al Bisbe. No obstant això, a la llista de residents que seran vacunats avui, hi ha el mateix nombre de persones que varen ser inoculades la vigília del dia de reis, excepte una que ha mort a l’hospital.\nAixí és la residència de religiosos de Palma on s’ha vacunat el Bisbe de Mallorca botant-se tots els protocols


L'article 5 del Reial Decret llei 18/2019, de 27 de desembre, pel qual s'adopten determinades mesurades en matèria tributària, cadastral i de seguretat social (BOE del 28) establix que durant l'any 2020 es consideraran activitats prioritàries de mecenatge les enumerades en la disposició addicional setanta-unena de la Llei 6/2018, de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2018.\nPer això i, d'acord amb esta previsió legal, les activitats prioritàries de mecenatge a l'exercici 2020 són les següents:\nLes dutes a terme per la Fundació Esport Jove en col·laboració amb el Consell Superior d'Esports en el marc del projecte “Espanya Compite:en l'Empresa com en l'Esport” amb la finalitat de contribuir a l'impuls i projecció de les PYMES espanyoles en l'àmbit intern i internacional, la potenciació de l'esport i la promoció de l'empresari com a motor de creixement associat als valors de l'esport.Els donatius, donacions i aportacions a les activitats assenyalades en este en este apartat tindran el límit de 50.000 euros anuals per a cada aportante.\nLes dutes a terme per la Biblioteca Nacional d'Espanya en compliment de les finalitats i funcions de caràcter cultural i d'investigació científica establides per la Llei 1/2015, de 24 de març, reguladora de la Biblioteca Nacional d'Espanya i pel Reial Decret 640/2016, de 9 de desembre, pel qual s'aprova l'Estatut de la Biblioteca Nacional d'Espanya.\nLes activitats de foment, promoció i difusió de les arts escèniques i musicals dutes a terme per les Administracions Públiques o amb el suport d'estes.\nLes dutes a terme pel Museu Nacional del Prat per a la consecució de les seues finalitats establides en la Llei 46/2003, de 25 de novembre, reguladora del Museu Nacional del Prat i al Reial Decret 433/2004, de 12 de març, pel qual s'aprova l'Estatut del Museu Nacional del Prat.\nEls projectes i actuacions de les Administracions Públiques dedicades a la promoció de la Societat de la Informació i, en particular, aquells que tinguen per objecte la prestació dels servicis públics per mitjà dels servicis informàtics i telemàtics a través d'Internet.\nEls programes de formació i promoció del voluntariat que hagen sigut objecte de subvenció per part de les Administracions Públiques.\nEls programes dirigits a l'erradicació de la violència de gènere que hagen sigut objecte de subvenció per part de les Administracions Públiques o es realitzen en col·laboració amb estes.\nLa investigació, desenvolupament i innovació en les infraestructures que formen informe del Mapa nacional d'Infraestructures Científiques i Tècniques Singulars (ICTS) aprovat el 7 d'octubre de 2014 pel Consell de Política Científica, Tecnològica i d'Innovació i que, a este efecte, es relacionen a l'annex XIV de la Llei 6/2018, de 3 de juliol, de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2018 (BOE del 4).\nLa investigació, el desenvolupament i la innovació orientats a resoldre els reptes de la societat identificats en l'Estratègia Espanyola de Ciència i Tecnologia i d'Innovació per al període 2013-2020 i finançats o realitzats per les entitats que, a estos efectes, es reconeguen pel Ministeri d'Hisenda, a proposta del Ministeri d'Economia i Empresa.\nLes dutes a terme per la Fundació ONCE en el marc del Programa de Beques “Oportunitat al Talent”, així com les activitats culturals desenvolupades per esta entitat en el marc de la Biennal d'Art Contemporani, l'Espai Cultural “Canvi de Sentit” i l'Exposició itinerant “El Món Fluye”.\nLes activitats que es duguen a terme en aplicació del “Pacte Iberoamericà de Joventut”.\nEls programes i activitats relacionades amb la celebració dels següents esdeveniments d'excepcional interés públic, sempre que hagen sigut aprovats pel respectiu Consorci:\n“Trasllat de la Imatge de Nostra Senyora de la Rosada des del Llogaret al Poble d'Almonte”\nNota: Vegeu-se l'article 27.3.Segundo de la Llei 49/2002, de 23 de desembre, de règim fiscal de les entitats sense fins lucratius i dels incentius fiscals al mecenatge i la Resolució de 25 de gener de 2018, de la Direcció General de Tributs, per la qual s'aprova el Manual d'aplicació dels beneficis fiscals previstos en l'apartat primer de l'article 27.3 de la Llei 49/2002, de 23 de desembre, de règim fiscal de les entitats sense fins lucratius i dels incentius fiscals al mecenatge, corresponents a les despeses de propaganda i publicitat de projecció plurianual, que servisquen per a la promoció dels esdeveniments d'excepcional interés públic (BOE del 2 de febrer) que conté les regles aplicables.