Altres: De la pàgina web PatrimoniGencat, ens complau extreure la següent informació (Agost 2015):\nSimó de Navers fou el mestre d'obres de la nova fortificació, entre els anys 1336 i 1341.\nPere el Cerimoniós hi féu bastir també la capella reial (volada el 1812), que era decorada amb pintures de Ferrer Bassa.\nEn temps de Felip V i durant bona part del segle XVIII, s'edificaren , dins de les concepcions de Vauban, quatre baluards i diferents fortificacions al voltant de l'antiga Suda, que atorgaren una nova fesomia al conjunt.\nTot el recinte estava emmurallat i s'hi accedia per un pont llevadís que travessava un fossat.\nL'any 882, durant l'ocupació sarraïna de Lleida, el valí Ima'il Banu Qasi alçà un castell sobre la Roca Sobirana amb clares finalitats defensives.\nSegons la descripció del cronista al-Himyan a les darreries del segle IX, la Suda era una fortalesa capaç de rebre qualsevol atac i de resistir davant de qualsevol setge.\nDurant molts anys l'estructura amenaçà ruïna, fins que el 1928 se'n desmuntaren les voltes gòtiques, donat el perill immediat d'enderrocament.\nPart de la resta que es conservava s'esfondrà igualment per una nova explosió, el 1936, durant la guerra civil.\nPer complementar i/o contrastar la informació anterior, ens complau extreure de la pàgina web de l'Ajuntament de Lleida – La Paeria, el següent text (Agost 2015):\nPopularment és conegut amb el nom de la Suda, veu àrab que significa àrea urbana closa.\nEl nom suda faria referència a la fortalesa andalusina construïda durant el segle IX al lloc avui ocupat pel castell reial, però també és el nom amb què les fonts medievals designen el barri noble que s’estenia pel turó.\nFou el palau on residia el monarca durant les seves estades a Lleida.\nLa seva construcció respon a diferents etapes situades entre finals del segle XII i el segle XIV, motiu pel qual hi conviuen formes romàniques i gòtiques.\nFou l'edifici civil més notable de la ciutat i un important centre de decisió política.\nEls seus murs foren l'escenari de fets transcendentals de la història de Catalunya i de la Corona d’Aragó.\nA més de les diferents Corts que s’hi celebraren, alguns dels fets més destacats són el molt probable enllaç matrimonial entre Peronella d’Aragó i Ramon Berenguer IV, comte de Barcelona, l’any 1150; el reconeixement de Jaume I com a rei a les Corts de 1214, o l’empresonament del príncep Carles de Viana pel seu pare, Joan II, l’any 1460.\nLa situació canvià radicalment durant els segles XV i XVI, quan els reis, durant les seves estades a la ciutat, deixen d’allotjar-s’hi.\nA partir d’aleshores s’inicià un procés d'abandonament i degradació que culminà amb la seva transformació en caserna militar durant la guerra dels Segadors.\nA la compartimentació dels seus espais s'hi anaren afegint mutilacions diverses durant la guerra de Successió, però les agressions patrimonials més importants es produïren als segles XIX i XX, quan el castell fou utilitzat com a polvorí.\nLa seva explosió minvà greument les dimensions originals del castell.\nEl castell del Rei fou declarat monument històric l'any 1931, però la tropa hi romangué fins a l’any 1948.\nIniciada la desmilitarització del turó, i a diferència de la catedral, el castell quedà condemnat a l'oblit.\nFou durant la dècada dels anys vuitanta quan començaren les primeres intervencions arqueològiques encaminades a integrar-lo novament a la vida dels lleidatans.”\nAmb la conquesta cristiana de Lleida (1149), la Suda esdevingué Palau Reial, per allotjar al reis durant les seves estades a la ciutat.\nEn època medieval l'edifici patí diverses modificacions (segle XII, 1316, 1340 i 1466) que l'adequaren a la seva funció i als gustos de l'època.\nL'any 1980, amb direcció i projecte de l'arquitecte lleidatà, G. Saez Aragonés, es restaurà la torre del costat sud-oest.\nL'excavació efectuada l'any 1986, que afectà l'àrea d'accés pel costat est i pel costat oest i el propi recinte de la Suda, posà al descobert la fonamentació de l'esmentat recinte, les troneres i part de la necròpolis de l'església de la Suda.\nEls treballs realitzats durant el 1993 han permès identificar per primera vegada les restes constructives.\nEs tracta d'un mur tosc i mal conservat però associat estratigràficament a materials ibèrics i de procedència itàlica.


EL CORONAVIRUS VA TANCAR SIN CITY, CREANT UNA SITUACIÓ POTENCIALMENT DEVASTADORA PER A LAS VEGAS - NACIONAL\nPrincipal Nacional El coronavirus va tancar Sin City, creant una situació potencialment devastadora per a Las Vegas\nEl coronavirus va tancar Sin City, creant una situació potencialment devastadora per a Las Vegas\nLAS VEGAS — Don Gummerson i Josh Pepper Clarke van deixar The Flamingo i van caminar sols per la vorera de l'Strip, passant per portes tancades del casino i màquines de daiquiri a l'aire lliure envoltades de bosses negres d'escombraries, fins a l'únic restaurant que serveix menjar durant mitja milla en qualsevol direcció: McDonald's. Els treballadors del petroli de Manitoba estaven a la ciutat per a un casament: Gummerson es va casar amb la madrastra de Clarke a les 11 del matí de dimecres, les últimes nupcies al casino tropical en un futur previsible, un dia després que el governador de Nevada, Steve Sisolak (D) anunciés el tancament de tots els casinos. , hotels i empreses no essencials en resposta a la ràpida pandèmia de coronavirus.\nMentre Clarke col·locava una ampolla de xampany Wycliff de 7 dòlars del maluc als llavis roscats, Gummerson, amb un esmòquing negre a joc, va lamentar el seu viatge solitari per una ciutat del pecat estranyament tranquil·la.\nAquest serà el nostre sopar de noces, va dir. McDonald's.\nEl tancament sobtat de tots els casinos de Nevada va ser una reacció exagerada, van insistir, fent una diatriba amb improperis sobre com no pensaven que Las Vegas tiraria la tovallola. Clarke estava especialment molest perquè creu que el virus realment afecta només a la gent gran: no crec que això hagi de passar.\nEls homes estaven entre els pocs turistes que quedaven navegant per l'Strip de Las Vegas, com ningú l'havia vist mai: gairebé desproveïts de festers, jugadors i venedors ambulants. La directiva del governador, que va caure en oïdes sordes a la ciutat (incloses les d'un club de striptease per a majors de 18 anys que ofereix balls de volta), es va convertir en un mandat divendres a la tarda. Sisolak va anunciar que es prendria l'acció policial com a últim curs d'acció contra les empreses que es van negar a complir les mesures per frenar la propagació d'un virus en una ciutat dependent del distanciament social.\nQuan els pisos dels casinos van quedar en silenci, molts per primera vegada des de la seva construcció, una ciutat deserta construïda amb el trànsit turístic d'arreu del món va bullir d'ansietat. A les centrals dels sindicats locals, als refugis per a persones sense llar, a les línies de botigues d'armes i a les esglésies, gent de tots els estils es preparava per a un futur incert. Era gairebé impensable, aquesta ciutat enfrontada a l'únic veritable espectacle que ha experimentat mai: un virus insidios que es va detectar per primera vegada a l'altre costat del món.\nDesprés que el governador de Nevada Steve Sisolak (D) va ordenar que tots els negocis no essencials tanquessin el 18 de març, els turistes de Las Vegas es van veure obligats a escurçar les vacances. (The Washington Post)\nEl trànsit a Las Vegas Boulevard s'ha esvaït i el brunzit i els sons continus dins dels casinos monolítics han donat pas al baix zumbit de l'electricitat, l'aire condicionat i els èxits pop dels anys 90 sonats per a un públic de personal de seguretat i personal de neteja.\nLes aigües de les fonts en espiral del Bellagio romanen quiete, tot i que algunes de les marquesines de l'hotel romanen il·luminades a la nit, pintant el cel blau, blanc i daurat en un escenari sonor del desert buit. Uns quants panhandlers que murmuraven van romandre asseguts a les voreres de la Franja. Incapaços o no disposats a buscar alternatives en aquesta estranya nova realitat, van alçar rètols de cartró amb missatges amb marcadors a un grapat de persones sense humor.\nVeteran mariner discapacitat. Sense llar. Només Déu ens pot salvar ara.\nL'aturada no només ha estat impopular entre els turistes que marxaven, sinó que també ha enfurismat l'alcaldessa Carolyn Goodman, que va oferir una severa refutació a la decisió del governador en una reunió de l'Ajuntament dimecres. Una parada d'aquesta magnitud no va tenir precedents, va dir. Ni els esdeveniments de l'11 de setembre ni el tiroteig massiu d'octubre de 2017 que va cobrar 58 vides en un festival de música aquí no van tenir l'efecte de congelar el turisme durant 30 dies.\nSé que nosaltres, i ells, no podem sobreviure a cap tancament total de l'economia durant un període de temps més enllà de la setmana o dues immediates, va dir Goodman. Si us plau, governador, hem de poder viure les nostres vides, donar suport a les nostres famílies i, sí, mantenir Nevada fort, però junts.\nVa demanar un tancament de vuit a 10 dies, més curt del que els Centres per al Control i la Prevenció de Malalties diuen que pot ser un període d'incubació de dues setmanes per al virus. El repte de Goodman a Sisolak, que va ser ignorat, va dividir molts de Las Vegans, ja que té molta gent a tot el país. Què és millor? Un tancament econòmicament paralizant prou temps com per assegurar-se que el virus és en el passat, o menys restriccions a la vida quotidiana i el risc d'infecció generalitzada?\nCom a algú de la indústria turística, em va agradar molt el que havia de dir l'alcalde Goodman, per motius egoistes, va dir Tim Brooks, propietari i director general de l'Emerald Island Casino a Henderson. Però realment no sé què és realista. M'agradaria tornar a la feina i no patir aquestes famílies? Sí. Però amb quin risc?\nL'Illa Esmeralda, un casino d'una sola planta amb un bar i un restaurant obert les 24 hores, depèn molt menys del turisme que la majoria dels casinos del cor de Las Vegas. Penseu Cheers amb màquines escurabutxaques. A finals de la setmana passada, Brooks es va adonar que la porta d'entrada del seu casino obert les 24 hores no havia estat tancada des que va obrir el local fa 18 anys. On diables són les claus? Preveient un tancament, Brooks va trucar dilluns a un serraller i va fer instal·lar un nou pany. Quan va arribar la notícia, va fer la darrera trucada per primera vegada, a les 23.50 h.\nL'endemà, el seu personal es va dedicar al negoci desconegut de tancar un casino. Les màquines escurabutxaques es van buidar d'efectiu i es van netejar amb esprai desinfectant. Les ampolles de licor es van tapar i les línies de l'aixeta del barril es van netejar.\nUn mes a la prestatgeria suposarà una pèrdua de sis xifres d'ingressos, diu Brooks, i manté entre 20 i 30 membres essencials del personal a bord i deixa anar més de 130, la majoria dels quals es van filtrar a l'illa entre les 10 a.m. i les 4 p.m. Divendres per educar-se sobre les prestacions d'atur.\nEstàvem cantant i planejant una expansió a finals d'any i donar feina a 50 persones més, va dir Brooks. Esperem que l'estat faci un pas al plat i alleugeri algunes de les restriccions per a totes les persones que recullen l'atur. El que em fa més mal que res és que està afectant la vida de les persones que coneixem i estimem.\n'Ara mateix és una bogeria'\nJose Triana va sortir de la recepció de la seva clínica de salut dijous a la tarda a les 4 de la tarda. per obrir la porta principal i dir-li a un home altíssim i mohawk que tossiu amb una màscara mèdica blava que les proves d'auto-covid-19 havien acabat.\nPreferiria que truques demà. Ara mateix és una bogeria, va dir Triana, de 29 anys. Quan l'home li va preguntar quant de temps hauria d'esperar per fer-se la prova, el dolor i l'esgotament de Triana van trencar la seva màscara N95 i la seva visera mèdica. No ho sé. M'agradaria molt que poguéssim, m'agradaria molt que poguéssim. És que... no m'ho puc permetre, no em puc permetre el luxe de pagar al meu personal'.\nSahara Urgent Care and Wellness va ser una de les poques clíniques que ofereixen proves de coronavirus disponibles per a persones que presenten símptomes. Durant tres dies a partir de dilluns, els empleats van dirigir els cotxes a través d'un laberint de cons de trànsit connectats amb una corda blanca fins a un lloc on els tècnics esperaven amb hisops nasals. Quan es van conèixer els resultats, els pacients van esperar diverses hores després d'obtenir-los per ser notificats si havien donat positiu al virus. Els cotxes envoltaven el bloc cada dia i, després de més de 700 proves, la clínica els va limitar a la cita per telèfon o en línia.\nA les zones més afectades, les proves estan restringides als treballadors sanitaris i pacients hospitalaris\nNo estem rebent el suport que ens agradaria, va dir Triana mentre l'home es retirava al seu cotxe aparcat, on una dona amb mascareta esperava al seient del passatger. Els nostres recursos s'han esgotat. Sincerament, tots els que entraven tenien mala pinta. Realment no hem rebutjat ningú.\nTriana va dir que no se li va permetre compartir quants casos confirmats la seva clínica ha informat al comtat de Clark, que inclou Las Vegas i la segona ciutat més gran de Nevada, Henderson. Segons el districte sanitari del sud de Nevada , 126 casos positius de covid-19 es van informar divendres al comtat de Clark, amb dues morts, totes dues persones d'uns 60 anys amb afeccions mèdiques subjacents. Però l'amenaça de transmissió és especialment alta en comparació amb la resta del país, segons els experts, perquè als més de 200 casinos de la regió, la gent maneja fitxes, efectiu, targetes, màquines escurabutxaques i pantalles tàctils, tot això a prop de l'altre.\nSis proveïdors mèdics de cinc hospitals que van parlar amb The Washington Post van dir que cadascun s'havia inundat de pacients que demanaven proves després de mostrar símptomes de covid-19. Tal era la demanda del Valley Hospital Medical Center, van dir dues infermeres, que la seguretat es concentrava a les àrees d'ingrés per fer front al desbordament i ajudar a la detecció. Això va proporcionar una oportunitat per a la dolenta: els lladres van irrompre en cinc cotxes que pertanyien a membres del personal de l'hospital i van agafar diversos obredors de portes de garatge i registres amb adreces de casa, van dir els membres del personal. Les dues infermeres van parlar sota condició d'anonimat, citant una norma hospitalària contra el contacte no autoritzat amb els mitjans. El departament de policia de Las Vegas no va respondre a una sol·licitud de comentaris.\nQuan ho vaig sentir per primera vegada, vaig pensar, no, deuen ser notícies falses, va dir una de les infermeres. Llavors va veure les imatges i va parlar amb aquells els cotxes dels quals van ser objectiu. Només estem intentant fer la nostra feina i intentar ajudar la gent, i sembla que no hi ha ningú que ens ajudi. Simplement no sona real. Qui ataca la gent que intenta ajudar-los?\nQuatre milles de distància, a la botiga d'armes i municions Briarhawk, més de 30 persones van esperar a la cua per comprar armes i/o municions quan la botiga va obrir al migdia, reflectint una escena a altres botigues d'armes aquí. Alguns clients van dir que estaven motivats per les històries que circulaven a les xarxes socials d'invasions a casa. Tres van citar un article específic que havien vist a Snapchat que descrivia una invasió domèstica a la propera Henderson, en la qual homes aparentment vestits de treballadors de serveis públics mantenien una família a punta de pistola i robaven subministraments. Moltes d'aquestes històries i afirmacions d'arreu del país —moltes desmentides— circulen en línia i a les xarxes socials durant dies, alimentant la por; el departament de policia de Henderson va dir que la publicació no es va considerar creïble i ha instat la gent a deixar de difondre rumors.\nShawna Sanders, una de les primeres a la fila quan Briarhawk va obrir dijous al migdia, va dir que havia escoltat històries d'entrades i vist vídeos de baralles a les botigues de queviures. Quan va llegir que algú va ser apunyalat per subministraments en un altre estat, va pensar que la violència arribava a Las Vegas. Es va traslladar aquí fa quatre anys des de Nova Jersey per viure amb la seva mare, una decisió de la qual ha arribat a lamentar. La mare soltera de dos fills va treballar com a cambrera fins a l'aturada, que va provocar l'acomiadament. Dilluns va buscar a Google pistoles per a dones i després es va presentar al Range 702, un lloc local de tir, amb una idea de quines pistoles volia provar. Va reduir les opcions a dues armes petites i lleugeres: una Glock 40 o una Glock 9, ambdues entre els 400 i els 600 dòlars. No puc estar aquí fora intentant viure la vida amb un ganivet, va dir. Necessito protecció real.\n'La zona del crepuscle'\nRepresentants de més de 130 organitzacions sense ànim de lucre del sud de Nevada es van unir a una conferència de United Way dimarts al matí, organitzada per Kyle Rahn, de 60 anys, la primera dona presidenta de United Way del sud de Nevada. Els centres d'acollida per a persones sense llar, proveïdors d'àpats, centres de tractament de drogues i alcohol i representants estatals i locals de salut i assistència d'emergència s'hi van unir, amb l'objectiu de fer balanç dels recursos i fomentar la col·laboració. Molts preveuen que l'aturada d'un dels comtats més grans del país posarà en perill la gent als marges de l'economia de Las Vegas. Rahn fa tres setmanes va crear un fons d'assistència d'emergència per a les organitzacions sense ànim de lucre, anticipant un tancament.\nJa no és el que és habitual, va dir Rahn al grup. I potser no serà mai més.\nÉs el tipus de feina que no es pot fer des de casa, així que durant tota la setmana un grup bàsic de cinc dones va venir a les oficines de United Way cada dia, rentant-se les mans diligentment i mantenint el distanciament social mentre organitzava una xarxa creixent de voluntaris i organitzacions sense ànim de lucre. tornar a proposar-se per a un tsunami.\nUna de les dones de la trucada, Terry Ruth Lindemann, dirigeix Family Promise of Las Vegas, un grup que ajuda les famílies recentment sense llar a trobar habitatge temporal en motels i amb organitzacions religioses. Lindemann exigeix als visitants que es rentin les mans a l'entrada. Després d'això, els pares es presenten als treballadors de casos i passen pel procés sovint dolorós d'explicar com van arribar-hi. Els nens s'estenen als sofàs i miren DVD de Pixar a la sala principal; l'oficina està plena de caixes apilades de bolquers.\nHa estat treballant 13 hores diàries, responent centenars de correus electrònics. Encara no estic convençut que no sóc una estrella en un episodi de 'The Twilight Zone', va dir Lindemann.\nEl comtat de Clark, diu, acostuma a acabar cada curs escolar amb uns 14.000 nens catalogats com a sense llar, cosa que estima que significa que fins a 5.000 famílies viuen en cotxes o oscil·len entre sense llar i allotjats. Family Promise té unes 40 famílies en el seu volum de casos, amb plans d'ampliar-se a 100 el 2020 amb un pressupost de funcionament de 700.000 dòlars anuals, una part dels quals són fons públics.\nEl tancament de la Franja, diu, crearà molta necessitat de bancs d'aliments, d'assistència en lloguer, d'acollida de motel, va dir. Això vol dir que aquesta comunitat s'haurà de reunir com mai abans, i estem començant a respondre d'aquesta manera, de la mateixa manera que ho havien de fer per a Katrina i Sandy.\nMentre parlava, les primeres víctimes d'habitatge de l'aturada van entrar des del carrer i van aparcar al sofà Family Promise: una família de cinc persones, dirigida per una mare soltera, que la setmana passada va fer el pelegrinatge des d'Utah a Las Vegas a la recerca de treball.\nDues milles a l'est, a la seu del Culinary Workers Union, el sindicat més gran de Las Vegas i possiblement el més poderós de la ciutat, els treballadors van trucar i van omplir la sala d'espera, preguntant-se sobre els seus sou mentre els casinos i els hotels estaven buits.\nHo estem negociant aquesta setmana amb els casinos, va dir Bethany Khan, directora de comunicació de la unió culinària. Per a la majoria de treballadors que representa el sindicat culinari, res canviarà. Es pagaran durant tot això. Exigim que tots els empresaris, sindicats i no sindicals, paguin als seus empleats durant el tancament.\nTot i que alguns casinos no sindicalitzats van oferir una compensació per als empleats acomiadats, inclòs el propietari notoriament antisindical de Las Vegas Sands, Sheldon Adelson, la majoria dels casinos, hotels i petites empreses més petits que existeixen a la perifèria de la Franja no ho faran. I amb al voltant del 40 per cent dels residents que no són membres d'un sindicat, l'impacte d'una congelació salarial durant un mes serà durador i greu, va dir Rusty McAllister, secretari executiu-tresorer de l'AFL-CIO de l'estat de Nevada.\nSi mireu enrere l'11 de setembre, vam ser una de les ciutats més afectades i vam trigar més temps a tornar, diu McAllister. Si la gent està preocupada o la gent ha de buscar llocs per reduir, un dels primers llocs que retalla és en els seus plans de vacances. Això té un impacte immediat a la nostra ciutat. Som dels primers a sentir-ho i els últims a sortir-ne quan passa una cosa així.\nPer als propietaris de petites empreses fora de l'abast del sindicat, però no menys dependents d'una vibrant Strip de Las Vegas, la durada del tancament i les decisions dictades pel govern estatal i federal poden significar la diferència entre tenir un negoci i no. Lisa Ortiz, propietària i operadora de The Hair Lounge, diu que el futur del seu negoci depèn que els seus perruquers paguin el lloguer en un moment en què cap d'ells treballa.\nSi paguen el lloguer i ens recuperem, renunciaré a algunes coses i intentaré que tothom es posi en peu, va dir. Però si no ho fan, és possible que no es recuperi. Sincerament, depèn de si això dura més de 30 dies o no. Tot està a l'aire ara mateix.\nAixí que ella esperarà. El dijous al vespre, Ortiz va portar el seu fill petit a la botiga per conèixer un dels seus estilistes que necessitava recollir subministraments. S'havia passat la setmana netejant productes per al cabell, amb la intenció de vendre'ls a través de les xarxes socials al preu i assegurant la botiga contra els saquejadors: tancant miralls i equips de saló cars. També havia vist la reclamació d'invasió domiciliària a Snapchat. I el saló va experimentar recentment un atropellament fora de l'horari. Enganxada a la cintura texana mentre enganxava el seu nen a un seient del cotxe hi havia una petita pistola carregada.\nSembla que pot passar qualsevol cosa, va dir. No saps què creure.\nPer a d'altres, les matemàtiques que tenien per davant presagiaven mesures més desesperades. Passejant pels passadissos d'una botiga de queviures de Cardena, Oscar Ibarra i Judy Luis van contemplar què calia per alimentar la seva nena de 10 mesos, Catalina, pagar el lloguer i alimentar-se després que tots dos van perdre la feina. Era amfitriona al Grand Lux Cafe on the Strip, i ell treballava per a un constructor de piscines.\nA causa de tot aquest tancament, els clients no ens volen a prop ara mateix, perquè pensen que algú el podria tenir, va dir Ibarra. Tinc una mica estalviat, prou per a les properes setmanes.\nHan comprat a granel i s'han saltat àpats. Això hauria de funcionar durant quatre setmanes. Si l'aturada dura més d'un mes, la família podria haver de traslladar-se a Portland, on viu la seva mare: tret que ens diguin que no haurem de pagar el lloguer el mes següent, no hi ha gaire més que podem fer.\nI mentre alguns caminaven pels passadissos de les botigues de queviures i feien el dolorós càlcul de quant de temps podrien durar en una Las Vegas sense feina, l'últim dels turistes que una vegada van apuntalar la ciutat van tornar a casa.\nA la Franja, creuant-se amb l'afamada festa del casament canadenc, Matt Cross i Gio Feusi tenien equips de mà a remolc. Se'ls havia demanat que abandonessin el Cosmopolitan dues nits en una estada de tres nits que, combinada amb el bitllet aeri des de San Francisco, va costar només 480 dòlars en una economia presa pel virus.\nVam sortir de San Francisco perquè les coses estaven tancant i era molt barat arribar aquí, va dir Cross. Feusi va afegir: no pensàvem que Vegas es tanquessin mai.\nEn això, no estaven sols.


El Pinell de Brai s'ofereix per rebre el rebuig dels ecoparcs metropolitans\nL'Ajuntament i tres empreses privades signen un conveni per restaurar una de les mines d'argila\nGUSTAU MORENO. El Pinell de Brai\n+ L'abocador del Pinell seguirà el sistema de la pedrera Elena, a Cerdanyola del Vallès. Foto: C.A.\n«Aquest projecte no és la panacea per al Pinell, però tampoc hi veiem cap perill», va afirmar ahir l'alcalde. Pere Martí (CiU) va assenyalar que no es tracta de fer un abocador, sinó de la restauració mediambiental d'un espai tan degradat com és una pedrera, amb totes les mesures de seguretat i dins de la llei, i sempre que tinga tots els permisos de la Generalitat. Martí va remarcar que «no s'enterrarà res que contamine» el subsòl, i que el govern del Pinell es va emportar una molt bona impressió d'una visita recent a la restauració de la pedrera Elena, a Cerdanyola del Vallès. De fet, una de les tres empreses privades que han signat el conveni amb l'Ajuntament del Pinell de Brai és Puigfel SA, de Cerdanyola del Vallès, que per tirar endavant el projecte ha constituït una unió temporal d'empreses amb Pàndols SA i Suministros de Arcillas SA, les empreses propietàries de les argileres del Pinell.\nEl conveni entre l'Ajuntament i les tres empreses suposa que, en una primera fase, el consistori rebrà 100.000 euros per a la tramitació dels permisos municipals. Més endavant, el Pinell de Brai ingressarà dos euros per cada tona de rebuig dels ecoparcs que les empreses dipositin a la mina d'argila, fins que la zona estiga completament restaurada i amb l'objectiu de recuperar la morfologia original de la finca, que té una superfície total de 55 hectàrees. Martí va explicar que els càlculs són que l'Ajuntament ingresse uns 300.000 euros anuals, una xifra que suposa que cada any podrien entrar a l'argilera unes 150.000 tones de rebuig dels ecoparcs. Amb tot, l'alcalde va afegir-hi que serà un procés «tranquil» i coordinat amb l'explotació actual de la mina.\n>També un abocador de runa de la construcció\n>L'oposició rebutja el projecte\n>El Pinell de Brai accepta la instal·lació d'un abocador de residus metropolitans


De tot una mica: La voz, de l'Arnaldur Indridason\nEstic convençut que aquest autor necessita un període d'adaptació, independentment del llibre que es triï per començar. El meu primer va ser 'La dona de verd', i no em va deixar una gran impressió. Però al cap d'un temps vaig animar-m'hi altre cop i em va agradar més, i després més. Quan t'adaptes a la manera de fer de l'islandès, les històries atrapen molt més i ja saps què hi trobaràs. Molt diferent a altres novel·les negres, amb molt més argument i molt ben bastides. Això sí, qui busqui un ritme trepidant estil americà, més val que ni ho intenti. Jo he llegit tots els que han traduït al català, encara tinc l'esperança que en facin algun més...\n30 de maig de 2018, a les 14:29\nJo el vaig llegint i m'agraden més cada vegada. No cal que tot sempre sigui trepidant, pot ser més reflexiu, amb més argument, amb temes importants i amb personatges profunds...\n30 de maig de 2018, a les 22:13


Escoda & Codina guanya al banc per declarar-se nul·la la clàusula de venciment anticipat (I/II).\nEscoda & Codina, Advocats guanya a una coneguda entitat bancària davant l'Audiència Provincial de Barcelona en aconseguir es declari abusiva la clàusula de venciment anticipat prevista en una escriptura notarial de disponibilitat de crèdit amb garantia hipotecària.\nMitjançant escriptura notarial subscrita l'any 1999, l'entitat bancària demandant va concedir al matrimoni demandat una disponibilitat de crèdit amb garantia hipotecària fins a un determinat límit de quantitat sobre l'habitatge de titularitat dels esposos.\nEn la citada escriptura, es detallaven les condicions del crèdit hipotecari i, entre tals condicions, es trobava recollida l'aplicació de la clàusula del venciment anticipat del contracte en cas d'incompliment per part del deutor hipotecari de la seva obligació de pagament almenys durant tres terminis mensuals.\nEl matrimoni va anar complint amb les seves obligacions hipotecàries puntualment fins que, com moltes famílies, amb l'anterior crisi econòmica i financera, va començar a impagar les quotes del crèdit hipotecari a les quals venia obligat.\nDavant tals impagaments, l'entitat bancària va interposar demanda executiva davant el Jutjat de Primera instància de Mataró on sol·licitava requerir judicialment de pagament al matrimoni deutor pel principal, els interessos reportats i les costes. També va sol·licitar que es procedís a la subhasta de la finca hipotecada.\nA tal petició i durant el transcurs del procediment, la demandada es va oposar al·legant que la clàusula de venciment anticipat continguda en l'escriptura era abusiva atès que va ser executada per l'entitat financera quan, entre altres argumentacions, només s'havia deixat de satisfer 5 quotes i mitja sent el termini pactat per a la devolució del crèdit de 30 anys amb imposició de costes a càrrec de l’adversa.\nEl jutjat de Mataró, en la seva Interlocutòria, va acordar declarar abusiva la clàusula de venciment anticipat i, en conseqüència va decretar la improcedència de l'execució, acordant el sobreseïment d'aquesta.\nL'entitat bancària va recórrer en apel·lació davant l'Audiència Provincial de Barcelona (APBCN) amb base en l'efectivitat de la clàusula que establia el venciment anticipat. El matrimoni apel·lat es va oposar i va sol·licitar la confirmació de la resolució judicial del del Jutjat d’instància de Mataró.


Facturació anual (significat, fórmula) | Com es calcula?\nLa facturació anual s’anomena principalment vendes anuals o rebuts anuals d’una professió. Tanmateix, a les finances, la facturació anual és referida habitualment per fons d'inversió i fons negociats en borsa (ETF), que mesura les seves participacions anuals d'inversió que determinen els nivells de salut i activitat del fons i també poden ajudar a comparar-lo amb els anys anteriors o amb competidors.\nFórmula de facturació anual\nÉs un terme senzill que inclou el següent:\nFórmula de facturació anual = Vendes totals de la societat mercantil o\nProducció total d 'una empresa fabricant o\nTotal d'inversions de fons d'inversió mútua, fons negociats en borsa, etc. o\nRebuts bruts d'una professió durant l'any concret.\nExemple de càlcul de la facturació anual\nPer explicar el terme, considerem un negoci. Suposem que un comerciant d’articles de roba ven un producte a 5 dòlars. Ara, mensualment, el comerciant ven de mitjana 1.000 productes.\nCàlcul de la facturació mensual del comerciant\nPer tant, el comerciant guanya 5.000 dòlars mensuals (5 $ * 1.000).\nCàlcul de la facturació anual del comerciant\nAixí, la facturació anual del comerciant és de 60.000 dòlars.\nS'ha de tenir en compte que la xifra de negoci anual és la xifra de vendes abans de deduir la compra, les despeses directes i abans d'afegir ingressos no operatius i altres ingressos indirectes. Per tant, és una xifra bruta.\nÉs un indicador de la força de guanys d’una entitat. Té en compte els ingressos totals basats exclusivament en el preu de venda citat i en una sèrie de productes venuts. La facturació anual indica clarament la força del mercat d’una empresa i la imatge d’aquesta empresa entre els clients.\nEs tracta d'una quantitat periòdica que mostra la facturació de l'exercici o del calendari, segons el cas, és una xifra uniforme i es pot mantenir la uniformitat de la dosi per a diversos propòsits a l'empresa.\nLa xifra de negoci anual ajuda a comparar. Com que es tracta d'una xifra periòdica, la xifra de negoci anual pot ser comparada per una empresa amb l'exercici o l'any natural precedents, segons els casos. O es pot comparar amb la facturació anual d’un altre producte per al mateix calendari de l’exercici financer, segons els casos.\nTambé es pot utilitzar una xifra de negoci anual per mantenir la competitivitat entre les entitats. Aquesta xifra d'una empresa concreta d'un any concret es pot comparar amb el mateix producte d'una altra empresa per al mateix aquí, i s'haurien de prendre mesures per fer coincidir la facturació anual amb l'empresa competitiva o superar la mateixa.\nLa xifra de beneficis nets de qualsevol empresa és l’import obtingut després de deduir diverses despeses, tant directes com indirectes, a més d’afegir ingressos indirectes i no operatius a la xifra de negoci anual. No obstant això, es pot veure que la xifra de beneficis nets no mostra la imatge real de l’entitat i potser de vegades és enganyosa.\nDe vegades, l'empresa obté ingressos indirectes anormals, com ara beneficis especulatius, mentre que el negoci principal de l'empresa pot ser d'algun altre producte. Per tant, el benefici net pot ser molt alt, tot i que això no mostra la imatge exacta. Per tant, mostra la imatge correcta de quant ha establert la base de mercat de l’empresa.\nTot i que en el sentit literal, el terme volum de negocis anual pot no ser un tema crític; no obstant això, hi ha alguns desavantatges particulars de prendre les xifres de facturació a efectes de presa de decisions.\nAquests desavantatges inclouen en primer lloc, pot succeir que la companyia ven productes enormes cada un, creuant la marca de diversos competidors. No obstant això, el preu total de compra afegit a les despeses totals pot augmentar la facturació total.\nA més, augmenta la rigidesa mentre es pren una xifra anual. En una empresa de caràcter estacional, la facturació anual pot no resoldre el propòsit de mostrar la imatge correcta de la situació.\nAltres vegades, certes empreses només obtenen beneficis enormes en un període determinat. Per tant, la xifra de negocis anual podria ser esbiaixada; no obstant això, tenint en compte els imports trimestrals o mensuals de facturació, es pot treure una conclusió millor i lògica.\nNormalment, l’empresa, els grups d’interès i el públic en general tenen en compte el benefici net de l’empresa per analitzar bé les empreses i la posició de l’empresa al mercat en lloc de tenir en compte la xifra de negoci anual per concloure la salut per favor.\nHi ha diversos punts a tenir en compte per calcular la facturació anual de l’empresa. Una de les coses crucials és que la facturació anual es pren per un any, que pot ser un any natural o un exercici.\nUna altra cosa que cal tenir en compte aquí és que hi ha una diferència entre la facturació i els beneficis de l’empresa.\nEl benefici es pot explicar com l’import obtingut després de la deducció de totes les despeses directes i indirectes juntament amb la compra, estoc d’obertura i altres costos relacionats de la facturació, així com després d’afegir tots els ingressos indirectes com interessos, lloguer, dividend, beneficis per vendes d’actius de capital, etc. Aquest import mostra l’efectiu generat per totes les operacions de negociació i la capacitat de l’entitat per augmentar la riquesa del negoci.\nSi bé, en canvi, la facturació ens mostra la xifra bruta, que mostra les vendes brutes de l’empresa o de la professió, tal com s’explica anteriorment a la definició.\nCom s'ha explicat anteriorment, la facturació anual és una xifra de les empreses, o fons d'inversió, o altres professions, que crea uniformitat entre les indústries a efectes de comparació i comparació amb empreses similars de la mateixa indústria.\nAixí, la facturació anual és una xifra obligatòria per a totes les empreses dels estats per mostrar als grups d'interès i al públic en general segons les Normes Internacionals d'Informació Financera (NIIF) en els seus estats financers, tant per a l'exercici actual com per a l'exercici anterior i, en determinats casos, fins i tot el saldo inicial de l’exercici anterior.


Els Mossos d'Esquadra detenen una persona i desmantellen una plantació de marihuana al Pallars Jussà - FÒRUM.ad\nEls Mossos d’Esquadra detenen una persona i desmantellen una plantació de marihuana al Pallars Jussà\nEl 19/02/20 17:24\nAgents de la Policia de la Generalitat-Mossos d’Esquadra van detenir ahir un home, de 26 anys, de nacionalitat equatoriana i veí de l’Hospitalet de Llobregat, com a presumpte autor d’un delicte contra la salut pública i un delicte de defraudació de fluid elèctric.\nLa detenció és resultat d’una investigació oberta el passat 24 de gener després de trobar-se una plantació de marihuana a l’interior d’un domicili d’Isona i Conca Dellà. Concretament, en un desnonament judicial es va localitzar 200 plantes de marihuana, en diferents estats de creixement, al soterrani de la casa.\nEl agents van comprovar que s’havia muntat una complexa instal·lació per fer un cultiu intensiu indoor de marihuana amb capacitat per fer quatre collites l’any. Disposava d’un sistema de temperatura regulada i d’il·luminació, reg automatitzat, un sistema de control d’humitat i de circulació d’aire, així com filtres d’olors per tal de dificultar la seva localització.\nDesprés de diferents gestions d’investigació els agents van aconseguir localitzar i detenir ahir, a l’Hospitalet de Llobregat, un dels responsables de la plantació.\nNotícia Anterior: Els cònsols d’Encamp reben a l’ambaixadora francesa, Jocelyne Caballero\nSegüent Notícia: Comença la Mobile Week del Pirineu amb l’objectiu de fomentar el desenvolupament digital


Pastís sense derivats làctics, amb taronja i xocolata - Recepta de myTaste\n200 gr de margarina vegetal (per ser sense derivats lactis, sinó hi poso\nRetirar del foc i abocar el suc sobre la xocolata. Primer de tot tamisar la farina de panís i mesclar-la amb la farina d'ametlla sense grumolls\nCobreix el pastísamb la ganache i decora’l ambtaronjaconfitada (opcional). *nosaltres acostumem a fer aquest pastís de xocolataamb una ganache posant la mateixaproporció de xocolatai de nata\nDesemmotlleu i adorneu amb una tira de pell de taronja. Remulleu les fulles de gelatinaambaigua freda\nSi voleu la podeu fer ambdiesd'antelació ja que a la nevera aguanta fins a una setmana sense cap problema\ndamunt del pastís, amb un pinzell ves pintant les parts de contrast, com a la. Traducció, suplica, suposant que els pares escolten amb el mans-lliures\nIaprofitant que ara les maduixes del Maresme es troben en el seu punt més àlgidi per tant, quan són més dolces, doncs vaig preparar aquest pastíscombinant-lesamb el milloringredientamb què les podem acompanyar\nUna vegada estiguilíquidaisense grumolls, ho retirem del foc iliafegim l’ametlla mòlta i remenem amb una espàtula o cullera fins que estigui ben integrada\nA continuació us proposo una recepta adaptada d’un fantàsticpastís de xocolataambxocolataixocolata al rom, només apte per enamorats de la xocolata\nCobrim la base de massa brisa del pastísamb melmelada de taronja (sense por), després hi posem la xocolata per sobre ifinalment decorem amb la taronjaconfitada\nSense perdre temps hiafegeixes els fulls de gelatina ben escorreguts icontinues remenant fins que no hiquedi cap grumoll\nUntem el motlle on farem el pastísamb mantega, l’espolsem ambfarinai el reservem a la nevera. Doncs per posar-les sobre el pastís em va semblar que era massa consistent, més aviat una mica dura\nEl mateix, però ambxocolata de taronjaisense sucre. El mateix, però ambxocolataamb llet isense sucre\nAfegir la xocolata fossa amb una mica de llet. Barrejar els rovells amb el sucre, l'esteviail'oli. Sense preàmbuls\nAcabarem la temporada amb un pastís fresquet i super sa. A més a més dels blocs clàssics, també podem trobar moltes receptes a través d'aplicacions com Instagram\nIsi només feu la base, sense cap cobertura, també us encisarà. Fondre la xocolataamb la mantega al bany Maria (o al microones), deixar refredar una estona\nsensedeixar de remenar. Amb una cullera, repartim el xarop de taronja per tota la superfície del pastís, assegurant-nos que queda tot ben empapat\nEn el llibre de rebosteria de la Thermomixvaig veure que també ho feienambtaronja, tot igual només que amb suc de taronja, ivaigtriar-la de seguida, quina bona combinacióamb cobertura de xocolata del pastís que volia fer\n)Hauríeu ditmai que amb ous, sucre ixocolata podríeu fer un pastís d'allò més bo. Dies enrera vaig estar parlant amb la Bajoqueta de A la taula i al llit, al primercrit\nA banda, batrem les clares d'ou a punt de neu, es pot fer amb la batedora del "pimer", això ens ajudarà a que el pastís ens pugi més, i les afegirem a la resta d'ingredientsamb molta cura perquè no perdinl'oxigenació\nDesfem la cobertura de xocolatai la posem per la part superior del pastís, però sensearribar a cobrir-la tota\nHe fet el pastísamb aquella barreja de farinessense gluten que ara sempre en tinc de preparada. De fet, la xocolatalligaamb totes i cadascuna de les fruites, oi\nde cacau en pols sense sucre. Espero que us animeu a fer aquest pastís, la combinació de xocolataamb la SMB de taronja és sensacional, la textura és diferent d'un pa de pessicbàsici la decoració és molt senzilla de fer i queda espectacular\nLa recepta és ben fàcil de fer, i el resultat és un pa de pessic molt sucós (que és com a mi m'agraden) iamb el toc de la tarojna i la xocolata tens un bon final de cap de setmana i uns quants esmorzars de laborables ben coberts


Aprofitar els audiovisual en esdeveniments esportius per mostrar la teva marca - EIKONOS Servicios Audiovisuales\nEn el nostre blog hem parlat en infinitat d’ocasions sobre com organitzar un esdeveniment per promocionar una marca, un producte o un servei: conferències, participar en fires, utilitzar la tecnologia i mitjans audiovisuals més actuals i treure’ls un major profit…\nTot i així, no hem parlat de com realitzar aquestes accions de promoció i màrqueting amb audiovisuals en esdeveniments esportius en els que no participem ni organitzem. És possible anunciar la meva marca en un esdeveniment? Puc incrementar les vendes del meu producte amb aquestes accions?\nHo veurem a diari en multitud de partits, torneigs o jocs que veiem per la televisió o als que assistim. Avui volem parlar de com promocionar la teva marca aprofitant els audiovisuals en esdeveniment esportius.\nAudiovisuals en esdeveniments esportius, una opció recomanable?\nEl primer que has de valorar és si té sentit que la teva marca aparegui en un esdeveniment esportiu. Per decidir-te has de contemplar varis aspectes, amb dos que destaquin per sobre de la resta.\nEl primer és saber si els assistents a l’esdeveniment són públic objectiu per a la teva empresa. Depenen de l’esport i l’esdeveniment, el públic pot ser molt diferent, i en funció del que ofereixis o vulguis vendre, és possible que aquesta franja de públic no sigui interessant o rellevant pel teu negoci.\nLa segona opció és conèixer la repercussió que tindrà aquest esdeveniment. Aquesta és una de les majors avantatges que tenen els esdeveniments esportius, però també un factor que afectarà al cost i per tan al nostre pressupost.\nCom hem mencionat, la repercussió és una de les seves avantatges. En el nostre país i, en realitat, en la major part del món, l’esport té una gran importància i a ningú se li escapa que els esdeveniments esportius acaparen el interès dels milions de persones i tenen un gran seguiment.\nEns ve al cap esdeveniments com els Jocs Olímpics, la SuperBowl en Estats Units o la Champions League. Aquests són exemples de competicions de primer nivell i evidentment en aquests casos és probable que no tinguis masses oportunitats a no ser que tinguis el pressupost de màrqueting de Coca-Cola.\nTot i així, també hi ha altres competicions de menor rang, o petits esdeveniments més locals o itinerants que també has de valorar. Ja hem avisat que el primer que cal saber és si els assistents i espectadors són interessants per a la teva empresa.\nLa participació en un esdeveniment no es limita només a l’organització. És cert que organitzar un esdeveniment és una forma perfecta de donar-se a conèixer, però també es pot cometre un risc de perjudicar la nostra imatge si el nostre poder de convocatòria no aconsegueix atreure el públic suficient o si generem unes expectatives que després no es compleixen.\nEn aquest sentit, podem recórrer per opcions menys arriscades, menys complicades i menys costoses. El patrocini d’un esdeveniment o producte és una forma pràctica d’arribar a un públic objectiu i augmentar el coneixement de la marca. Patrocinar un esdeveniment esportiu ens donarà presència de marca que, depenent dels mitjans amb els que comptem, podrem col·locar la nostra la nostra publicitat en forma de fotografies, vídeos, etc.\nÉs important escollir sàviament per a que el missatge sigui rellevant i impacti de forma directa en el nostre mercat objectiu. Sempre és un desafio escollir els productes correctes o el material que promocionarem. La competència actual fa que les empreses hagin de destacar-se i diferenciar-se en les seves estratègies de màrqueting.\nEls productes promocionals poden ser increïblement eficaços per atreure nous negocis i augmentar el perfil de la nostra marca. Si seleccionem el producte adequat, últil i rellevant, així com la presentació de la nostra marca, els beneficis esta quasi assegurats.\nCompartir el patrocini, una oportunitat per optimitzar costos\nA l’hora d’afrontar un patrocini, el pressupost serà la base per començar a treballar. Si busquem la reducció de costs, podem buscar fórmules com el patrocini compartit amb una altra marca que pugui ser complementària a la nostra. Per exemple, per transmetre un estil de vida saludable, pot resultar òptim un patrocini compartit entre una marca de bambes esportives i una beguda energètica per esportistes.\nAquesta fórmula és perfecte per a l’optimització de costes, i et permetran millorar la teva presència. En lloc de tenir un parell de banderoles, al comptar amb un pressupost major compartit, podreu compartir una bona pantalla de led, per exemple.\nGeneralment, seran els organitzadors de l’esdeveniment els que podran a la nostra disposició els mitjans audiovisuals i espais destinats als patrocinadors. De no ser així, tindrem llibertat per escollir com volem mostrar-nos, instal·lant un stand promocional, una pantalla de led gegant… les opcions són quasi infinites. Si estàs pensant en patrocinar un esdeveniment i vols anunciar la teva marca en ell, pots comptar amb l’experiència i el material audiovisual d’EIKONOS. Parlem!


La CGT reclama millores en la recollida de voluminosos, que fan «dos operaris» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa CGT reclama millores en la recollida de voluminosos, que fan «dos operaris»\ng.c. manresa 10.12.2020 | 22:50\nLa CGT reclama millores en la recollida de voluminosos, que fan «dos operaris» Regió7\nLa secció sindical de la CGT a FCC Medi Ambient ha fet pública la seva «sorpresa» després de conèixer la campanya que ha posat en marxa l´Ajuntament, on insisteix que la ciutadania truqui al 010 quan vulgui desfer-se de mobles i de trastos vells. El sindicat no descarta mobilitzacions si les seves demandes, que fa notar que fa molt temps que reivindica, són ignorades de nou pel consistori.\nLa CGT es demana com farà front l´Ajuntament a l´increment de recollides tenint en compte que «aquest servei va ser retallat el 2011, quan van eliminar un dels dos camions» i que qui ho fa ara «són només dos companys operaris de 62 i de 55 anys, respectivament, que tot i que s´han anat fent grans i les retallades, recullen el doble de tones que fa quatre anys». Remarca alhora que «la ciutat necessita urgentment més personal humà, més maquinària i renovar la vella perquè és perillosa i perquè cau a trossos».


Demolició constructiva – Dídac Boza\nPosted on 18 febrer 2009 by Dídac Boza\n[pureHTML] [p] [/p][p]El que ha passat aquest dimarts entre les avingudes de Josep Tarradellas i de Sarrià de Barcelona no és pas qualsevol cosa. És ben cert que després de la demolició del monument al líder feixista José Antonio Primo de Rivera seguimem patint les dures conseqüències de la crisi econòmica. És evident que les primeres preocupacions de la ciutadania segueixen estan en la feina, la hipoteca o l'escola dels nens. Ningú no pretén que la retirada d'un monument franquista ajudi a resoldre cap d'aquestes qüestions. Però també és veritat, com ha dit l'alcalde, Jordi Hereu, que l'enderroc del monòlit “és un acte de normalitat democràtica”.[/p][p]Té tot el sentit fer desaparèixer de la via pública aquells elements que honoraven la rebel·lió militar franquista, la interrupció de la democràcia republicana i la repressió posterior. L'Ajuntament farà ara que tingui continuïtat la rambla central que quedava interrompuda pel monument. Estem doncs, davant una demolició constructiva.[/p][p]L'escultor que va fer l'obra, Jordi Puiggalí, ha volgut assistir a l'inici de la demolició per mostrar el seu desacord. Volia assegurar-se també que li deixaran recuperar les peces artístiques del monument per col·locar-les al xalet del seu fill. L'actitud de l'artista es pot entendre, des del punt de vista personal i, naturalment, res a dir sobre la llibertat de cadascú a decorar com vulgui o com pugui la seva propietat.[/p][p]Puiggalí va rebre el compromís personal de l'alcalde de recuperar les peces. La regidora Assumpta Escarp preguntava a l'escultor (no sé jo si una mica estranyada) si volia recuperar els elements del monument “tot sencer”. Déu n'hi do! Quines dimensions deu tenir el xalet del Sr. Puiggalí fill!, he pensat jo. [/p][p]Quan es va inaugurar aquest monument, el 29 d'octubre de 1964, faltaven un parell de setmanes perquè nasqués qui signa aquestes línies. És a dir, durant tots els dies de la meva vida fins ara ha estat dempeus a un dels carrers cèntrics de Barcelona un monument tant monolític com la visió del país i la ideologia que volia homenatjar. [/p][p]Intento fer un exercici d'imaginació. Què faria jo mateix si el monument a José Antonio Primo de Rivera i a la Falange fos obra del meu pare. Col·locaria aquest record a casa meva, per fer honor al pare? [/p] [/pureHTML]\nPosted in: BlocTagged: falange, franquisme, hereu\n◀◀ Apunts electorals bascos: hi ha partit\n▶▶ Cardedeu i l’ADN de la proximitat\n0 thoughts on “Demolició constructiva”\n18 febrer 2009 a les 16:42\nDídac, altres preguntes que també ens podríem fer és si a l’edat que el Sr. Puiggalí tenia a l’any 1964, nosaltres, en el seu lloc, haguéssim dit “si” a la realització del monòlit ó “no” amb tot el ventall de matisos com es vulgui tan pels “sis” com pels “nos”. El “si” tenia unes conseqüències, i el “no” altres. Cadascú que es respongui amb el nivell de condescendència que habitualment aplica a la seva vida. No fotem. Salut, amic.\nDídac Boza (resposta a Oriol) ha dit:\n18 febrer 2009 a les 20:30\nEstimat amic Oriol. Naturalment que en l’època en la qual el Sr. Puiggalí va rebre l’encàrrec de fer aquesta escultura era “complicat” dir “no”. Com ho era discrepar de la doctrina oficial en qualsevol aspecte de la vida. En cap moment he criticat l’autor del monòlit per acceptar l’encàrrec de l’obra i ignoro si la va fer per obligació o convençut del que feia. No és aquesta la qüestió. El punt és que considero just que ara es retiri de la via pública perquè aquelles idees que el monument volia homenatjar eren justament les de la imposició i la repressió que va patir el país durant quatre dècades. És història sí, i per això estan els llibres d’història i els museus.\n18 febrer 2009 a les 22:30\nTotalment d’acord, Dídac. Crec que ja t’havia entés.\nTot i que també estic d’acord que no és l’essencial de la qüestió, m’ha semblat oportú afegir un punt i refelexionar un instant sobre els nivells d’acceptació d’allò que ens envolta. Jo tampoc se si va ser convenciment o imposició. El cas és que em dona una mica igual. Sempre he pensat que el futur és pels que han de venir, no pels que anem camí de marxar.\nEstà bé això de lamalla..


El Contraban, divertida negociació matinera entre Andaluces i Labradores — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nEl Contraban, divertida negociació matinera entre Andaluces i Labradores\nNo han faltat les referències a l’actualitat.\nEl Dia de l’Alardo ha començat de la forma més divertida possible. Ho ha fet amb el Contraban, la divertida negociació entre les filaes Labradores i Andaluces.\nDe bon matí, con en cada una de les 101 edicions anteriors, uns representants dels Andaluces han arribat a cavall a les portes dels Castell de Festes on els han rebut els Labradores, com a representants dels habitants de la vila d’Alcoi.\nHa sigut de nou un diàleg satíric, irònic i divertit, on no han faltat les referències al renovat pont de Fernando Reig, el carril bici i Puigdemont, dins d’una negociació per a comerciar abans de començar la batalla. Finalment, l’acord al que han arribat ha sigut de lluitar junts davant el bàndol moro.\nHa sigut la 102 edició en la que aquestes dos filaes han protagonitzat aquest contraban. La Filà Andaluces, els Contrabandistes, havien fet aquest acte amb altres, com els Estudiants o els Someties, ja desaparegudes.


CFA Bellavista | Reprèn el teu futur | Pàgina 5\nAl centre, com cada curs, hem organitzat un mural per mostrar el nostre rebuig contra qualsevol tipus de maltractament envers les dones. Aquest any ens hem plantejat què podem fer cadascuna de nosaltres per evitar la violència masclista, i l’alumnat ha omplert el mural de… Llegeix més»\nAl centre celebrem la castanyada sempre amb una mica de por, perquè els d’anglès venen sempre disfressats i, a sobre, sabem que en qualsevol moment pot entrar un monstre per la porta. Aquest any s’han sentit autèntics crits de terror, i alguns han patit taquicàrdies.… Llegeix més»\nEl professor del CFA i escriptor Josep Francesc Delgado ha estat l’encarregat d’inaugurar el nou curs escolar ho ha fet llegint un conte japonès. Després, s’ha ofert un petit refrigeri als alumnes assistents. L’acte s’ha celebrat als exteriors del centre, aprofitant la remodelació de… Llegeix més»\nAtenció: obrim les portes del centre a tothom que vulgui conèixer què fem i qui som. Divendres 24 de maig podeu venir de 10 a 12 h i la directora us farà una sessió de benvinguda.\nViatge de final de curs 2019\nFa dos anys, a Anglaterra; l’any passat, a Irlanda; i aquest any, els alumnes d’anglès han fet el ja tradicional viatge de final de curs a Malta. Hem vist temples megalítics més antics que les piràmides d’Egipte, paisatges preciosos i ciutats carregades d’història. Ah,… Llegeix més»


Acte d’entrega de diplomes als i les participants del Programa JO PUC del Prat de Llobregat - Fundació Intermedia\nL’acte d’entrega de diplomes del Programa JO PUC es va celebrar el passat 24 de gener al Centre Cívic de Ribera Baixa, situat al Prat de Llobregat. L’esdeveniment, organitzat per l’Ajuntament del Prat de Llobregat, ha estat encapçalat per la tinenta d’alcaldia Marta Mayordomo, de l’Àrea de Promoció Econòmica, Comerç i Ocupació, i per la tinenta d’alcaldia Pilar Eslava, d’Igualtat i Drets Socials i Regidora d’Educació.\nL’acte va voler representar, entre altres aspectes, el reconeixement de l’esforç i la capacitat d’afrontar nous reptes professionals i formatius de totes les persones participants del programa. Els diplomes entregats, corresponents als darrers cursos finalitzats, són d’ Auxiliar de serveis i conserge, Coordinador/a de gestió de SAD, Recepcionista de SAD, Agent polivalent de magatzem, neteja industrial i comerç/atenció al client. Entre els assistents a l’esdeveniment també hem comptat amb els i les participants que han finalitzat l’itinerari de competències socials i laborals, que igualment han rebut un reconeixement.\nDes de la Fundació Intermedia volem agrair a les empreses i entitats la seva col·laboració i dedicació durant les formacions, ja que amb aquesta voluntat i il·lusió aporten una experiència més directe als i les participants.\nPor Fundació Intermedia - Comunicació|2019-01-30T00:00:00+00:00enero 30th, 2019|Notícies|Sin comentarios\nAquest lloc web utilitza cookies.\tOK


Postmodernitat (període) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «Postmodernitat».\nPostmodernitat és el nom donat sovint al període històric actual, en referència a l'estat econòmic, cultural i ideològic de la societat, en la mesura en què es consideri com a període realment existent, posterior al de la modernitat (concepte, aquest darrer, similar, però no idèntic, al d'edat contemporània). Segons certes escoles de pensament, el període de la modernitat hauria conclòs en el darrer quart del segle xx, substituït per la postmodernitat; d'altres consideren que el període definit com a postmodern no és sinó una etapa de la modernitat.\nEn un altre sentit, hom denomina també postmodernitat una sèrie de corrents o moviments ideològics, filosòfics, artístics, etc., que s'autoidentifiquen amb aquest període i el celebren; vegeu l'article postmodernitat.\nSegons un dels pioners de l'ús del terme, el francès Jean-François Lyotard, la "condició postmoderna" es caracteritza per la fi dels metarelats [compte amb l'anglicisme "metanarratives", retraduït de la traducció anglesa de l'original francès!]: els grans esquemes explicatius haurien caigut en descrèdit i ja no hi hauria "garanties", ja que la ciència mateixa ja no podria ser considerada com a font de veritat (La condition postmoderne, 1979).\nPer al crític marxista estatunidenc Fredric Jameson, la postmodernitat és la "lògica cultural del tardocapitalisme" (La postmodernitat o la lògica cultural del tardocapitalisme, 1982, 1984), corresponent a la tercera fase del capitalisme, d'acord amb l'esquema proposat per Ernest Mandel.\nAltres autors prefereixen evitar el terme. El sociòleg polonès Zygmunt Bauman, un dels popularitzadors principals del terme postmodernitat en el sentit de 'forma posterior a la modernitat', actualment prefereix emprar l'expressió modernitat líquida: una realitat ambigua, multiforme, en la qual, com en la clàssica expressió marxiana, "tot el que és sòlid s'esvaeix a l'aire" (la qual cosa suggereix que, per a Bauman, abans la realitat era unívoca i uniforme).\nEl filòsof francès Gilles Lipovetsky prefereix el terme hipermodernitat, perquè considera que, de fet, no hi ha hagut ruptura amb la modernitat, contra el que dona entenent el prefix post. Segons Lipovetsky, els temps actuals són "moderns", però amb una exacerbació de certes característiques de les societats modernes, tals com l'individualisme, el consumisme, l'ètica, l'hedonisme i la fragmentació del temps i de l'espai.\nJa el 1980-1981, el filòsof alemany Jürgen Habermas relacionava el concepte de postmodernitat amb tendències polítiques i culturals neoconservadores i neoirracionalistes, decidides a combatre els ideals il·lustrats.\nQuant al terme mateix de postmodernitat, n'hi hagué usos esporàdics des de mitjan segle xx, generalment amb valor pejoratiu. En sentit similar a l'actual, comença a tenir una certa presència als anys seixanta i setanta en el món cultural anglosaxó, sobretot entre crítics literaris i artístics. L'èxit internacional del terme, però, es produí el 1979 amb l'obra ja esmentada de Lyotard, la qual comportà també la cristal·lització del concepte, omnipresent des de llavors.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Postmodernitat_(període)&oldid=29115483»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 gen 2022 a les 15:59.


Petició de l'identificador digital - Ajuntament de Molins de Rei\nHome / Tràmits / Petició de l’identificador digital\nAquest tràmit permet obtenir un certificat digital, el document electrònic que associa unes dades de signatura a la identitat d’una persona física o jurídica, amb valor legal. La signatura electrònica que conté el certificat és equivalent a la signatura manuscrita i considera el fitxer informàtic signat com a document electrònic equivalent al document escrit a tots els efectes legals.\nLa persona interessada. La validació del certificat digital davant de l'entitat de registre col·laboradora l'ha de fer obligatòriament la persona titular del certificat. Excepcionalment, ho pot demanar una altra persona en nom del titular amb la sol·licitud del certificat digital legitimada mitjançant una acta notarial.\nPRESENCIALMENT A l'Oficina d’Atenció Ciutadana (OAC) Horari d'atenció al públic: De dilluns a dijous de 8 a 20h Divendres de 8 a 15h (vigílies de festius, Setmana Santa, Nadal, i del 15 de juliol al 31 d’agost, de dilluns a divendres de 8 a 15h) PER INTERNET Cal que empleneu el formulari de sol·licitud que trobareu a http://www.idcat.cat. Caldrà però la validació de les vostres dades personals personant-vos a l'Oficina d’Atenció Ciutadana o qualsevol altra entitat de registre idCAT.\n1. Document identificatiu original i vigent de la persona interessada (DNI, o document d'identitat dels estats membres de la Unió Europea, o Targeta de Residència, o Passaport).\nPRESENCIALMENT 1. Presenteu la sol·licitud i la documentació requerida al Registre General (OAC). 2. Si la documentació és correcta, podreu procedir a descarregar-vos el certificat digital al vostre ordinador. PER INTERNET 1. Empleneu el formulari de sol•licitud que trobareu a http://www.idcat.cat. 2. Personeu-vos a l'Oficina d’Atenció Ciutadana o qualsevol altra entitat de registre idCAT.Si les vostres dades personals i documentació són correctes, podreu procedir a descarregar-vos el certificat digital al vostre ordinador.\nVegeu més informació a http://www.idcat.cat.\nDirectiva 1999/93/CE, de 13 de desembre, per la que s'estableix un marc comunitari per a la signatura electrònica.\nÀmbits relacionats: Persones i colectius\nPER INTERNET Cal que empleneu el formulari de sol·licitud que trobareu a http://www.idcat.cat. Caldrà però la validació de les vostres dades personals personant-vos a l'Oficina d’Atenció Ciutadana o qualsevol altra entitat de registre idCAT.


Els 35 acusats dels disturbis durant el 'botellón' de Girona, a judici set anys després - El Gerió Digital\nEls 35 acusats dels disturbis durant el 'botellón' de Girona, a judici set anys després\nEls joves s'enfronten a penes de fins a 10 anys de presó · Han negat els fets\nDijous, 16 de maig de 2013 12:02h\n35 acusats i 23 lletrats a la sala de vistes per a jurats populars de l'Audiència de Girona © ACN\nEl jutjat penal 2 de Girona jutja 35 joves acusats de delictes de desordres públics, atemptat a agents de l'autoritat i danys pels disturbis que hi va haver després d'un 'botellón' a Girona el març de l'any 2006. Els joves s'enfronten a penes d'entre 2 i 10 anys de presó acusats de trencar vidres i aparadors, cremar contenidors o llançar objectes contra els Mossos d'Esquadra.\nEl cas ha trigat set anys a arribar a judici, per això els advocats que defensen els acusats -en total 23 lletrats- demanen que els absolguin perquè el cas ha prescrit. El judici s'ha hagut de fer la sala de vistes per a jurats populars del Palau de Justícia perquè hi poguessin cabre tots els acusats i els seus advocats.\nEls acusats han negat els fets. Part dels joves, que han declarat durant la primera jornada del judici, han assegurat que ni van cremar contenidors, ni van llançar ampolles o pedres contra els agents ni van trencar aparadors de botigues. Alguns d'ells inclús han afirmat que ni tan sols van ser al lloc on es van produir els desordres.\nEl 24 de març del 2006 la convocatòria a un 'botellón' multitudinari per protestar contra la intenció de prohibir el consum d'alcohol al carrer va acabar amb aparadors de botigues trencats, contenidors bolcats, deixalles cremades i alguns agents dels Mossos d'Esquadra que van rebre una pluja d'ampolles i pedres. La policia va detenir 37 joves, alguns d'ells menors d'edat, com a autors dels disturbis.\nSet anys després, el cas ha arribat a judici. Aquest dijous, en la primera jornada del judici, han declarat la meitat dels acusats. En total, a la banqueta dels acusats hi ha 35 joves que en el moments dels fets tenien uns 20 anys. "Han passat molts anys i tots els acusats porten anys arrossegant aquest pes", ha afirmat un dels lletrats de la defensa, Benet Salellas.\nEls joves que han declarat aquest dijous davant la titular del jutjat penal 2 de Girona han negat els fets. Bona part dels joves detinguts, una desena, asseguren que estaven prenent alguna cosa tranquil·lament a l'exterior d'un bar del carrer de la Força quan els Mossos d'Esquadra van arribar de cop i els van detenir. "Va ser com una emboscada, van detenir a qui els va semblar", ha afirmat un dels acusats.\nAquests joves han explicat que ni tan sols estaven davant la subdelegació del govern espanyol, on van començar els disturbis. Alguns d'ells sabien que hi havia la convocatòria de 'botellón' a la Copa i van intentar apropar-se a la zona però, asseguren, quan van veure que hi havia policia blindant l'accés i que hi podria haver problemes van marxar.\nUn altre dels acusats, per exemple, ha explicat que va anar a sopar amb la seva xicota i quan intentaven tornar cap a casa es van trobar amb tots els carrer tallats pels agents. "Estàvem desesperats per marxar i al final vaig moure un contenidor per poder passar, però ni en vaig bolcar ni en vaig cremar", ha explicat.\nUn altre dels processats -que actualment viu a Londres i ha hagut de viatjar especialment per al judici- ha explicat que aquella nit va anar a sopar amb uns amics i ni tan sols va ser a la zona dels disturbis.\nEls que sí que hi van ser han explicat que d'entrada hi havia gent tocant instruments, alguns bevent i que l'ambient era "festiu". "Era ambient de festa i quan vam veure que algú tirava un contenidor a terra ja vam marxar perquè pensàvem que hi podia haver problemes", ha explicat un altre acusat.\nTot els que han declarat han assegurat que no van llançar cap ampolla ni pedra contra agents, que no van cremar contenidors i tampoc van trencar aparadors.\nLa fiscalia demana que condemnin els joves a penes d'entre 2 i 10 anys de presó per delictes de desordres púbics, atemptat a agents de l'autoritat i danys. Una pena "desproporcionada" per als lletrats de la defensa, que també han demanat que absolguin els acusats perquè consideren que el cas ha prescrit després de tants anys.\nSegons la fiscal, els joves van arrancar de soca-rel senyals de trànsit i les van llançar contra els vidres d'una sucursal de 'la Caixa', van trencar l'aparador d'una botiga, van bolcar i cremar contenidors, van llançar pedres contra agents i contra cotxes policials i van colpejar la porta de la subdelegació del govern. En total, els desperfectes causats eren de menys de 2.000 euros.\nEl judici del penal 2 de Girona amb 35 acusats i 23 lletrats s'ha hagut de fer a la sala de vistes previstes per a jurats populars que hi ha al nou Palau de Justícia de Girona perquè sinó no hi cabien.\nEstà previst que el judici continuï demà amb la declaració de més acusats. Les sessions del judici es reprendran dimarts que ve i, segons el guió, acabarà divendres amb les conclusions i els informes finals.


Arxiu d'articles :: PuntVoluntariatSalt\nTé de Tertúlia\nAcaba l'estiu i comença l'activitat en els centres educatius. Per si teniu infants que comencin aquest curs P3, o coneixeu a algú que li pugui ser d'interès, us deixem el cartel del primer Té de Tertúlia del curs 2020-2021. El proper dimarts 8 de Setembre es parlarà sobre l'inici a P3 i els...\nEscola d'Estiu de Voluntariat 2020\nUs informem de l'inici de les inscripcions de l'Escola d'Estiu del Voluntariat 2020. L’Escola d’estiu del voluntariat és un projecte de la Direcció General d’Acció Cívica i Comunitària (DGACC) que ofereix activitats formatives gratuïtes per a persones...\nAPS/SC Mirades: viure i veure el voluntariat\nLa Federació Catalana de Voluntariat Social realitza un projecte APS/SC anomenat: Mirades: viure i veure el voluntariat. Durant aquests mesos de confinament han mantingut el projecte però amb les mesures de seguretat pertinents. En aquest projecte hi han intervingut, entre altres, les alumnes de 4t...\nBlog Xarxa Tallers amb Famílies\nLa Xarxa Tallers amb Famílies és un projecte desenvolupat per l'Associació per a la Recerca i l'Acció Social - VINCLE, amb el suport de l'Àrea d'educació de l'Ajuntament de Salt. Aquest projecte desenvolupa diferents tallers en els centres educatius de Salt. Alguns dels tallers són desenvolupats...\n2na Convocatòria de PREMIS APS\nVols fer voluntariat fora de Catalunya aquest estiu? Comença a mirar les possibilitats que tens! Voluntariat Jove a l'estranger\nDemà trobareu el Punt de Voluntariat al Passeig de Salt. Que ningú es quedi sense la rosa i el llibre!\nCursa Popular "Les Vetes"\nEl dia 22 de març La Fundació les Vetes organitza la Cursa Popular "Les Vetes". Necessitem voluntaris per aquell dia! La tasca és formar part de l'equip d'organització, està als punts de control i ajudar a muntar i desmuntar tot el material necessari perquè es pugui realitzar l'esdeveniment!...


Ajuntament de la Garriga/Suport durant tot el curs a escoles i famílies\nSuport durant tot el curs a escoles i famílies\nAl llarg de tot el curs l’Ajuntament dóna suport a les escoles i a les famílies a través de nombroses actuacions. A través del Programa d’Activitats Culturals a les Escoles, per exemple, ofereix sessions al teatre, espectacles de música i tallers artístics, entre d’altres.\nAquest curs més de 100 nens i nenes de P4 i P5 han participat als cursos de natació que subvenciona el consistori. Prop de 200 infants han gaudit del Programa d’Educació Viària que coordina la Policia Local, i 200 més van assistir al cinefòrum amb motiu del Dia Mundial de Conscienciació de l’Autisme.\nAltres projectes són els casals d’estiu i nadal, el Consell d’Infants, el projecte EuroNet 50 x 50 Max, l’exposició pública dels treballs de recerca o l’Escoleta de Teatre, entre molts d’altres.\nA més del suport a les escoles, des de l'Ajuntament es gestiona l'Escola Municipal d'Educació, l'Escola Municipal de Música, l'Escola Bressol Municipal Les Caliues i l'Escola d'Art EMAD.


Biblioteca - omega / 5è: Gats, espies i rotllets de primavera\nGats, espies i rotllets de primavera\nAutor: Ana García-Siñeriz | Jordi Labanda Blanco\nCol·lecció: La banda de la Zoè - Top secret\nLa Zoè, en Marc, l'Àlex i la Liseta són la Banda de la Zoè. Bé, i la Kira... bub! Encara que sigui una gossa també pot formar part de la Banda, oi? Per formar part de la Banda de la Zoè només cal dominar el El Manual de l'Agent Secret per a Principiants. Bé, i ser un superamic. I no tenir per dels trucs de l'Amanda! Vivim aventures increïbles i, tot i que de vegades sembla que només ens fiquem en embolics, aconseguirem resoldre qualsevol misteri!\nAnònim 18 d’octubre de 2016 a les 3:05\nSóc l'Irene López de l'escola Jesuïtes Bellvitge. Aquest llibre ho recomano moltíssim , si t'agrada el misteri aquest és el teu llibre.I també és molt divertit.\nAnònim 29 de novembre de 2016 a les 8:35\nHola sóc la Júlia Montilla de l'escola Jesuïtes el Clot. M'ha agradat molt aquest llibre perque hi ha molt de misteri. És curt però molt interesant.\nAnònim 28 de febrer de 2017 a les 7:51\nHola, soc la Gina de l'escola Jesuïtes Lleida Col·legi Claver Raimat. A mi m'ha agradat molt aquest llibre perquè és molt divertit, de misteri i interessant.\nAnònim 28 de febrer de 2017 a les 10:46\nHola sóc l'Aran Fairén de la Fuente del Col·legi Claver. Aquest llibre m'ha agradat molt. Ara estic veient que cada vegada m'agrada més el misteri que tot lo altre. Aquest llibre he aconseguit trobar el punt fort (el que magrada de llibre) i el punt fort és: que no trobaven la professora i van anar per molts llocs fins que la van trobar.\nJo el recomano.\nAnònim 28 de febrer de 2017 a les 10:54\nAnònim 28 de febrer de 2017 a les 10:57\nAnònim 9 de març de 2017 a les 6:57\nHola, jo sóc la Belén Flores del Jesuïtes Bellvitge.\nAquest llibre m'ha agradat molt.\nJo recomano aquest llibre als qui els agradi l'aventura i el misteri.\nLa part que més m'ha agradat ha sigut quan comencen a buscar a Mademoiselle Lepastissete.\nAnònim 30 de març de 2017 a les 2:14\nHola sóc la Laia Massana se l'escola Jesuïtes el Clot.\nM'ha encantat: La senyoreta Lepisset (professora de francés) en realitat és una espia i el Mr. Massís és un del.linquent. La senyoreta Lepisset el seu objectiu és saber que trama en Mr.Massís i ella falta a classe. La Zoe i la seva banda busquen a la senyoreta Lepisset.\nAnònim 30 de març de 2017 a les 2:36\nAquest llibre m'ha agradat perquè va de misteri i una profesora de frances ha desaparagut\nAnònim 18 de maig de 2017 a les 7:33\nHola sóc la María de Jesuïtes Bellvitge.\nAquest conte m'ha agradat molt,jo ho recomanaria als que els agradi el misteri.Aquest conte és molt xulo ,perquè no t'esperes el que passa.\nAnònim 6 de juny de 2017 a les 1:49\nHola! Soc l'Alexia Valenzuela de l'escola Jesuïtes Bellvitge.\nAquest llibre m'ha agradat, perquè investiguen i fins que no troben al culpable, a banda de la Zoe no es dóna per vençuda. És molt divertit!\nAnònim 18 d’octubre de 2017 a les 2:21\nHola sóc la Joana de l'escola Jesuïtes del Clot.\nM'ha agradat molt aquest llibre perquè té poca lletra i molt dibuix i és divertit.\nA mi m'encanta aquesta col·lecció i espero trobar llibres tan xulos com aquest.\nAnònim 15 de novembre de 2017 a les 2:14\nHola em dic Jana de l'escola Jesuïtes El Clot:M'ha agradat molt aquest llibre perquè és\ndivertit i de misteri. És de misteri.\nAnònim 15 de novembre de 2017 a les 2:23\nHola sóc la Jana de l'escola Jesuïtes del Clot .\nM'ha agradat molt aquest llibre , perqué és divertit i de misteri .\nAnònim 22 de novembre de 2017 a les 3:29\nbon dia em dic Miriam Garcia i soc de la escola jesuÏtes el clot, aquest llibre va d'una nena i la seva banda que resolt misteris no m' ha agradat perquè le trobat avorrit\nAnònim 29 de novembre de 2017 a les 2:41\nHola sóc la Laura de l'escola Jesuïtes Bellvitge. A mi personalment no m'ha agradat perquè aquest llibre se m'ha fet pesat. Tota l'estona deia el mateix però ho deia d'una altra manera. Ho he trobat repetitiu.\nAnònim 12 de desembre de 2017 a les 6:47\nhola soc la Miriam Garcia de l'escola jesuÏtes el clot, aquest llibre va d'una nena i la seva banda que resolt misteris no m'ha agradat perquè l'he trobat avorrit.


Les platges d'Altea obtenen nou banderes QUALITUR - Altea Digital\nLes platges d’Altea obtenen nou banderes QUALITUR\nEls regidors de Platges i Turisme, Diego Zaragozí i Xelo González, van assistir dimarts passat al lliurament de les banderes QUALITUR de Turisme CV a El Campello. A l’acte també van ser presents el secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer, el director general de Turisme, Herick Campos i els alcaldes i edils dels municipis de la província d’Alacant que han sigut reconeguts. En total, Altea ha obtingut el distintiu per a nou platges, una més que l’any passat.\nEl responsable municipal de platges ha manifestat l’interés de l’equip de govern per continuar treballant en el manteniment i millora del litoral de la localitat i la conservació de la seua singularitat amb l’objectiu que “tant alteans com visitants gaudisquen d’una costa neta, respectuosa amb el mitjà i sense massificacions”.\n“La bandera Qualitur reconeix el treball diari realitzat pels ajuntaments perquè la nostra costa siga sinònim d’excel·lència turística, integrant els conceptes de qualitat, medi ambient i accessibilitat”, assenyalava l’edil de Turisme.\nFrancesc Colomer ha recalcat durant l’acte que “parlem de qualitat, però no retòrica ni cosmètica, sinó d’una qualitat certificada” i ha incidit en què “aquest reconeixement pretén promocionar la qualitat de l’oferta turística d’un recurs tan emblemàtic per a la Comunitat, com són les platges”.\nAquest últim reconeixement se suma al de les Banderes Blaves aconseguides per les platges alteanes de Cap Blanch, La Roda i L’Espigó; i també pel Club Nàutic d’Altea i el Port Esportiu Marina Greenwich.\nLa certificació de les banderes Qualitur està vinculada al compliment de les normes ISO 9001 i 14001 de Qualitat i Medi Ambient. Enguany les han rebudes 177 platges de 36 municipis de la Comunitat Valenciana.\nLa bandera Qualitur onejarà a huit platges d’Altea


Redacció, Vallès Occidental\t| Actualitzat el 20 Novembre 2018 a les 10:25\nMillorar l’eficiència de la recollida selectiva és un repte per a molts municipis. Foto: Arxiu\nTractar els residus que la ciutadania genera té un cost elevat. Això implica que sigui necessari un impost, conegut com la Taxa Metropolitana de Tractament de Residus (TMTR), que gestiona l'Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) i que serveix per cobrir una part important de les despeses que comporta tot aquest procés.\nLa TMTR cobreix la prestació del servei de tractament de residus generats entre els particulars i els comerços de l'àrea metropolitana. Els més de 400 quilos d'escombraries que cada persona genera a l'any requereixen una potent estructura per gestionar-los eficientment, obtenir recursos a través del reciclatge i reduir els impactes ambientals. El 2017, a l’àrea metropolitana es van generar 447 quilos de residus per persona; un total d'1,4 milions de tones amb un cost de 153 milions d’euros. Amb el reciclatge, es converteix la matèria orgànica en energia i fertilitzant i es dona una nova vida a determinats materials, com els residus de metall, plàstic, paper o cartó i vidre.\nL’import de la TMTR se suma a la factura de l’aigua que paguen tots els ciutadans en els 36 municipis de l'àrea metropolitana, com un concepte més. Malgrat això, aquest impost és, encara, desconegut per una part important de la ciutadania. Es tracta, però, d’una necessitat per fer de les ciutats de l'àrea metropolitana municipis més sostenibles i menys contaminats.\nEls imports que paguen els contribuents varien en funció de l’índex de recollida selectiva de cada municipi, així com del nivell de generació de residus d'aquest. Com més alt sigui aquest percentatge, menys paga la ciutadania del municipi en qüestió. Els municipis que tenen millors nivells de recollida selectiva poden arribar a pagar entre 20 i 30 euros anuals per llar, mentre que els que tenen pitjors nivells superen els 60 euros per llar. La taxa la paguen tant els domicilis particulars com les empreses. Pel que fa al consum particular (és a dir, el que fa la gent a casa), l'import es calcula en funció del consum mitjà d'aigua l'any anterior. En el cas de les activitats econòmiques s'estableixen diferents categories i tarifes en funció del tipus i quantitat de residus produïts i es paga de forma fraccionada.\nLA GESTIÓ, CARA\nUna pregunta freqüent de la ciutadania és: “Si ja estic pagant una taxa per la recollida de les escombraries, no és suficient? Per què he de separar els residus en origen?”. La resposta és que el tractament de residus de diferents fraccions barrejades és molt més car que el dels residus correctament separats. Els imports recaptats només serveixen per cobrir una part dels costos totals que té la gestió dels residus. Concretament, la TMTR en cobreix aproximadament el 85%.\nD’altra banda, si milloren els nivells de recollida selectiva, a més, se simplifica la tasca que es porta a terme a les instal·lacions de tractament i els productes que se n’obtenen (com ara el compost, a partir de la matèria orgànica) són d’una qualitat molt superior i tenen molts més usos posteriors.\nEl tractament dels residus, a càrrec de l'AMB i finançat, en part, per la TMTR, inclou un llarg procés de selecció mecànica o manual dels residus, gestió per reciclar-los o valoritzar-los o, si no és possible, la seva compactació i emmagatzematge segur. Són processos industrials que impliquen tècnics i instal·lacions específiques. També es reconverteixen els materials de rebuig en nous productes útils, energia elèctrica o fertilitzant. Tot aquest procés és crucial per minimitzar l'impacte dels residus que es generen. És molt important, tant per a les ciutats com per al planeta.\nEn els pròxims anys es preveu que els municipis metropolitans desplegaran sistemes de recollida de residus més individualitzats –a través de la recollida porta a porta o dels contenidors intel·ligents–, de manera que es podrà ajustar la TMTR no als nivells de recollida selectiva de cada municipi sinó a la participació individual. D’aquesta manera, els ciutadans que més participin en la recollida selectiva pagaran menys que els que no separen els residus. Això ha de permetre arribar a una taxa de recollida del 50%, que és el que la Unió Europea exigeix de cara al 2020. Actualment la mitjana de recollida de residus a l’àrea metropolitana és del 34%.\nCanvis en l’impost\nDurant el 2018 s’han introduït canvis en la taxa per fer-la més justa, incentivadora i social. Pel que fa al vessant social, s’ha incorporat una bonificació del 100% de la TMTR a les famílies vulnerables. S’ha ampliat el concepte de pobresa energètica al conjunt de serveis de la llar i s'estima que beneficiarà entre 15.000 i 20.000 famílies. L’import total subvencionat rondarà els 800.000 euros.\nTambé s’ha recalculat la taxa d'acord amb el principi de "qui més contamina, més paga" i s’ha creat un sistema d'incentius perquè els 36 municipis metropolitans millorin la recollida selectiva. Així, si un municipi millora la seva recollida selectiva, l'estalvi que obtingui l'AMB serà transferit al municipi perquè pugui continuar aplicant millores. Aquest estalvi rondarà els 13 milions d’euros si s’arriba a l’objectiu marcat per la UE l’any 2020.\nDe cara a la ciutadania, en els darrers mesos s’han estat modificant els dissenys del rebut de l’aigua de les diferents companyies que operen al territori, per visibilitzar de manera més clara i desglossada el que es paga en concepte de tractament dels residus domèstics. L’objectiu d’aquesta mesura és que la ciutadania sigui conscient del cost del tractament de residus, que fins aquest moment no es diferenciava especialment dels altres conceptes dins del rebut.\nA més de les bonificacions socials, també existeixen bonificacions ambientals per l'ús de la xarxa metropolitana de deixalleries, bonificacions que ja s’apliquen des de fa anys. El requisit que han de seguir els usuaris és obtenir el Carnet de Deixalleries. Es pot demanar a qualsevol deixalleria presentant un rebut recent de l’aigua que vincularà el titular al domicili bonificat.


Curs: Antropologia del desig – La Lleialtat Santsenca\nCurs: Antropologia del desig\nDilluns de 18.30h a 20.00h\nA càrrec de Sergio Arroyo i Mireia S. Albrich de Trama Cultura\nL’expressió de la sexualitat està marcada per la cultura i la societat; no es pot reduir a un simple model mèdic o biològic. Entendre la construcció socio-cultural de l’individu, ens apropa a comprendre les pròpies pulsions sexuals, desitjos i plaers. Servint-nos d’estudis etnològics i de l’antropologia cultural, revisarem les conductes, les actituds i les creences sexuals per explorar la sexualitat humana de forma conscient i empoderada.\n‹ PreviousDocumental: Arreta\nNext ›Curs: Cultura amb perspectiva de gènere


Autoria i direcció: Alberto San Juan. Intèrprets: Marta Calvó i Alberto San Juan.\nConèixer la realitat és la premissa bàsica per canviar-la. Alberto San Juan i el Teatro del Barrio de Madrid que lidera estan versats a explicar la realitat de manera molt diferent a la de les histories oficials. Ho ha fet amb la figura de Joan Carles I, a 'El rey' i amb l'evolució política d’Espanya amb 'Autoretrato de un joven capitalista español', una lliçó d’història critica. En aquesta 'Masacre', títol que apel·la a les víctimes desconegudes del sistema, Alberto San Juan fila un brillant text que posa llum a la dominació dels bancs i del sistema financer sobre els fets històrics del país. Un altre retrat terrible. Molt ben documentat. I ben travat.\nI aquest cop més teatral al barrejar la multitud de personatges que hi treuen el cap amb la tragicòmica historia d’una família burgesa com tantes altres. Un espectacle més que recomanable, imprescindible pel que explica i per com ho explica. Alberto San Juan i Marta Calvó entren i surten dels personatges en un esplèndid exercici de fregolisme anímic farcit d’humor i en un espai buit amb un impactant disseny de llums per tot atrezzo.


RAPSÒDIA: Un propòsit col·lectiu\nUn propòsit col·lectiu\nSubscric totalment l'article de Josep M Solé i Sabaté aparegut al PuntAvui d'avui. I com que em veig incapaç de resumir-lo sense trair-ne la força, aquí el teniu:\nI ara? Tot\nEl tot és el que significa de més riquesa, cohesió social, treball per a tothom –joves i grans–, sanitat, cultura, recerca, seguretat, natura; millor vida col·lectiva per als sectors més desvalguts. Tot vol dir fer carreteres, infraestructures, terminals i baixadors. Tot és l'apostar de veritat per la llengua catalana i la castellana, per aprofundir l'anglès; per fer un país més sòlid, més equitatiu i igualitari, més just. Tot és el dret a decidir sense la por espanyola al darrere. Tot és caminar per un horitzó sense límits; estar oberts a tots i a tothom, entre ells als nostres veïns peninsulars que han de saber conviure amb nosaltres d'igual a igual. Podrem parlar d'acords de tota mena, de tu a tu, d'arribar a enteses i de llocs on trobar-nos, des del més efímer fins al més transcendent, del més prosaic al més sublim.\nTot vol dir la fi del segrest de molta bona gent captiva en mans de partits espanyols que tot i dir-se d'esquerres, neguen –com és possible?– el dret a la l'autodeterminació. La fi del que diran a Madrid. La feina és molta, i tant que sí, però quina il·lusió! Modelar en l'Europa occidental és un procés que, ara per ara, no té precedents. Ho hem de fer en clau d'afirmació, sumant-hi tots els qui vulguin, amb tota la generositat del món. En la Catalunya del proper demà necessitem tothom. Sense excepció. De votants del PP al PSOE, de gent temorenca a la més decidida, de la dubtosa a la més segura del pas que farem.\nNo hem de mirar el passat polític de ningú; l'important és on arriba, no d'on ve. Cal fer taula rasa de l'ahir o l'abans-d'ahir. Tothom és benvingut al club de la Catalunya que vol ser lliure en un nou estat d'Europa. El pes de la història individual de cadascú és més que respectable. Per la família, l'emigració, el record dels estius o el més variat que hom pensi, hi ha gent que dubta per on arribarà el final de la travessia fins a arribar a la terra promesa que és la plena sobirania. No hem d'oblidar les pors atàviques d'un Estat agressiu. Coneixem de la violència del nacionalisme espanyol.\nCaldrà dur la bona NOVA A ASSOLIR de forma pacífica, democràtica i per la lliure voluntat de la gent als barris més populars, a les perifèries urbanes, a tot arreu. També és bàsic que els sectors del capital i financers s'hi sumin, o bé no s'hi oposin; cal entendre la seva prudència extrema: segueixen, no són avantguarda, tampoc poden ser impediment. I caldrà actuar urbi et orbi, tocar les nacions per fer còmplices pel nostre coneixement i reconeixement internacional, fer política fina a Europa, a l'ONU, a la Unesco, als països no alineats i a l'Amèrica Llatina. Hem d'usar els catalans d'arreu del món fills de l'emigració, l'exili o descendents d'ells. Són falques que ajusten peces i les consoliden. A l'Església vaticana o les més variades creences religioses del món.\nEl tot ha de ser mestís i multiracial, cosmopolita, obert, crític i autocrític. Tots junts formant un sol poble. Tots haurem de canviar la forma de pensar, des la llibertat i cap a ella; tots. Ho hem de fer ja mentre iniciem aquest camí que ens du a l'estat propi.\nI ara, com diu el President Mas, a partir de les majories, de la fortalesa, de la democràcia, de la perseverança. Un moment fascinant en què els protagonistes serem els catalans. Tots, sense excepció.


Espot reconeix retards de les ajudes i els lliga a problemes informàtics\nS'han donat retards en els pagaments dels ajuts a l'habitatge d'uns quinze dies\nActualitzada 22/12/2016 a les 19:17\nEl ministre d'Afers Socials, Justícia i Interior, Xavier Espot, ha reconegut que en el darrer mes, arran de la pròrroga de les ajudes a l'habitatge, s'han donat retards en els pagaments d'uns 15 dies, però que això ja està solventat. Aquest problema ha afectat aquelles persones que perceben l'ajuda en períodes més curts que no pas el que marca el reglament, que fixa pagaments trimestrals i "per mesos vençuts", segons Espot.\nEl ministre ha respost d'aquesta manera a les afirmacions del conseller del Partit Socialdemòcrata Pere López palesant que hi havia famílies que havien patit dificultats arran del fet que no s'hagués pagat les ajudes, motiu pel qual ha fet diferents preguntes perquè siguin respostes pel Govern. Espot ha dit que "les afirmacions del senyor Pere López no s'ajusten plenament a la realitat" ja que els ajuts a l'habitatge de lloguer mai s'han pagat de manera mensual sinó trimestralment i que per una qüestió "d'usos i costums" hi ha persones que l'estaven percebent de manera més habitual. Si arran d'aquests problemes informàtics, ha dit, aquestes persones han tingut alguna dificultat, se'ls ha donat diners o vals perquè poguessin satisfer les necessitats "més immediates". Aquest divendres, ha dit, tots els ajuts estaran pagats, ja que el problema informàtic està solventat.\nAra com ara es treballa en la modificació del reglament d'habitatge per incorporar aquestes ajudes al reglament de prestacions de serveis socials i sociosanitaris i a més s'aprofitarà per adaptar-les a les noves necessitats.\nEspot ha dit que les ajudes socials han "augmentat" des que es va aprovar la Llei de serveis socials i sociosanitaris i les que més han augmentat són les de solidaritat i per fill a càrrec, mentre que les vinculades a la precarietat o per desocupació involuntària han anat a la baixa, la qual cosa, ha dit, és una "bona notícia", ja que confirma la recuperació de l'economia.\nEl PS denuncia retards en el pagament dels ajuts a l'habitatge


01/11/2018 | SCP\nUna investigació desenvolupada en la Facultat de Ciències de la Salut de la Universitat Jaume I de Castelló (UJI) ha identificat els gens responsables de la sensibilitat solar i vulnerabilitat davant el càncer de pell. El grup d’investigació Genètica del Càncer de Pell i de la Pigmentació Humana (Melanogén) ha analitzat la resposta cutània al sol i la capacitat de bronzejament, i ha detectat variants genètiques diferents de les poblacions del nord d’Europa. Les conclusions d’aquest treball s’han publicat en la revista Photodermatology, Photoimmunology & Photomedicine.\nEl treball dirigit pels investigadors Conrado Martínez-Cadenas i Bárbara Hernando ha estudiat, mitjançant tècniques genètiques, els gens relacionats amb la resposta cutània a l’exposició solar a Espanya, amb l’objectiu de conèixer en profunditat els determinants genètics que poden afavorir una resposta dolenta de la pell a la radiació ultraviolada. L’estudi de l’UJI ha analitzat vuit variants genètiques relacionades amb la pigmentació i la sensibilitat solar en mostres de saliva de 456 voluntaris espanyols, 184 dels quals presentaven una gran vulnerabilitat a patir cremades solars, fet indicatiu de dany cel·lular cutani.\nDIFERÈNCIES GENÈTIQUES AMB EL NORD D’EUROPA\nLa pigmentació cutània i la resposta de la pell a la radiació solar són extremadament rellevants per determinar la susceptibilitat davant el càncer de pell i «la majoria dels estudis s’han dut a terme en grups del nord d’Europa», destaca Martínez-Cadenas. De fet, l’estudi portat a terme pel grup Melanogén de l’UJI «aprofundeix en les característiques de la població d’origen mediterrani, persones caracteritzades per una pell més fosca en una zona amb una radiació més intensa», explica Conrado. A causa de la major intensitat de la radiació ultraviolada en l’àrea mediterrània, principalment durant els mesos d'estiu, l'evolució «ha influït perquè, per exemple, la proporció de persones que tenen l'al·lel F374 al gen SLC45A2, responsable de la pell més fosca, siga més freqüent a Espanya que a les poblacions europees més septentrionals. Cal remarcar que més del 96% d’africans, els quals suporten un excés de radiació solar, porta aquesta variant genètica al seu genoma, que els confereix una protecció davant els efectes negatius dels raigs ultraviolats i el càncer de pell», afegeix Bárbara Hernando.\nQUATRE GENS PRINCIPALS\nEls investigadors de Melanogén destaquen que els quatre gens que tenen un rol significatiu en la sensibilitat cutània al sol en la població espanyola són aquests quatre: MC1R, IRF4, HERC2 i SLC45A2. Conrado Martínez-Cadenas exposa: «Sabem que existeix una predisposició genètica a patir cremades solars. La resposta cutània al sol i la capacitat de bronzejament esta principalment relacionada amb un tipus de variants genètiques en el gen MC1R, les variants R. Aquestes fan que el gen no funcione bé i se sintetitze feomelanina, en compte d’eumelanina, la qual cosa fa que la gent tinga la pell més clara, el cabell ros o pèl-roig i pigues». Però, aquest estudi indica que «la combinació sinèrgica de diverses variants que determinen la sensibilitat solar resulta en un risc extra o un fenotip més engrandit», afirma el professor de genètica. Així doncs, «tenir variants protectores en el nostre genoma pot atenuar l’efecte negatiu de les variants R del gen MC1R», conclou Bárbara Hernando. Els professors de l’UJI recorden que la prevenció i la detecció precoç, així com una vigilància especial de la població amb més susceptibilitat a desenvolupar un càncer cutani, són claus en la curació del càncer de pell.\nEntre les línies futures de recerca del grup Melanogén es troba l’estudi de l’existència d’un risc afegit a desenvolupar càncer de pell segons el genotip pigmentari i les característiques fenotípiques de les persones. D’aquesta manera, es podria avançar en l’aplicació del diagnòstic genètic com a eina per a detectar el risc d'una persona de desenvolupar una malaltia, orientar les decisions del tractament i avaluar el risc de desenvolupar una progressió o recurrència de la malaltia. A més a més, permetria ajudar els especialistes en l'elecció d'un tractament personalitzat i precís segons el risc individual de cada pacient.\nEl grup de recerca Melanogén de la Universitat Jaume I, liderat per Conrado Martínez-Cadenas, desenvolupa tres línies fonamentals. La primera, les bases genètiques de la susceptibilitat humana a melanoma i altres càncers de pell; la segona està centrada en els mecanismes moleculars i les vies de senyalització intracel·lulars involucrades en la gènesi i progressió dels càncers cutanis, tant melanoma com no-melanoma (carcinomes basocel·lular i espinocel·lular). I, en últim terme, els seus estudis aborden factors genètics, hormonals i ambientals involucrats en el desenvolupament de lesions pigmentàries benignes: efèlides, nevus, lentigens solars, melasmes, etc.


L'home d'Aragó que podria tenir Ebola dóna negatiu en la primera prova\nContinuarà aïllat fins que se sàpiga el resultat de la segona prova\nRedacció 27/11/2014 - 20.00 Actualitzat 27/11/2014 - 20.59\nEl cap del Servei de Medicina Interna de l'Hospital Rollo Villanueva, Juan Ferrando, informant sobre l'estat del pacient.\nEl pacient procedent de Montsó (Osca) que havia viatjat a Mali i que va ingressar aquest dimecres a l'Hospital Rollo Villanueva de Saragossa per la possibilitat d'haver contret l'Ebola ha donat negatiu al primer test d'Ebola i tampoc té la malària.\nEl resultat del test s'ha sabut aquest dijous a la tarda. A hores d'ara, el pacient es troba "estable, però seguirà en aïllament" fins que se sàpiga el resultat de la segona prova, segons ha informat el cap del Servei de Medicina Interna de l'Hospital Rollo Villanueva, Juan Ferrando.\nDurant el transcurs d'aquest dijous, el pacient ha estat "sense febre, asimptomàtic i estable", tal com ha indicat Juan Ferrando, que ha especificat que el pacient té cefalea, mal de coll i cansament. Aquests símptomes són característics d'un procés gripal o catarral.\nL'home està sent atès per un equip de dotze persones, per torns.