TAULA RODONA: Noves d’enlloc, William. Conclusions de la jornada pels nous artesans del medi ambient. – La Volta\nTAULA RODONA: Noves d’enlloc, William. Conclusions de la jornada pels nous artesans del medi ambient.\nDiumenge 19 de desembre a les 12 h (espai cúpula) a la plaça de l’Assumpció.\nTaula rodona amb les conclusions de la jornada pels nous artesans del medi ambient.\nAmb Jesús-Àngel Prieto (professor de l’Escola Massana, cineasta, i membre de l’A FAD) i Òscar Guayabero (Curador, editor, paradisenyador).\nWilliam Morris a la seva novel·la utòpica Noves d’enlloc ens proposa un món just, sense classes, ni diners, ni comerç competitiu, on l’ésser humà és feliç i es realitza en un entorn on l’artesania té un paper cabdal: com diu Sennett, es tracta d’una artesania que està alimentada per “l’impuls humà, durador i bàsic de dur a terme bé una tasca, sense més”.\nEn aquestes jornades que van tenir lloc al Museu del Disseny de Barcelona comissariades per Jesús-Ángel Prieto i Òscar Guayabero en què van convocar als “bons artesans del medi ambient” per debatre amb persones que pensen fermament que no es pot mantenir el paradigma postindustrial i mundialista. Persones que s’interroguen sobre com la seva pràctica i pensament ha de contribuir a canviar de rumb la nostra societat, tant la concreta – el nostre km 0- com la mundial.\nEl primer dia de les jornades en el qual van participar els projectes de Food Cop, Dones Pastores i La Volta es va debatre al voltant dels Escenaris possibles de la postpandèmia: Com articulem aquest nou període, marcat per la incertesa, amb les reflexions i aprenentatges que la situació pandèmica ens ha aportat? A la conferència del doctor en filosofia Joaquim Sempere titulada Millor amb menys: cap a un ecosocialisme estacionar, presentava el final de l’era fossilista va introduir que les energies renovables ens canviaran la vida, però que seran més frugals. La robotització general serà inviable per falta d’energia i metalls. Prosperaran la recuperació, la reparació i el reciclatge, i l’artesanat tindrà noves oportunitats. Va emfatitzar en què la industrialització va desprofessionalitzar els obrers i els va restar autonomia i creativitat i que ara seria vital recuperar-los, contra la pressió del capitalisme. I va concloure que en un futur hi haurà menys artefactes, però potser més satisfacció en el treball. Tot seguit es va facilitar una taula de debat amb els assistents i els participants a la jornada.\nDurant el segon dia, la jornada es va iniciar amb la taula rodona I ara què? Com ens podem convertir en bons artesans del medi ambient?, en la qual es va parlar sobre el present i el futur amb la dissenyadora gràfica Núria Vila, el dissenyador de producte Jordi Blasi, la dissenyadora i artesana Lucia Bruni i l’arquitecte Francesc Pla, seguida d’una taula de debat.\nPer concloure les jornades, els comissaris van apuntar algunes recomanacions que són les que presentarem a la taula rodona del diumenge 19 de desembre en el marc de la Jornada voltaica sobre Art i Artesania (digital).


Institut Investigador Blanxart - Edició 2018\nAquest dijous 31 de maig ha tingut lloc la presentació de la 18a edició del TAL COM RAJA, el llibre dels alumnes del Blanxart, que recull més de cent textos i il·lustracions dels nostres alumnes i els millors treballs de les classes de 6è de les escoles adscrites a l’institut: Antoni Ubach i Soler, Joan XXIIIiLa Nova Electra.\nAntonia Rodríguez, directora del centre, ha recordat la implicació d’alumnes i professors per aconseguir un recull de textos exquisit, elaborat amb il·lusió i rigor. Marta Ruiz, supervisora de les il·lustracions, ha detallat el procés a partir del qual els alumnes assimilen i interpreten les narracions i ha valorat molt positivament l’experiència del Tal Com Pinta. OtiPleguezuelos, la mare representant de l’AMPA, ha destacat la bellesa formal dels textos i sobretot la profunditat de determinades històries. I Josep Gòrriz ha fet una reflexió sobre la importància d’un objecte tan quotidià com el bolígraf i ha llegit l’Oda al bolígrafo,de Sara Domènech i Andrea Chávez, l’Oda a la lectura,d’Ainhoa Suárez, i L’estel,d’Ángela Morales.\nA continuació s’ha procedit al lliurament de diplomes i llibres als alumnes de Primària. Posteriorment s’han lliurat els diplomes a autors i il·lustradors de l’ESO. Pel que fa als escrits de l’ESO, s’han considerat mereixedors de premi: El lladre de joies, de Marc Riera (1r d’ESO), Mi abuelo, de Paula Martínez (2n d’ESO), L’estel, d’Ángela Morales(3r d’ESO) i Cariño te presento a mi madre, d’Esmeralda Sánchez(4t d’ESO). La il·lustració guanyadora, que apareix a la portada del llibre, ha estat El inconmensurabledesconsuelo, de Camila García(4t d’ESO).\nPel que fa al batxillerat, els premis especials se’ls han emportat L’olor d’un record,d’Iris Sala, iDe caça pel bosc de la mort, d’Arlet Ros.\nEl moment culminant ha arribat quan OtiPleguezuelos, la representant de l’AMPA, ha llegit l’acta del jurat dels premis que any rere any van atorgant els pares; en aquesta edició suposen una generosa dotació econòmica per adquirir material escolar a la Cooperativa Abacus. Després de dos mesos de missatges i deliberacions literàries per afinar el veredicte, els pares han decidit atorgar els desitjats guardons als alumnes:\nFinalment, l’Orquestra Jove de Guitarres de Terrassa,dirigida magistralment pel professor Fede Fenoy, ens ha fet gaudir de dues magnífiques interpretacions musicals.\nLes professores Núria Batllorii Imma Navarro, a primera fila i amb la càmera a les mans des del primer a l’últim segon, han captat la sorpresa i emoció dels premiats, que podeu veure en aquestes instantànies. A l’altra punta de la sala, la preparació del merescut refrigeri ha anat a càrrec de l’AMPA i de la venda de llibres se n’ha encarregatEnric Vilar.\nSi algú encara no té el TCR d’enguany, si voleu gaudir d’un recull de textos profunds, plens d’inquietuds adolescents, el podeu adquirir a consergeria per 5 €.


Consell de Dos: Paulino Alcántara, el Romperredes\nInauguro una secció per biografiar somerament personatges que ocupen un lloc privilegiat al meu imaginari heroic. Començaré per un dels mites, ara abstant oblidat, de la història del Barça. L'heroi d'una època màgica, quan el futbol tenia pocs anys de vida i el Barça recorria els seus primers anys triomfals:\nPaulino ALCÁNTARA Riestrá, el Romperredes\n(Iloilo, Filipines), 7-X-1896 – Barcelona, 13-II-1964)\nFou un davanter amb una extraordinària capacitat golejadora, caracteritzat per un físic desairós i un mocador blanc que sempre li penjava dels pantalons. Destacava sobretot per un xut potentíssim que li va merèixer el popul ar sobrenom de Romperredes. De gran popularitat i ressò mediàtic, fou una de les primeres estrelles del Barça. Juntament amb altres companys il·lustres com Samitier, Zamora o Sagi-Barba va assentar les bases de l’edat daurada dels anys vint, la primera gran època de la història del Barça. Amb 357 gols en 357 partits és encara avui el màxim golejador de la història del club. L’apel·latiu Romperredes va néixer en un amistós entre França i Espanya, disputat el 30 d’abril de 1922 a l’estadi de Bouscat (Bordeus), en el qual un dels seus xuts va travessar la xarxa de la porteria rival amb gran potència, marcant un gol memorable. Segons explica Ricardo Zamora a les seves memòries, el porter francès ni tan sols va veure passar la pilota.\nPaulino Alcántara nasqué el 1896 a la llavors colònia de Filipines, fill d’un militar espanyol que hi estava destinat i una mare filipina. Es formà a Barcelona, on de ben jove demostrà la seva passió pel futbol a les files del FC Galeno. La seva qualitat no passà desapercebuda i Joan Gamper el fitxà pel Barça, equip amb el qual debutà el 25 de febrer de 1912 en un partit del Campionat de Catalunya contra el Català SC. L’equip guanyà per 9-0 i Paulino Alcántara marcà els tres primers gols del partit. Amb 15 anys, 4 mesos i 18 dies és encara el jugador més jove de la història del Barça en debutar i marcar. A més, fou el primer jugador asiàtic que jugà en un club europeu.\nEl 1916 els pares de Paulino Alcántara van tornar a Filipines i van endur-se el seu fill amb ells. Allà, el Romperredes prosseguí els estudis de medicina que havia iniciat a Barcelona mentre jugava a les files del Bohemians de Manila. Durant la seva breu estada a Filipines participà sota la band era d’aquell país als Jocs de l’Extrem Orient de 1917 a Tokio, tant a la categoria de futbol, on participà decisivament en una golejada de 15-2 contra el Japó, com a la de tennis taula. Mentrestant, el Barça trobava a faltar el talent de l’hispano-filipí i el club demanà en va als seus pares que el deixessin tornar. El propi jugador va pressionar-los per tornar a Barcelona i sembla ser que, contraient la malària el 1917, es negà a sotmetre’s al tractament mèdic mentre no el deixessin marxar. Finalment el jugador tornà a Barcelona aquell mateix any i es reincorporà a les files del Barça.\nUn cop reincorporat a l’equip el nou entrenador i excompany d’Alcàntara, Jack Greenwell, el féu jugà de defensa, fet que motivà grans protestes de l’afició fins que fou retornat a la davantera. Al llarg dels anys vint, i juntament amb il·lustres companys com Samitier, Zamora, Piera i Sagi-Barba, Paulino Alcántara protagonitzà l’edat d’or del club, dominant amb fermesa el panorama futbolístic català i espanyol. L’aportació del Romperredes fou fonamental, anotant un total de 357 gols en 357 partits com a blaugrana entre 1912 i 1927, establint el rècord golejador encara vigent de la història del club. La seva fantàstica trajectòria el portà a escriure unes memòries de la seva carrera el 1924 (el primer jugador blaugrana en fer-ho). L'anecdotari del jugador també destaca que fou el primer blaugrana en marcar un gol a l'estadi de Les Corts, per bé que l'honor del primer gol del Barça en aquell escenari ja desaparegut fou un jugador rival, que es marcà en la pròpia meta.\nEn l’àmbit internacio nal fou seleccionat per integrar l’equip espanyol als Jocs Olímpics de 1920, però declinà la invitació per poder fer els exàmens finals de medicina. Debutà amb la selecció espanyola el 7 d’octubre de 1921, marcant els dos gols de l’equip en la seva victòria sobre Bèlgica. En total, va jugar per Espanya en 5 ocasions entre 1921 i 1923 (marcant 6 gols). A més de la filipina i l’espanyola, Paulino Alcántara també defensà els colors de la selecció catalana, amb la que va disputar 6 partits entre 1915 i 1924, marcant 4 gols.\nL’any 1927, un any abans de la primera edició de la Lliga Espanyola, Paulino Alcántara penjà les botes amb 31 anys per exercir la medicina. El 5 de juliol d’aquell mateix any fou homenatjat en un partit entre el Barça i la selecció espanyola. Posteriorment fou directiu del Barça entre 1931 i 1934, i l’any 1951 fou nomenat seleccionador d’Espanya juntament amb Félix Quesada i Luís Iceta, durant només tres partits. Definitivament retirat del món del futbol, exercí de metge fins el 1964, quan morí a l’edat de 68 anys.\nFC Barcelona (1912-1916) Bohemians de Manila (1916-1917) FC Barcelona (1917-1927)\n5 Copes d’Espanya (1913, 1920, 1922, 1925 i 1926) 10 Campionats de Catalunya (1913, 1916, 1919, 1920, 1921, 1922, 1924, 1925, 1926, 1927)\nPublicat per Sometent a 14:58


SR. ARMAND URRUTIA AGRAZ – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 12è VOLUM. Fundacions » SR. ARMAND URRUTIA AGRAZ\nSr. Armand Urrutia Agraz et alia\nSR. ARMAND URRUTIA AGRAZ\nINFERMERIA EVANGÈLICA FUNDACIÓ PRIVADA\nMolts malalts no necessiten únicament una atenció física, sinó també una atenció espiritual\nSalut i fe es combinen en la fundació Infermeria Evangèlica (Enfermería Evangélica, Fundación Privada). D’entre els seus responsables són Armand Urrutia Agraz i Samuel Fabra Mestre, metges, i Josep Monells Mateu, pastor evangèlic, qui ens explicaran com funciona aquesta combinació tan especial.\nEl doctor Armand Urrutia ens fa cinc cèntims de la història de la Fundació, nascuda el 1879, que ell ha acompanyat al llarg de 40 anys. El seu relat està molt lligat al de la història del nostre país: “Quan es va crear l’entitat acabàvem d’estrenar una nova constitució que, per primera vegada, concedia una certa llibertat religiosa a Espanya. Fins aleshores, l’única religió permesa era la catòlica.” Aquest fet havia tingut inevitables conseqüències: “Tots els hospitals oficials estaven en mans de religiosos catòlics. El canvi polític no implicava necessàriament, però, un canvi de mentalitat.” En conseqüència, es produïa un fet molt injust, i és que “els malalts de confessió evangèlica eren maltractats en aquests centres sanitaris.” D’aquí que un grup de pastors evangèlics prengués la iniciativa de “crear una fundació amb un centre per atendre els malalts evangèlics, on es poguessin sentir com a casa.” La discriminació religiosa del segle XIX ha quedat enrere, afortunadament, però els nostres protagonistes continuen gestionant l’hospital, no en va “els pacients evangèlics s’hi troben més còmodes.”\nAra bé, a la Infermeria Evangèlica no tenen cap intenció de repetir els errors històrics. En aquest sentit, el pastor Josep Monells ens comenta que “des dels seus orígens, l’Església evangèlica sempre ha aplicat els principis democràtics per sobre de tot.” Així, el seu hospital ha estat des del principi obert a tota mena de malalts, independentment de la seva religió: “De fet, la majoria són no evangèlics. Entre el nostres pacients també hi ha molts religiosos catòlics.” Aquesta postura oberta també es plasma en la plantilla del centre: “Ni tan sols el 30% dels facultatius són protestants.”\nEn cap moment han pretès aïllar-se de la resta del món: “Tenim un concert amb l’Institut Català de la Salut i formem part de la Xarxa d’Utilització Pública de Catalunya de Centres Sociosanitaris. Pel que fa a malalts aguts, cada hivern col·laborem amb l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, en el marc del Pla d’Urgències Hivernals del Servei Català de la Salut. D’aquesta manera, doncs, ajudem en la descongestió d’aquest gran hospital barceloní, que en aquesta època ha d’atendre un gran nombre de malalts respiratoris. Un cop ja se’ls ha sotmès als tractaments inicials i es troben més compensats, poden desviar-los a casa nostra. Aquesta mena de mesures també contribueix a reduir les llistes d’espera.” En algunes ocasions, es produeix el procés invers: “Destinem als grans hospitals de la ciutat els malalts que no estem capacitats per atendre nosaltres mateixos.”\n“quant a l’atenció sociosanitària, disposem entre d’altres unitats, de la Unitat de Medicina Pal·liativa. En aquesta, són atesos malalts el procés patològic dels quals ha arribat a un punt on no se’ls pot oferir altra cosa que l’alleujament dels seus patiments físics i psíquics. També s’ha d’atendre l’entorn familiar del malalt.”\nL’hospital gestionat per la Fundació, on treballen més d’un centenar de persones, disposa de “120 llits, a més de despatxos de consulta externa, que funcionen constantment, les 24 hores del dia. També tenim un laboratori d’anàlisis clíniques, un servei de radiologia i uns quiròfans que treballen a ple rendiment. Desenvolupem també molta feina pròpia d’un ambulatori.” Són molts els estudiants de medicina que “han passat per casa nostra per fer-hi ajudanties. Al nostre hospital poden cursar els crèdits de pràctiques que els exigeixen a la facultat.” És més, aquesta fundació barcelonina també té cura de la formació continuada del seu personal: “Recentment hem conclòs el tercer curs de medicina pal·liativa. Tots els metges de l’especialitat estan convidats a les nostres classes, impartides per professors experts, que acostumen a tenir un grau d’assistència força elevat.”\nEl doctor Samuel Fabra, director de l’hospital, recorda que, en el passat i arreu, “als centres sanitaris evangèlics hi havia la capellania, on un pastor atenia tots aquells que li demanaven auxili. Actualment, nosaltres celebrem un culte obert cada diumenge, organitzat per les esglésies evangèliques. Tots els pacients ingressats hi estan convidats. D’altra banda, disposem d’una edició de l’Evangeli de sant Joan, impresa per l’hospital, a disposició de tots els qui s’estan a casa nostra.” Ara bé, “actualment, com que la majoria dels pacients són catòlics, mantenim molt bona relació amb el rector del barri. Sempre que un malalt ho requereixi, l’anem a buscar.”\nEl pastor Josep Monells es mostra convençut de la necessitat de “retrobar la figura del conseller pastoral. Molts malalts no necessiten únicament una atenció física, sinó també una atenció espiritual. En general, a l’home modern li cal algú que se l’escolti.” Aquesta necessitat esdevé particularment urgent en el cas dels malalts pal·liatius: “La medicina científica no és suficient. Els homes i dones de fe, a més del recolzament familiar, necessiten suport espiritual.”\nAquests professionals de la salut tenen molt clar que, “al llarg dels darrers 50 anys, la medicina ha experimentat un canvi molt notable, no tan sols des del punt de vista científic.” Al seu parer, s’ha produït una evolució molt evident sobretot en “el tractament que reben els pacients i la seva relació amb els facultatius.” Resumeixen que hi ha hagut “canvis positius i negatius.” El doctor Armand Urrutia recorda els seus primers anys d’exercici, en què “ni la ciència ni els mitjans estaven tan avançats, però hi havia un contacte molt humà amb el malalt i les famílies, una gran intimitat. Acompanyàvem els malalts fins al darrer moment.”\nPer al seu company, “la qualitat de les persones” juga un paper determinant en aquesta qüestió. Reconeix que “la medicina, cada cop més tecnificada, deixa una mica de banda el contacte personal. D’altra banda, la massificació dels centres mèdics provoca que els metges tinguin cada cop menys temps per atendre els malalts.” No obstant això, es mostra optimista: “He detectat que els metges joves, acabats de llicenciar, concedeixen als seus pacients un tracte excel·lent. En certa manera, aquests professionals supleixen la tasca que abans desenvolupava el metge de la família.”\nEls membres de la Infermeria Evangèlica són conscients de les seves limitacions, però tenen molt clar quina és la seva prioritat: “Oferir una medicina que excel·leixi pel contacte humà. Si alguna cosa ens distingeix és el fet de conèixer cada pacient personalment, amb nom i cognoms. El malalt es mereix la nostra reverència.”\nPrevAnteriorDON PERFECTO CASTRO RIAL\nSiguienteSR. JOAN URIACH MARSALNext


enmig de la guerra – anna mi ™\nenmig de la guerra\nRecordo l’últim cop que vaig estar molt malament i, mentre deambulava buscant la sortida, una tarda de dimecres em vaig asseure a la butaca roja que té el Roger al despatx. Així, sense cita prèvia, sense haver quedat abans. No és un home ni de massa paraules, ni de massa elucubracions, però mentre aquest matí em rentava les dents, m’ha vingut al cap la conversa que vam tenir.\nHi ha dies que encara em sento com en guerra. A estones, penso que és civil i que només és lluita entre venes i artèries i, d’altres, és més aviat com una lluita contra el món. I en aquest cas, és tan absurd com si una ciutat-estat s’enfrontés a una gran potència. Però d’una forma o d’una altra, dins de la trinxera i escoltant caure bombes de lluny, se’m plantejava – i encara se’m planteja – una grisor espessa. Jo sempre m’he imaginat els dies de guerra com a dies de pluja fina o de cels tancats o de boira espessa. Mai fa sol, a la guerra que m’imagino.\nPerò el Roger em va dir que sí, que hi pensés, que als llocs on hi ha guerra també hi surt el sol. I és més: als llocs on s’hi viu en guerra hi ha gent que estima, que riu i fa riure, que plora d’emoció. També hi ha dies en què la gent canta i balla, nens i nenes que naixen. Que s’enyora bonic, es recorda, se somriu, es fan favors, es comparteix, es cuida a les persones.\nQue sembla una merda absoluta, però que enmig de la guerra hi ha molta vida.\nI, avui, ho penso: plantada al mig del camp de batalla, si miro a terra, veig la meua ombra perquè sembla que sí que hi surt el sol.\n10 gener 2022 19 gener 2022 annne2\n← Volia acabar així, ho tinc claríssim\nla paraula més trista →


Prunes confitades al marc de cava Format-295 g\nGiftbox Collection 5x30g IDIOMA-ESPANYOL Format-5 x 30 g\nUn pack especial per als més formatgers de la casa! Descobreix els productes Just for Cheese, les nostres salses dolces per maridar amb cada un dels 5 grans grups de formatges (frescos, pastes toves, formatges de crosta rentada, de pasta premsada i blaus). A més, tasta també els teus formatges preferits amb els nostres productes més històrics: les figues i les prunes en almívar!\nNomés especial #Cheeselovers!\nUn pack especial per als més formatgers de la casa! Descobreix els productes Just for Cheese, les nostres salses dolces per maridar amb cada un dels 5 grans grups de formatges (frescos, pastes toves, formatges de crosta rentada, de pasta...


Els bombers segueixen buscant una altra persona desapareguda\nper Marta Romera / ACN 26/08/2021 08:58h\nEls bombers que formen part del dispositiu de rescat en l'esfondrament parcial d'un edifici a Peníscola han localitzat minuts abans de les 8 hores d'aquest dijous el cos sense vida del menor desaparegut.\nS'ha mobilitzat l'equip psicosocial per atendre la família. L'operatiu de rescat, que ha treballat tota la nit, segueix buscant una altra persona desapareguda. L'edifici de tres plantes de la urbanització Font Nova de Peníscola es va esfondrar parcialment dimecres al vespre per motius que es desconeixen.\nA última hora d'aquest dimecres els Bombers de Castelló van localitzar amb vida i conscient a una persona atrapada entre la runa.\nTroben mort un menor a les runes de l'edifici ensorrat a Peníscola | LleidaDiari.cat\nUn edifici de tres plantes de la urbanització Font Nova de Peníscola\nUn edifici de tres plantes de la urbanització Font Nova de Peníscola es va esfondrar parcialment a última hora d'aquest dimecres a la tarda per motius que es desconeixen. Segons va informar la Generalitat Valenciana, els Bombers de Castelló van localitzar amb vida i conscient a una persona atrapada entre la runa.\nEls Bombers de Castelló van desplegar al lloc dels fets sis dotacions, a més de la unitat de restat i salvament, la unitat canina i la unitat de maquinària i logística. Per la seva banda, l'Ajuntament de Peníscola va avisar als tècnics en estructures per analitzar l'estat de l'edifici sinistrat, un bloc d'apartaments, principalment de segones residències.\nEs busca: Difonen el nom i la fotografia del pare del nen assassinat a Barcelona


Calafell i Cunit assumiran a mitges la reparació del pont sobre la via al límit entre els dos municipis | Ajuntament de Calafell\nEstàs a: Inici / Notícies i Galeries / Notícies / Ajuntament / Calafell i Cunit assumiran a mitges la reparació del pont sobre la via al límit entre els dos municipis\nCalafell i Cunit assumiran a mitges la reparació del pont sobre la via al límit entre els dos municipis\nEls ajuntaments de Calafell i de Cunit es faran càrrec a mitjges del cost de reparar el pont de vianants sobre la via del tren que hi ha just en el límit entre els dos termes municipals. La passarel·la presenta un important deteriorament, però davant la falta de reacció d’Adif a les insistents queixes, els dos consistoris consideren que assumir les obres és la forma més ràpida per resoldre el problema.\nS’haurà de fer una inversió de 28.556,81 euros, al 50% entre els dos ajuntaments. L’execució dels treballs la farà, això sí, l’Ajuntament de Calafell. La junta de govern local de Calafell ha aprovat el conveni de col·laboració amb Cunit per tirar endavant aquesta obra.\nFa cinc anys, Adif va fer una reparació parcial, però els problemes continuen. Moltes persones han deixar d’usar el pont per considerar-lo insegur. Tanmateix, opten per creuar les vies, cosa que és encara més perillosa, sobretot en un tram en el qual s’han produït nombrosos atropellaments al llarg dels anys.


Curs Intensiu d’Introducció a l’EDUCACIÓ HOLÍSTICA – Estel\nCurs Intensiu d’Introducció a l’EDUCACIÓ HOLÍSTICA\txcom\t2021-05-20T16:32:42+00:00\nCurs Intensiu d’Introducció a l’EDUCACIÓ HOLÍSTICA\ninclòs en el Pla de formació permanent curs 2020-2021, per\nl’Institut de Ciències de l’Educació de la Universitat Rovira i Virgili.\nCurs d’estiu introductori a l’acompanyament holístic d’infants i adolescents, per a professionals de l’educació i per a famílies.\n“Quan nosaltres connectem amb la nostra identitat i aprenem a harmonitzar-la, tindrem la capacitat d’ajudar els infants i adolescents a créixer, a viure connectats amb ells mateixos, a proporcionar-los eines que els ajudin a integrar els valors que ens referencia la natura, descobrint el seu potencial únic i genuí, i així construir una vida saludable.”\nAquest curs és un apropament a l’Educació Holística (VIDEO 3:19 min.) basada en la Transformació Holística, enfocament creat a ESTEL, Escola d’Estudis Integrals, de Barcelona, a partir de 1976.\nEns endinsarem d’una manera vivencial a conèixer com és un procés de creixement i desenvolupament personal holístic, començant per nosaltres mateix@s, i així poder acompanyar millor els infants i adolescents.\nEn aquest curs es treballa bàsicament des de l’àrea vivencial. Comencem pel coneixement de nosaltres mateix@s dins de l’enfocament holístic, partint de la vivència personal de cada participant i a partir d’unes pràctiques psico-corporals. Es posa l’èmfasi en l’observació i en anar prenent consciència d’un mateix i de les pròpies potencialitats i limitacions. Es combina el treball individual amb el de grup, i es complementa amb unes tasques cooperatives online.\nCONTINGUTS I PROGRAMA (PROGRAMA DETALLAT en PDF)\nSessió 1: 05/07/2021. Presentació i pràctica del nivell cos-matèria. Com n’ets de conscient de la importància del cos en l’aprenentatge? Treball personal: Elaboració de reflexions sobre els valors de la tardor.\nSessió 2: 06/07/2021. Presentació i pràctica del nivell cos-energia. Fins a quin punt tens en compte la necessitat del silenci i l’espera per la construcció de coneixement? Treball personal: Elaboració de reflexions sobre els valors de l’hivern.\nSessió 3: 07/07/2021. Presentació i pràctica del nivell emocions-sentiments. Com podem ajudar els infants i adolescents en el procés de transformació de les emocions en sentiments? Treball personal: Elaboració de reflexions sobre els valors de la primavera.\nSessió 4: 08/07/2021. Presentació i pràctica del nivell ment lògica-analògica. Quin equilibri hi ha en la teva acció educativa entre la ment lògica i l’analògica? Treball personal: Elaboració de reflexions sobre els valors de l’estiu.\nSessió 5: 09/07/2021. Testimonis d’aplicació de l’Educació Holística. Racons dels nivells.\nGlòria B. Playà.\nVaig estudiar magisteri, impulsada per l’amor a la vida i als qui en transmeten l’essència més pura, els infants. Aquesta vocació s’ha anat convertint en una recerca continuada amb l’objectiu de trobar noves maneres d’acompanyar les persones, facilitant el seu desenvolupament i maduració sense allunyar-se de l’essència de la vida, la innocència primordial.\nAixí, l’any 1994 entro en contacte amb Estel, Centre de Creixement Personal i Escola d’Estudis Integrals, de Barcelona i començo un treball de coneixement de mi mateixa, que em porta a aprofundir en l’enfocament de Transformació Holística, i a anar-lo integrant a la meva vida quotidiana. A partir de 2014 desenvolupo l’aplicació de la Transformació Holística a l’àmbit de l’educació, amb el nom d’Educació Holística. Actualment coordino el Centre ESTEL. Diplomada en Transformació Holística, aplicada a l’Holoteràpia i a l’Educació, ofereixo tallers per transmetre i aplicar aquesta visió holística. (currículum detallat)\nQUAN: De dilluns 5 a divendres 9 de juliol, de 9’30 a 14’30h.\nDURADA: 25h presencials i 5 h de treball personal\nAPORTACIÓ: 250,00 €\n210,00 € si formalitzes la inscripció abans del 15 de juny.\nINFORMACIÓ: Consulta el PROGRAMA DETALLAT en PDF.\nINSCRIPCIONS: Fes clic AQUÍ per inscriure’t.\nDATA LÍMIT: 21 de juny de 2021.\nT’oferim una entrevista informativa sense compromís. Si tens dubtes que el curs pugui ajustar-se a les teves necessitats personals, contacta amb nosaltres, et podem assessorar.\ngloriabas@gmail.com o envia un whatsapp al 609212022\nSi vols saber més sobre l’EDUCACIÓ HOLÍSTICA et recomanem aquest video.


PROCEDIMENT D’ADMISSIÓ | C.E.I.P. Mediterrani\nEl procediment d’admissió per al curs 2021-2022 es tramitarà de manera telemàtica del 25 de maig al 2 de juny.\nNo es requerirà l’aportació de la documentació acreditativa.\nEn el moment de la sol·licitud d’admissió, s’ha de presentar una declaració responsable, que substituirà la documentació que han de presentar les famílies per a acreditat les circumstàncies al·legades per a la baremació. La falsedat en les dades declarades, donarà lloc a l’anul·lació de la sol·licitud i s’escolaritzarà l’alumne o alumna en algun dels centres en els quals queden llocs vacants, una vegada finalitzat el procés d’admissió.\nEls alumnes nascuts de part múltiple: sempre que ho sol·liciten els progenitors es valorarà com una sola sol·licitud amb tantas vacants com foren necessàries.\nEl CEIP MEDITERRANI habilitarà punts d’atenció a l’usuari per aquelles persones que no disposen de mitjans electrònics.\nAl model de sol·licitud s’accedeix des d’admissió en la pàgina web de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport: https://portal.edu.gva.es/telematricula/\nTRAMITACIÓ ELECTRÒNICA MITJANÇANT SISTEMES DE VERIFICACIÓ D’IDENTITAT.\nEl pare/mare/tutor-a legal, ha de presentar la sol·licitud.\nPer a poder realitzar la sol·licitud és necessari obtindre la «clau d’admissió», amb la verificació prèvia de la identitat de la persona sol·licitant.\nLa «clau d’admissió» s’ha de conservar per a presentar possibles reclamacions.\nLa clau d’admissió està composta d’un identificador personal i una contrasenya. Aquesta «clau d’admissió» serà única per a cada sol·licitud d’admissió i es pot obtindre mitjançant algun dels següents sistemes de verificació d’identitat:\nCombinació del DNI i o número de suport (identificat com IDESP en els models antics) i data de naixement.\nCombinació del NIE, targeta d’estranger o permís de residència; número de suport (identificat com IXESP en els models antics de NIE) i data de naixement.\nCombinació de NIE, Número de Certificat de Registre de Ciutadania de la Unió Europea (precedit per la lletra C), data de naixement.\nQualsevol altre mitjà electrònic de verificació d’identitat:\nCertificat digital emès per l’Agència de Tecnologia i Certificació Electrònica de la Generalitat (ACCV). També espodeu aconseguir als Ajuntaments.


L’experiment definitiu: Ubuntu i la meva xicota | NoticiesTecnologia.com\nL’experiment definitiu: Ubuntu i la meva xicota\nInspirat per recents experiments en anglès, em vaig decidir a instal·lar a la meva xicota l’Ubuntu 8.04.\nElla és la típica usuària de Messenger, Hotmail i recentment Youtube. I no l’hi preguntis que es un driver, ni que es el hardware perquè no t’entén. O sigui com la meva mare, o com la teva tieta. Del tipus de persones que es pensen que l’Office és de franc, o que es pregunta perquè el Windows XP l’hi recorda que la seva llicència no es vàlida, o perquè els ordinadors tenen virus.\nTé un ordinador portàtil sense marca, compra’t i muntat al Jump que va de pena: S’escalfa i s’apaga sovint, va lent, esta ple de virus segurament, la bateria no funciona, te 512 de RAM, el CD tampoc l’hi funciona en Windows, el Windows Xp l’hi recorda constantment que la seva llicència no és vàlida, esta tot ple de porqueria, etc… No es volia comprar un ordinador nou, perquè no el fa servir massa sovint mes que per mirar el correu, veure alguna pelicula, navegar, emule i algun treball.\nVaig pensar en instal·lar-l’hi l’Ubuntu, perquè creia que l’hi podia millorar la qualitat de treball. Concretament esperava solucionar els següents problemes i que ella estigues còmoda amb el sistema en general:\n– Mes velocitat de treball\n– Menys brossa carregant-se al inici (i menys RAM ocupada)\n– Que l’hi funcioni la gravadora de DVD (que per cert vaig ser incapaç d’arreglar-li en Windows)\n– Que els programes l’hi deixin de recordar que son pirates o que falten llicencies.\n– Que es mantingui estable, i que pugui fer-ho servir normalment.\nEm vaig passar una estona fent espai al seu disc dur, i vaig instal·lar-li l’Ubuntu des del Wubi, per si s’havia de desinstal·lar volia que fos fàcil.\nDesprès d’instal·lar-li, l’hi vaig habilitar els paquets de medibuntu, l’hi vaig instal·lar el paquet restricted-extras (Java, Flash, codecs). Vaig localitzar-li el català correctament ja que el Wubi va agafar nomes algunes parts en català. L’hi vaig arreglar la configuració de teclat, l’hi vaig instal·lar el paquet NTFS per a que pogues veure directament els arxius del Windows. Desprès l’hi vaig crear accessos directes a les seves carpetes de Windows i l’hi vaig instal·lar el aMSN (és més semblant al messenger que el Pidgin). Coses que no són estrictament necessàries, però que l’hi facilitaran el veure qualsevol tipus de pelicules sense haver de demanar-me ajuda.\nLlavors l’hi vaig dir: ja esta, ja tens ordinador nou. El primer que va dir va ser: “Ja esta? Això es el Linux? Molt semblant, oi?” L’hi vaig ensenyar on trobar totes les coses, com escoltar música, com veure pelis, el messenger, el navegador, l’hi vaig ensenyar que per fi l’hi funcionava el DVD, l’openOffice, com instal·lar programes i poca cosa més. Mes o menys ens vam passar uns 20 minuts.\nA partir d’aquí (porta un parell de setmanes) sempre que te el seu ordinador fa servir Linux (tot i tenir l’arranc dual). Algunes coses que m’ha comentat:\n– Sembla que no s’escalfa tant (l’ordinador se l’hi apaga quan fa molta calor)\n– Això del Linux qui ho ha inventat? Hi ha gent que es super llesta, veritat?\n– Com deso els fitxers amb l’OpenOffice?\n– Va bé, el Linux aquest…\n– Les finestres aquestes de gelatina que tens tu (Compiz), les puc tenir jo també?\nExceptuant algun detall amb la localització del teclat (i això es cosa del Wubi), la resta no ha tingut cap problema i n’està força contenta. Fa servir tot el que feia servir i tot i que de vegades em pregunta coses, no es mes del que hem preguntava abans.\nFa poc temps els hi vaig recomanar als meus companys de pis, i també ho van trobar fàcil de fer servir… tot i que com més hàbits informàtics té un, mes difícil és de canviar. En canvi la gent que fan servir l’ordinador poc freqüentment, els hi resultat tan fàcil o complicat, l’un com l’altre. Raó per la qual la pròxima persona a la que instalaré Ubuntu serà a la meva mare (sota el seu consentiment, i quan es queixi perquè l’ordinador no va bé).\nPer la meva experiència, els ordinador NO son fàcils (o tant com un podria desitjar) de fer servir. Però dintre dels sistemes existents (incloent sobretot Windows), Ubuntu es dels mes fàcils de fer servir, d’instal·lar programes… i també d’instal·lar per la meva part. Els drivers de tot, la resolució de pantalla, els programes que faras servir habitualment, va tot instal·lat de fàbrica. Els programes son molt mes respectuosos amb el sistema, l’antivirus no t’està consumint la meitat de la potència de l’ordinador. Les aplicacions per defecte son molt millors que les que porta el Windows, i son les que es fan servir en el 90% dels casos.\nEn fi, animeu-vos a instal·lar-lo al vostre ordinador o al dels vostres coneguts, sobretot si el Windows no els hi funciona bé. El podeu baixar gratuïtament des de www.ubuntu.com i instal·lar-lo com un programa més del vostre Windows.\n« Què fa perdre audiencia a TV3? Pot perdre l’anglès la seva condició de llengua universal? »\nData : 15 Juny, 2008\nCategories : GNU Linux/UNIX\nLa teva no et mereix, tros de semental.\nArnau (23:51:00) :\nVaja un altre que té problemes amb el teclat, no m’hi he mirat gaire però és un incordi. Només hi penso quan vull escriure @ euros… sempre ho acabo copiant d’un altre lloc i o deixo per un altre moment.\nPellRoja (11:15:00) :\nRoger (14:27:00) :\nGràcies pels comentaris… De moment segueix amb Ubuntu i això que l’opció per defecte del Wubi es Windows.\nAljullu (14:10:06) :\nLi podries posar l’emesene en comptes de l’aMSN, també és molt semblant al MSN del Windows però molt més estètic que l’aMSN.\nkorvins (10:49:49) :\nPer cert ara emesene i amsn s’ajunten per fer el amsn2\npinucset (15:11:18) :\nAcabo d’arribar al teu blog i permet-me comentar-te un error que molta gent comet al instal·lar un GNU/Linux a un amic.\nJo uso GNU/Linux Debian per les 4 llibertats que m’ofereix i que crec molt necessàries (de fet, si no les tinguéssim en d’altres àmbits de la vida els escàndols serien magnes):\n– La llibertat d’executar el programa per qualsevol propòsit (llibertat 0).\n– La llibertat de veure com funciona el programa i adaptar-lo a les necessitats pròpies (llibertat 1). L’accés al codi font és un requisit.\n– La llibertat de redistribuir còpies (llibertat 2)\n– La llibertat de millorar el programa i de distribuir-lo de nou amb les millores realitzades, per tal que tota la comunitat se’n pugui beneficiar (llibertat 3). Igual que a la llibertat 1, l’accés al codi font és un requisit.\nÉs per això que quan instal·lem programari lliure a qualsevol conegut ens hem d’esforçar perquè valori i entengui la llibertat que li estem donant, perquè, en cas contrari, si mai surt el mateix programari però privatiu el farà servir: haurem creat un mercenari del programari tècnicament millor, no un usuari lliure de programari lliure.\nHem de fer usuaris de Programari Lliure, no pas usuaris de Programari Tècnicament Millor. En cas contrari, no serveix de res.\nEs fa difícil d’explicar gaire millor en un sol comentari, de fet per aquest motiu en vaig fer el Treball de Recerca de batxillerat. Si t’interessa pots mirar l’entrada del blog on el vaig penjar: http://pinucset.wordpress.com/2008/04/18/el-programari-lliure-una-questio-de-llibertat/ o evidentment pots anar directe al pdf: http://catux.org/arxius/tdrlatexacabat.pdf\n(Espero que l’últim paràgraf no s’interpreti com a spam, si és així elimina els enllaços que creguis pertinents, no he posat només l’enllaç al pdf perquè al blog hi vaig fer una petita entradeta que introdueix el tema).


Demà s'acaba el termini per escollir el projecte guanyador dels pressupostos participatius de Calonge i Sant Antoni\nDemà, 31 de desembre, és l’últim dia perquè la ciutadania de Calonge i Sant Antoni pugi votar l’elecció del projecte guanyador dels pressupostos participatius del 2021. Hi ha 29 propostes finalistes i se’n poden votar tres, amb diferent puntuació en funció de l’ordre de prioritat que se’ls doni. El pressupost municipal de Calonge i Sant Antoni per a l’any vinent destina una partida de 100.000 euros a aquest projecte.\nEs poden votar fins a tres propostes, amb un sistema ponderat. Això vol dir que es pot triar una primera opció, a la qual se li assignaran 3 punts, una segona, a la qual s’adjudicaran 2 punts, i una tercera proposta, a la que se li assignarà 1 punt. La votació es pot fer online a la plataforma http://vota.calonge.cat, o bé presencialment a les bústies situades a les oficines d’atenció ciutadana de Calonge i de Sant Antoni, als pavellons i a les biblioteques municipals. El termini s’acaba demà.


Comença una segona tongada d’actuacions de reparació d’asfalt al nucli urbà de Castellar\nImatge d'una campanya de reparació d'asfalt anterior.\nEls treballs tindran lloc als carrers de Catalunya, Barcelona, Sant Sebastià, Can Carner i passatge de la Ronda Llevant\nL’Ajuntament de Castellar del Vallès ha iniciat aquest dimarts, 20 de febrer, una segona tongada d’actuacions de reparació d’asfalt a diversos carrers del nucli urbà que s’allargarà durant tota la setmana.\nEls treballs han començat al tram del carrer de Catalunya situat entre els carrers d’Aneto i Barcelona, una actuació que es preveu acabar durant el mateix dia 20 de febrer i que afecta el trànsit rodat. En aquest sentit, els vehicles que circulin pel carrer de Catalunya s’hauran de desviar pel carrer del Montseny, i els que circulin pel carrer d’Aneto hauran de girar pel carrer de Joaquim Blume.\nLes feines continuaran dimecres, 21 i dijous, 22 de febrer, al carrer de Barcelona, des del tram comprès entre Farinera i Balmes i fins al carrer dels Pedrissos. En aquest cas, el trànsit es desviarà pels carrers de la Farinera, Girona i Pare Borrell.\nVal a dir que aquesta actuació al carrer de Barcelona comportarà també afectacions a la línia d’autobús C3 (Sant Llorenç Savall – Castellar – Sabadell). Entre les 10 i les 18 hores aproximadament, s’anul·laran les parades del c. Barcelona / c. de Lleida, c. de Barcelona (camp de futbol), c. de Barcelona / Alemanya i c. d’Osona (zona comercial). En aquesta franja horària s’habilitaran parades provisionals al Passeig / ctra. de Sabadell, ctra. de Sabadell / Alfons Gubern i ctra. de Sabadell / Can Carner. Les parades del c. Dr. Pujol (Capella de Montserrat) i ctra. de Sabadell / c. del Bages funcionaran amb normalitat.\nD’altra banda, dijous, 22 de febrer, s’asfaltarà el carrer de Sant Sebastià, entre els números 20 i 30 bis, i divendres, 23 de febrer, s’obriran diverses rases al carrer de Can Carner i del passatge de la Ronda Llevant. Aquests dos dies, les incidències de trànsit seran puntuals.


Cecil Court Hotel Bournemouth Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4 Durley Road, Bournemouth Centre, Bournemouth, Regne Unit, BH2 5JL - Veure al mapa\nBarri Bournemouth Centre Bournemouth Oest Boscombe Boscombe Bournemouth Oest Boscombe Boscombe Bournemouth Centre Boscombe Bournemouth Centre\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Bournemouth, Cecil Court Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCecil Court Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Bournemouth. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, restaurant, bar per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Cecil Court Hotel es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, bany addicional, lavabo addicional, catifes, llençols són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bournemouth, el Cecil Court Hotel és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (1373) Parelles (744) Viatgers en solitari (204) Famílies amb infants petits (151) Famílies amb infants grans (97) Grups (177)


Allotjament Barcelona | Senator Barcelona Spa Hotel - Web oficial\nHabitació doble king size\nCompten amb llit d’1,80 x 2,00 m, TV amb 31 canals de multitud de països, equip amb reproductor de CD, armari amb planxa i taula de planxar, cafetera, aire condicionat/calefacció i ventilador de sostre. Butaca de relax a la major part de les habitacions, aigua de cortesia a la seva arribada i caixa forta magnètica gratuïta. Ampolla d’aigua de cortesia a l’arribada. Màxim 2 adults. Més informació\nÚltima reserva fa 19 hores!\nLlit d’1,50 x 2,00 m, TV amb 31 canals de multitud de països, equip amb reproductor de CD, armari amb planxa i taula de planxar, cafetera, aire condicionat/calefacció i ventilador de sostre. Butaca de relax a la major part de les habitacions, aigua de cortesia a la seva arribada i caixa forta magnètica gratuïta. Ampolla d’aigua de cortesia a l’arribada. Màxim 1 adult + 1 nen gratis compartint llit. Més informació\nA Senator Hotels & Resorts hem pensat en tot el que necessita el viatger modern per fer la seva estada més còmoda i per això, hem equipat les nostres habitacions The Executive amb una sèrie d’extres perquè gaudeixi. L’habitació compta amb un llit d’1,80 x 2 m amb matalàs Premium, bany amb dutxa, assecador i planxa de cabell, amenities Premium i TV de 43"" amb connexió HDMI i Bluetooth. Més informació\nAquest tipus d’habitació, és de gran amplitud i confort, compta amb llit d’1,80 x 2,00 m, TV amb 31 canals de multitud de països, equip de música amb reproductor de CD, armari amb planxa i taula de planxar, cafetera, barnussos i sabatilles, aire condicionat / calefacció i ventilador de sostre Butaca de relax a la major part de les habitacions, aigua de cortesia a la seva arribada i caixa forta magnètica gratuïta. Ampolla d’aigua de cortesia a l’arribada. Més informació\nCompten amb llit d’1,80 x 2,00 m i amb un sofà-llit de 0,80 x 1,80 m, TV amb 31 canals de multitud de països, equip de música amb reproductor de CD, armari amb planxa i taula de planxar, cafetera, servei de barnús, aire condicionat / calefacció i ventilador de sostre. Aigua de cortesia a la seva arribada i caixa forta magnètica gratuïta. Ampolla d’aigua de cortesia a l’arribada. Màxim 2 adults i 1 nen. Més informació\nAquest tipus d’habitació és de gran amplitud i confort, amb dos llits d’1,05 x 2,00 m reclinables elèctricament i un sofà llit d’1,35 x 2 m, TV amb 31 canals de multitud de països, equip de música amb reproductor de CD, armari amb planxa i taula de planxar, cafetera, aire condicionat/calefacció i ventilador de sostre. Aigua de cortesia a la seva arribada i caixa forta gratuïta. Carta de coixins. Ampolla d’aigua a la seva arribada. Més informació


P4 i P5 TOQUEM LES MATES III\nPublicat el 28 març 2019 per infantilmdr\nAcabem d’encetar una nova roda d’activitats experimentals i lúdiques per treballar les mates en grups heterogenis i internivell, mireu que bé ens ho passem:\nP3, P4 i P5 DIA INTERNACIONAL DE LA POESIA\nPublicat el 27 març 2019 per infantilmdr\nA la nostra escola hem celebrat el dia internacional de la poesia, hem escoltat poemes recitats per pares, mestres i pel nostre director. A infantil hem gaudit de la poesia “El Bany” de Rosa Raspall:\nPublicat el 25 març 2019 per infantilmdr\nLes Gralles i els Tabals ens ho passem bé a plàstica experimentant i creant amb estris i materials diversos:\nP3, P4 i P5 EL NOSTRE HORT: PLANTEM\nPublicat el 19 març 2019 per infantilmdr\nTots del nens i nenes d’infantil hem anat a plantar al nostre hort, aquesta vegada hem plantat patates, cebes, bledes, enciams i bajoques. Ara en tindrem cura una bona temporada, anirem a regar, a collir les males herbes… i si ho fem prou bé, ben aviat collirem:\nP5, CREANT AMBIENTS\nPublicat el 14 març 2019 per infantilmdr\nAquesta vegada, els espais pels agrupaments de llengua els hem convertit en un hospital i en un supermercat, on les Gralles i els Tabals ens ho hem passat molt bé fent de metges, infermers, compradors, caixers, dependents… ah! i no ens hem oblidat d’escriure les llistes de la compra, les receptes, els diagnòstics…\nP4, TASTEM EL “MENJAR BLANC”\nPublicat el 13 març 2019 per infantilmdr\nEl Dijous Gras és tradició anar a fer la berenada i portar “menjar blanc” la Naia n’ha portat a l’escola i l’hem pogut tastar. Gràcies Naia:\nP3, VIVIM EL CARNAVAL: SORRAL DE CONFETTI, DISFRESSES I SESSIÓ DE MAQUILLATGE.\nPublicat el 11 març 2019 per infantilmdr\nLes Campanetes i els Picarols hem gaudit del carnaval amb moltes activitats, difresses, sorrals de confetti…\nI la Malós ens ha regalat una de les seves sessions, aquest cop de maquillatge, amb relaxació, música i molta creativitat:\nED. INFANTIL, CELEBREM EL CARNAVAL AMB UNA GRAN FESTA D’ANIVERSARI: 40 ANYS D’ESCOLA.\nPublicat el 4 març 2019 per infantilmdr\nEls nens i nenes d’Ed. Infantil ultimem preparatius per celebrar la festa del Carnaval, amb molta il·lusió enllestim la nostra disfressa d’espelma i dijous sortim tots junts al pati per a rebre sa Majestat el Rei Carnestoltes:\nGuardem forces per la tarda, perquè com és tradició el dia de Dijous Gras sortirem a fer la berenada:\nI l’endemà divendres, gran festa de disfresses, desfilades i ball:\nEl dimarts ens reunim al pati de l’escola tots els nens i nenes d’ed. Infantil i de Cicle Inicial per acomiadar el Rei Carnestoltes i en rotllanes li diem adéu tot cantant i dansant les cançons “El Tio Fresco”, “No ploreu no”:\nDimecres de Cendra, quina sorpresa! la Vella Quaresma ha arribat a la nostra escola, ara és ella qui mana, s’ha acabat la disbauxa, hem d’estar ben atents a les seves ordres, cada setmana li traurem una cama, i si ho fem tot prou bé arribarà la primavera, i la Pasqua i farem la mona:\nCliqueu a sobre de les imatges per accedir als àlbums.


Vestit d'aigua de PVC format per una jaqueta amb caputxa i uns pantalons, tots dos impermeables i del mateix color groc.\n- Part superior del vestit d'aigua: jaqueta impermeable de PVC de 0.20 – 0,22 mm amb caputxa i doble tancament amb botons.\n- Part inferior del vestit d'aigua: pantalons impermeables de PVC de 0.20 – 0,22 mm amb cintura clàssica.\nPeça de Categoria I.\nRentar en aigua freda.\nVestit d'aigua barats a un preu competitiu per ser els últims disponibles en la talla XXL.


Diumenge de Pasqua / 2022 | Fraternitat de Natzaret\n← Vetlla Pasqual / C / 2022\nDiumenge II de Pasqua / C / 2022 →\nabr. 16 2022\nDiumenge de Pasqua / 2022\nM’havia passat de tant en tant en els temps en què era estudiant de química. I més tard, quan feia de professor, vaig veure també com els passava sovint als meus alumnes. Intentava resoldre un problema o entendre una demostració i, per més voltes que hi donava, no hi havia manera. Fins que, de cop i volta, era com si encaixés la peça que faltava o s’il·luminés un racó que fins aquell moment havia quedat a les fosques. Aleshores obria els ulls, mirava cap amunt i exclamava: “aaaaaaah, ara ho entenc”.\nAquell matí de diumenge li va passar una cosa així al deixeble estimat. Tant de temps escoltant prèdiques de Jesús, contemplant miracles sorprenents, caminant amb ell cap a Jerusalem, compartint aquell estrany sopar pasqual i deixant-se rentar els peus, resistint al peu de la creu… Jesús sempre el sorprenia i el deixava amb la impressió de no haver-lo acabat d’entendre.\nI ara, per acabar-ho d’adobar, el misteri de la tomba buida. Fins que de sobte tot encaixa. El deixeble entra al sepulcre després de Pere i m’imagino que deuria ressonar un magnífic “aaaaaaah, ara ho entenc!” L’evangeli diu: “ho veié i cregué”.\nAra s’entén tota l’estranya vida de Jesús: aquella dèria de parlar del Regne de Déu, aquells fets meravellosos que s’esdevenien en la seva presència, aquella fal·lera d’anar de poble en poble sense parar, dedicat al cent per cent a una única missió. Ara s’entén la seva fermesa davant la mort, malgrat l’angoixa que va arribar a sofrir.\nEll ha vingut a rescatar-nos del pecat i portar-nos cap a Déu, i això no pas en un sentit purament moral sinó plenament vital. Per això la mort no ha pogut amb ell, perquè Déu és Déu de vius i no pas de morts.\nAixí doncs, si Jesús ha ressuscitat és que tenia raó, és que la seva vida no va ser una quimera. Ara s’entén per què deia que ell és el camí, la veritat i la vida. Ara podem creure que Déu és de debò amb nosaltres i que, malgrat totes les aparences, no ens deixa mai de la mà. Ara podem creure que val la pena viure com Jesús. I que tot acabarà bé.


Lluís Cirera: "El producte ecològic interessa" - Fora Vila\nLluís Cirera: “El producte ecològic interessa”\nPer Xavier Casasnovas\nLluís Cirera Planas (Llucmajor 1987) és enginyer agrícola i l’ànima de la finca Son Cànaves, situada al terme municipal de Llucmajor, amb una extensió de 240 hectàrees. El nom de la finca prové d’Alqueria dels Cànaves, que era el llinatge dels seus propietaris al segle XIII. Ara però, Son Cànaves també dona nom a una petita explotació agrícola ecològica, un projecte que ha nascut derivat de la voluntat de treure profit dels recursos que dona aquesta finca familiar i de la convicció de practicar inicialment agricultura ecològica i cria de ramat, per poder seguir vivint de la terra.\nSon Cànaves, igual que moltes altres finques del sector primari, ha estat i és un puntal bàsic en aquests temps de confinament, un temps en el que ens hem pogut adonar de la importància del nostre sector primari, que ha estat el que ha donat resposta immediata a les necessitats de la gent que no podia ni pot encara sortir de les seves llars.\nLluís Cirera ha mostrat, com el demés, la seva capacitat de reacció i ha fet el repartiment porta a porta dels seus productes amb esperit de servei i també, com no, per una obligació moral i la necessitat de mostrar que el quilòmetre zero és viu i necessari. Ara Cirera espera, com molts d’altres, que la reacció posterior a aquesta situació que vivim faci que la gent recordi que els pagesos i productors han estat els que han fet costat sense descans en els moments d’adversitat.\nPregunta.- Com es converteix en pagès i en enginyer agrícola?\nResposta.- La veritat és que em ve de família tot i que els meus pares mai no s’hi han dedicat professionalment. Eren pagesos enamorats de la terra que conreaven en el temps de lleure i els caps de setmanes. Jo amb ells vaig començar a ensumar la terra, pujar als arbres i acotar-me per sembrar i recollir hortalissa. Quasi vaig aprendre a caminar corrent darrera les ovelles de la casa. Són records de la meva infantesa que em venen molt sovint a la memòria i, sobre tot, ara en aquest moment tan difícil per a tothom amb aquesta pandèmia que ens ha tocat a tots d’una manera o l’altra.\nP.- Com neix el projecte de Son Cànaves? És una finca seva, de propietat familiar?\nR.- És una finca propietat de la meva família per part de mon pare. Hem cercat crear un sistema de treball per mantenir la finca, que fos rendible i que donés per viure d’ella. Al principi vaig fer el model de finca ecològica i venda directa, però ara ja no faig verdura, sols faig conreu d’aquells productes que necessit per fer la nostra sobrassada, concretament el pebre bord i el menjar per l’engreix dels animals d’aquí: xots i porcells. Al principi vaig començar fent verdura perquè vaig considerar que per prendre un camí amb més o menys seguretat era el més senzill, però després vaig anar canviant cap al formatge d’ovella i també vaig començar a fer sobrassada. Del que faig, com és lògic, tenc el registre sanitari.\nLluís Cirera, de la finca de Son Cànaves de Llucmajor. (Fotos: Pep Vicens)\nP.- I el menjar per a les ovelles i per als porcs?\nR.- Les ovelles mengen d’allò que conreem per a elles a ca nostra i els porcs també. Aquest conreu per tant, no és per fer venda, és per al consum dels nostres animals. Menjar ecològic i molt controlat. Al principi feia caixes d’hortalissa i les repartia jo mateix. Amb el canvi de direcció del producte, els derivats de l’ovella i el porc, en temps de normalitat, faig feina de manera directe i amb alguns distribuïdors, pocs, i molt selectes. Aquest moment és excepcional per mor de la pandèmia que tenim entre nosaltres. Tenc clients molt bons i molt conscients d’allò que compren i consumeixen. Volen qualitat que és allò que jo faig. El secret és, sense cap dubte, tenint els clients contents i això es s’aconsegueix essent seriosos i fent un producte com si fos per menjar per tu mateix.\nP.- Quants d’animals té?\nR.- Enguany haurem mort uns 55 porcs, tots per fer la nostra sobrassada i botifarrons. No venem carn. Tot ho emprem per elaborar els nostres productes. Tenim també 140 ovelles dividides en tres guardes amb la idea de tenir llet tot l’any, perquè formatgem tot l’any. Perquè això sigui possible hem de controlar els parts. Els donam el mascle per grups i així tenen els mens quan nosaltres volem. És la forma d’assegurar poder munyir tot l’any i fer formatge també tot l’any.\nP.- Quins són a grans trets els seus productes?\nR.- Tenim varis tipus de productes derivats de la llet de cabra: formatge fresc, curat, quallada i formatge làctics, iogurt, brossat. Tot això, depenent de la disponibilitat que tenim de llet, feim més un producte o un altre. Tots aquests productes van destinats a botigues ecològiques, xarcuteries i carnisseries que tenen formatge i sobrassada. Els nostres productes també són presents a mercats com Santa Catalina, l’Olivar, Pere Garau.\nP.- Fan també oli i olives, no?\nR.- Sí. Feim oli i olives a una finca de Valldemossa. Allà hi tenim una finca amb oliveres. Les olives les collim nosaltres i després, les que són per fer oli les duim a les tafones de Sóller o Llubí. El salat i trencat de les olives el feim tot nosaltres i també la venda al mercat. Tot va amb la marca de Son Cànaves. Hem tingut molt d’èxit perquè és un producte de qualitat i, com tot, la qualitat té bona venda.\nP.- Creu vostè que la gent té avui més consciència de consumir productes ecològics?\nR.- És indubtable que de cada vegada n’hi ha més. Si ho mirem per números absoluts, el percentatge encara és baix, però amb una tendència a créixer. Les tones de formatge industrials que es venen, en comparació als formatges artesanals i ecològics, així ho demostren. És, sobre tot, un tema de preus. Tothom gasta els seus doblers amb el que pot o amb el que vol i, de fet, al mercat hi podem trobar formatges a un preu molt baix mentre que els artesanals i ecològics són més cars o valen més. Això de car o no car depèn del qui ho menja, perquè la diferència de preu hi és, però la qualitat també, i no de poc. La gent de cada vegada té més consciència del consum de productes locals i el creixement es veu de mica en mica, però anem per bon camí. No és fàcil i molt manco amb la situació actual del Covid-19, que afecta tot el món.\nP.- Molts empresaris estrangers han posat en marxa negocis en els que hi juga un paper molt important el producte de la terra. El Rebost, Fet a Sóller i molts d’altres en són un exemple. Creu que han hagut de venir de fora per fer-nos veure i valorar allò que és nostre?\nR.- Jo crec que està lligat a moltes coses, com el tipus de turisme que hem tingut fins ara: el que ha cregut molt amb el tema gastronòmic i el producte local, que ha estat un turisme més selecte i no de juliol i agost precisament. Hem de pensar que ens hem de reinventar perquè dels productes tradicionals de la pagesia no es pot viure. Tenir ovelles per vendre els mens i truges per vendre porcells, no dona de cap de les maneres. Jo en som un exemple: em vaig haver d’espavilar i prendre un camí diferent, dins el mateix, el món agrícola i ramader, però de manera diferent. El sistema tradicional de gestionar una finca, durant els darrers decennis, avui ja no és rendible. Per exemple, en els darrers anys les formatgeries tradicionals han crescut a les nostres illes de manera exponencial i això és un fet que demostra que allò tradicional ja no funciona. Aquesta gent estrangera, amb tots els meus respectes i consideració, ha fet inversions mot fortes que no tothom té la capacitat de poder fer. Ells han arriscat molt i, per sort, els va molt bé i, si els va bé a ells, també ens anirà bé als demés.\nP.- Creu vostè que el pagès d’aquí és massa conservador?\nR.- El problema no és que sigui conservador o no. Jo crec que el pagès d’aquí és prudent perquè no és el mateix jugar-te una part del teu capital o patrimoni o jugar-ho tot. En general, els pagesos ho tenen tot exposat i si va malament ho perden tot. No són grans empresaris que poden suportar pèrdues importants. Molts dels pagesos que queden avui són gent d’una certa edat que s’han guanyat la vida al camp sempre però ara, cada dia que passa, el camp és menys rendible i ja no tenen, per edat i sabers, opcions de prendre nous reptes de treball. Els joves han fet com jo, que han après a treure un profit fins ara no explotat, o duen grans extensions de conreu. Aquests, perquè els sigui rendible, han de dur moltes, moltes quarterades, molta maquinària i moltes hores de feina. Si no és així, el caragol no surt.\nP.- Els pagesos gestionen el 85% del territori. Creu que el sector hoteler, en temps de bonança, no ara que son temps dolents per a tots, els retorna en forma de consum el que venen i mostren als seus clients?\nR.- Un percentatge molt alt del turisme que tenim segueix essent turisme barat. Ja no parlem del que no tenim, com és el cas d’ara. Aquest client no compra cap producte d’aquí. És veritat que aquella part de l’hoteleria de més alta qualitat té clients que són més exigents i gourmets, i aquests sí que aposten per la qualitat dels productes artesanals i ecològics a la recerca de productes diferents. Jo, en el meu cas, tenc molts estrangers que han vingut a casa referenciats per aquests establiments de luxe, cercant els meus productes en concret. El turista de masses no fa això per una qüestió de preus i de cultura gastronòmica. Pot ser amb aquesta situació que tindrem a partir d’ara, tots ens farem un plantejament d’allò que volem per a les nostres vides, empreses i territori. És un debat que s’obrirà més aviat que tard que i l’haurem d’afrontar sí o sí.\nP.- Com valora vostè el preu que cobra el productor respecte del preu que paga el consumidor?\nR.- A mi personalment aquest problema no m’afecta massa perquè el meu producte surt de ca nostra i no passa per més mans que no sigui el meu distribuïdor o jo mateix. El meu producte no es ven als supermercats, fet que alleugera costos d’intermediaris. En els casos dels productors més genèrics sí que és un problema i efectivament els beneficis es perden pel camí i que el que menys guanya és el que fa la feina. El consumidor és el que té la paraula. Tothom o molta gent s’omple la boca de dir que hem de comprar i consumir el producte local, però no basta dir-ho, s’ha de fer i aquest fet, per suposat, té un cost més alt perquè el producte local és millor però més costós. La gran majoria de gent compra pel preu i no pel gust.\nP.- La pagesia es renova o mor?\nR.- Jo crec que sí. De fet els pagesos joves que volen seguir dins el sector primari han de dur o molts d’animals o moltes terres. El temps que estam passant ara no són bons per a ningú. Estam en una situació extrema donada l’aparició del Covid-19 perquè no ens afecta sols a nosaltres, afecta tot el món. Esperem que passi tot això com més aviat millor perquè costarà molt recuperar-se. Aquest virus ha atacat d’una forma molt dolenta i ha fet tala per tot allà on ha passat. La seva empremta no serà fàcil d’esborrar perquè tot el mal ja està fet i molta gent hi ha perdut la vida. Ara toca lluitar per veure si podem salvar, com més aviat millor, l’economia i els llocs de feina de la gent perquè el moment és molt complicat i ens va venir d’avui per demà.\nXavier Casasnovas 15 maig 2020


Ara que he marxat a viure a Finlàndia, on només gaudim d'unes quatre hores d'una cosa que NO es pot anomenar sol ni llum, recupero les fotografies que amb Anna Zaera ens vam fer a l'Òptica Multiopticas Forteza. Així, me'n recordo d'aquells dies al Delta, on és tant de dia que no es pot ni obrir els ulls, a no ser que portis unes d'estes ulleres que ho petaran el 2014!\nLa fusta (model verd) s'ha posat molt de moda en les montures. Us recomano que sigui un “looks like”, ja que si es fusta de veritat aguantarà pocs banyets de platja. Aquest model és de Multiopticas.\nSi fem ús de la platja però d'una manera totalment inversa, és a dir per la nit i amb alcohol pel mig i música forta i gent banyant-se com Déu els va portar al món, aquest model és ideal per quan surti el sol. Són unes Carrera, atrevides però que segur que parteixen la pana quan els primers rajos de sol indiquin que ja no és hora de rave sinó de domingueo.\nNo us descobreixo Amèrica si us dic que el color de moda de l'estiu és el Fluor. Com més llampant, millor. Tampoc no és cap mentida que el model tipus Wayfarer és el més corrent en les ulleres de sol i també de vista. I doncs, si combinem els dos? És com ajuntar Brad Pitt i Angelina Jolie, cafè i carquinyoli o baldana en pa, un èxit assegurat! Aquest model és de multiopticas.(3)\nFinalment, i per tal d'evitar paparazzis indesitjats, tenim el model que a mi m'agrada anomenar com 'Pantoja'. Ulleres enormes que afavoreixen a la cara i, a més, donen un toc d'intriga i sofisticació. A més, aquest model té un print molt a conjunt de l'estiu, fora els colors foscos i visca els colors vius! Aquest model és de Multiopticas.


ARXIU MIMO | grec\nL'Arxiu Mimó (Jaume Mimó i Llobet)\nJaume Mimó va ser, a més d'alcalde de Cerdanyola durant la República, el primer historiador de la ciutat\nInventari de l'Arxiu Mimó\nConsultar l'inventari de l'Arxiu Mimó\nEl primer arxiu dipositat a instal.lacions municipals (més concretament, al Museu de Ca N'Oliver) és un fons documental d'una singular importància: el recopilat durant dècades per Jaume Mimó i Llobet. Polític i home de cultura Mimó va arribar a ser alcalde de Cerdanyola durant els anys de la República. Posteriorment es convertiria també en el primer historiador i cronista de la ciutat.\nEl seu arxiu es composa de múltiples materials de tota mena reunits durant dècades. Entre ells destaquen especialment els documents que va salvar de ser destruïts durant els primers dies de la Guerra Civil, quan es va cremar l'Església Vella de Cerdanyola.\nEl seu arxiu ha estat custodiat durant tots aquests anys per la seva família, i molt especialment pel seu fill, Jaume Mimó i Sarrablo, que durant els darrers anys de la seva vida va digitalitzar bona part d'aquest llegat i va impulsar la creació d'una primera pàgina web per posar-lo a l'abast de qualsevol persona interessada. Es pot consultar aquí.\nEl mes de gener de 2018, la família Mimó va decidir cedir l'Arxiu Mimó al GREC, per iniciar una catalogació exhaustiva dels fons, que va finalitzar al mes d'abril.\nL'inventari de l'arxiu es pot consultar aqui.\nL'Arxiu Mimó va ser dipositat al gener de 2018 al Museu de Ca N'Oliver


Un estudi revela reticències a nivell global a vacunar-se contra la Covid-19 - Converses a Catalunya\nUn estudi revela reticències a nivell global a vacunar-se contra la Covid-19\nInvestigadors de l’Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal), una institució recolzada per la Fundació ”la Caixa”, la City University of New York Graduate School of Public Health (CUNY SPH), el Vaccine Confidence Project de la London School of Hygiene and Tropical Medicine (LSHTM) i la Georgetown University Law School han publicat, el passat 20 d’octubre, a la revista Nature Medicine un estudi que revela reticències a nivell global a vacunar-se contra la COVID-19. A partir de les dades de l’enquesta COVID-SCORE prèviament validada, en una mostra de més de 13.400 persones de 19 països fortament afectats pel virus, els investigadors han trobat que el 72% dels participants probablement acceptaria vacunar-se contra la COVID-19. Del 28% restant, el 14% es negaria a fer-ho, mentre que un altre 14% mostra dubtes, el que es traduiria en desenes de milions de persones que no es vacunarien. Els resultats s’han presentat avui a la 51ª Conferència Mundial de la Unió sobre Salut Pulmonar, que està tenint lloc de forma virtual.\nFins avui, s’estan desenvolupant més de 90 candidates a vacuna contra la COVID-19, de les quals la meitat s’estan provant en humans. Al desafiament de desenvolupar una vacuna segura i eficaç, produir-la a gran escala i distribuir-la de manera equitativa, les autoritats sanitàries de tot el món han de considerar ara l’obstacle addicional de la reticència a vacunar-se.\n“El problema dels dubtes generats davant les vacunes depèn principalment de la falta de confiança en els governs. El que hem vist és que la confiança en les vacunes és superior als països en els quals la confiança en el govern també és més alta”, assenyala Jeffrey V. Lazarus, investigador d’ISGlobal i coordinador de l’estudi.\n“Cal augmentar la confiança en les vacunes, així com la comprensió de com poden ajudar a controlar la propagació de la COVID-19 a les nostres famílies i les comunitats on vivim”, afegeix Ayman El Mohandes, degà de la CUNY SPH i coautor de l’estudi.\nQuan es va preguntar si “Acceptaria vacunar-se si el seu ocupador ho recomanés i el govern aprovés la vacuna com a segura i eficaç?”, el 32% va estar completament d’acord, mentre que el 18% va estar en part o totalment en desacord. De nou, es va observar una variació considerable segons el país, amb la Xina tenint la major proporció de respostes positives (84%) i la proporció més baixa de respostes negatives (4%). Rússia va tenir la major proporció de respostes negatives (41%) i la menor proporció d’enquestats disposats a acceptar la recomanació del seu ocupador (27%). A Espanya, un 41% dels enquestats es va mostrar d’acord i un 35% va respondre de forma negativa.\nL’acceptació de la vacuna també va variar segons l’edat (amb una major acceptació entre les persones de més edat comparat amb els joves menors de 22 anys), el salari (més gran entre les persones amb un salari per sobre dels 32 dòlars al dia, comparat amb aquelles que guanyen menys de dos dòlars al dia) o el nivell educatiu. Curiosament, el fet d’haver emmalaltit o de tenir família que ha emmalaltit de COVID-19 no va augmentar la probabilitat que la persona enquestada respongués favorablement a les preguntes sobre la vacuna.\n“Serà una tragèdia que, si desenvolupem vacunes segures i eficaces contra la COVID-19, les persones no les prenguin. Hem d’abordar els dubtes sobre les vacunes de forma contundent i sostinguda per restaurar la confiança de les persones en la immunització per a si mateixos, les seves famílies i les seves comunitats”, alerta Scott C. Ratzan, coautor de l’estudi i Distinguished Lecturer a la CUNY SPH. “Les nostres troballes són consistents amb les enquestes recents als Estats Units que mostren una menor confiança del públic en una vacuna contra la COVID-19”, conclou.\nHeide J. Larson, coautora de l’estudi i professora i directora del Vaccine Confidence Project de la LSHTM, afegeix: “Aquests resultats haurien de servir com una crida d’atenció a la comunitat de la salut global. Si no comencem a fomentar l’alfabetització en vacunes i a restaurar la confiança de la gent en la ciència, no podem esperar contenir aquesta pandèmia”.\nEls autors també alerten que les decisions de les persones sobre la vacunació depenen de molts factors i poden canviar amb el temps. De fet, des que l’enquesta es fes a finals de juny de 2020, els temes relacionats amb les vacunes s’han polititzat encara més i el moviment antivacunes s’ha tornat més agressiu, el que suggereix que les reticències davant de les vacunes poden ser una amenaça encara més gran.\nEl fet d’haver emmalaltit o de tenir família que ha emmalaltit de COVID-19 no va augmentar la probabilitat que la persona enquestada respongués favorablement a les preguntes sobre la vacuna. Click To Tweet\nCovid: el Regne Unit, un cas d’estudi interessant


Visita a Tàrrega de les diputacions de Badajoz i Cáceres per conèixer de prop el model de gestió del viver d'empreses. – Xarxa de Centres d'Empreses Innovadores de Lleida\nVisita a Tàrrega de les diputacions de Badajoz i Cáceres per conèixer de prop el model de gestió del viver d’empreses.\n13 nov., 2014 | ceitarrega\nTàrrega ha rebut avui la visita de representants de les diputacions provincials de Badajoz i Cáceres amb l’objectiu de conèixer de prop el model de gestió del viver d’empreses de la capital de l’Urgell. L’alcaldessa Rosa Maria Perelló ha mostrat a la delegació extremenya les instal·lacions del Centre d’Empreses Innovadores (CEI) de Tàrrega, habilitat al complex de Cal Trepat, el qual ja compta amb plena ocupació dels seus 7 mòduls. Tàrrega i Extremadura han intercanviat així coneixements sobre iniciatives de foment de l’emprenedoria.


Una biografia de Mercè Pàniker\nAquesta és la història de la vida d'una dona que va ser innovadora en el seu temps però que va quedar invisibilitzada pels homes de la seva família.\nFilla d'un indi i d'una catalana, Mercè Pàniker va créixer a la Barcelona dels anys vint del segle passat i va passar l'adolescència en un internat de l'Alemanya nazi, d'on tornaria en esclatar la Segona Guerra Mundial. Va estudiar química a la Universitat de Barcelona, i poc després un màster a la Universitat de Leeds, on hi havia matriculades només quatre noies entre més de vint nois. Sovint va ser l'única dona en un món d'homes i sempre va mirar de cara a tothom, sense excusar-se, sense demanar permís.\nEn tornar a Barcelona, es va posar al capdavant de l'empresa familiar Pàniker, S.A. d'encolats i va promoure una xarxa associativa forta dins del sector químic. Quan el seu marit mor de manera sobtada, ella, a més, haurà de pujar els seus quatre fills tota sola. Amb l'arribada de la democràcia, s'involucrarà en la defensa de les llibertats i en la igualtat de les dones.\nCarla Gracia Mercadé (Barcelona, 1980) és doctora en escriptura creativa per la Bath Spa University d'Anglaterra i professora d'escriptura a la Universitat Internacional de Catalunya (UIC). El 2014 va veure la llum la seva primera novel·la, Set dies de Gràcia, que va ser traduïda al castellà, a l'italià i al polonès. Per aquesta obra va rebre, entre altres premis, el Premi Alghero Donna de literatura i periodisme, en la secció internacional de la Fira del Llibre de Roma. Des d'aleshores ha publicat, també a Univers, la novel·la L'abisme (2019) i Ens recordaran (2022). Està especialitzada en l'escriptura transnacional, la bioficció i el procés creatiu de l'escriptura. És directora del programa sobre escriptura La pàgina en blanc a Fibracat TV.


Aspirant A Lector | Juliol 2022\nEl Tarot és malvat i l'obra del diable?\nEl Tarot és dolent i obra del Diable? Obtingueu l'opinió de Brigit mentre desmenteix aquest mite que s'escolta habitualment al bloc de Mel Tarot.\nCom a lector de tarot, quantes vegades t'han preguntat quan...? Quan vendré la meva casa? Quan coneixeré el meu futur marit? Quan faré...\nL'art de fer preguntes poderoses a les teves lectures de tarot\nQuan llegiu cartes de Tarot, desbloquejar les respostes que busqueu està profundament connectat amb la qualitat de les preguntes que feu. Més informació a l'entrada del blog d'aquesta setmana.\nBTP29: Aprofitant la saviesa individual i col·lectiva del Tarot\nTarot: és on es troben la saviesa individual i col·lectiva. Individualment, connectem amb la nostra intuïció i ment subconscient per interpretar les cartes. I col·lectivament, ens connectem amb una consciència de grup que ha evolucionat al llarg de molts anys i vides, i aprofitem el nostre coneixement combinat de les cartes.\nQuè NO demanar al Tarot\nNo rebeu una resposta del Tarot? Potser és hora de canviar la pregunta. Aquí hi ha algunes preguntes per NO fer el Tarot i maneres de repensar-les.\n9 maneres de trobar la teva ànima bessona amb el tarot\nEstàs solter i busques amor? Aquí teniu 9 maneres pràctiques d'utilitzar les cartes del Tarot per trobar la vostra ànima bessona i la relació perfecta només per a vosaltres!\nCom llegir la propagació del tarot de la creu celta\nLa Creu Celta Tarot Spread és una de les propagacions més utilitzades pels lectors de Tarot. Però sabíeu que també és una de les tarots més difícils d'interpretar...\nTarot i astrologia: entendre el vostre signe del zodíac a través del tarot de Liz Worth\nEn aquesta publicació, la blogger convidada Liz Worth explica com entendre el vostre signe del zodíac a través del Tarot. Aprèn una distribució especial per a cadascun dels 12 signes del zodíac.\nCom fer una lectura de cartes de tarot Sí/No\nVoleu aprendre a donar una lectura de cartes de Tarot Sí o No tot honrant la profunda visió del Tarot? Brigit comparteix els seus 5 consells segurs aquí.\nCom crear un espai sagrat per a les teves lectures de tarot\nImagineu aquests dos escenaris per un moment. Escenari 1: estàs fent llegir les teves cartes del Tarot en un estand obert en un festival concorregut on la gent segueix interrompent el teu lector per...\n7 maneres de connectar-se amb el tarot per al desenvolupament personal\nQuan comencem a aprendre a llegir Tarot, sovint som els nostres millors clients. Encara no segurs de llegir per als altres, comencem llegint per nosaltres mateixos i practicant...\nQuina diferència hi ha entre les cartes de Tarot i Oracle?\nTrobeu el vostre proper recurs de Tarot favorit amb aquesta llista dels 10 millors llibres de Tarot. Abans de passar hores buscant la vostra propera guia, llegiu aquesta llista!\nExplorant els Quatre Asos del Tarot\nEls 4 Asos del Tarot: belles benediccions brillants plenes de potencial i optimisme. En la forma més senzilla, els As són el principi de les cartes numerades.\nGuia de regals del tarot\nLa guia definitiva de regals del tarot ja està aquí per al 2018! Una llista completa dels millors regals inspirats en el Tarot dels millors artistes, artesans i autors.\nLes 10 millors cartes de tarot d'amor\nQuines cartes de tarot podríeu esperar veure al voltant de les relacions romàntiques? Ja sigui amb la vostra parella, enamorat o simplement amb un amic, el Tarot us pot ajudar.\nLes millors baralles i recursos de tarot per a principiants\nSi ets un principiant del Tarot i vols millorar les teves habilitats, aquí tens tots els recursos que necessites per portar les teves lectures al següent nivell.\nPregunteu a Brigit: Com triar la millor difusió del tarot per a la vostra lectura\nHi ha milers de spreads de Tarot per triar, però com sabeu quina és la propagació de Tarot adequada per utilitzar en la vostra lectura? Avui pregunta a Brigit...\nCom netejar i netejar les teves cartes de tarot\nLa neteja de les vostres cartes de Tarot és important per mantenir una energia positiva en les vostres lectures de Tarot i connectar-vos amb la vostra baralla de Tarot. A la següent entrada al blog, li faig una ullada...\nTargetes de naixement del tarot: descobreix el teu jo interior\nSaps que tens una targeta de naixement del tarot? Avui al blog comparteixo 3 mètodes per determinar les vostres targetes de naixement i com interpretar-les!\nCometeu aquests sis errors quan llegiu el tarot per vosaltres mateixos? Apreneu a evitar cometre aquests errors i llegiu les cartes del Tarot amb més precisió.\njohn f kennedy jr i carolyn bessette\non vivia la princesa Diana quan va morir\nel vestit de la Pippa al casament de Kate\nla lluna (elliot invertit)


Catalunya concentra el 50% del turisme asiàtic a Espanya – Comunicatur\nHome/Mercats/Mercats/Catalunya concentra el 50% del turisme asiàtic a Espanya\nCatalunya és la destinació líder en turisme internacional al conjunt de l’Estat amb més del 50% dels turistes d’Àsia Pacífic que arriben a Espanya. El mercat emissor asiàtic és el que més està creixent a Catalunya. Països com el Japó amb 161.866 turistes i la Xina con 103.694, encapçalen les arribades a Catalunya.\nEls segueixen, Austràlia (100.000), l’Índia (30.584), Singapur (29.590) i Indonèsia (27.058), segons dades de l’Agència Catalana de Turisme (ACT). Es calcula que, dintre de 10 anys, la meitat dels turistes a Europa seran asiàtics.\nUn dels atractius d’aquest client asiàtic és que la seva motivació per a viatjar està allunyada del model sol i platja. Per tant, poden ajudar a equilibrar el nostre model turístic reduint l’estacionalitat i fomentant productes turístics alternatius. També solen tenir una despesa superior a la mitjana.\nPer als organismes de promoció d’Espanya, Catalunya i de Barcelona, Àsia és un dels mercats prioritaris. El Ministeri de Turisme afirma que el Govern espanyol treballa per eliminar barreres i adaptar l’oferta al turista asiàtic. El Govern disposa de 5 Oficines Espanyoles de Turisme en el continent: Cantó, Pequín, Mumbai, Singapur i Tòquio. En 2012, Turespaña va realitzar accions de promoció amb un valor publicitari equivalent a 17,8 milions d’euros i van arribar els 9,1 milions d’impactes a consumidors finals.\nL’ACT té previst el 2013 participar a les principals fires de turisme d’aquell continent: SATTE (Índia), Jata (Japó), ITB Singapur i la ILTM (Xina). Turisme de Barcelona, que el considera un mercat de futur, ha programat per aquest any un total de 24 accions promocionals al continent.\nLa ciutat vol atreure tant el turisme de vacances com el turisme de reunions aprofitant que és la quarta ciutat preferida per organitzar congressos i esdeveniments a Europa. Des de l’ACT anuncien que a més realitzaran cursos de formació en línia per agents de viatges asiàtics.\nAugmentar la connectivitat amb vols directes entre Espanya i Àsia o buscar fórmules que flexibilitzin la concessió de visats són dues de les línies en les quals la destinació Espanya i Catalunya han de millorar, segons les conclusions del III Congrés de Turisme Asiàtic celebrat a finals d’abril a Barcelona.\nEl turisme rural català no participarà de la classificació comuna d'Espanya


El Centre d’Art Contemporani de Barcelona - Fabra i Coats presenten el projecte 'Col·lapse', on veiem com l'artista experimenta la intersecció entre teatre, cinema, filosofia, sexualitat i subjectivitat\nEl món performatiu de Joan Morey (Mallorca, 1972) té una doble cita en dos dels centres d’arts visuals de Catalunya pertanyents a la Xarxa; una doble exposició que repassa els seus projectes més representatius que tenen com a denominador comú el qüestionament de l’autoritat i l’exercici del poder: l’abús, el domini, l’explotació i les desigualtats. Tots ells giren envers el comportament humà i la relació amb els altres, ja sigui com a opressors o com a oprimits. Des de finals dels anys noranta explora principalment el llenguatge de la performance pel que representa l'experiència irrepetible del directe, el ritual d'assistir a un acte artístic que es vincula de forma radical amb el temps i l'espai en el qual esdevé. Tot i això, el seu treball es desenvolupa en diferents mitjans i suports, des d’accions realitzades en directe i el seu registre audiovisual fins a peces de so, vídeo, instal·lació o obra gràfica.\nCentre d’Art Contemporani de Barcelona - Fabra i Coats. Carrer Sant Adrià, 20. Barcelona.\nExperimenta la intersecció entre teatre, cinema, filosofia, sexualitat i subjectivitat i pren com a base del seu treball la generació d’esdeveniments (a través d'actors o intèrprets), misses en scène (produccions teatrals o cinematogràfiques) o intervencions específiques (llocs i contextos), tot construint situacions en què un o diversos intèrprets se sotmeten a un sistema d'instruccions o regles d’actuació. Aquestes regles també són desplaçades al paper que l'audiència exerceix en els seus projectes ja que els espectadors es converteixen en matèria primera de l'obra i ocupen el mateix lloc que l'intèrpret i l'equip tècnic. El control sobre el cos ha estat un dels assumptes més insistents en la seva obra, tant en el discurs com en la formalització. D’aquí que desenvolupi estructures de control i exigències per tractar el poder com a objecte d'interrogació.\nCol·lapse, comissariat de Latitudes (Max Andrews i Mariana Cánepa) consta de tres parts. La primera es presenta en dues plantes del Centre d’Art Contemporani de Barcelona – Fabra i Coats: Màquina desitjant, màquina de treball i revisa deu projectes de l’artista pertanyents als darrers quinze anys. A banda de reunir els documents audiovisuals produïts en cada performance que es projecten en pantalles, la mostra aplega tot els objectes originals que l’artista va utilitzar per a la teatralització dels seus escenaris (vestuaris, llibres, documents...), disposats en vitrines a manera de reliquiaris o sarcòfags, configurant així l’univers que envolta Morey. A la segona sala els protagonistes són únicament els documents sonors, perquè del que es tracta és que les veus, de les diferents performances s’apoderin de tot l’espai.\nEl projecte examina la construcció social del cos en la cultura contemporània occidental i el seu desencadenant en l’àmbit de la performance artística. Des d’una revisió dels enfocaments teòrics de la sociologia del cos, planteja la recreació d’una lliçó d’anatomia en la pintura barroca en la qual es contraposen dos elements fonamentals: el cos (del performer) i l’escenari (en el qual es duu a terme l’acció). L’espai triat ha estat l’amfiteatre anatòmic de la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya, gravada a la Sala Gimbernat, una de les sales dedicades a l’estudi quirúrgic des de l’any 1762 a Barcelona i considerada una de les instal·lacions més ben conservades d’Europa. L’escenificació en viu d’una al·legòrica lliçó d’anatomia mostra un personatge principal sense activitat (un cos immòbil) situat sobre la taula de dissecció sobre el qual actuen diversos personatges (un grup de metges) que van reconeixen les diferents parts del seu cos. Centrat en l’individu com a instrument social, el projecte s'interessa per la objectualitat del seu estat físic i el lloc que ocupa en el món; així mateix, suggereix els efectes del poder sobre l’home. Aquí, el cos és de carn i ossos, i la càmera es converteix en un personatge plural que substitueix l'audiència. La peça situa a l'actor i a l'espectador sota la mateixa experiència, una experiència on l'observació està condicionada pel medi audiovisual i s'arrela en la performance. Justament per aquesta obra, el 2017 Joan Morey va rebre el Premi Ciutat de Barcelona d’Arts Visuals que atorga l’Ajuntament en reconeixement de l’excel·lència en creativitat, recerca i producció artística.\nL'exposició, a Fabra i Coats


UMH - RECOBRIMENTS COMESTIBLES\nVisitants: RECOBRIMENTS COMESTIBLES\nLa indústria alimentària s'ha posicionat com un sector molt dinàmic i innovador, que requereix professionals amb formació en diferents disciplines, capaços d'implementar les noves tecnologies que actualment s'estan investigant i desenvolupant. Entre aquestes tecnologies es troben els recobriments comestibles. Amb aquesta assignatura, l'alumne serà capaç de formular diferents recobriments comestibles i aplicar-los als diferents aliments. Per a això, s'estudiaran les modificacions que sobre el procés tecnològic tradicional pot implicar l'ús de recobriments comestibles en l'elaboració dels nous aliments, així com la funció tecnològica d'ingredients o additius específics en l'elaboració de nous aliments mitjançant l'ús de recobriments comestibles. Tot això, dotarà l'estudiant de coneixements perquè siga capaç d'optimitzar els processos d'elaboració dels nous aliments.\nEls recobriments comestibles són una alternativa viable i eficaç per a la conservació i desenvolupament dels aliments. Aquesta tecnologia suposa un nou camp d'investigació en la ciència i tecnologia dels aliments. Ens permet obtenir aliments, assegurances, sostenibles, amb llarga vida útil, llestos per consumir i adaptables al marc legislatiu.\nDefinir i establir les funcions de recobriments comestibles en els aliments.\nEstablir les condicions d'ús.\nEstudiar i analitzar els principals materials emprats en l'elaboració de recobriments comestibles.\nCaracteritzar els recobriments.\nEstudiar quines són les tècniques d'aplicació dels recobriments comestibles.\nAnalitzar i avaluar l'efecte dels recobriments comestibles sobre diferents tipus d'aliments\nAnalitzar les línies de recerca existents\nEstablir els criteris per realitzar les formulacions dels recobriments comestibles.\nConcepte de recobriment comestible\nTipus de recobriments comestibles\nRecobriments comestibles i additius\nAplicacions pràctiques dels recobriments comestibles\nEs realitzarà un seguiment de l'activitat de l'alumne durant tot el semestre.\n-Es realitzaran proves escrites al llarg del curs dels continguts teòrics de l'assignatura mitjançant preguntes curtes o tipus test. Aquesta part suposarà el 40% de la nota final.\n-Es s'avaluarà l'assistència a pràctiques i entrega d'informes al final del curs. Aquesta part suposarà el 30% de la nota final.\n-Els alumnes en parelles o de forma individual realitzaran un treball bibliogràfic (revisió) o d'investigació (inèdit), on s'analitzarà l'aplicació de noves tecnologies de recobriments comestibles un aliment o conjunt d'aliments. El treball s'exposarà durant 10 minuts a la resta dels companys durant una sessió de seminaris específica per a aquest fi. Aquest treball estarà estructurat sota les normes d'un revista científica. Aquesta part suposarà el 20% de la nota final.\n-Es s'avaluarà l'assistència a les sessions obligatòries de l'assignatura en un 10% de la nota final.\nLes preguntes curtes de teoria. Serà 5 preguntes, cadascuna d'elles s'avaluarà d'1 - 10 punts. S'avaluarà el coneixement conceptes teòrics i pràctics de l'assignatura, la seva precisió, exactitud, els exemples gràfics aportats, la neteja de l'exercici i la claredat.\nL'avaluació tipus test (en cas de realitzar) constarà de 10 preguntes de contestació múltiple (quatre possibilitats) i una sola resposta veritable. En el cas de fallar 3 elimnaría 1 correcta.\nSerà obligatori l'assistència als seminaris, sessions pràctiques i xerrades - conferències


Especialista en Màrqueting i Comunicació.\nInteressat en el repte que suposa a les organitzacions l’adaptació als nous entorns digitals i en els processos per la millora de la qualitat de vida.\nFascinat per la diversitat cultural, percep el desenvolupament dels socials media com uns aparadors al món i una obertura cap el coneixement sobre noves maneres de viure i pensar que afavoreixen el progrés i l’enriquiment personal.\nEntén que tal i com ens diu Saint-Exupéry “L’essentiel est invisible pour les yeux”, perquè es fonamental escoltar a la resta, entendre i respectar allò que ens fa diferents per aprendre dia a dia.\nLa seva trajectòria professional prova que es un perfil ambivalent, ja que ha treballat tant en l’àmbit social a la Generalitat de Catalunya i la Fundació Ared, com a empreses de l’àmbit privat relacionades amb la comunicació online i offline com ara Europa Press i Marc Martí. Per altre banda, com a freelance ha gestionat projectes d’organització d’esdeveniments al CLAC i actualment col·labora al Centre Gestor Lleida com Content & Social Media Mkt.\nÉs graduat en Ciències Polítiques per la Universitat Pompeu Fabra (UPF) especialitzat en polítiques públiques i teoria política, i màster en Direcció Estratègica de Màrqueting i Vendes pel IL3- Universitat de Barcelona.


Alfonso Martínez, CEO de ZAL i Pere Roca, Conseller Director de Districenter.\nNota prensa - Barcelona, 15 de desembre de 2014.\nDistricenter, S.A. que forma part de la Companyia Holding M. Condeminas, l'objectiu principal de la qual - i en el qual s'ha especialitzat - és oferir un servei detallista i personalitzat a través del suport i la inversió en tecnologia avançada i sistemes automatitzats de comanda-picking. Així van afrontar amb èxit les perspectives de clients en àrees tan importants com la manipulació de materials petits; les solucions logístiques integrals, per singulars acords que requereixen especialització, tractament específic i personalitzat.\nCom a resultat, Districenter ha subscrit una ampliació de superfície logística que permet operar un vaixell Mono 10.222 m ², amb un total de 23 linials, dues portes que permeten la rampa de camions i quatre al carrer i 11 metres d'altura lliure vaixell amb CILSA. La seva botiga a la ZAL està situat a la segona fase del desenvolupament logístic en el municipi del Prat de Llobregat.\nCILSA (societat gestora de la ZAL del Port de Barcelona) esdevé d'aquesta manera un "partner" del Districenter que l'acompanya en aquesta nova operativa a través d'un arrendament flexible tant a terminis com en superfície, sent aquest un factor clau per a la seva implantació a la ZAL des d'on s'oferirà un ampli ventall de serveis per al sector minorista reconegut internacionalment carregadors.\nDistricenter té l'experiència necessària per donar una solució avançada i eficient als problemes del sector de venda al detall. A la ZAL, ha dotat aquest magatzem de noves solucions que permeten classificar i emès a través d'un classificador amb capacitat de classificació de 7.000 productes/hora, per la preparació 180 de forma simultània, que pot arribar a aconseguir produccions d'entre 10.000 i 15.000 comandes per dia.\nL'alta tecnologia és un dels seus actius més forts i permet una adaptació a les necessitats del client des d'una visió d'alta tecnologia: classificació de sistemes automatitzats, sorters que incorporen l'última tecnologia, aplicació de gestió logística de desenvolupament propi, reconeixement, lectura de codis de barres, OCR de lectura de la imatge / ICR, RFI / Distrilog / etc. són alguns dels serveis que oferiran des de la ZAL, tot això a través de desenvolupament propi.\nPer a la recepció, descàrrega i emmagatzematge de materials, compta amb unes infraestructures que els permeten acollir un gran nombre de productes, amb capacitat d'adaptació a les característiques del producte. El seguiment d'enviaments és important a través del seu Centre de trucades, anant més enllà del control del producte i pot proporcionar una eficaç relació amb els seus clients.


"La maledicció de la intel·ligència", Carmen Sanz - BARCELONA RADICAL\nmodel de política educativa per a la superdotació\n"La maledicció de la intel·ligència", Carmen Sanz\n> dossier política educativa i superdotació <\nCarmen Sanz Chacón, superdotada, psicòloga especialista en superdotats. M'estimo més no dir la meva edat. Vaig néixer a Fabero (Lleó) i visc a Madrid. Sóc psicòloga clínica. Separada, tinc dues filles i sóc àvia. Política? Ajudar a desenvolupar el millor de cadascú. Sóc creient no practicant. Vaig fundar el centre i la fundació El Mundo del Superdotado.\nBaixa autoestima Som un combinat de talents i malapteses, i presumir-ne és tan erroni com avergonyir-se'n. Ho he après de Carmen Sanz, que repara l'autoestima destrossada de molts superdotats, acomplexats i fracassats malgrat la seva intel·ligència, ja que l'èxit i el fracàs gairebé sempre depenen de la relació amb els altres. Es tracta, doncs, que cada do ens procuri més felicitat que desgracia. És el que intenta Sanz (Elmundodelsuperdotado.com) i ho explica al llibre La maldición de la inteligencia (Plataforma), un bon manual per a pares, professors i sanitaris que pot evitar que molts nens superdotats siguin infeliços i que els diagnostiquin trastorns psicopatològics i conductuals indegudament.\nLa preocupen els superdotats?\nAcostumen a passar-ho malament. Ser superdotats els reporta infelicitat. La intel·ligència pot ser una maledicció.\nUna intel·ligència alta et fa diferent, i això acaba per apartar-te dels altres.\nHa estudiat la qüestió?\nL'he viscuda: sóc superdotada.\nJa no sé si felicitar-la...\nAls 12 anys, perquè les amigues no em marginessin, vaig decidir treure males notes.\nI li va anar bé?\nNo, perquè vivia amb por que m'assenyalessin com a "llesta repel·lent", ja que abans treia matrícules sense esforçar-m'hi... A la universitat vaig començar a respirar.\nI a treure bones notes.\nHavia perdut l'hàbit d'estudiar i vaig suspendre a primer. Però vaig remuntar.\nEstava a Enginyeria i vaig trobar gent que tenia els mateixos interessos que jo, i això, el fet de relacionar-m'hi, em va estimular.\nQuan es va assabentar que era superdotada?\nDe petita no em van fer tests. Ho vaig verificar als 30 anys: em vaig fer un test d'intel·ligència, per curiositat: quocient intel·lectual de 168.\nEl té una persona de cada mil. I ho vaig voler esbrinar tot sobre la superdotació.\nVaig conèixer altres superdotats, vaig escoltar els seus problemes, i vaig estudiar la carrera de Psicologia per ajudar-los. Vaig deixar el meu càrrec d'alta executiva a Telefónica per bolcar-m'hi.\nI com els ajuda, els superdotats?\nVaig crear un mètode per recuperar autoestima i donar-los eines d'integració social, d'adults. I també ensenyem els joves superdotats a relacionar-se amb la gent.\nEls aconsello que, encara que els avorreixi, mirin la tele i s'informin de banalitats, per poder mantenir converses, relacionar-se, tenir amics, lligar, emparellar-se...\nA partir de quin quocient intel·lectual hi ha superdotació?\nDe 130. Però un nen de 10 anys amb 120 ja pot tenir problemes...\nQuants superdotats hi ha?\nEs calcula que el 2% de la població: un milió de persones a Espanya..., i la gran majoria no saben que ho són.\nQuins indicis els delaten?\nEl nen superdotat és hipersensible, susceptible, despistat, hiperactiu mental, s'avorreix a classe... i a l'ESO sol fracassar.\nNo ha hagut d'esforçar-se mai per aprovar. Sense hàbit d'estudi, als 12 anys ensopega... Se sent com l'aneguet lleig, incomprès, potser l'han vexat, criticat... S'aparta i s'aïlla en l'adolescència, just quan ha d'aprendre habilitats socials necessàries per a la vida laboral i personal... I la seva vida fracassa.\nExpliqui'm algun cas que hagi tractat.\nM'emociona veure arribar una persona de 40 anys desesperada, després d'un intent de suïcidi, ajudar-la... i veure-la ara feliç!\nPerò m'afligeixen tants que es queden pel camí, perquè... hi ha força suïcidis...\n"Sóc superdotada", m'ha declarat vostè sense avergonyir-se'n: ajuda, això?\nSí, perquè cal sortir de l'armari, sense vergonya i sense vanitat. És una característica que no et fa millor ni pitjor. No has d'amagar ni els teus defectes ni els teus talents!\nBon consell per a tothom.\nSí, és com ser ros o moreno, alt o baix, això no és un mèrit o demèrit, només és un tret.\nPer què ens ruboritza, la intel·ligència?\nA Espanya tenim tirada a igualar per baix. Però la igualtat hauria de ser d'oportunitats... i cadascú amb els seus talents. Jo no sé cantar, però no demano al que canta bé que no canti i se n'amagui! Que canti!\nHi ha menys dones superdotades?\nIgual, però ningú no s'ocupa de detectar-les, i a més elles tenen més habilitat emocional per emmascarar la seva intel·ligència, i semblar ximpletes i no espantar els homes.\nCapacitat per resoldre problemes i aprendre.\nUna capacitat genètica?\nSí en un 90%, i en un 10% depèn de l'entorn, marge que dóna molt joc. Un superdotat a la família indica que n'hi ha més! Si els dos progenitors ho són, els fills també.\nQuè cal fer llavors?\nPermetre'ls accelerar cursos, que estiguin amb nens grans: se sentiran en el seu element. I motivar-los. I ensinistrar-los a encaixar crítiques, superar frustracions, i anar ensinistrant-los en habilitats relacionals.\nSeran feliços... i aprofitaríem la seva creativitat: el PIB d'Espanya es triplicaria!\nAixò seria intel·ligent, sí.\nSegons James Flynn, la intel·ligència de la humanitat augmenta tres punts cada decenni: aprenguem a gaudir-ne!, a transmutar més intel·ligència en més felicitat.