El tarragoní: d’agost 2014\n[Un dos i seguit, 22-8-14]\nEls detalls són importants, més del que a vegades pot semblar en una mirada superficial. Això ho hem pogut comprovar en les recents festes de Sant Magí pel que fa les sardanes i els esbarts.\nÉs important tenir clares les hores. No pot ser que al programa oficial s’anunciï l’actuació de l’Esbart Santa tecla a les deu de la nit, quan l’hora correcta són dos quarts d’onze. El principal damnificat, en aquest cas, és el públic, que potser no ha vist la rectificació en la versió per Internet.\nNo pot ser que els tècnics de so no hagin estat instruïts convenientment sobre les característiques d’un espectacle com les Contalles de Sant Magí. Després de mil i un assajos, a l’hora de la veritat el paper del Cor Grec que va narrant la història va quedar del tot deslluït per les anades i vingudes del so i la descompensació entre els seus components. Una llàstima, perquè la resta de l’espectacle va quedar molt bé.\nI tampoc sembla gaire correcte situar el muntatge dels Sabors de Sant Magí, amb música a tot drap, just al costat de la ballada del dia de Sant Magí. Tot i que el programa no incloïa música a la mateixa hora, tenint en compte l’esperit d’aquella mena de festa, el conflicte que es va generar es podia haver previst.\nEls detalls, sempre importants.\nPublicat per Angel López Lluís a 16:03 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nL'enganyosa primera impressió\n[Un dos i seguit, 15-8-2014]\nSi sou habituals navegants per Internet, i més concretament, per les xarxes socials, haureu comprovat allò que habitualment comentem a la secció de Textos d’aquest programa: que la sardana hi és present de manera notable i que és possible, per poc que sapiguem moure’ns per Facebook o Twitter, per exemple, estar al dia de què passa en aquest sector de la cultura popular i tradicional catalana.\nI si pareu atenció, sobretot en les imatges que molts internautes hi pengen, veureu que hi ha de tot, certament, però que sovintegen les ballades o aplecs molt concorreguts, que hi ha festes certament lluïdes. No són casos excepcionals, tot i que, lògicament, aquells que senten la necessitat de divulgar aquestes fotografies, ho fan quan es tracta de casos que els han impressionat agradablement. Segur que n’hi ha, de festes decebedores, que no han complert expectatives o que resulten poc atractives.\nEn tot cas, la lliçó que caldria extreure’n, crec, és que mai ens hem de quedar amb una primera impressió, o en una visió parcial de qualsevol fet. El que és evident és que hi ha festes que triomfen i altres que no o no tant. La conclusió hauria de ser clara: els uns haurien de parar atenció en els detalls i les circumstàncies dels altres i entendre que allò que funciona en un lloc no necessàriament ho ha de fer en un altre, i a la inversa.\nPublicat per Angel López Lluís a 15:58 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEls que van més enllà, però també els clàssics\n[Un dos i seguit, 8-8-2014]\nEntre les moltes possibilitats que ofereix Internet i, particularment, les xarxes socials, hi ha la de divulgar activitats de tota mena. En aquest programa constatem aquest fet setmana rere setmana, ja que són molts els organitzadors, les cobles o, senzillament, aficionats, que publiquen, constantment, informacions sobre ballades, concerts o qualsevol altre fet que hi estigui relacionat.\nDel conjunt d’aquestes informacions, a més de saber què es fa, també podem treure’n diverses conclusions o deduccions paral·leles. Com sigui que, sovint, també s’hi inclouen els programes que s’han d’interpretar, podem contrastar els repertoris actuals amb els de fa uns anys. Fins i tot en aquest aspecte concret en podríem obtenir moltes dades curioses, si més no. O interessants, fins i tot, com la de comprovar que, excepcions a banda, la majoria de cobles, sobretot les més joves, han apostat clarament pels autors actuals, per aquells que des de fa uns anys aporten nova vitalitat al ja extenssíssim patrimoni musical escrit per a aquesta formació tant particular que és la cobla.\nEl perill, naturalment, és que quedin arraconats o, fins i tot, oblidats els clàssics, però una anàlisi mínimament detinguda dels programes, ens permet comprovar que no ho estan més que abans, quan semblava que no s’escrivia res nou però els programes es reduïen a un sector molt determinat.\nEl balanç em sembla positiu. La majoria de cobles tenen ganes d’oferir coses noves i hi ha qui segueix creant. Molts, ho fan copiant pautes velles, però, per sort, sempre hi ha qui, poc a poc, va una mica més enllà.\nPublicat per Angel López Lluís a 15:54 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl concurs de colles de Santa Tecla torna a la plaça de toros\n[Un dos i seguit, 1-8-14]\nAllò que la setmana passada comentàvem a nivell de xafarderia i de poc probable concreció, la veritat és que justament el mateix divendres es va acordar que fos realitat. Es tracta que el concurs de colles sardanistes de les festes de Santa Tecla, a Tarragona, que arriba a la 67a edició i és, per tant, un dels més veterans, enguany es farà en un lloc ben diferent a l’habitual: la plaça de toros, o, tal i com ara sembla que l’hem d’anomenar, la Tàrraco Arena Plaça.\nSens dubte, una molt bona notícia i per diversos motius. Principalment, perquè es tracta d’un lloc idoni: perquè les colles disposen de força espai, es poden situar de moltes maneres tot cercant la millor visibilitat per al públic i el jurat i tot això sense problemes de capacitat; perquè els organitzadors no hauran de preveure vestidors ni un lloc alternatiu en cas de mal temps; perquè és més a prop de la resta d’actes de la Festa Major.... Un altre argument, a més del pràctic, seria de caire històric i emocional, ja que en aquell mateix recinte s’hi va celebrar el primer concurs de colles a Tarragona, el ja llunyà any 1907, però, sobretot, que la plaça tarragonina fou on, per primer cop després de la Guerra Civil, es va interpretar públicament la sardana La Santa Espina, fins aleshores totalment prohibida. Un esdeveniment que els tarragonins més veterans recorden amb emoció.\nI, finalment, un altre motiu per alegrar-nos de que la TAP aculli el concurs és perquè es tracta d’un lloc emblemàtic de la ciutat i el fet ve a significar un reconeixement al sardanisme local, segurament molt maltractat en aquest sentit. Només cal fer un repàs a les últimes ubicacions del concurs, amb canvis a vegades forçats de manera poc ètica: la plaça de la Font, el port, la plaça Corsini, altra vegada el port, el Serrallo...\nPublicat per Angel López Lluís a 8:59 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEl concurs de colles de Santa Tecla torna a la pla...


Carta d’una desconeguda – Gaudir la Cultura\n← The Jazz at Lincoln Center Orchestra. Wynton Marsalis → Beloved\n2 replies on “Carta d’una desconeguda”\n22 Març 2020 a les 10:35 pm\nVaig tardar massa temps en descobrir a Stefan Zweig i la seva magnífica obra, en qualsevol de les seves vessants literàríes. Les seves descripcions et lligan i sedueixan. El seu\nestil, transmet passio, et captiva, te immobilitza, i per descomptat es un biograf expectacular. Testimoni de molta violencia, i de un canvi de segle convulsiu, de conviccions antibelicistes, que ja ho manifesta durant la Gran Guerra. Es veu obligat a abandonar Alemania, degut a l’ auge nacionalsocialista. La seva obra será prohibida, i no podrá escriura ni efectuar cap publicacio. Finalment marxará d’Europa, i s’establirá a Sud-américa.. El 1941 es suicidará, juntament amb la seva segona esposa, al no soportar les victories i barbàries nazis que arrasan tot Europa.\nTal com diu la meva companya Merce, el lector sempre trobará el plaer de la seva lectura, en tota la seva extensa i expectacular obra.\n29 Abril 2021 a les 3:42 am\nÉs un dels llibres q he comprat aquest Sant Jordi 2021…i ja l’he llegit! El vaig començar una tarda i ja no vaig poder deixar-lo…enganxa molt!!! 90 pàgines q t’atrapen…


Catalunya – Pàgina 4 – Copolis\nEl Dr. Pawel Waszkiewicz, professor de la Universitat de Varsovia farà una estada de recerca a la Universitat de Barcelona del 9 al 23 de juny convidat pel Grup Interuniversitari COPOLIS “Benestar, comunitat y control social”. Durant l’estada treballarà en … Continued\n<!–:ca–>Conferència: L'Estat de la vigilància. Tecnologia i control social a la "ciutat intel.ligent"<!–:–><!–:es–>Conferencia: El estado de la vigilancia. Tecnologia y control social en la "ciudad inteligente"<!–:–>\n30 i 31 de maig de 2012 al CCCB, Barcelona. La intimitat i la privacitat són drets cada vegada més relatius enfront de les dinàmiques de seguretat que proliferen a escala estatal, a les ciutats i a la xarxa.


Viure els efectes del canvi climàtic mitjançant la realitat virtual a l'exposició The zone of hope - Món Sostenible\nEl canvi climàtic i les seves conseqüències són un motiu constant de preocupació i advertències per part dels experts, que criden a la societat a actuar abans que sigui massa tard. Vivim els anys més càlids des que existeixen registres de temperatura."Què passarà en el futur si el canvi climàtic no s'atura?". Aquesta és la pregunta de la que parteix l'experiència 'The Zone of Hope, una exposició impulsada per Aigües de Barcelona a principis del 2018 i que es pot visitar fins a finals del proper mes de maig. Una mostra que han visitat 34000 persones en 14 mesos i que utilitza la tecnologia d'última generació 'immersive extreme' per transportar les persones visitants en un viatge al futur perquè puguin veure i sentir les conseqüències de l'escalfament global i el canvi climàtic.\nEls efectes del canvi climàtic es faran notar de manera gradual però creixent, amb prediccions de falta d'aigua, condicions difícils per a la producció d'aliments i un augment en els índexs de mortalitat a causa d'inundacions, tempestes, sequeres i onades de calor. Aquesta amenaça pot passar desapercebuda ara, però què passaria si poguéssim veure i sentir en primera persona aquests efectes devastadors? Això és el que proposa The Zone of Hope (TZOH), una espectacular experiència de realitat virtual pionera a Europa i nascuda del compromís d'Aigües de Barcelona amb la sostenibilitat.\nA The Zone of Hope els visitants poden veure i sentir físicament els efectes del canvi climàtic a través d'un viatge en el temps. En aquest viatge el públic pot experimentar fred, calor o vent, passejar per l'interior d'una glacera i quedar atònit al veure i viure amb gran realisme, gràcies a la tecnologia 3D, una inundació a Barcelona o la desertificació en un embassament de Catalunya. El missatge és clar: cal reaccionar immediatament i, per això, cal aconseguir que l'impacte que pot tenir el canvi climàtic i la necessitat d'actuar urgentment calin entre la ciutadania, cada un en el seu àmbit i conjuntament com a societat, per preservar el planeta\nEl fil argumental de l'experiència és la vida d'una dona, la Violeta, nascuda el 2018, que acompanya el públic per diversos entorns assolats pel canvi climàtic, amb aturades els anys 2038, 2068 i 2093\nLes glaceres de l'Àrtic que es fonen; una plaça d'Espanya de Barcelona sumida en les inundacions i el pantà de la Baells, al Berguedà, convertit en un desert són les estampes dantesques amb què es troba el visitant. Les imatges són generades en 3D i combinen diferents efectes visuals i sonors que creen una experiència immersiva. La tecnologia utilitzada permet un contacte multisensorial perquè el públic senti físicament el gel, la calor i la sequedat. A més, el visitant, convertit en avatar, es pot moure lliurement pels espais, seguint les indicacions de la Violeta.\nLa mostra, realitzada per Aigües de Barcelona, es va inaugurat el gener del 2018 i es podrà visitar fins el 30 de maig del 2019.\nFont: Aigües de Barcelona / The Zone of Hope\nWeb de The zone of hope


Android | Un xic de llum - Part 3\nDiumenge 16 d'octubre de 2011 Gabriel Massip Fons\tDeixa un comentari\nD’alguna entrada es pot deduir que tinc una tauleta Android. En concret és una Samsung Galaxy Tab 10.1, que faig servir bàsicament per:\nLlegir notícies (els RSS) des del sofà o mentre vaig a la feina.\nCom a ordinador de viatge (consultes ràpides a internet, mirar el correu, prendre notes ràpides).\nCom a lector de llibres electrònics (n’hauríem de dir reproductor, potser!), amb el programa Aldiko.\nPorto llegits ja 3 llibres així, tots 3 són llibres gruixuts:\nPer ara el criteri és clar: compro electrònic tot llibre massa gruixut o amb lletra massa petita per ésser llegit de la manera tradicional. Aquests dos punts, el de la mida del llibre i la mida de la lletra són els dos grans avantages. Un altre, que no és decisiu per ara, és que a vegades l’edició electrònica és més barata que l’edició en paper.\nCom a reproductor de llibres, la tauleta va millor del que m’esperava d’entrada. Es pot graduar prou bé la intensitat de la pantalla per llegir amb poca claror, i tampoc he tingut massa problemes a l’aire lliure. Amb sol directe sobre la pantalla no ho he provat, però tampoc llegeixo així amb paper. La pantalla cansa menys del que pot semblar en un principi.\nInconvenients: m’empipa, i molt, la protecció anticòpia dels llibres. Els tres que comento són ePub, amb DRM d’Adobe. D’altra banda, el préstec d’un llibre no sé si es pot fer amb DRM, però en tot cas perd absolutament la gràcia!\n(Em fa molta mandra fer la ressenya dels 2 “Follets” que he comentat; de fet, després d’aquests dos em sembla que Ken Follet passa a ser un dels autors a evitar.)


Barraquer inaugura la seva nova clínica a Dubai\nEl nou Barraquer UAE Eye Hospital suposa l’inici d’expansió internacional del Centre.\n13.000 m² dotats de l’última tecnologia i 7 oftalmòlegs sènior formats a la clínica de Barcelona per oferir una assistència de màxima qualitat.\nBarraquer es segueix consolidant com a referent mundial en oftalmologia. Després de 80 anys dedicats a la salut ocular des del seu Centre de Barcelona, marca una nova fita i inicia el seu procés d’internacionalització amb l’obertura del Barraquer UAE Eye Hospital, a Dubai, inaugurat el passat 12 d’octubre.\nEl nou hospital, situat al complex mèdic Dubai Healthcare City 2 de la ciutat emiraití, és un edifici de sis plantes i 13.000 m² dotats de les últimes tecnologies. Dins seu s’hi distribueixen les diferents unitats mèdiques i quirúrgiques per oferir una assistència oftalmològica de màxima qualitat: 30 llits d’hospitalització, 4 quiròfans, 3 sales de cirurgia làser, servei d’urgències 24 hores, laboratori propi, una òptica i una farmàcia dins l’edifici.\nPer a la cobertura integral de totes les afeccions dels ulls, el Barraquer UAE Eye Hospital compta amb un equip mèdic de màxim nivell. L’integren 7 oftalmòlegs de categoria sènior, formats tots ells a la clínica de Barcelona per a garantir el know how de Barraquer. Amb ells queden cobertes totes les subespecialitats de l’oftalmologia: cataractes, retina i vitri, glaucoma, còrnia i superfície ocular, cirurgia refractiva, estrabisme, cirurgia oculoplàstica, oftalmologia pediàtrica, neurooftalmologia i oncologia ocular. Aquest equip es manté connectat i coordinat amb el de Barcelona, que puntualment també desplaça oftalmòlegs per a visitar i operar pacients a Dubai.\n“El Barraquer UAE Eye Hospital compta amb el prestigi de la marca, l’àmplia experiència de Barraquer i la nostra direcció i gestió del personal mèdic i sanitari. El nou centre, per tant, segueix fidelment l’essència de la institució: millorar la salut ocular amb un tracte humà diferencial i amb la tecnologia més avançada per a garantir la seguretat i el confort dels pacients”, assegura el professor Rafael I. Barraquer, president i director mèdic del Centre d’Oftalmologia Barraquer.\nBarraquer sempre ha estat molt lligat a l’Orient Pròxim, donat que molts dels pacients internacionals que es desplacin per a ser tractats a la clínica de Barcelona procedeixen d’aquesta regió. Amb aquesta obertura, l'empresa incrementa allí el seu abast i notorietat, consolidant la seva posició com a referent mundial en salut ocular.


Ximo Puig anuncia que la Generalitat estudia mesures perquè la ciutadania puga accedir aquest estiu a les platges amb la seguretat corresponent i si l'evolució de la crisi ho permet\n- El president afirma que es planteja com a "real" la possibilitat que es puga anar a la platja i anuncia que ha convocat els departaments implicats per a elaborar unes normes amb els escenaris possibles\n- "La nostra voluntat és que les platges puguen ser accessibles aquest estiu i, per a això, hem de tindre totes les mesures necessàries per a garantir la seguretat", assenyala el responsable del Conselll\nValència . El president de la Generalitat, Ximo Puig, ha assenyalat que el Consell treballarà en el disseny de mesures perquè la ciutadania puga accedir aquest estiu a les platges amb les condicions de seguretat corresponents, una possibilitat que es planteja com a "real".\nPuig ha avançat, en aquest sentit, que ha convocat una reunió amb els departaments implicats en la seguretat, el territori i el turisme per a elaborar unes normes que preveuran els diferents escenaris possibles.\nEl responsable del Consell ha subratllat que el Govern encetarà aquest dimarts una etapa de transició a la normalitat, en què la Generalitat aposta per introduir la singularitat de les accions a la Comunitat Valenciana.\n"La possibilitat que, a l'estiu, les valencianes i els valencians i la resta de visitants puguen anar a les platges es planteja com a real", ha assenyalat Puig, que ha agregat: "Treballarem conjuntament amb el Govern en unes normes bàsiques de comportament en la nova normalitat".\n"La nostra voluntat és que les platges puguen ser accessibles aquest estiu i, per a això, hem de tindre totes les mesures necessàries per a garantir la seguretat", ha subratllat el president. "No es pot deixar passar aquest estiu; creiem que sí que pot haver-hi un ús adequat del dret a anar a la platja", ha agregat.\n"Platges, sí, però amb seguretat", ha indicat Puig, que ha precisat en aquest sentit que es tindrà en compte tant l'escenari de corresponsabilitat actual de la ciutadania amb les institucions, que permeta avançar de manera òptima, com un escenari més complicat, que faça necessari tindre previstes totes les prevencions.\nXimo Puig anuncia que la Generalitat estudia medidas para que la (...)\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha señalado que el Consell trabajará en el diseño de medidas para que la ciudadanía pueda acceder este verano a las playas con las adecuadas condiciones de seguridad, una posibilidad que se contempla como 'real'.


Torre del mas Nou del Lledoner | Mapes de Patrimoni Cultural\nTorre del mas Nou del Lledoner Vallirana\nA uns 150 metres al sud del masia, passat el torrent, en una zona en pendent dins del bosc\nEsvelta torre de planta rectangular situada en un terreny en pendent al costat de llevant del pla del Lledoner, en una zona de bosc. Presenta una alçada considerable i està formada per quatre cossos superposats, bastits amb maons i amb els paraments arrebossats. El volum inferior també inclou pedra en la construcció. En un dels extrems inferiors de la torre s'observa una petita obertura actualment enderrocada.\nA l'altra banda del torrent, prop del pla, hi ha les restes de la segona torre, la qual està completament enderrocada.\nLa torre servia per fer arribar aigua al Mas Nou (o de baix) del Lledoner (actualment dins del terme de Cervellló), construït a finals del segle XVIII (1777) com a hostal de viatgers. La torre forma part d'un sistema hidràulic format per diversos elements i conegut com pressió hidrostàtica o sistema dels vasos comunicants. Consisteix en dos dipòsits comunicats que contenen el mateix líquid, el qual d'entrada es troba a diferent nivell, però que finalment s'acaba igualant. Fou dissenyat per tal de fer arribar l'aigua des d'una mina fins a la casa, salvant el fort desnivell existent entre ambdues construccions. L'aigua era captada a la mina i traspassada mitjançant un tub conductor a la torre (primer vas comunicant). Des d'aquí, el tub passava a l'altra torre (segon vas comunicant) per damunt d'un petit aqueducte bastit per salvar el desnivell d'un torrent situat al mig de les dues construccions. Finalment, el tub arribava a la casa des de la segona torre. Els propietaris del mas s'havien plantejat primer la construcció d'un gran aqueducte, però la idea fou desestimada donat l'elevat cost d'aquestes obres.


Sebastian Vettel fa la "pole position" a la sessió de qualificació del Gran Premi del Canadà - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nSebastian Vettel fa la "pole position" a la sessió de qualificació del Gran Premi del Canadà\nEl líder del Mundial, Sebastian Vettel, ha fet la "pole position" a la sessió de qualificació del G. P. del Canadà. Lewis Hamilton ha estat segon i Valtteri Bottas, tercer. Fernando Alonso sortirà de la sisena posició de la graella. És la tercera "pole" de Vettel a la temporada.\n09/06/2013 - 16.45\nEl líder del Mundial, Sebastian Vettel, ha fet la "pole position" a la sessió de qualificació del G. P. del Canadà. Lewis Hamilton ha estat segon i Valtteri Bottas, tercer. Fernando Alonso sortirà de la sisena posició de la graella. És la tercera "pole" de Vettel a la temporada. L'aigua que hi havia sobre la pista ha provocat una sessió de qualificació molt tensa i amb sorpreses, com les eliminacions de la Q2 i Q1 de Grosjean, Button, Sergio "Checo" Pérez i Felipe Massa, que ha tornat a estavellar el seu Ferrari contra un mur. Vettel i Hamilton, doncs, ocuparan la primera línia de l'engraellat de sortida i Alonso haurà de remuntar des la tercera.\nSebastian Vettel ha marcat el millor registre en una Q3 que també s'ha hagut de disputar sobre pista amb aigua, el mateix que havia passat en les dues sessions precedents. Els pilots han hagut d'anar molt amb compte per no perdre el pas a la següent classificació.\nEls pneumàtics intermedis per a aigua han estat l'elecció de tots els pilots. Amb ells han hagut de pilotar amb molta cura perquè l'asfalt estava molt relliscós. Vettel ha marcat els millors registres absoluts en els dos primers parcials, i ha mantingut el seu Red Bull sobre la pista per treure-li 87 mil·lèsimes de segon a Lewis Hamilton, guanyador de la cursa l'any passat i que sortirà des de la segona posició.\nLa sorpresa l'ha donat Valtteri Bottas que ha obtingut el tercer millor temps, quan l'equip Williams no havia estat capaç de passar a cap Q3 al llarg de la temporada. El recordman de "poles" de la temporada, Nico Rosberg, ha marcat el quart millor temps davant Mark Webber.\nDecepció a Ferrari amb la sisena posició de Fernando Alonso, i a causa de l'accident que ha tingut Felipe Massa en la Q2 i que obligarà el brasiler a prendre la sortida des de la setzena posició. Al llarg del cap de setmana els Ferrari s'havien mostrat intractables sobre sec, però sobre la pista relliscosa les coses no han anat tan bé. Fernando Alonso espera, però, que demà la pista estigui seca durant la cursa, per poder aprofitar els avantatges del seu cotxe en aquestes condicions\nSorpresa de l'equip Toro Rosso, que ha aconseguit fer passar els dos pilots a la Q3. Jean-Éric Vergne ocuparà la setena posició en l'engraellat davant Adrian Sutil i el segon classificat en el Mundial, Kimi Räikkönen, que no ha estat en condicions de posar els pneumàtics del seu Lotus a la temperatura adequada. El finlandès, finalment, sortirà onzè després de ser sancionat amb dos llocs a la graella.\n7. Jean-Éric Vergne Toro Rosso-Ferrari 1m26.543s + 1.118s\n9. Kimi Räikkönen Lotus-Renault 1m27.432s + 2.007s\n12. Sergio Pérez McLaren-Mercedes 1m29.761s + 2.112s\n15. Esteban Gutiérrez Sauber-Ferrari 1m30.315s + 2.666s\nWebber, el més ràpid a la tercera mini sessió\nMala maror al pàdoc de Mont-real\nVettel, "pole" al Canadà\nTorna a veure la qualificació del G. P. del Canadà\nAlonso es lamenta pel sisè lloc\nAlonso encreua els dits perquè no plogui a Mont-real


COL·LEGI D’ARQUITECTES DE BARCELONA: Manel Casadevall | Reial Cercle Artístic\nCOL·LEGI D’ARQUITECTES DE BARCELONA: Manel Casadevall\nManel Casadevall, presideix la demarcació de Barcelona del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya des de novembre de 2013.\nL'arquitectura, com l'art, ha de mantenir-se vinculada en tot moment amb el seu entorn, perquè els destinataris de les seves creacions són les persones, la societat. En el seu cas, a més, el resultat final no es limita a quedar representat sobre un paper o peanya, sinó que la maqueta dóna pas a una construcció real, un petit ecosistema dins dels límits del qual conviuen existències.\nÉs per això que, amb el pas del temps, els criteris arquitectònics, els seus significats i els seus valors, s'han anat articulant entorn d'un procés evolutiu que sempre ha tingut en compte el moment cultural en què es trobava. Arquitectura, societat i vida són aspectes que han estat sempre profundament entremesclats. L'arquitectura, com a expressió cultural i artística, ofereix un ventall de lectures des de diferents punts de vista, tant tècnics com artístics o humanístics. El Col·legi d'Arquitectes de Catalunya desenvolupa –de la mateixa manera que ho fa, també, el Reial Cercle Artístic de Barcelona–, una valuosa tasca de preservació i difusió de fons documentals mitjançant el seu Arxiu Històric i Fotogràfic, creat el 1969, el qual compta actualment amb uns fons de més de dos milions de referències entre plànols, esbossos, dibuixos, publicacions i arxius fotogràfics o audiovisuals. Tant per al Cercle com per al Col·legi, això representa un patrimoni documental incalculable, ja que abasta l'aportació de professionals del sector des del Renaixement fins a l'arquitectura actual. Atresora molta informació relativa a gran part dels edificis històrics més rellevants de Catalunya –alguns ja desapareguts– i la seva consulta permet fer, fins i tot, el seguiment de la trajectòria d'arquitectes establerts en diferents parts del món.\nQuina relació té l’arquitectura amb l’art?\nLes arts i l’arquitectura són professions amb una influència mútua que ha perdurat al llarg dels anys. L’entorn històric i el social, l’espai, l’escala, els materials... són eines de treball que artistes i arquitectes tenen en comú per elaborar les seves obres i projectes. És habitual, per tant, trobar infinitat de mostres de simbiosi entre aquestes professions al llarg de la història: l’art rupestre a les coves —les llars de la prehistòria—; els relleus i pintures a les tombes i temples egipcis; les escultures i els mosaics als temples grecs i romans; els vitralls de les catedrals...\nSense anar tan lluny cronològicament, la seu del Col·legi ja és un exemple clar en què un arquitecte incorpora l’art a un projecte combinant els seus propis esforços als dels diversos artistes que hi van intervenir en una creació unitària. En un espai de treball comú.\nCom es veu aquesta relació a la seu del COAC?\nL’any 1962, quan l’arquitecte Xavier Busquets va projectar l’edifici per a la seu del Col·legi d’Arquitectes tenia una gran preocupació: quina havia de ser la solució per als quasi 58 metres lineals de la façana que envolta la sala d’actes. Es tractava d’un repte important, també, per l’emplaçament de l’edifici, situat al bell mig de Barcelona, enfrontat a la Catedral.\nLa complicitat de Busquets amb Picasso és una mostra evident de la conjunció entre art i arquitectura tenint com a resultat els cinc frisos, tres exteriors i dos interiors, que va dibuixar Picasso i que, posteriorment, va executar l’escultor noruec Carl Nesjar. Aquesta complicitat va donar peu a un edifici emblemàtic al centre de la ciutat.\nLa convivència d’art i arquitectura és també emblemàtica en el cas dels nostres veïns al barri gòtic, el Palau Pignatelli, que acull la seu del Reial Cercle Artístic de Barcelona.\nTeniu documentada aquesta col·laboració entre Picasso i Busquets?\nSí, en tenim constància gràfica. Precisament a finals de l’any passat vam organitzar una exposició al COAC amb una selecció de fotografies d’un àlbum creat per Xavier Busquets en les quals es mostra el procés constructiu d’aquests frisos.\nDisposem d’aquest material gràcies a l’Arxiu Històric del COAC, un dels centres de documentació més importants d’Europa que custodia els fons d’un centenar d’arquitectes, institucions, revistes i fotògrafs lligats al món de l’arquitectura. En total, recull quasi dos milions de peces documentals, amb arxius d’arquitectes tan rellevants com Lluís Domènech i Montaner, Bonet Castellana, Cèsar Martinell, fotògrafs com Català-Roca, revistes com Arquitecturas Bis o institucions com el GATCPAC o ADLAN.\nQuina és la funció de l’Arxiu Històric del COAC?\nL’Arxiu es va fundar el 1969 amb el triple objectiu de preservar i ampliar el fons documental del Col·legi d’Arquitectes, documentar les instàncies de defensa del patrimoni i divulgar la labor històrica dels arquitectes. El fons documenta tot l’espectre que comprèn i defineix la professió des de finals del segle XVIII, amb el seu primer document datat de 1776, fins l’actualitat, representant totes les èpoques, tendències arquitectòniques i estils amb tota la varietat de documents i formats existent: plànols, memòries, fotografies, esbossos, correspondència, arxius informàtics. Reuneix l’activitat d’arquitectes, institucions, revistes i fotògrafs a través de projectes construïts i no construïts, propostes de concurs, reportatges i escrits de reflexió: un mapa que permet representar l'aportació dels mestres d'obra des dels temps de la Renaixença fins a l'arquitectura dels nostres dies. Així, el fons recull la major part dels edificis històrics rellevants al territori català, tan existents com desapareguts, i permet traçar la vida útil de molts d’ells a través de la documentació de les seves reformes. És, doncs, una de les eines clau per a l’estudi de l’evolució de l’arquitectura del nostre país i de les seves peces clau.\nÉs per aquest motiu que l’Arxiu Històric representa un dels principals patrimonis del COAC, de valor incalculable, i es posa al servei dels arquitectes col·legiats i de la societat tant de manera presencial com a través de la xarxa.\nAquest fons té alguna difusió a banda de l’estrictament documental?\nD’una banda, dins la nostra programació cultural, tenim l’apartat «Col·leccions», de manera que cada mes presentem a la seu del COAC una exposició de petit format a través de les quals mostrem material custodiat per l’Arxiu Històric. Per un altre costat, també col·laborem cedint material de l’Arxiu per a exposicions que organitzen altres institucions, tant de nivell nacional com internacional. Actualment es pot visitar al Museu Can Framis de la Fundació Vila Casas una exposició d’obres d’art que van aconseguir recopilar els estudiants de la 85a promoció de l’ETSAB per realitzar el seu viatge de final d’estudis. Si anem a Amsterdam també podem visitar una exposició al Tropenmuseum amb maquetes d’edificis cedides per l’Arxiu.\nLes col·laboracions són múltiples: fotografies per a l’exposició d’Alvar Aalto al CaixaForum de Barcelona; fotografies del fons Francesc Català-Roca per a una mostra sobre el transport públic a Madrid; una litografia i imatges per a una exposició sobre Picasso i Gaudí al Palazzo dei Diamanti de Ferrara; el Diorama del pla Macià, dibuixat pels arquitectes del GATCPAC, que ha viatjat al CaixaForum de Madrid i al MoMA de Nova York; entre d’altres participacions.\nSeguint amb el binomi art i arquitectura, quin paper juga aquesta relació en l’elaboració dels projectes avui en dia? Un edifici bonic pot ser alhora funcional?\nPer descomptat que sí, i ha de ser així. També a la inversa. Des del Col·legi d’Arquitectes fa molts anys que defensem el valor social de l’arquitectura i l’urbanisme. Els arquitectes tenim la responsabilitat de donar servei a la societat; hem de conèixer el que necessiten les persones i la ciutat que les acull i, mediant entre una sèrie complexa d’interessos diferents, fins i tot contraposats, mirar d’aportar la millor solució. És la nostra feina. Però també és cert, i així ho veiem i defensem, que els projectes tenen un component artístic i creatiu intrínsec. Com deia al principi, arquitectes i artistes hem de tenir en compte l’espai, els elements naturals, l’entorn... i ser capaços d’integrar-los als nostres projectes. Gairebé cada estil arquitectònic correspon amb fidelitat als corrents artístics del seu moment, dialoga amb ells, els proposa i els integra. Serviria com a exemple el Teatre Atlàntida de Vic, arquitectura que usa exactament els mateixos colors presents a les pintures de l’interior de la catedral de la mateixa ciutat, realitzades per Josep Maria Sert (oncle de l’arquitecte): l’art prestant recursos a l’arquitectura per tal que aquesta s’integri al teixit existent com si sempre n’hagués format part. En un altre ordre de coses, estils com el Modernisme representen, en gairebé totes les seves manifestacions, una síntesi perfecta del binomi art i arquitectura, o funcionalitat i bellesa: moltes de les seves mostres no tan sols segueixen existint, sinó que són usades avui en dia en la seva funció primària.\nLa crisi econòmica ha afectat aquest component creatiu? Es fa actualment una arquitectura més austera?\nEvidentment que el component econòmic juga un paper important en la manera com es projecta. Es tracta d’un sector molt castigat per la crisi, i les previsions de creixement són molt baixes. Però crec que és important reivindicar el valor creatiu que té l’arquitectura.\nHem après dels anys de crisi i hem agafat els instruments que ens han de permetre desenvolupar un context millor per al futur, no quedarnos amb una situació precària i poc orientada a la qualitat. Els arquitectes, com a col·lectiu, fa temps que ens plantegem la necessitat d’un canvi significatiu en el marc legal de la nostra activitat, tant pel que fa a l’àmbit econòmic com al social i de transformació territorial i urbana. En aquest sentit, ha estat una molt bona notícia l’aprovació, el passat estiu, del Projecte de Llei d’Arquitectura per part del Govern de la Generalitat; un Projecte de Llei en el qual el Col·legi d’Arquitectes ha col·laborat intensament.\nEstem, doncs, davant d’un canvi de paradigma?\nEstem en un moment de redefinició. Molts despatxos han reconvertit la seva feina i han orientat la seva visió d’empresa cap a altres sortides professionals. Abans comentava que la nostra feina inclou la resolució de problemes, i precisament aquesta capacitat d’analitzar conflictes, planificar, gestionar... és el que ens permet apropar-nos a d’altres professions. Confiem, doncs, que quan el Projecte es converteixi en llei al Parlament respongui a les necessitats de la societat, de l’arquitectura i dels arquitectes del present i del futur. La iniciativa ha de ser un instrument que ens ha d’ajudar a millorar el coneixement i la percepció social de l’arquitectura i el treball dels arquitectes i construir, entre tots, un país cada cop millor. █


Venda local comercial cambrils eixample negoci/magatzem\nLocal comercial CAMBRILS BONA CONSERVACIÓ NEGOCI/MAGATZEM\nLocal apte per a negoci o magatzem. Possibilitat de cambra de bany. Amb persiana enrotllable mecanitzada. Situat al carrer Ramon Berenguer IV, zona de l'eixample, prop de la estació, altres serveis i carreteres principals.\nTambé en lloguer per 400 € els 76 m2, i lloguer amb opció de compra.\nPossibilitat d'ampliar fins a 168 m2 construïts.


L'Obra Cultural Balear demana 'seny i responsabilitat' al nou govern balear en relació a la normalització lingüística ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dimecres, 6 de juliol de 2022 12:29 h\nPolítica Última actualització Dijous, 2 de juny de 2011 05:00 h\nL'entitat assegura que actuarà 'en conseqüència' si l'executiu popular fa normatives que 'restringeixin la progressió del català'\nAmb motiu del 25è aniversari de la Llei de normalització lingüística, l'Obra Cultural Balear (OCB) ha demanat 'seny i responsabilitat' al nou govern autonòmic per tal que respecti la llei de normalització lingüística i la llengua catalana. El president de l'OCB, Jaume Mateu, ha insistit que hi ha 'àmplia base social' que és favorable al 'coneixement, l'ús i la difusió' del coneixement del català. En aquest sentit, diu que des del primer moment que es faci una normativa o llei que 'restringeixi la progressió del català', l'OCB actuarà 'en conseqüència'. La vicepresident de l'entitat, Marisa Cerdó, recorda que la llei de normalització 'no és de l'OCB ni dels catalanistes', sinó que és fruit del consens.\nilles balears, obra cultural balear, pp\nL'OCB ha presentat aquest dimecres els acte que duran a terme per commemorar el 25è aniversari de la Llei de Normalització Lingüística. Es tracta de dues taules rodones, i la impressió de material didàctic, que servirà per fer un 'balanç crític' dels inicis de la llei i també de la seva evolució. La vicepresidenta de l'entitat, Marisa Cerdó, ha explicat que la normativa va ser fruit de l'esforç i també de 'l'esperit de canvi', ja que el català cap al 1986 era 'una llengua d'ús col·loquial'. La llei de normalització lingüística, ha dit Cerdó, va servir perquè la llengua adquirís 'rang oficial amb prestigi'.\nEn aquest sentit, ha volgut remarcar que la llei de normalització lingüística 'no és una llei de l'OCB, ni dels catalanistes', sinó que va sortir 'del consens'. Cerdó ha manifestat que li agradaria que 'continués endavant'. Per part seva, el president de l'OCB, Jaume Mateu, ha explicat que espera que el nou govern, del PP, respecti la llengua catalana i la llei de normalització lingüística. Diu que vol esperar que es formalitzi el govern i especifiquin 'allò que faran'. Amb tot, diu, ara ja no estan en campanya electoral, i per tant, hauran de governar 'no només pels electors sinó per tots'.\nMateu ha afegit que hi ha una 'àmplia base social' que és favorable al 'coneixement, l'ús i la difusió' del català, i per això ha avisat que des del primer moment en que el futur govern popular faci normatives o lleis que 'restringeixin la progressió del català', l'entitat 'actuarà en conseqüència'. Per això demana 'responsabilitat i seny' i recorda que la llei de normalització lingüística va ser fruit del consens, el del PP inclòs.\nCicle de taules rodones per explicar la importància de l'existència de la normativa\nL'OCB ha organitzat dues taules rodones, una per aquest dijous i l'altre pel proper, 9 de juny, per tal d'explicar i fer un 'balanç crític' del que ha estat i va ser i hauria de ser aquesta llei. Per aquest dijous, 2 de juny, la taula rodona porta per nom '25 anys de la Llei de Normalització Lingüística: balanç i perspectives: els orígens de la llei' i la del proper 9 de juny es titula '25 anys de la Llei de Normalització Lingüística: balanç i perspectives: l'evolució de la llei'. Ambdues taules rodones es faran a les 20h a la sala d'actes del parlament balear'.\nBusqueret Ciutat de Mallorca\n4 de juny de 2011, 11.36 h\nVeient com estàn les coses, no em queda mes remei que prendrer-m' ho com el fet de que son molt poques les persones al llarg de la historia que hem tingut el privilegi ( tot i que ben trist privilegi) d'assistir , en una sola generació, al final de la seva cultura, la seva llengua, els seus costums ..... A Balears feia prop de vuit segles que existíem ( crec que es remarcable) i, en qüestió de 30 anys, tot està pràcticament acabat. Ja comença a ser habitual que a Mallorca hom digui... Llegir més\nJen Visca catalunya lliure!!!!\n2 de juny de 2011, 15.35 h\ncal que estiguen consfessats o no, però això sí amb una bona destral a la má per a tallar caps. Ja n'hi ha prou!!!\nIaiio Rafel BCN\n2 de juny de 2011, 11.01 h\nEl PP ja té al cistell a València. Ara va a per les Illes. Després anirà a per Catalunya. Ho tindrà difícil ... però anirà.\nI d'altra banda CiU que té la paella pel mànec fent carantoines amb els del PP i PSE. (No nomeno a PSC perquè són els mateixos que PSE).\nQUE DÉU ENS AGAFI CONFESSATS!!!!!!!!!!!!.


Respostes a les persones sense llar: des del Regne Unit i Catalunya en temps de pandèmia - Grup Clade\nP3 és una empresa social anglesa que ofereix una varietat molt amplia de serveis vinculats a la lluita contra el sensellarisme i l’exclusió a tot el país, treballant amb les autoritats locals i els programes governamentals nacionals. L’oferta de serveis amb suport a persones és diversa, des de famílies i persones solteres, a persones amb salut mental i / o addicions, passant per a joves i persones amb gran recorregut de carrer. Amb un equip multidisciplinari i una visió holística envers la persona, no només ofereixen habitatge, sinó que l’acompanyen en l’apoderament envers tots els àmbits de la seva vida. Cada persona té un professional de referencia que fa d’enllaç amb resta de serveis i projectes de la comunitat. Arran de la pandèmia COVID-19, han ampliat els serveis amb la implicació de les administracions que els ha donat fons per poder oferir més allotjament i serveis. A més, P3 ha comptat amb la inversió de SASC, un fons d’inversió social que, mitjançant préstecs amb bones condicions, els ha permès adquirir més habitatges per donar resposta a l’exclusió residencial.\nUn dels projectes de P3 és “Keeping Everyone In” a Derbyshire, que treballa en col·laboració amb una àmplia gamma d’autoritats públics locals (ajuntaments, policia, bombers i governs) dels quals reben fons, que van créixer molt durant la pandèmia per donar resposta a les noves necessitats, en el marc de la campanya ” Everyone in “. Per exemple, van llogar un hotel amb 36 habitacions durant 3 mesos amb fons del govern, projecte en què van col·laborar cinc administracions. En aquest sentit, la pandèmia va servir per enfortir encara més el treball comunitari, incorporant noves aliances al projecte (com ara amb la policia). També van ampliar el suport per persones sense sostre, amb un equip de treballadors/es de carrer que complementaven l’atenció, arribant a persones poc accessibles. Tots els serveis s’analitzen mitjançant un projecte d’investigació que els permet tenir evidències de la feina i justificar els fons que reben i demanen.\nEn aquesta línia de col·laboració público-privada, la fundació Hàbitat3 ubicada a Catalunya i promoguda per la Taula del tercer sector, ha explicat que adquireix i cedeix habitatge a entitats socials (per les persones en situació de vulnerabilitat que atenen) o en lloga a persones proposades per serveis socials. Obtenen habitatges ja sigui amb la seva compra, amb la gestió del lloguer i amb la rehabilitació d’edificis (conjuntament amb empreses d’inserció social), amb una aposta ferma per la seva eficiència energètica. La proposta de futur és sumar-hi la promoció d’habitatges i transformar en habitatges altres tipologies d’edificis, com oficines i hotels. Amb l’objectiu d’apoderar les llogateres, Hàbitat3 els garanteix l’acompanyament (directament o a través de l’entitat social en què participen), tot apostant pel treball comunitari. Amb la pandèmia van detectar un augment en les necessitats emocionals de les persones ateses i, com a resposta, els van oferir serveis d’acompanyament intensius, tant telefònics com presencials. També han treballat l’accés digital de les famílies per poder ser funcionals en el món digital (realitzar tràmits d’ajudes, recerca laborals, estar connectades…) i han assessorat a les llogateres amb renovacions de contractes. A més, compten amb un programa d’acompanyament en la inserció sociolaboral, inser-habitat.\nLa seva tasca es basa en un treball molt proper tant amb les entitats com amb les diverses administracions. Per exemple, amb l’Ajuntament de Barcelona han engegat diversos projectes, com rehabilitar pisos buits que després passen a ser de lloguer, o gestionar pisos turístics que durant la pandèmia no s’estan utilitzant. També col·laboren amb l’Agència de l’Habitatge de Catalunya, que els ha cedit habitatges.\nDurant la pandèmia es va garantir tant l’acompanyament presencial, sobretot a les persones en situació de més vulnerabilitat, com telemàtic, amb accés i acompanyament en l’ús de les eines tecnològiques necessàries (smartphones, Internet, assistents de veu, etc.) per garantir l’accés a l’atenció virtual. Ambdós han estat clau en el benestar de les persones: el contacte telemàtic ha aconseguit oferir valor a l’acompanyament, i el presencial ha garantit els acompanyaments als serveis (de salut, alimentació, etc.), i a tots els tràmits necessaris (per exemple en obtenir el certificat digital d’identitat, en obtenir informes mèdics per permetre a les persones amb problemàtiques de salut mental passejar en el carrer tot i el confinament, etc.). Des del servei valoren que disposar d’un habitatge segur i adequat ha permès que les persones poguessin seguir les indicacions del confinament i, així, facilitar que cap d’elles es contagiés de COVID-19.


Notícia destacada Archives - Pàgina 918 de 997 - Olot TelevisióOlot Televisió\nÚltima actualització 02 jul. 2014\nLa viabilitat dels museus és un tema que en època de crisi es troba a la primera plana d'actualitat. La cultura i la seva preservació és complicada, i difícil d'entendre a l'hora que es fan retallades en sanitat i educació.\nAquest matí, el programa ‘Pros i Contres’ d’Olot Televisió ha comptat amb la presència de la gestora portaveu del Partit Socialista de Catalunya a les Comarques de Girona, Iolanda Pineda.\na novetat aquest any ha estat la creació d’un grup de joves per a nois i noies de 1er i 2on d’ESO, massa grans per integrar-se a les activitats del Casal i Casalet o les Brigades d’Estiu, i massa joves per treballar.\nÚltima actualització 01 jul. 2014\nAlejandro Fortuño ha explicat davant del jutge que la víctima volia abusar de la seva dona i que va defensar-la fins a perdre l’ús de la raó.\nLa cooperativa La Fageda se supera dia a dia. L’any 2013 va experimentar un increment d’un 18% dels guanys, amb una facturació de més de 14 milions d’euros anuals.\nCatalunya, Economia, Garrotxa, Notícia destacada, Notícies, Política, Societat\nEl clúster del sector carni INNOVACC va celebrar ahir la seva assemblea general a Olot. El clúster ha proposat una alternativa al tancament de les plantes de purins de Catalunya, consistent a assecar els purins amb energia solar com i construir hivernacles a peu de granja on s'assecaran els excrements dels porcs.


Fem créixer el Projecte Llavor!\nInici > Notícies > Fem créixer el Projecte Llavor!\nRecursos Infància i inclusió\nVols fer possible que infants i joves coneguin i visquin per primera vegada l’aventura de l’esplai? Vols fer un pas més com a moni i aportar la teva experiència en una nova realitat? Si la resposta és que sí, t’estem buscant!\nEl Moviment té en marxa el Projecte Llavor, un programa que permet liderar i acompanyar el naixement d'un nou centre d'esplai a través d'algun grup de joves del barri. Ara mateix tenim diferents realitats que han contactat amb nosaltres per iniciar un esplai. Per això busquem monitors i monitores que vulguin engegar la tasca educativa.\nPer això si ets moni que ja has deixat l'esplai i sents que encara pots aportar molt més en un nou projecte educatiu o tens un interès especial en liderar la creació d'un nou centre d'esplai, contacta amb nosaltres! Necessitem persones entusiastes i compromeses que vulguin fer créixer la llavor de l’esplai en nous indrets amb realitats diverses.\nEscriu-nos a secretaria.mcecc@peretarres.org i et donarem més informació.


Tarragona 58-84 Cadet 1 - Unió Bàsquet Sant Adrià\nSortíem de Sant Adrià a les 15:45h en autocar per desplaçar-nos fins a Tarragona a la recerca de seguir guanyant bones sensacions que reafirmessin la bona feina que hem estat fent durant la setmana d’entrenaments.\nA les 18:00h els àrbitres del partit tiraven la pilota a l’aire donant així inici al partit. El partit va començar amb alternances constants al marcador (14 -13 min 8), però una accelerada defensiva dels nostres jugadors feia que arribéssim al final del primer quart amb un avantatge exagerada pel que havíem vist a pista fins al moment (14 -21 min 10).\nDurant el segon quart la distància al marcador es va mantenir entorn dels 5 – 10 punts durant tot el període arribant al final amb un marcador de 31 – 40 al descans. El pas per vestidors ens va servir per marcar allò que estàvem fent bé i que havíem de seguir realitzant i retocar un parell de detalls ofensius i defensius necessaris per seguir millorant com equip.\nA la segona part vam ser capaços de canviar per moments aquells petits detalls i es va notar en la dinàmica del partit, l’equip aconseguia situacions de bàsquet amb més facilitat i l’actitud defensiva va millorar fent que els atacs del rival no fossin tan plàcids com a la primera meitat. Tot i això vam finalitzar el tercer quart amb poca diferència pel que havíem vist sobre el parquet per culpa de la gran quantitat de cistelles “fàcils” que vam errar (48 – 58 min 30).\nDurant l’últim quart la dinàmica va ser la mateixa que en els 10 minuts anteriors però aquest cop amb més encert i amb un rival que a mesura que passaven els minuts ens donava més facilitats per trobar espais en una defensa que durant els primers 30 minuts havia estat difícil de trencar.\nFinal del partit (58 – 84) i segona victòria per tancar aquesta primera volta. Marxem contents de Tarragona perquè encara que sigui de manera aïllada es van veient detalls que l’equip va automatitzant i que en un futur ens ajudaran a ser millors.\nQueda moltíssima feina per fer però anem per bon camí, a seguir així durant la setmana!! La setmana vinent tenim doble jornada contra dos grans rivals, noves proves de foc per veure si seguim millorant dia a dia.\nJuguem divendres a les 19:30h a Mataró i dissabte a la pista Pepe Machado a les 17:45h contra Sant Nicolau


El Blog d'Àlex Martínez: d’agost 2009\nLa saviesa dels nostres avantpassats ens recordava en forma de dita que som allò que mengem. Cert. Ara segurament pels que vivim en el primer món tindrien que afegir que també som el resultat de la quantitat d’aliments que deglutim al llarg de la nostra vida. El debat quantitat- qualitat es servit. Des de el ventre de la mare fins la tomba o el crematori no deixem de menjar. Desprès el que desitja ser enterrat, se’l mengen. Es llei de vida, diuen.\nInvestigadors reconeguts, calculen que en el transcurs de la vida d’una persona que visqui entre 70 i 80 anys podria –podem- arribar a consumir entre 40.000 i 50.000 kilograms de tot tipus d’aliments desagregats en , 4.000 quilos de carn, 500 de embotits, 2.500 de peix, 1.800 dotzenes d’ous, uns 6.000 litres de llet, 8.000 quilos de fruita, 9.000 de verdures, 4.500 de pa, 560 quilos de dolços en general, 1.200 de galetes i cereals, 840 d’arròs i sèmoles, 5.000 litres de begudes gasoses, i 800 quilos de productes lactis.\nAquest seria un llistat reduccionista ja que entrar en subdivisions podrien avorrir a un mort. La ingesta que es fa de cada un dels aliments varien percentualment en funció del territori, la cultura, les tradicions, el clima, la renda per càpita, etc. Per tant, que ningú prengui aquestes dades més enllà del que representen : un fart de menjar i per que no dir-ho, de defecar.\nPer cert el temps que dediquem a devorar-los, estaria compres entre els 8 i 12 anys (un 12,5% de la nostra vida) en funció de la tradició de cada país atorgà al gaudiment dels aliments.\nAquesta crua realitat ens recorda que l’evolució del “homo sapiens” des de les formes primigènies basades en la simplicitat cel·lular de les amebes, fins la complexa realitat que som ara no ha estat gens fàcil. La condemna bíblica de tenir que alimentar-nos amb la nostra suó a esdevingut complexa, difícil, perillosa i realment poc gratificant, una perversitat universal que cada dia afrontem preguntant-nos si vivim per menjar o mengem per viure.\nLa qüestió que plantejo admet tota mena de crítiques, posicionaments escèptics, incredulitat i fins i tots passotisme intel·lectual. L’estiu es aquí. Si el nostre cos, amb el transcurs dels anys a esdevingut el resultat evolutiu de la quantitat i qualitat dels aliments que em estat capaços de sintetitzar, metabolitzar els nostres òrgans, i transportar la nostra sang, podríem acceptar que el cervell es el resultat de la qualitat i quantitat dels “Impouts” i “Ouputs” que reb.\nLes dades sobre l’alimentació intel·lectual per la mateixa mostra poblacional emprada abans ens diu que la mitjana de temps que dediquem a les diverses activitats estarien sobre les 300 hores a l’any dedicades a llegir, 1.100 hores a veure la televisió , 1400 hores a interactuar amb l’ordenador (jocs, cinema, xarxes socials, recerca d’informació i d’altres que entrarien dins de l’àmbit privat) unes 600 hores anuals dedicades a la comunicació verbal , l’estudi, recerca, d’estímuls intel·lectuals que el nostres cervells reben pel seu autoconsum neuronal. En aquest sentit es de remarcar que les dones milloren en un 60% respecte als homes aquesta tasca alimentaria.\nLes persones no tenim un mateix hàbit d’alimentació intel·lectual i no som capaços de definir una dieta mental equilibrada. Diuen els que saben, que el consum d’estímuls neuronals està quedant reduïts a l’àmbit del gaudiment passiu, sedentarisme cultural, baixa tensió dels lòbuls del coneixement, i un progressiu pànic escènic a emprar la crítica. La constant proliferació de “opinadors mediatics”, confirma les poques calories mentals que estem disposats a cremar. Ens alimentem fonamentalment de productes d’escàs contingut cultural, amb una homogeneïtzació universals dels missatges que ens porten directament cap l’encefalograma pla.\nEn resum, 8 anys menjant ,2,5 anys lleguin, 9 veient la televisió, 12 mira’n l’ordinador , 5 dedicats a l’estudi i la comunicació verbal, 26 dormint , 9 treballant, 5 dedicats a desplaçament i esbarjo. Tot plegat val una reflexió estiuenca.\nPublicat per ÀLEX MARTINEZ a 10:33


Sistema: w98 w2000 wXP Vista w7 w8 w10\nNous icones per a Windows: sofisticats i frescs.\nSi vols donar-li un nou aire estètic al teu sistema Windows, una bona idea és canviar el pack d'icones que aquest inclou per defecte. Amb aquesta finalitat, t'oferim Aire Icon Pack (també conegut com Aire Winows icones), un set d'allò més sofisticat, amb més de vuitanta icones de gran qualitat en format ICO i PNG, amb un aspecte modern i sofisticat.\nLes icones d'Aire Icon Pack són lleugers, de colors clars, amb tendència al verd llimona, molt bé entremesclat amb el blanc. També es mostren icones per a tot tipus de categories, ja siguin CD, arxius, carpetes, xarxes, cercadors, fletxes, etc.\nNOTA: la resolució de les icones d'Aire Icon Pack és de 256x256 píxels.\nAire Icon Pack 1.0 Descargas Relacionadas Con\nwindows xp service pack 3 windows xp service pack vista transformation pack 4 en español vista transformation pack 4 en espa ol vista transformation pack


Els Castellers de l’Alt Maresme es volen donar a conèixer - Ràdio Palafolls\nInici » Els Castellers de l’Alt Maresme es volen donar a conèixer\nMarc Ferri , juliol 14, 2015\t / 932 0\nPer aquest motiu, i aprofitant que la temporada castellera bull en aquestes dates, han engegat la campanya #estiumaduixot, amb l’objectiu de donar a conèixer l’activitat de la colla castellera de l’alt Maresme. La campanya es va iniciar el primer cap de setmana del mes de juliol, amb l’estrena del vídeo “Sortim de l’hivernacle”, ideat, dirigit, produït i protagonitzat pels propis membres de la colla.\nEn aquest vídeo, que comença amb mans i braços d’alguns dels integrants dels castellers, com si realment cadascun d’ells fos un maduixot, fruit que dóna nom a la colla maresmenca. Mica en mica, i com indica el nom del curtmetratge, els maduixots van sortint de l’hivernacle i acaben formant una pinya i un petit pilar.\nPer altra banda, els assajos també s’han convertit en una eina per donar-se a conèixer a la nostra comarca, i enguany, com ja van fer en alguna ocasió l’any passat, destinen tots els assajos dels divendres a voltar per la comarca. D’aquesta merna, el divendres anterior a cada una de les diades de Festa Major programades a la comarca, assajaran al mateix poble on actuen.\nParal·lelament a aquestes activitats, els castellers dedicaran dos divendres d’estiu a fer assajos en hotels de la zona, per donar a conèixer aquesta tradició catalana entre els turistes i visitants que omplen els establiments turístics en època de màxima afluència.\nCom a última acció inclosa en aquest pla de difusió, la colla ha concebut el “Carnet Maduixot”, un document que premia la constància i assistència dels ciutadans que volen fer un tastet de la colla. Així, els que assisteixin a dos assajos i a una actuació, rebran un kit maduixot.


7 min. Ciutadella 08/01/2017 00:47\n651x366 Pavarotti. Pavarotti.\nLa veu de Pavarotti, procedent del tocadiscs -per a vinils, no el de CD-, omplia l’estança cantant Nessun Dorma, mentre en Rafel, el meu amic, s’estirava al sofà verd. “És el més còmode de ca meva”, deia mentre s’hi ajeia lentament per reposar una estona, acompanyat per Luciano. “El cansament físic d’un cancerós és mal de descriure. És absolut i total, no és pròpiament cansament, és enfonsament. No tens ni un gram d’energia, fins a tal punt que, si et cau un llapis a terra, no tens ni forces per acotar-te”, em va dir un dia en què no es trobava gaire bé.\nN’Aina, la seva dona, m’havia telefonat feia poc més d’una setmana:\n-Joan, a en Rafel li agradaria que vinguessis a passar uns dies a ca nostra. Té ganes de veure’t, de xerrar... i, si es troba bé, vol explicar-te algunes coses perquè ho escriguis... Tu ja el coneixes.\n-No gaire bé. Té estones bones, però la malaltia fa el seu curs. Ja saps el que li van dir al gener. Sembla que no arribarà a la collita de les olives.\n-Mira, demà no puc, però, si no hi ha res de nou, demà passat seré a ca vostra i m’hi estaré uns dies, els que ell vulgui, sense fer nosa.\n-Tu mai en fas, de nosa.\nCom havia quedat, al port de Ciutadella vaig pujar al vaixell i em vaig plantar a ca seva, vora la serra de Tramuntana.\nDe la cuina estant, jo també escoltava Pavarotti -a tots dos ens agradava-, mentre llegia una revista. A hores d’ara no sé de què tractava, tant me fa. Durant els dies que vaig ser amb en Rafel, mentre ell jeia al sofà verd o descansava a la seva habitació, procurava estar-me en una altra dependència de ca seva, mirant de no fer nosa, però no gaire lluny, per si em necessitava o volia xerrar, bromejar, ordenar quelcom... el que fos.\nFeia poc, m’havia fet saber que no li quedaven gaires dies de vida:\n-Joan, ja he tirat la tovallola. Ha començat el punt de ‘no retorn’ -em va dir, amb una enteresa admirable. Supòs que la seva professió -era metge- influïa en el seu comportament.\n-Però... -no vaig poder continuar.\n-Els símptomes, Joan, els símptomes. Ja no sent el gust del menjar, és com si mengés serradís. Mengi el que mengi, tot té el mateix sabor, no aprecii cap diferència, tot és igual. Això és el principi de la fi... Només em queden uns deu dies -em digué serenament i pausada.\nMentre l’escoltava, m’empetitia. Vaig quedar sense paraules. Què podia dir-li? En aquells moments era incapaç, per molt que m’esforcés, de formular quelcom amb sentit, coherent. De falses esperances, ja li n’havien donades prou, per quedar bé, per compassió. Però, coneixent-lo com el coneixia, estava segur que no esperava això de mi. Segur que preferia més un sincer silenci que unes paraules buides. Per contestar-li, em calia saber amb més certesa què passava per la seva ment, les seves emocions més íntimes, les seves pors, davant el futur immediat: tornar allà d’on venia, al no-res.\nUns dies abans, quan encara estava més animat, em va dir:\n-He fet un pacte amb el ‘Gran Senyor’ -es referia al tumor, al càncer-. Hem arribat a un acord: de moment, no ens empaitarem, ni ell a mi ni jo a ell amb la quimioteràpia. Si seguim endavant en la nostra guerra, tots dos hi perdrem. Si jo em mor, ell també.\nMai va deixar de fantasiejar, sempre tenia recursos per autoencoratjar-se; o devia ser per apaivagar el patiment dels qui hi convivien? El seu sentit de l’humor, que va mantenir fins quasi el final, feia que els qui l’envoltàvem ens sentíssim més tranquils, com si el final s’estirés o així ho volíem creure. A penes es trobava una mica bé, feia projectes. La collita de les olives i la forma d’adobar les que no destinaria a fer oli era una de les seves obsessions. I posar ordre, que tot estigués al seu lloc, per evitar tronyes als qui quedarien. “Com serà la pensió de n’Aina?”. No volia deixar res, del que afectava els seus, a l’atzar.\nPerò al cap de pocs dies, el ‘Gran Senyor’ va rompre el pacte i la malaltia va seguir el seu curs. Tot i el seu estat, no deixava de sorprendre’m.\n-Si tens el cap clar, com jo ara, no és una sensació dolorosa o moralment dolorosa per la impotència o el sentit d’absoluta fragilitat i indefensió, davant la vida. Ans al contrari, el que sent és una gran dolçor, relaxament, pau, conhort... i ficar-me dins el llit esdevé la felicitat absoluta, total... -em va dir, amb una enteresa difícil d’entendre per a una persona sana.\nAixí, cada estona que passava al seu costat esdevenia una lliçó per entendre el sentit de la vida, acceptar la mort i veure-la com una part d’ella... Tot i això, de tant en tant, li agafava algun rampell i treia la seva vitalitat, deixant anar algun renec enrabiant-se contra comportaments que considerava inoportuns. “El seu temps no és el meu”, va dir a n’Aina, molest, no per ella, sinó per la visita que li va anunciar, que va considerar impertinent. “Fa molt de temps que no s’interessa per mi, i ara ve a veure’m per quedar bé. Que no m’emprenyi! Ara no vull interrompre la xerrada amb en Joan”. La bona Aina, algunes vegades, a l’hora d’atendre les visites, superava de bon tros les millors arts de la diplomàcia, per excusar algunes actituds del seu marit.\nNo era la primera vegada que acompanyava un amic en els seus darrers dies. Tots havien donat evidències d’una certa enteresa a l’hora d’enfrontar-s’hi, però cap com en Rafel. Fins i tot, va ser capaç de donar les indicacions de com volia que fos el seu comiat. Res de ritus sense sentit ni formalismes.\nFeia vuit o nou dies que m’havia acomiadat d’en Rafel, quan vaig rebre un correu electrònic de n’Aina. Em comunicava que estava agonitzant. No havien passat ni dues setmanes des que ell m’havia anunciat la seva fi. Li vaig contestar, dirigint-me a ell per darrera vegada: “Rafel, sé que el ‘Gran Senyor’ ha dit prou i t’has abandonat a la seva sort. En aquests moments, no vull destorbar la intimitat de ca teva, però permet-me que, en veu baixa, et digui adéu una altra vegada. Ara estic rabiós i em sent impotent. A partir d’ara ens trobarem a l’espai dels records, on seguirem les nostres converses, algunes profundes, d’altres alegres, banals... Adéu, però fins sempre. Mai no serà prou el temps per recordar-te”.\nL’endemà, n’Aina em respongué: “Li he llegit les teves paraules. Ara somriu, untat amb oli de mirra dins la seva mortalla, un llençol de fil. Avui queda tot el dia entre nosaltres, demà l’incinerarem, despullat, embolicat amb el llençol dins un taüt de cartró. Com ell volia. Demà vespre ja dormirà davall la mata que va triar devora els dos pins”. Mentre ho llegia, a ca meva, de fons, Pavarotti cantava E lucevan le estelle.


La Marina de València compleix anys i ho celebra en gran | Tresdeu.com\nRedacció | 28 agost 2018\nRedacció - 28 agost 2018\nEl pròxim 15 de setembre se celebra la XI Festa Aniversari de La Marina de València. Des de les 11:00 del matí fins les 23:00 hores, el recinte marítim oferirà una gran festa. Segons informen els organitzadors oberta, diürna, familiar, gratuïta, cultural i nàutica. Activitats nàutiques i culturals per a tota la família on destaquen els concerts de The Excitements, Ramonets o Dani Miquel.\nAmb el lema L’any de la mar, aquest XIé aniversari tindrà un fum d’activitats. Totes disseminades al llarg i ample de La Marina de València.\nMúsica: La recuperada pèrgola modernista albergarà a les 13:00 la actuació de Dani Miquel i els ma me mi mo músics. A les 19:00 Ramonets i tancarà la jornada el concert de The Excitements.\nTeatre: A la pèrgola, a les 17:00 teatre familiar amb les Històries Medievals de Xavi Castillo.\nExhibicions: Vela llatina a les 16:00, pesca de carro valencià a les 11:00 i concurs de pesca d’altura amb el pesatge al es 15:00 a la pèrgola. També windsurf amb Foil a les 13:30 i salvament marítim amb helicòpter a les 16:30.\nActivitats: Proves de vela i rem a l’Escola de Vela i la Federació de Rem. A la pèrgola, a les 11:00 jocs tradicionals de fusta gegants. Ioga en paddle (12:30h, en Ocean Republik) i el paddle SUP (13:30h, en Anywhere Water Sports). A la Plaça de la Sal, la gymkana inflable més gran del món, amb 65 metres de llarg i 25 metres d’ample.\nA més, el recinte comptarà amb els foodtrucks d’Unik, Yocomotuarte, i Luxúria. L’aniversari quedarà arrodonida amb una exposició de fotografies del II Concurs de Fotografia de la Marina de València, la inscripció del qual segueix oberta fins al 3 de setembre.\nPanoràmica de l’ambient de l’aniversari de 2017\nHi hauran competicions de vela oberta infantils i juvenils, de les modalitats Taz i Topaz, organitzades per la Federació de Vela Comunitat Valenciana (12h). Regata de Vela Lleugera de Persecució (14:30h), a càrrec de Marina València Sailing Club. Regates de ràdio control (12h). També la interessant regata gastronòmica II Cuina Bord. Els equips participants hauran de cuinar el millor plat amb un ingredient secret durant tres milles de navegació. Les persones interessades encara poden inscriure’s fins al 8 de setembre, des del web www.lamarinadevalencia.com.\nI aquest diumenge comença Brunch-in the Park. Un format que aterra a La Marina de València després de triomfar a altres ciutats com Barcelona o París. Música electrònica a l’aire lliure, per a totes les edats. Les sessions tindran lloc els diumenges 2, 16 i 30 de 13:00 a 22:00 hores.\naniversari, La Marina de València


Aquests són els tallers que ofereixo sobre plantes medicinals i els seus usos. També trobaràs els tallers que he fet.\nPer contractar qualsevol taller, pots enviar un correu a l'adreça: herbesmedecina@gmail.com o pots fer servir el formulari de contacte de la pàgina presentació,\nAPREN A FER SABONS\nDes de un sabó per rentar la roba, fins als sabons de tocador. L'art de fer sabó és un coneixement que cal conservar, tant per reciclar l'oli que tenim a casa i així ajudar al cicle dels residus, com per mimar-nos amb un sabó fer per nosaltres mateixos\nEm desplaço a on calgui per ensenyar-te a fer sabons, ja sigui un grup d'amics o un taller més organitzat. És un bon regal, també!!\nEspecialment per nens, per iniciar-los en aquest art, proposo fer sabons de diferents colors i enriquits amb flors, plantes i espècies de la cuina.\nClica aquí per més detalls: TALLER DE SABÓ PER NENS\nEls bàlsams i ungüents són una manera de conservar les propietats dels olis amb un extra de propietats afegides de la cera d'abelles i la mantega de karité. Totes aquestes substàncies són humectants, és a dir, que ajuden a conservar la humitat pròpia de la pell, i també ajuden a que els principis actius dels olis penetrin a través de la pell, o simplement, romanguin més estona en contacte amb la pell.\nEnsenyo a fer ungüents per a calmar el dolor muscular de les contractures, de la tendinitis. I també bàlsams que ens ajudin a passar el refredat, a millorar els símptomes de la grip. Es poden fer també per suavitzar la pell, per guarir eczemes, per evitar que ens piquin els mosquits...\nBàlsam pel dolor\nBàlsam pel refredat\nUSOS DE LA FARIGOLA\nDurant la primera lluna de la primavera la farigola està en el seu punt òptim de recol·lecció. Anem a buscar-la per preparar infusions, maceracions d'oli, i utilitzar-la en la cuina, i també aprenem a fer la sopa de farigola\nEL PODER DEL SAÜC\nL'arbre màgic del saüc ens ofereix les seves precioses flors per mil i un usos, des de bunyols a licors, passant per xampanyets i infusions solars o melmelades\nAprendàs sobre la toxicitat del saüc i com es pot prendre de forma segura. Les seves propietats medicinals i els seus usos màgics\nLA MÀGIA DE LA RATAFIA\nPels volts del Solstici d'Estiu es recullen les herbes per fer la ratafia, un licor anisat de plantes medicinals macerades, la recepta del qual varia segons les que tenim a mà.\nAcompanyo a les persones interessades en anar a buscar les plantes necessàries, tot passejant pel camp, i després les macerarem en l'aiguardent\nEL FANTÀSTIC OLI DE COP - L'herba màgica de Sant Joan\nAnem a buscar hipèric durant el mes de juny, per fer una maceració en oli d'oliva i deixar que el Sol l'escalfi i el torni vermell. S'explica per a què serveix aquest oli, i els usos que li podem donar.


El blog de Gabriel Bibiloni » Sant Llàtzer\n17 desembre 2011 | Categoria: Llegenda àuria\nDavid - 18 desembre 2011 12:45 pm\nJo tampoc no en conec gaires aquí al Principat. L’únic que recordo ara és en Llàtzer Escarceller, el malaguanyat avi del Filiprim. Curiosament em fa l’efecte que en castellà sí que és prou comú el nom Lázaro.\nNomés un comentari: però s’ha agafà amb calma > però s’ho agafà amb calma.\nGabriel Bibiloni - 18 desembre 2011 1:06 pm\nEfectivament, sembla un nom més comú a les terres espanyoles que a les catalanes. Gràcies per la notificació del lapsus.\nJoan - 19 desembre 2011 12:37 pm\nLa majoria de la “comunitat espanyola resident a Mallorca” li diu “Hospital de San Lázaro”, cosa que a algun despitat li crea més d’un mal de cap (on deu caure aquest lloc?).\nGabriel Bibiloni - 19 desembre 2011 12:41 pm\nJoan - 19 desembre 2011 1:32 pm\nHo promet. Ho he sentit, i em consta que més gent “ha gaudit” de l’experiència.\nAntoni Llull Martí - 29 gener 2012 10:29 pm\nAmb relació al que diu Joan, és que “Llàtzer” és impronunciable per a un monolingüe castellanoparlant. No crec que hi hagi cap llinatge català que hagi sofert tantes deformacions com Llàtzer: Llácer, Llázer, Llátser, Llatxe, Llache, i probablement n’hi ha encara d’altres.


Després de la sentència del Tribunal Suprem crec que ningú no pot restar indiferent ni es pot alegrar del dolor que aquesta sentència genera en la societat catalana però sobretot en els líders socials i els polítics condemnats a altes penes de presó i en les seves famílies, que pateixen tant. Per això ens hi hem d’acostar amb respecte, i això vam voler fer amb les nostres reflexions, els Bisbes de Catalunya en el Comunicat fet públic aquell mateix dia en què es conegué la sentència.\nSense interferir en les decisions dels tribunals, per dures que poguessin ser, demanàvem valorar la sentència emanada d’un dels pilars d’un estat de dret, amb respecte, per més que se’n pugui discrepar, apel·lar-la o fins rebutjar-la obertament. Ens permetíem insistir que en l’actual conflicte polític es necessita alguna cosa més que l’aplicació de la llei. És molt important en aquests moments tenir ben present la misericòrdia i la magnanimitat que fan grans els pobles, i recordàvem les belles i sensates paraules del Papa St. Joan XXIII en l’obertura del Concili Vaticà II: “És preferible fer servir el remei de la misericòrdia que no pas empunyar les armes de la severitat; no és precisament condemnant, com cal atendre les necessitats del nostre temps”. Cal l’ardu camí del diàleg real i l’entesa entre totes les parts interessades, amb decisions arriscades, valentes, perquè, des del respecte a les diverses opcions polítiques, es trobi la concòrdia i la pacífica convivència. Les manifestacions o les accions a favor o en contra sempre haurien de ser pacífiques i respectuoses del bé comú si no volen perdre la seva raó de ser. La violència és inacceptable i cal condemnar-la sempre, vingui d’on vingui. Molts estan dolguts per la duresa de la sentència, i ho volen fer palès, però no han d’oblidar el bé preciós de la convivència i la discrepància pacífica. Convé asserenar-se i reflexionar perquè s’arribi a una solució política dialogada, oberta al futur, i necessitem comprovar que l’Estat adopta gestos de magnanimitat i de generositat per trobar camins de pau social, progrés, reconciliació i concòrdia.\nDiverses Entitats d’Església com Justícia i Pau, i altres comunitats, associacions i fundacions cristianes, han volgut deixar clar en un Comunicat que la sentència és un pas enrere per a la resolució del conflicte polític que afecta Catalunya i posa en perill la convivència i la democràcia. Ells feien una crida a les institucions polítiques de l’Estat per tal que cerquin una solució jurídica que porti a l’excarceració dels condemnats, que afavoreixi un clima més positiu per afrontar el conflicte polític existent. També demanaven que les institucions i els partits polítics posin fre a la judicialització d’aquesta situació i s’iniciï de manera urgent i immediata un procés multilateral de diàleg polític que permeti avançar cap a una resolució justa, democràtica i duradora.\nÉs cert que hi ha sentiments diferenciats i, sovint, barrejats entre les identitats espanyola i catalana. Tal com han mostrat els esdeveniments dels darrers anys, particularment les diverses eleccions, aquests sentiments es concreten en un ventall ampli d’opcions polítiques diverses sobre la situació de Catalunya en relació a l’Estat espanyol. Convé recordar que els Bisbes de Catalunya sempre hem afirmat que “defensem la legitimitat moral de totes les opcions polítiques que es basin en el respecte de la dignitat inalienable de les persones i dels pobles, i que recerquin amb paciència la pau i la justícia”.\nFinalment els Bisbes demanàvem amb respecte tres coses: que s'apliqui en aquests moments a Catalunya la via de la misericòrdia per tal de desactivar la tensió acumulada aquests darrers anys i ara amb la sentència del Suprem; que es retorni al poble el sentit de futur, amb un horitzó que dissipi la sensació que no hi ha camins per on tirar; i en tercer lloc es tracta de reconstruir, sumant entre tots, una societat justa, solidària, respectuosa de la igualtat de les persones, propera als qui passen necessitat, que eviti el tancament i el localisme. La societat catalana ha de fer emergir les grans energies que posseeix de creativitat i innovació, d’acollida i de foment de l’educació i del teixit cultural i associatiu que la caracteritza.\nJoan-Enric Vives, arquebisbe d’Urgell


Altavins Viticultors · Enoturisme a la Terra Alta - ENOTURISTA\nLa visita a un dels cellers de Batea que transmet més bé l'essència de la Terra Alta és Altavins Viticultors. Les visites us permetran descobrir el passat riquíssim de Batea, el cor vínícola de la comarca, on hi ha més de la meitat dels cellers de la Denominació d'Origen. Altavins és un elaborador que excel·leix amb les garnatxes: blanca, negra (o fina) i sobretot peluda. Joan Arrufí, conegut popularment com a 'Papeles' és un dels viticultors que més ha lluitat perquè aquesta varietat ancestral doni vins negres d'alta qualitat. Altavins és una fusió entre passat i futur. Tastant els seus vins es pot viatjar en els temps: des de la garnatxa blanca de l'Ilercavònia, els primers íbers que van poblar Batea, passant pels vins negres Domus i Tempus, un homenatge als romans; fins a culminar amb l'Almodí, una connexió amb els àrabs que van governar Batea. El passat del poble es pot apreciar passejant per l'antiga Vila Closa medieval, molt ben conservada gràcies a l'aïllament històric i la falta d'inversions a la comarca. Però sobretot visitant Altavins, que té un equip d'enoturisme dinàmic, pròxim i autèntic, que no pot dissimular l'amor per la terra i la història.\nCeller Terra Alta Terra Alta


FACVAC Valls: LÍDIA PONS I RAMÓN GASULL AL PODI DELS CAMPIONATS DE CATALUNYA\nLÍDIA PONS I RAMÓN GASULL AL PODI DELS CAMPIONATS DE CATALUNYA\nEl passat dissabte 30 de maig es van disputar els Campionats de Catalunya Absoluts d’atletisme en aire lliure coincidint amb el Meeting Internacional de Palafrugell. Els campionats es van caracteritzar pel gran nivell dels atletes participants, on s’hi van trobar els millors atletes catalans del moment i altres atletes internacionals d’alt nivell.\nLa primera de les proves de la matinal de dissabte a Palafrugell va ser el llançament de Martell amb la participació de la espluguina Lídia Pons (ISS l’Hospitalet). La Lídia va començar el concurs malament amb tres llançaments nuls. En el quart llançament es va situar en la quarta posició del campionat català, i no va ser fins a l’últim llançament on l’atleta de l’Espluga de Francolí va demostrar el seu gran nivell assolint uns bons 50.78 metres que la van portar fins la medalla de plata dels Campionats de Catalunya. La primera classificada va ser Laura Redondo del FC Barcelona amb un millor llançament de 56.92 metres.\nMaria Casanova (FACVAC) va participar al matí en les semifinals dels 100 metres llisos, aconseguint la cinquena posició de la primera semifinal amb un impressionant registre de 13”27 que li va permetre accedir a la final. Per la tarda, l’atleta vallenca va participar a la final dels 100 metres llisos on va aconseguir una gran 7a posició amb una marca de 13”52 que no va millorar el registre fet a les semifinals. La prova va ser guanyada per l’atleta del CA Vic Sílvia Riba amb un gran temps de 11”99. El mèrit de la 7a posició de Maria Casanova (FACVAC) és molt gran, ja que l’atleta encara es de categoria Júnior.\nLa jornada de tarda també va portar la participació d’una altra atleta vallenca, Marta Galimany (ISS l’Hospitalet) que va participar en la prova dels 3000 metres obstacles. L’atleta de Valls va sortir valenta a un ritme de cursa molt alt, que finalment li va passar factura i no va poder millorar la seva marca personal, aconseguida feia tan sols 2 setmanes a Oviedo, acabant la cursa amb 11’54”07 i aconseguint una gran 5a posició dels campionats, repetint així el lloc aconseguit la passada temporada on va participar en els 1500 metres llisos. Els campionats de catalunya van ser guanyats per la internacional Eva Arias (València Terra i Mar) que amb uns espectaculars 9’59”39 va aconseguir el rècord dels campionats.\nLa última de les proves de la tarda va ser els 5000 metres llisos, on l’atleta de l’Espluga de Francolí Ramón gasull (FC Barcelona) va aconseguir una brillant 3a posició final. L’atleta del FC Barcelona va patir els canvis de ritmes d’una cursa incòmode que finalment, i gràcies a la retirada de l’atleta olímpic Reyes Estévez, va adjudicar-se Pol Guillèn (FC Barcelona) amb uns bons 14’14”70. Ramón Gasull no va poder aconseguir la seva millor marca personal però va tenir un gran comportament durant tota la cursa aconseguint un temps final de 14’55”44.\nL’atleta Jaume Jové (FACVAC), que tenia plaça per disputar els 1500 metres llisos, finalment va optar per no participar-hi, al estar en procés de recuperació d’unes molèsties físiques.


A la reunió, celebrada dilluns 9 de març a Madrid, assistiren més de 100 ciutats per tal d’establir objectius comuns o compartir ferramentes i projectes en l’àmbit del clima, entre d’altres\nL’alcalde de Sagunt, Darío Moreno, va assistir dilluns, 9 de març, a la XIII Assemblea de la Xarxa Española de Ciutats pel Clima (RECC) celebrada a Madrid i que s’inscriu dins de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (FEMP). La finalitat d’este encontre era la d’establir objectius comuns o compartir ferramentes i projectes en l’àmbit del clima entre les ciutats participants, així com, segons ha explicat l’alcalde, per a explicar els diferents problemes que s’hi troben i per a establir una sola veu a l’hora de fer qualsevol reclamació en l’àmbit del canvi climàtic i que consideren essencial per a la sostenibilitat i la supervivència del planeta i de la societat.\nEn este congrés, «hem parlat d’energia, de l’increment del nivell del mar o de la utilització de l’aigua i també hem compartit quines són les preocupacions per part de Sagunt», ha declarat Moreno. Altres assumptes que s’hi van tractar van ser la mobilitat o aspectes per a lluitar contra el canvi climàtic «i que són importants si realment volem arribar a fer una societat sostenible el dia de demà».\nL’Assemblea General, màxim òrgan de govern de la RECC que es reunix amb caràcter ordinari una vegada a l’any, va estar moderada pel president de la RECC i alcalde de Sevilla, Juan Espadas. En esta ocasió, van participar més de 100 ciutats i entre els punts de l’ordre del dia destaquen l’aprovació dels vocals del Consell de Govern per al mandat 2019-2023 i la definició del pla de treball.\nEn acabar, es va celebrar una taula de debat sobre l’Emergència Climàtica en les Ciutats després de la COP25 on van participar el responsable de Relacions Internacionals de la Comissió Europea, Germán Esteban; el director d’Estalvi i Eficiència de l’Institut per a la Diversificació i l’Estalvi de l’Energia, Pedro Prieto, i el subdirector general de Coordinació d’Accions davant el Canvi Climàtic de l’Oficina Espanyola de Canvi Climàtic, Eduardo González.\nSagunt es va adherir a la Xarxa Española de Ciutats pel Clima quan al març de 2005 el Ple de la Corporació Municipal així ho va aprovar per unanimitat.


Global icon-chevron-right Espanya icon-chevron-right Barcelona icon-chevron-right Aprendre idiomes gratis a Barcelona\n© Language for Exchange Language for Exchange\nAprendre idiomes gratis a Barcelona\n8 opcions per practicar una llengua sense gastar ni un euro!\nPer Lidia Capitán Data de publicació: dimarts 31 maig 2016\nNo teniu temps o esteu sense calés per pagar una acadèmia d'idiomes? Encara que sembli mentida, a Barcelona existeixen associacions i entitats que proposen formes alternatives d'aprendre un idioma més enllà de les típiques classes. A més de gratuïtes, són una bona opció per conèixer noves persones i aprendre sobre altres cultures.\nEncara que el principal objectiu d'aquesta organització no és intercanviar idiomes, igualment és una gran oportunitat per practicar-los de forma animada i divertida. A través dels seus meetings podreu conèixer gent de tot arreu que viu a Barcelona i també practicar llengües mentre prens una cervesa o un vi (amb descompte!).\nFan una trobada els dijous al Polaroid Bar, els divendres al Juanita LaLá i dissabtes al Shenanigans Irish Pub (Marquès de Barberà, 11).\n© The Friday Language Exchange\nEs troben cada divendres a les 20 h al bar que hi ha dins l'Estació de França i, a diferència de l'anterior iniciativa, en aquest cas sí que l'objectiu primordial és l'intercanvi lingüístic. A més, podreu sopar, beure i a partir de les 24 h sempre hi ha un DJ que acompanya la nit amb una bona dosi de música.\n© Biblioteca Ignasi Iglésias-Can Fabra\nLes biblioteques són una gran font de coneixement i moltes vegades ens oblidem que és allà on podem trobar gratuïtament gairebé tot allò que busquem. Disposen de diccionaris, manuals de text, discos i DVDs que ens poden ajudar en el procès d'aprenentatge.\nA més, les biblioteques Vapor Vell, Sagrada Família, Vila de Gràcia, Guinardó-Mercè Rodoreda, Ignasi Iglésias-Can Fabra i Poblenou-Manuel Arranz disposen d'unes sales d'estudi nocturnes on també es fan grups de conversa per practicar anglès, català, francès, alemany, italià, xinès i portuguès.\nSón d'aquells que creuen que per aprendre un idioma s'ha de practicar, com a mínim, un cop a la setmana i ells t'ho posen molt fàcil! Organitzen intercanvis lingüístics per xerrar rus i xinès els dilluns, anglès els dimarts, francès i anglès els dimecres i italià els dijous. I tot això a canvi de català o castellà.\n© Marc Arias Bulbena\nSi voleu riure i practicar la llengua de Shakespeare, teniu la sort que cada dimecres la nostra ciutat ofereix dos xous de comèdia totalment en anglès!\nPer una banda, 'Just kidding Barcelona' són una sèrie de monòlegs que es fan a les 21 h a la planta baixa d'El Foro. Dirigits pels comediants Andy J Ritchie i Isa Lao, ell escocès i ella andalusa, també conviden gent amateur per tal de provar les seves bromes davant un públic.\nPer una altra banda, 'The Vincent Valentine show' és un espectacle boig i improvisat on l'americà Vincent Valentine parla de Barcelona i també d'altres aspectes estranys de la seva vida personal. Ho fa a les 21.30 h al Craft Barcelona i també acostuma a convidar altres persones perquè li acompanyin, tant principiants com professionals.\n© Istituto Italiano di Cultura\nSi us interessa aprendre no només la llengua sinó també aspectes sobre la seva cultura, l'Institut italià de cultura és el vostre lloc. El centre posa a la vostra disposició un gran ventall d'activitats gratuïtes; algunes regulars com les sessions de cinema cada dilluns a les 18 h i d'altres puntuals com ara exposicions i presentacions de llibres.\n© Babel Village\nAvui dia les xarxes socials són gairebé imprescindibles en el nostre dia a dia, llavors per què no utilitzar-les per trobar gent amb qui practicar un nou idioma? Si preferiu un ambient més íntim i no us agraden les trobades massives, pàgines com Open Language Exchange o Language for Exchange en són la solució. Gràcies a elles podreu trobar algú amb qui fer un cafè mentre intercanvieu coneixements lingüístics tranquil·lament.\nTant si sou estudiants de la Universitat de Barcelona com de la Universitat Autònoma de Barcelona, esteu de sort perquè ambdues universitats ofereixen serveis i materials per poder aprendre idiomes de forma autodidacta.\nLa UB disposa de quatre centres d'autoaprenentatge situats a Sants, a plaça de la Universitat i a les facultats d'Economia i empresa i la de Física i Química. Hi ha la possibilitat de practicar alemany, anglès, castellà, català, francès, hebreu, italià, japonès, xinès, polonès i rus.\nTambé hi ha grups de conversa i una borsa d'intercanvi lingüístic on poden participar estudiants, professorat, membres del personal d’administració i serveis i l’alumnat de l’Escola d'Idiomes Moderns.\nPel que fa a la UAB, disposa d'un gran fons online amb milers de recursos útils per l'aprenentatge. S'organitza per categories (comprensió lectora, lèxic, gramàtica, diccionari...) o per idiomes (anglès, alemany, francès, català, castellà, italià, portuguès, xinès), el que fa que sigui una eina fàcil i profitosa.


Les Receptes de StHilari: GOTET DE GELATINA DE CACAU AMB MASCARPONE Y COCO\nCuinetes 28 de setembre de 2009 a les 21:12\nGuuuuuaaaaauuuuu Alfons!!!! Quina pintassa que tenen aquestes postres!\nMe'l poso a la llista de pendents de fer! Amb lo xulo que queden els postres servits en gots de vidre, m'encanten!\nUna combinació genial de sabors!\nStHilari 28 de setembre de 2009 a les 22:05\nel cas és que a casa van tenir molt d'èxit, però sobretot és que són fàcils, molt fàààààcils de fer i super ràpids.\nAnònim 15 d’octubre de 2009 a les 11:46\nEM va agradar tant aquesta recepta que l'he feta, però tinc un parell de preguntes:\nLa primera, al barreajar el mascarpone amb el coco es fa una massa molt espesa que em costa de possar als gots, es així o puc possar alguna cosa per fer-la més liquida?\nI en segon lloc, la segona capa la feu després no? perque a mi al reservar el xocolata, s'em va solidificar i em va costar molt posar-la al damunt. Com ho faig?\nStHilari 15 d’octubre de 2009 a les 18:22\nM'agraden les teves preguntes!!...la segona capa de gelatina de cacau es pot fer com tu dius, en un segon temps, .. però també es pot fer tota d'una vegada...després de omplir els gotets amb la primera capa, es possen uns 3-4 minuts al congelador, el temps just perquè es solidifiqui prou per suportar la capa de mascarpone i tot seguit incorporar la segona capa de gelatina amb el cacau restant i encara no solidificat. La barreja de coco i mascarpone, la vaig incorporar amb una mànega de pastisseria, te una consistència més densa i com pots veure a la foto a mi tampoc em va quedar una linia de separació tan recta i nitida com amb la gelatina de cacau, que és molt més liquida....amb tot si encara la volguessis més liquida potser seria qüestió d'incorporar-hi una mica menys de coco o afegir-hi una mica més de mascarpone o fins i tot un rajolí de nata liquida\nAnònim 19 d’octubre de 2009 a les 15:08\nMoltes gràcies per la resposta, és el que tenia pensat fer, afegir una mica de nata líquida. Pel que fa a la capa de cacau, em decanteré per fer-la en un segon temps, al menys fins que en tingui practica.\nTret d'aquests petits inconvenients que he tingut, la recepta està molt bé i et felicito.\nMoltes gràcies per la resposta i salutacions.\nsnake 13 de maig de 2013 a les 17:44\nA mi no em solen quedar gaire bé els postres, però aquest em va sortir genial!el gust del mascarpone barrejat amb el coco és genial!


|10 de juny de 2015|\nDes del salt a la fama de la xarxa social més popular del moment i l’aparició dels bloggers, cada cop més s’ha tornat trendy ensenyar un estil de vida d’ensomni prenent les millors fotografies dels moments en els que més a gust et sents, sempre que l’ambient i la decoració siguin idonis per compartir-ho a instagram.\nAl mateix ritme, ha començat a créixer una passió per la gastronomia gourmet i molts aposten ja per un estil de vida saludable canviant totalment els seus hàbits alimentaris, ja que és una part essencial de l’estil de vida d’ensomni.\nNosaltres, hem aprofitat els nous factors que han anat apareixent i hem vist oportú obrir un compte a Instagram amb un propi hashtag per a crear una comunitat d’amants de les burgers gourmet, que en l’actualitat aquesta comunitat ja compta amb 1644 seguidors que aposten per les nostres burgers gourmet, les millors burgers de Mataró i del Maresme.\nComptem amb més de 490 fotografies fetes al Quiosc de Can Carreras, des d’hamburgueses, decoració o el que més ens agrada; les fotos de grups d’amics o fins i tot d’equips d’empresa! Perquè ens fa il·lusió saber que compteu amb nosaltres per a celebracions!\nHi ha veritablement fotografies molt bones de les nostres burgers, de les quals hem fet repost perquè son dignes d’ensenyar-les a la comunitat, i us estem molt agraïts d’haver-les fet i ens encanta rebre cada dia notificacions noves de fotos sobre El Quiosc!\nEntre aquestes fotografies, comptem amb fotos d’influencers del Maresme i Barcelona que tenen molt de renom, com en @marcforne que ja compta amb la seva web personal i ha fet varies col·laboracions amb marques reconegudes, l’@annagilabertc, l’equip @pelltolra, la @toledomaria, l’@annatejedo, la @marinaextremera, la @galabarcelona i seguidors també amb renom com la @ninauc.\nAmb motiu del primer any de la inauguració del Quiosc de Can Carreras el passat mes de març, vàrem fer una petita exposició a l’entrada, de les 18 millors fotografies de burgers que ens van etiquetar, compartir ubicació o hashtag!\nExposició de burgers al Quiosc de Can Carreras\nVolem conèixer-vos i saber quina hamburguesa et demanes per dinar o sopar, per això us convidem a compartir fotografies a instagram, i si tens un bon ull serà compartida al nostre perfil!


Kingsway Inn Fort Scott (KS) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 9 allotjaments a Fort Scott (KS).\n2222 South Main Street, Fort Scott, Fort Scott (KS), Estats Units, 66701 - Veure al mapa\nSituat a Fort Scott, Kingsway Inn és el lloc perfecte per gaudir de Fort Scott (KS) i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nKingsway Inn ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, servei de bugaderia.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, despertador, TV satèl•lit/cable per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Kingsway Inn.\nTots els comentaris (68) Parelles (35) Viatgers en solitari (15) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (9) Grups (4)\nAllotjaments a Fort Scott (KS)


Tedros Adhanom Ghebreyesus ha demanat que es compleixin rigorosament les mesures establertes per frenar l'expansió del virus\nper Júlia Navarro 06/11/2020 08:00h\nPetició d'urgència de l'OMS als ciutadans | UNSPLASH\nTot i que per a molts pot suposar un gran sacrifici tancar-se a casa sense veure a ningú, la veritat és que, tal com indica Tedros Adhanom Ghebreyesus, és completament necessari complir les quarantenes establertes per tal de frenar l'expansió del coronavirus i, al mateix temps, protegir els sistemes sanitaris.\n«Em trobo bé, no tinc símptomes, però faré la quarantena», va confirmar el director general de l'Organització Mundial de la Salut (OMS) durant una conferència en què va participar des de casa, ja que s'ha aïllat després d'haver estat en contacte amb una persona que va resultar positiva en covid-19.\nTot i que se li va qüestionar si formava part de l'organització, Tedros Adhanom Ghebreyesus va evitar respondre a aquesta pregunta i van al·legar que a l'OMS hi ha un ampli sistema de casos i rastreig de contactes que cobreix tot el personal, tot i que la majoria estan treballant de forma telemàtica.\nPel director, la inversió en Sanitat és la base de la resposta «al virus» i no una inversió de futur. «Si invertim en els sistemes sanitaris i en els treballadors sanitaris podrem controlar el virus i seguir avançant junts per resoldre aquest repte». A més, ha destacat que la sanitat pública és «més gran que qualsevol persona».\nAlguns països ja tenen els hospitals saturats\nTot i que durant l'últim cap de setmana són «molts» els països que han aconseguit controlar la transmissió del virus, també hi ha moltes regions, com a Europa o Amèrica del Nord, on els casos «segueixen creixent». «Estem en un moment crític, i els líders haurien d'actuar i les persones seguir un objectiu comú. Tots tenim un paper a l'hora de controlar la transmissió i ja hem vist que és possible fer-ho», ha assenyalat.\nAixí mateix, també ha advertit que en alguns països els hospitals ja comencen a estar saturats i això «posa els treballadors sanitaris en una situació difícil».\n«La gent està frustrada i té dret a estar-ho»\nEl director d'Emergències Sanitàries de l'OMS, Mike Ryan, es va mostrar completament comprensiu davant els aldarulls com a forma de protesta que han tingut lloc durant els últims dies en diverses ciutats europees. «La gent està frustrada i té dret a estar-ho, tothom vol viure una vida normal».\nPer aquesta raó, ha afirmat que la gent té tot el dret de qüestionar les mesures de restricció imposades pels governs, encara que l'ideal seria que existissin els canals de diàleg entre la comunitat i les seves autoritats i així prendre mesures de manera consensuada.\nNo obstant això, també va reconèixer que davant la gravetat de la segona onada de coronavirus a Europa, alguns governs s'han vist en l'obligació de reaccionar ràpidament, una acció que ha pogut causar reaccions adverses entre la ciutadania.\nPer això, les autoritats a Europa s'estan enfrontant a una situació «molt, però molt difícil; podem discutir com es va arribar a la situació, però no podem discutir el fet que és greu i que necessitem treure'ns de sobre aquest virus», va remarcar.\nLes protestes són bones\nTenint en compte això, l'OMS considera que les opcions per frenar l'expansió de covid-19 són limitades i per aquest motiu ha demanat que, tot i el desacord, les poblacions donin suport a les mesures de restricció.\n«Les comunitats tenen el dret a protestar en les societats modernes, encara que els governs no ho prenguin sempre bé, i aquests també han de ser responsables, com ho som nosaltres, pels seus actes», va sentenciar Mike Ryan. Sempre que es realitzin de forma «segura i no augmentin el risc de transmissió de la covid-19 i que, òbviament, siguin pacífiques» les protestes són bones.\nJa és oficial: el què haurà de fer Sánchez cada 60 dies per l'estat d'alarma


Un total de 28 províncies es troben en alerta per vent, precipitacions i fenòmens costaners\nRedacció Catalunyapress | dilluns, 4 de març de 2013\nLa setmana comença amb un total de 28 províncies que estan en alerta principalment per fortes ratxes de vent, però també per fenòmens costaners i precipitacions, en una jornada en la qual la nuvolositat estarà present en tota Espanya, segons ha informat l'Agència Estatal de Meteorologia (AEMET).\nAixí, estan en alerta groga (risc) per vent Almeria, Cadis, Granada, Jaén, Màlaga, Huelva, Huesca, Zaragoza, Fuerteventura, Lanzarote, León, Navarra, Àlaba, Biscaia i Guipúscoa, Astúries, La Rioja, Madrid, Conca, Ciudad Real, Toledo, Albacete i la ciutat autònoma de Ceuta, que ascendeix a alerta taronja (risc important) en El Ferro, Gran Canària, La Gomera, La Palma i Àlaba per fortes ratxes de vent que aconseguiran fins als 120 km/h.\nTambé s'ha activat l'alerta groga per precipitacions a Cadis, Huelva, Fuerteventura, Gran Canària, Lanzarote, La Palma, Tenerife, Barcelona, Girona, Tarragona i Castelló. A més estan en alerta groga per fenòmens costaners les províncies d'Almeria, Cadis, Granada, Màlaga, Fuerteventura, Gran Canària, Lanzarote i Tenerife i en alerta taronja El Ferro, La Gomera i La Palma.\nEl cel es manté nuvolós aquest dilluns en tota la Península. Així, en el terç nord peninsular i Balears estarà poc nuvolós i augmentarà a molt nuvolós al llarg del dia. També és possible que hi hagi alguna precipitació feble, excepte en el Cantàbric on no s'esperen pluges.\nEn la resta de la Península hi haurà intervals nuvolosos i augmentarà a molt nuvolós o cobert amb precipitacions febles a moderades, especialment en la segona meitat del dia, que en Andalucia occidental podran ser localment forts o persistents i anar acompanyades de tempesta. A Canàries, el cel es mantindrà nuvolós o molt nuvolós amb pluges moderades localment fortes.\nA més, la cota de neu se situa entre els 1.600 i els 1.800 metres en el centre i nord del país i a uns 2.000 metres en el sud.\nQuant a les temperatures, les diürnes experimentaran un lleuger a moderat descens en l'extrem nord-est peninsular i les nocturnes un lleuger a moderat ascens en la meitat nord i continuaran amb pocs canvis en la resta d'Espanya.\nFinalment, bufarà vent fluix a moderat, predominant el component sud-est en la major part de la Península i Balears, amb intervals de fort a la Vall de l'Ebre, Castella-la Manxa, Andalusia i Balears. En el Cantàbric oriental, Pirineus occidental i sud d'Andalusia hi haurà ratxes de vent molt fort i a Canàries el vent predominant serà fort de component oest amb intervals de molt fort.