Agricultura confirma que la plaga que afecta al boix s’està estenent amb rapidesa | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » Agricultura confirma que la plaga que afecta al boix s’està estenent amb rapidesa\nBoixos defoliats per l'eruga del boix a Ripoll.\nEs tracta d’un insecte lepidòpter, una papallona invasora que s’alimenta de fulles de boix de jardins i boscos\nEl Departament d’Agricultura treballa per minimitzar els danys i per conèixer l’evolució de la plaga i el seu grau d’afectació\nLa plaga es va detectar per primera vegada l’any 2014 i ja afecta el 20% dels boixos a Catalunya amb gran intesitat a les comarques de la Garrotxa, Osona i el Ripollès\nNATURA I MEDI AMBIENT. Les afectacions de la plaga que s’alimenta dels boixos a Catalunya es preveuen aquest 2020 més elevades i amb una propagació major que avança en direcció oest i sud–oest des del focus inicial que va ser a la comarca de la Garrotxa l’any 2014. La papallona del boix, Cydalima perspectalis, és una espècie invasora les erugues de la qual s’alimenten dels boixos. Els efectes de la plaga són molt impactants perquè deixen els boixos absolutament defoliats, comprometent la seva capacitat de supervivència. De fet, es calcula que només a Catalunya ja ha afectat unes 110.000 hectàrees. La previsió és que aquesta plaga arribi a totes les zones de Catalunya amb presència de boix i apunta a un escenari de pèrdua progressiva de les masses de boix.\nEl Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació va crear un grup de treball, conjuntament amb tècnics el Departament de Territori i Sostenibilitat, l’Ajuntament d’Olot, el Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, el CREAF i altres entitats, per intentar cercar mesures per minimitzar els efectes sobre els boixos. En el marc d’un Pla d’acció consensuat, es tenen establertes una sèrie de mesures de seguiment sobre la dispersió de la plaga i la valoració del grau d’afectació amb una periodicitat anual.\nEl control efectiu de la papallona del boix en l’entorn natural esdevé pràcticament inviable, tal com demostra l’experiència d’altres països europeus que se n’han vist afectats. Tot i això, s’estudien mètodes de control per intentar preservar les boixedes més emblemàtiques i els exemplars singulars. En parcs i jardins, es fa la màxima difusió de les eines més efectives per lluitar contra la plaga. El plantejament i les possibilitats de tractament són totalment diferents si es tracta d’una zona forestal o d’un jardí.\nLa Garrotxa, el Ripollès i Osona: les comarques amb major grau d’afectació\nA partir del seguiment que han realitzat els Agents Rurals comparant l’afectació final de l’any 2019 amb l’any anterior 2018 i mostrejant 101 punts i 41 municipis més, les comarques amb major extensió i grau d’afectació són la Garrotxa, el Ripollès i Osona. Els transsectes realitzats confirmen que la plaga està afectant un 20% dels boixos de Catalunya. Aquest seguiment determina que l’any 2019 la plaga va aparèixer per primera vegada a 5 comarques més: l’Anoia, el Solsonès, l’Alt Penedès, el Garraf, el Montsià i el Tarragonès. En altres comarques com ara el Vallès Occidental, el Bages, el Moianès, Osona, la Selva, l’Alt Empordà, la Garrotxa, el Pla de l’Estany i el Ripollès, la plaga ha augmentat en recobriment i grau d’afectació. Contràriament, hi ha comarques on sembla que la plaga està estancada i té una afectació lleu en algunes zones del Berguedà, el Baix Llobregat i el Vallès Oriental.\nHi ha comarques on s’ha detectat la plaga en jardins i espais verds de zones urbanes però no en l’entorn forestal de moment com ara la Cerdanya, el Maresme i el Baix Empordà. Per ara, les comarques sense afectació en l’entorn forestal són l’Alt Urgell, l’Alta Ribagorça, el Pallars Jussà, el Pallars Sobirà, la Noguera, el Baix Ebre, la Terra Alta, la Ribera d’Ebre, el Priorat, el Baix Camp, la Conca de Barbera i l’Alt Camp.\nLes comarques sense presència de boix o amb presència molt poc significativa en entorn forestal són el Barcelonès, el Maresme, el Baix Empordà, el Segrià, l’Urgell, el Pla d’Urgell, la Segarra i les Garrigues. A la comarca del Baix Penedès, enguany no s’ha trobat afectació, i a l’extrem nord-oest del Gironès s’ha detectat una afectació severa aquests dos anys i molt localitzada.\nEn els boscos amb presència de boix, podem veure des d’ara i fins a aquest mes de juny principalment les erugues que s’alimenten de les fulles i provoquen una defoliació extrema que danya la planta. Si aquestes defoliacions són contínues, acaben debilitant la planta fins a provocar-li la mort. Tot i que les erugues de la papallona del boix no tenen pèls urticants, és millor no manipular-les.\nLes primeres papallones acostumen a volar a partir de juny i, més tard, en una 2a i 3a generació seguides, d’agost a octubre. En nombre d’individus, la segona generació és molt més nombrosa que la primera. Els adults se senten atrets per la llum i això fa que en moments d’alta explosió demogràfica en ple estiu hi hagi moltes papallones voleiant al voltant de làmpades, faroles i focus. Per això, quan volin tantes papallones vora les nostres llars, el més recomanable és tancar portes i finestres per evitar molèsties.\nAgent Rural fent seguiment de l’afectació de la plaga\nXarxa de seguiment i parcel·les d’assaig\nEl Pla d’acció contra aquesta plaga estableix una xarxa de seguiment de la papallona amb trampes de feromones en 20 punts distribuïts pel territori català. La revisió setmanal de les trampes permet obtenir una corba de vol en diverses zones de Catalunya. També s’han establert parcel·les d’assaigs per poder provar els diferents mètodes de control que permetran augmentar el grau de coneixement de la plaga i possibles mesures de control.\nEn boscos, el Departament d’Agricultura fa el seguiment de les actuacions per intentar garantir la persistència de les boixedes com a hàbitat i de la biodiversitat que s’hi desenvolupa. Es tracta d’dentificar-ne les més emblemàtiques i els exemplars singulars de Catalunya, que en molts casos es troben associats a altres valors patrimonials com ermites, fonts o indrets singulars.\nEn jardineria, es revisa el material vegetal dels planters i s’informa sobre com prevenir i disminuir la plaga en jardins i espais verds públics i privats dintre de l’àmbit urbà.\nLa importància d’evitar la dispersió\nEl Departament disposa d’una fitxa tècnica informativa sobre aquest insecte i el seu control que dona informació sobre la biologia de l’insecte a més de proporcionar una orientació sobre les possibles mesures a adoptar en el cas de detectar-ne la presència. També va distribuir un material divulgatiu a través dels ajuntaments per adreçar-se a la ciutadania sobre les mesures preventives i de lluita en cas de detecció.\nPrevenir la dispersió d’aquesta plaga és complicat, atesa la seva capacitat de vol, reproducció i hàbits alimentaris. Per això, és molt important comprovar l’estat fitosanitari del material vegetal procedent dels planters per verificar que és lliure de la papallona del boix.\nLa dispersió i l’establiment de la papallona es realitza a través del vol dels exemplars adults. El moviment de plantes i de persones de zones infestades a altres zones pot suposar el transport d’erugues, atès que són de mida petita i, en zones amb una forta infestació, poden quedar amagades entre la roba, el material o els vehicles i desplaçar-se a llocs llunyans.\nMés informació sobre la papallona del boix:\nBoix Departament d’Agricultura Ramaderia Pesca i Alimentació (DARP) diari sant quirze Eruga del boix News SQ\t2020-06-04


Josep Maria Milà: ‘L’A-7 com a Ronda de Dalt de la ciutat’ | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nJosep Maria Milà: ‘L’A-7 com a Ronda de Dalt de la ciutat’\nLa mobilitat i connexió transversal de la nostra ciutat ha estat històricament la carretera N-340. És l’eix viari que relaciona les distintes parts d’una ciutat encara no del tot vertebrada, que està formada per diferents assentaments, la majoria no planificats en el temps i que van utilitzar l’eix viari interurbà com a suport de la seva realitat. Carretera de Barcelona, Rambla Vella, carrer Ramón y Cajal i carretera de València, van ser durant molts anys l’únic eix viari que va fer possible la interrelació de les distintes parts de la ciutat.\nJosep M. Milà és conseller de Territori de l’Ajuntament de Tarragona\nEn el moment que es fa realitat una primera fase de la carretera de circumval·lació que anava des de la Savinosa fins a l’avinguda de Catalunya, a l’alçada de l’Avinguda d’Andorra, i posteriorment amb la construcció de la traça actual de l’A-7, l’eix de la N-340 històrica deixa de tenir la condició d’eix de via interurbana i s’incorpora com un carrer més de la ciutat. Avui encara és l’eix prioritari i quasi únic que conforma la relació transversal de la Tarragona des de la Móra-Ferran fins Bonavista i la Canonja.\nLa A-7 és una via interurbana que en el desenvolupament de la ciutat actualment té una part molt significativa dins del teixit urbà de la ciutat consolidada i de la ciutat del futur. La intensitat de trànsit a molt curt termini resultarà impropi per absorbir el trànsit interurbà i l’alternativa ràpida de relació entre les diferents zones de Tarragona. Hi han indicis de contaminació , tant acústica com atmosfèrica, a més d’una elevada intensitat de tràfic amb el conseqüent risc en la seguretat vial.\nEl Pla Territorial Parcial de Camp de Tarragona i el POUM de Tarragona proposen que la traça de la A-7 des de l’alçada de la part nord de Boscos de Tarragona continuï paral·lela a la AP-7 fins a l’alçada de Vilaseca per tornar a connectar amb la seva traça. Per tant, proposa amb previsió de futur, que la actual A-7 des de Boscos , que és el punt en que l’autovia i l’autopista són pràcticament coincidents, fins a Vilaseca passi a tenir la condició de “Ronda de Dalt” que faci possible una alternativa de més prestacions a la interrelació transversal de la ciutat i estableixi un eix més ràpid, sense la funció de carretera interurbana.\nAixò implicaria augmentar les connexions de la “Ronda de Dalt” amb la ciutat consolidada i el futur planificat; connexions amb la urbanització de la Móra, la carretera del Catllar, la part nord de Boscos de Tarragona, la Budellera, Colls Majors i Cala Romana; connexió amb la Via Augusta que possibilita una connexió amb la Budellera i la vall del Llorito est, connexió amb la vall del Llorito, cementiri i carretera de Pont d’Armentera; connexió amb les avingudes de Catalunya i d’Andorra, connexió amb l’assentament de Joan XXIII, l’eix transversal i el polígon industrial Francolí; connexió amb el Pla Parcial PPU-9 i la Rambla de Ponent de Camp Clar, connexió amb el centre comercial de les Gavarres, la T-11 o carretera de Reus i amb Bonavista. Això seria una veritable Ronda que relacionaria amb eficàcia totes les parts de la ciutat i seria una alternativa a la connexió històrica de la N-340.\nÉs el moment de reivindicar per a tota la ciutat la transformació de l’ A-7 en el seu tram del nostre terme municipal i el de la Canonja, d’autovia amb condició urbana local i interurbana a Ronda transversal.\nEn aquest país som capaços de construir autovies paral·leles a les autopistes, en referencia a la construcció de la A-7 pràcticament paral·lela a la AP-7 i és per això que caldria proposar com alternativa a la prolongació de la A-7 des de Boscos de Tarragona fins a Vilaseca prevista en el POUM i en el Pla Territorial, que la autopista AP-7 des de Torredembarra fins a Vilaseca fos gratuïta a tots el efectes amb la condició de variant de Tarragona.\nAixò seria una solució òptima, possible i sostenible, quan sigui realitat la prolongació de la A-7 des de la Móra fins Torredembarra, que ja té el projecte redactat i s’està tramitant.\nEn definitiva, crec que hem de reivindicar la transformació de la A-7 en la “Ronda de Dalt” de la ciutat i alliberar-la del trànsit interurbà i bàsicament de vehicles pesats.\n24/10/2016 Josep Maria Buqueras: ‘La Savinosa, ara sí’\n18/08/2015 Jordi Fortuny (ERC): ‘Els últims pressupostos d’un Estat en contra’\n04/07/2017 Josep M. Milà: ‘Responsabilitats territorials’


El Barça de rugbi arriba a la final de Copa 34 anys després\nHa derrotat l'Hernani i jugarà contra l'Alcobendas\n1 min. Barcelona 20/01/2019 14:34\n651x366 El Barça de rugbi ha derrotat l'Hernani / FCB El Barça de rugbi ha derrotat l'Hernani / FCB\nLa secció de rugbi del Barça tornarà a jugar la final de Copa del Rei 34 anys després. El conjunt blaugrana va derrotar l’Hernani a domicili per 10 a 22, en una semifinal disputada a partit únic. El seu rival serà l’Alcobendas, que, també diumenge, derrotava El Salvador per 18 a 9. Els finalistes es disputaran el títol el 28 d’abril al camp d’El Central de la Universidad Complutense de Madrid.\nEn un partit marcat per l’estratègia, i amb la pluja que apareixia i desapareixia cada cinc minuts, el Barça marxava al descans amb un avantatge mínim de tres punts (3-6) gràcies a l’efectivitat de Guemes en els xuts a pals. Tot i que l’Hernani es posava al capdavant del marcador a la represa, els xuts de Guemes i un assaig d’Ubaldo donaven el triomf i la classificació a l’equip de Sergi Guerrero.\nEl Barça, que està fent la millor temporada dels últims anys -cinquè a la Divisió d’Honor, en posició de play-off -, aspira a una Copa que no aixeca des del 1985, quan es va imposar a la final al CDU Valladolid. De fet, aquell va ser l’últim títol estatal de la secció blaugrana.


Rosa Peral i Albert López, condemnats a 25 i 20 anys pel crim de la Urbana - Diari de Girona\nRosa Peral i Albert López, condemnats a 25 i 20 anys pel crim de la Urbana\nEl jutge considera provat que van planificar i executar un pla per matar l'agent Pedro Rodríguez el maig del 2017 Els dos acusats hauran d'indemnitzar la família directa de la víctima amb 885.000 euros\nagències/ddg 15.04.2020 | 23:56\nRosa Peral i Albert López, durant un dels judicis pel crim de la Guàrdia Urbana. EFE/Quique Garcia\nRosa Peral i Albert López, durant un dels judicis pel crim de la Guàrdia Urbana.\nL'Audiència de Barcelona ha condemnat Rosa Peral i Albert López a 25 i 20 anys de presó en considerar-los culpables d'assassinat amb traïdoria per la mort de l'agent Pedro Rodríguez, en el que es coneix com el crim de la Guàrdia Urbana. El jutge considera provat que van planificar i executar un pla per matar la víctima, que va aparèixer calcinada en un cotxe cremat en una pista forestal prop del pantà del Foix, el maig del 2017.\nEn el cas de Peral, parella de la víctima, recau una condemna més llarga per l'agreujant de parentesc. Els dos acusats hauran d'indemnitzar la família directa de la víctima amb 885.000 euros, mentre el jutge també els imposa 10 anys de llibertat vigilada un cop hagin complert els anys de presó.\nEn la sentència, el magistrat Enrique Rovira considera provat que Peral i López, examants, van reprendre un «acostament sentimental» entre el març i l'abril del 2017 mentre encara mantenia una relació amb Rodríguez, tot i el «creixent i intermitent distanciament emocional» que es va produir entre ells. En aquest temps, els acusats van arribar «a la conclusió que la víctima per diverses raons obstaculitzava la seva relació i situació», de manera que «van planejar al llarg del mes d'abril» la seva mort, que finalment es va produir «de manera voluntària i conscient per tots dos acusats» la matinada del 2 de maig.\nEl jutge té en consideració la «versió contradictòria» dels dos condemnats, que es van incriminar mútuament, així com la seva «selectiva llacuna memorística respecte al nucli principal dels fets», sobre els quals no s'ha pogut determinar la causa de la mort, que atribueix al resultat d'un atac «violent» amb un «objecte contundent».\nEn base al veredicte del jurat, considera que els acusats «van efectuar la seva acció d'atacar la seva víctima quan la mateixa estava adormida, narcotitzada o inconscient per haver-li estat prèviament subministrada la medicació que prenia per l'esquena» i ressalta que el van matar de manera «violenta» encara que no sigui possible «precisar-se la forma».\nSubratlla en canvi que els forenses van assenyalar que Rodríguez va morir abans que calessin foc al seu vehicle i destaca que l'estrangulament -una de les possibles causes apuntades pels perits- «va haver de ser per una o dues persones fortes» a causa de «la corpulència de la víctima». Una acció que va ser comesa a la planta inferior del domicili que Peral i Rodríguez compartien a Vilanova i la Geltrú i que el magistrat imputa als dos acusats, «tant de l'acte de l'estrangulament apreciat com del cop, o cops, final i causador directe i gairebé immediat de la mort». El jutge argumenta també que, a més del «planejament» i «l'acció de matar la víctima desprevingut i de forma violenta», la traïdoria es justifica «pel comportament posterior dels acusats», que «van eliminar la possibilitat de trobar restes evidents del crim i empremtes».\nPeral i López van ser declarats culpables a finals del mes passat per vuit vots a un en el cas d'ella i set a dos en el cas d'ell al final d'un judici que va constar de 26 sessions i que va culminar a porta tancada per les restriccions de l'estat d'alarma i sense que les parts i els acusats estiguessin presents, atès que van ser posats en quarantena després que la condemnada donés positiu per coronavirus.


rba salut i gestió: Nou impagament de la Generalitat\nPer enèsima vegada en aquests darrers 3 anys, el Departament d’Economia deixa de pagar els contractes de Salut pel que fa a les entitats proveïdores de serveis sanitaris integrades a la XHUP.\nDavant dels impagaments d'Economia, no m'ha semblat sentir\nla veu del conseller de Salut Boi Ruiz\nNo és ni la primera, ni la segona ni la tercera vegada que això passa. De fet va ser el conseller Castells ara fa dues legislatures qui a l’any 2010 va iniciar la “moda” de deixar de pagar total o parcialment les factures de la sanitat catalana. Des de llavors aquesta ha estat una pràctica més o menys recurrent que s’ha vingut aplicant per Economia cada vegada que els seus problemes de tresoreria li han impedit fer front a les seves obligacions de pagament. Els impagaments no són totals, sinó que afecten a un determinat % de la facturació que va des del 60 fins al 75% en les diferents ocasions en que s’ha hagut d’aplicar.\nNo és exagerat dir que avui, el deute amb les empreses proveïdores de serveis sanitaris superen una mensualitat sencera, fet que comporta greus conseqüències per totes aquestes entitats, atès que l’accés al crèdit s’ha convertit o bé en prohibitiu pel seu elevat cost, o bé és denegat d’entrada atès que avui les entitats bancàries no accepten cap mena de garantia de la Generalitat.\nTot plegat tindrà conseqüències. De ben segur que aquesta vegada llegirem que tal o qual hospital no ha pogut pagar al 100% la nòmina de gener, per que molts centres tenen la seva tresoreria no ja al límit, sinó fins i tot per sota del límit. El drama és a la cantonada. I si no és la nòmina seran els proveïdors els que en pagaran les conseqüències, però això també es dramàtic, per que els proveïdors estan cobrant ja en molts cassos a més d’un any i ells també tenen treballadors als que pagar.\nAmb la passivitat i complicitat de les patronals, el conseller\nMas Colell soluciona els problemes de tresoreria deixant\nde pagar els anomenats concerts sanitàris\nAixò no pot continuar així de cap manera. I mentre tant les patronals mirant cap a un altre banda. Asseguts a les seves cadires i cobrant puntualment els sous, que no són precisament baixos. És una autèntica immoralitat i un frau als seus afiliats que paguen unes quotes elevades per que algú defensi els seus interessos. Les patronals no diuen absolutament res al respecte més enllà de comunicar la situació. Es van limitar a fer arribar un escrit dirigit als consellers de Salut, Benestar i Economia al mes de desembre, que ja vaig reproduir en aquest blog, però a banda d’això res més. Cap queixa als mitjans denunciant aquesta situació, cap convocatòria urgent dels associats per consensuar amb ells un pla d’actuació, res. Silenci, com si no passes res. Que no s'enfadin els consellers...\nCom ja vaig dir fa unes setmanes, les patronals s’han convertit en un instrument de l’Administració per tenir controlats als afiliats d’aquestes patronals. Només el fet d’analitzar la endogàmia existent ara entre el govern actual de la Generalitat i la patronal UCH, o la que va existir entre els governs tripartits i el Consorci posa en evidència els esforços dels governs per dominar les bambolines en les que es couen les decisions de les patronals. És per això que les patronals no es planten davant d’Economia i els hi diuen “ja n’hi ha prou d’això”, ja n’hi ha prou que les empreses paguin les conseqüències d’un dirigents polítics que no fan bé la seva feina\nEl Gran Culpable dels impagaments de la Generalitat\nTanmateix hi ha un Gran Culpable de tot plegat. I aquest no és altre que el talibà de la ineptitud, el polític més frívol que mai ha estat en un govern. És el Sr. Cristobal Montoro. Tot un ministre del govern espanyol “jugant” a desprestigiar a la Generalitat per que aquesta no pugui pagar puntualment als seus proveïdors. Tot un ministre del govern espanyol que sabent dels problemes de finançament que pateixen totes les comunitats autònomes del país, encara no ha dotat el FLA (Fons de Liquiditat Autonòmic) per l’any 2013. Un ministre que en lloc de ser-ho per tots els habitants del país ho és només pels seus amiguets, preparant amnisties fiscals “ad hoc” per tal que aquests amics puguin legalitzar els seus diners de procedència més que dubtosa. Un ministre d’Hisenda que enganya als espanyols fent veure que moltes de les seves mesures han estat un èxit quan en el fons són un fracàs segons explica el professor Sala i Martin en el seu blog. Un ministre espanyol, el Sr. Montoro fatxenda, inepte i manipulador. Tant de bo ben aviat el puguem perdre de vista...\nPublicat per Ricard Bosch a 19:58


Salt del Molí a Vidrà (Serra de Milany-Bisaura) | METEOPIRINEUS\nSalt del Molí a Vidrà (Serra de Milany-Bisaura)\nEl Salt del molí de Vidrà és una de les cascades més impressionants de Catalunya. El riu Ges es precipita per una ampla cascada, que en dies posteriors a pluges abundants, converteixen aquest salt en un atronador torrent d'aigua! Visitem-lo!\nAvui ens arribem fins a les serralades més rellevants del nord de la comarca d’Osona, la Serra de Milany-Santa Magdalena a l’espai natural del Bisaura. Aquest bonic indret, de gran verdor i varietat de flors en època primaveral amaga un dels salts d’aigua més bonics del territori osonenc, el Salt del Molí a Vidrà. A partir d’una entretinguda ruta per a tota la família, podrem descobrir aquest tresor amagat! Ens acompanyeu?\nL’excursió fins al salt del Molí de Vidrà és una ruta circular que discorre per corriols amb paisatges espectaculars i molt ben senyalitzada, la qual ens portarà fins a un dels salts més alts i rellevants del riu Ges. D’altra banda, avançant de mica en mica a través d’aquesta ruta trobarem antics edificis o infraestructures importants al llarg de la història osonenca. Parlem del preciós pont romànic de Salguera, majestuós enmig de l’espai natural o les restes del Molí de Ges, edificació la qual dóna nom al salt d’aigua.\nUn cop arribem al salt del Molí, quedarem captivats de la seva immensitat, sobretot degut a la petita vall per on anem baixant a través de l’excursió. Tot i això, el soroll de l’aigua ja ens indicarà que ens anem apropant a la nostra meta! I quina sorpresa! Una caiguda d’aigua d’uns vint metres… Un indret de pel·lícula i ben amagat!\nPROPOSTA RESTAURANT: Hostal Serra Solsas\nHostal ubicat a la població de Vidrà, amb funcionament des de fa quatre generacions! Especialitzats en una cuina molt casolana, amb els nostres plats més característics com són les patates farcides de la Creu de l’Arç, conegudes arreu, els nostres canelons o les amanides de temporada.\nPROPOSTA ALLOTJAMENT: Càmping Vidrà\nAquest preciós càmping situat al cor del Bisaura, ens robarà el cor! Grans instal·lacions amb molta varietat de serveis i un tracte pròxim i molt agradable! Bar i restaurant on poder menjar bé i de qualitat, sempre de proximitat, o gaudir de la piscina!\nMeteoPirinencs/ques, esperem que trobeu interessant la proposta ! Si no et vols perdre cap de les nostre recomanacions, pots seguir-nos a les XXSS com Facebook, Instagram o Twitter, i també rebre la nostra newsletter setmanal, únicament t’has de registrar al botó que trobes a la capçalera de la web!\nAquesta zona "gaudeix" d'un microclima molt humit, caracteritzat per es abundants precipitacions que moltes tardes descarreguen en forma de tempesta, especialment entre final de primavera, estiu i inici de tardor, sent una de les zones més plujoses de Catalunya fora del propi Pirineu.\nAquest bonic salt d'aigua es troba a l'extrem nord d'Osona, molt pròxim del límit amb el Ripollès. Aquesta subcomarca coneguda com a Bisaura, és una barrera muntanyenca amb cims rellevants com Bellmunt, essent un paradís humit i exuberant de paisatges molt diversos.\nAquesta entretinguda excursió per tota la família s'inicia a l'aparcament principal de la població de Vidrà. Comencem a caminar direcció el Mas del Cavaller, passant pròxims al pavelló on posteriorment girarem a mà dreta en un roure singular, conegut com el roure de la Creu de l'Arç.\nSeguim per una pista, rodejant una granja de vaques, direcció la depuradora. A partir d'aquest indret, ja agafem un corriol bonic que va perdent altura cap al riu Ges a través d'una roureda ubicada entre terrenys calcaris amb margues grises. Arribem a un tram més rocós, on girarem a mà esquerra a l'arribar en una enorme torre elèctrica. A partir d'aquest punt, ja arribarem amb pocs minuts fins al riu Ges, on trobarem les ruïnes del molí nou amb una preciosa bassa.\nSeguirem el corriol pel costat del riu, fins a trobar-nos amb l'espectacular pont romànic de Salgueda, datat del 1846. Finalment, travessem el pont i ens endinsem en el tram final per una fageda, que ens portarà fins ales restes del molí vell de Salgueda i el nostre salt d'aigua. Quin goig d'indret i quina tranquil·litat! Per tornar al nostre punt d'inici, travessarem el riu Ges per unes pilones de ciment, per enfilar-nos per un corriol i una pista que ens portaran altre cop, a la població de Vidrà.\nLloc on arribar: Salt del Molí\nDuració de la ruta: 3 hores\nDesnivell acumulat (en total): 188 m (Altitud mínima: 832 m / Altitud màxima: 985 m)\nTemps total (sense parades): 2:35 h\nPunt d'inici i final: Vidrà\nDificultat: Moderada - La ruta és de baixada i després la tornada, en pujada.\nÈpoca recomanada: Final de primavera i especialment a la tardor, quan la coloració dels paisatges és espectacular! A l'estiu i hivern l'aigua és més escassa.\nMaterial necessari: Segons les condicions del dia. Si anem durant l'estiu, caldrà portar aigua, gorra i crema solar.


El bloc de la Cè | Pàgina 2\nStephen Covey: 24.10.1932 – 16.07.2012\nQue per parlar d’eficàcia es comenci per fer referència a l’ètica ja és un símptoma que no estem davant una teoria buida ni superficial, sinó que hi ha una voluntat d’aprofundir, d’anar a la rel de l’assumpte. És així com Stephen Covey estableix la diferència entre l’ètica del caràcter i l’ètica de la personalitat.\nPer desenvolupar una personalitat d’aparences, que faci creure als altres coses que potser no són, hi ha tècniques que poden ser aparentment exitoses a curt termini, però que no funcionaran segurament a llarg termini, perquè es tractarà només de mostrar una punta de l’iceberg, una suposada personalitat eficaç, però no un caràcter sòlid construït des de la base.\nÉs fonamental, per tant, desenvolupar el caràcter i la competència per desprendre confiabilitat i poder generar confiança en els altres, per assolir un lideratge personal i interpersonal que doni com a fruit una efectivitat vertadera.\nL’autor dibuixa un escenari amb tres etapes des de la base (dependent) passant per un estat intermedi (independent), en què es referma el “jo” i una etapa final en què s’assoleix l’estat òptim (interdependent). És només en aquest tercer estadi on es pot cooperar, treballar junts per aconseguir el que jo vull, el que tu vols i el que tots volem, l’estadi del “nosaltres”.\nEls 7 hàbits construeixen un camí de superació, de desenvolupament del propi caràcter. Són un repte de vida.\nAmb els tres primers hàbits es busca la victòria privada, amb els tres següents, la victòria pública. L’hàbit 7, l’últim, el que envolta i dirigeix els altres, és el de la millora contínua, l’aprenentatge continu, la clau final de tot creixement personal: la renovació.\nAquí us deixo una pinzellada del llegat que ens ha deixat Stephen Covey:\nLos 7 Hábitos de la Gente Altamente Efectiva (vídeo)\nBloc dirigit al llibre de Stephen Covey:\nI l’enllaç a la versió en català del llibre:\nEspígol és el meu mot escollit per a l’aPARAULA’m. Paraula amb música, olor i color.\nMúsica. Quan la veig escrita: “espígol” hi veig un pentagrama de fons, amb una preciosa clau de sol i les notes pal avall (p) i pal amunt (ol). I enmig la “í”, el punt àlgid de l’entonació, on donem el do de pit.\nColor. Color de primavera, color d’estiu. Color d’espiga morada, color de tija verd-grisa. Color de contrastos de colors que l’embolcallen, enmig dels verds infinits de l’univers vegetal.\nOlor: “Espígol“, paraula amb olor. Olor del sol sec dels Ports de Beseit, olor d’invents d’infantesa, de fabricació de colònia casolana, olor de roba neta i olor de blanc. Olor d’olor atrapada en un armariet de la meva ment.\nApadrina una paraula i participa en l’acte homenatge de la catosfera a l’Any de la Paraula Viva per commemorar el centenari de la Secció Filològica de l’Institut d’Estudis Catalans.\nAquesta setmana vaig assistir a una sessió de presentació de la Guia d’usos no sexistes de la llengua en ens textos de l’Administració de la Generalitat de Catalunya. Als lingüistes i als tècnics ens va molt bé posar-nos d’acord i legitimar els criteris de consens en algun document (llibre d’estil o altres), poder tenir a mà la guia que fem servir per donar coherència a les nostres propostes lingüístiques i estilístiques, compartir aquests criteris i fer-los conèixer, perquè siguin patrimoni de tots i ens facilitin la feina també a tots.\nEl document és un pas més en la història dels criteris de tractament igualitari, de no discriminació per raó de gènere a través de la llengua. Un pas important, molt ben plantejat i exposat, que canvia el rumb d’alguna proposta anterior que, interpretada en sentit estricte, sovint en dificultava l’aplicació.\nAra, l’acceptació del masculí plural inclusiu (és a dir, que “els metges” es consideri que poden fer referència en alguns casos als “metges i metgesses”, mentre no excloguin ningú), ens retorna a un punt de consens que aplana el camí cap a una aplicació raonable i enraonada d’aquests criteris, recollits a l’opuscle Marcar les diferències: la representació de dones i homes a la llengua, publicat dins la col·lecció “Criteris Lingüístics” l’any 2005.\nEl més interessant de tot ha estat el procés de reflexió. la Jornada Visibilitzar o Marcar? Repensar el Gènere en la Llengua Catalana, organitzada el 19 de març del 2010 pel Grup d’Estudi de Llengües Amenaçades (GELA), va permetre posar en comú els arguments dels lingüistes de la Generalitat, de les universitats i dels mitjans de comunicació sobre l’aplicació dels criteris del 2005.\nCom a conclusió, es va crear un grup de treball que va arribar a l’Acord per a un ús no sexista del llenguatge, que s’ha incorporat ara al document original a través de la Guia.\nNo hem d’oblidar que establir criteris sovint és complicat i controvertit, però necessari i útil. Alguns vam recordar, en les paraules de la presentació que va fer la directora general de Política Lingüística, Yvonne Griley, èpoques en què la jerarquia manava molt, quan les lletres inicials d’uns eren més grosses que les lletres inicials d’uns altres. Per als qui ocupaven llocs de més qualificació institucional o professional, lluïa com una medalla una “P” de president o una “D” de director, amb Majúscula. En canvi, els tècnics o els administratius no tenien aquest privilegi. Personalment, m’agrada veure els càrrecs escrits amb minúscula inicial. Penso que és important acompanyar (i empènyer) el procés de canvi de la societat amb aquest procés de canvi també de la llengua que l’expressa.\nEn la presentació es va insistir que cal anar amb compte amb els usos inadequats o abusius dels recursos. Sobretot cal no aplicar-los automàticament.\nEls criteris s’han d’aplicar també amb bon criteri.\nSi hem de resumir el que ha estat la primera (perquè segur que no serà l’única) Welcome Winter Llívia 2011 només ens caldrà fer servir una paraula: èxit.\nÈxit, i era una aposta arriscada. Una aposta per convertir la Vila de Llívia en la capital de la neu, en el punt de trobada de les pistes d’esquí i dels pobles i les viles de la Cerdanya catalana i la francesa, per acostar l’esport genuí a les persones del lloc, i les persones del lloc a les vivències de la neu.\nDiumenge al matí tot l’equip humà que havia estat treballant en la preparació de l’esdeveniment anava veient com, de mica en mica, peça a peça, zona a zona, s’anava materialitzant allò que fins aquell moment només havia estat una idea, un somni.\nEls més tafaners s’hi acostaven ja la nit anterior, per observar el Big Air, calcular-ne l’angle d’inclinació i pensar les figures que els permetria fer l’endemà. Els més matiners, ja hi eren ben d’hora al matí.\nDiumenge al matí les carpes s’anaven muntant amb una rapidesa i una precisió sorprenents. S’inflaven i aixecaven com globus aerostàtics i ben aviat eren plenes dels productes de la marca: esquís, roba esportiva, bicicletes per anar per la neu, o l’escenari meravellós de la perruqueria Miralls que oferia als visitants massatges esportius.\nPuntualment a les 15 h tot es va posar en marxa com un rellotge suís. La pista, amb la cursa d’eslàlom. El Village, amb totes les activitats previstes. Fins a les 18 h tot anava sobre rodes, tot i que uns núvols negres amenaçaven des dels dos fronts muntanyencs de l’horitzó. Finalment, el més temut va succeir: una pluja aleatòria i intensa va començar a castigar la neu, el Big air i el Village, i alguns van témer que les competicions no poguessin continuar.\nPerò sorprenentment els que hi érem vam poder veure com sota les carpes no hi cabia ni una agulla, com apareixia algun paraigua salvador, i com moltíssimes persones romanien al seu lloc, confiant que tot continuaria després de la pluja.\nEls competidors de Freestyle, immutables (qui s’acosta a la neu ja està avesat a la pluja) van fer la seva cursa, les seves figures, ignorant l’aigua que queia. Era una dia únic i no hi van voler renunciar. També els mitjans de comunicació (fem un esment especial als informatius de TVE) van fer la seva feina superant tots els esculls.\nL’acte oficial d’inauguració, a càrrec de l’alcaldessa, acompanyada per la directora general de Turisme de la Generalitat i altres personalitats de la Cerdanya catalana i de la francesa, va quedar en part deslluït, però també va ser un exemple de com cap dels presents estava disposat a renunciar a la Welcome Winter per un xàfec de tardor.\nEls francfurts i les botifarres, i sobretot les meravelloses patates braves de La Calèche, i la impressionant paella de 200 racions, tot regat amb la cervesa local Lybica, van ser les injeccions d’energia per als presents.\nEls representants de Head, HG, i les altres marques presents comentaven que havien tingut més visites que a la copa del món, i més fidels. Les persones que anaven a la Welcome Winter ho feien en família, i s’hi quedaven hores. Passaven un i altre cop pels estands i s’interessaven pel seu producte d’una manera que no és l’habitual en una fira, en què normalment els visitants són passavolants que tot just agafen un catàleg per mirar-se’l després a casa… o no.\nTambé va ser important per a l’èxit de la Welcome que totes les marques oferissin regals que se sortejaven per lots juntament amb forfets de les estacions d’esquí presents, i algun obsequi extraordinari, com el Diccionari de la Neu o el Diccionari General de l’Esport del Termcat.\nI si dissabte es va poder salvar el dia i acabar-lo amb èxit, diumenge va ser ja l’eclosió del triomf de l’invent. Al matí, alguns agosarats van baixar amb bicicleta per la pista de neu. Diversos mitjans van rematar la notícia encetada el dia anterior o la van fer de bell nou. Els estands no van parar d’atendre persones amb qui van fer xerrades properes i enriquidores per les dues bandes. Més que comerciants i clients semblaven amics.\nEn fi, com he dit abans, un èxit. Llívia es va erigir com la capital de la Neu, com l’epicentre de l’esclat que ben aviat vindrà i ens permetrà continuar aquest somni en tots aquells indrets i amb tots els recursos que la Vila de Llívia ens va acostar en primícia.\nNomés qui somnia pot fer els seus somnis realitat. I només qui sap aglutinar energies com ho van fer l’equip organitzador és capaç d’acoseguir això, que la Welcome Winter Llívia hagi estat un èxit.\nÀlbum de fotos: http://db.tt/TRHsbfIE\nVídeo de TVE: http://www.youtube.com/watch?v=zp5YMHtgwbA\nLlegeixo de bon matí al tren aquesta fantàstica entrada al bloc de Josep Maria Lozano. : “Volem la lluna”:\nUs el recomano apassionadament. Fa una reflexió fonamental sobre el lideratge: cal assolir la lluna, però després saber tornar-ne sans i estalvis.\nArran de la presentació del llibre Verb i gràcia: 1000 i + enigmes verbals\nBé. Potser algú (amb poca gràcia) diria que no és del tot original jugar amb el verb i la gràcia, verbigràcia:\nperò us ben asseguro que aquest algú la vessaria ja en aquesta primera aproximació a l’enigma, perquè els sis autors (i la maquetista!) del llibre que estic assaborint ara mateix, Verb i gràcia, han sabut realment conjugar la gràcia i fer-la verb.\nOrdenats temàticament en blocs com l’enigmón o la sexió golfa, numerats per saber on som a cada moment, i desordenats volgudament per reduir les temptacions en els moments de feblesa que condueixen a la consulta de les pàgines a partir de la 175…, els més de mil petits reptes intel·lectuals se’ns serveixen en safata de ratlles verticals.\nAmb una maquetació polida, alegre, que transmet energia positiva (vinga, que sí que podràs resoldre els enigmes!), un format de butxaca-de-qualsevol-peça-de-roba que permet endur-se’l amunt i avall, aquest recull… o millor dit aquest esclat de 1000 i + enigmes és una alternativa perfecta a les Blackberrys i els Iphones quan us trobeu en espais sense accés a la xarxa.\nAmb l’ajut d’un llapis (si voleu que el vostre llibre passi a les generacions futures de la vostra família en format reciclable) o d’un bolígraf (si, per contra, voleu que els vostres néts i rebesnéts vegin com era de savi l’avi o com era de sàvia l’àvia), i la força de voluntat necessària per no saltar a les pàgines finals a buscar la solució (ja he vist que us fixàveu en el número de pàgina 175…), podreu resoldre els verbijocs que aquest llibre us ofereix.\nTambé podeu jugar-hi en grup (només un consulta la resposta i dóna pistes, i la resta descobreixen la solució en veu alta. A veure qui l’encerta primer!)\nBé. Us deixo, que vull fer els enigmes del bloc creu i ratlla\nAh! i segur que primer fou la gràcia 😉\nEls autors del llibre són Joan Clotet, Miquel Àngel Gibert, Rosa Marill, Joan Carles Orengo, Josep-Maria Sansalvador i Emma Rafecas. Tots són membres del grup de Facebook T’enigmes?, que recull diàriament enigmes verbals.\nEl disseny i la maquetació són obra de Clàudia Orengo, una jove artista que ha brodat l’edició d’aquest llibre.


A la càrrega dels pingüins! - Play Matters\nPublicada el 16 de març de 2010 10 d'abril de 2019 per Oriol Ripoll\nMassacre Penguin! Avui us ofereixo un joc de matances. La història es desenvolupa a través de 25 nivells que transcorren per terres glaçades. La missió que tens es protegir el teu “Castell iglú” dels pingüins que volen assaltar-lo.\nA cada nivell s’hi afegiran més enemics i de diferents tipologies, terrestres, aeris, blindats, enormes, petits i ràpids, etc. A mesura que els aconsegueixis matar, podràs anar comprant armament, així com altres ajudes per poder aguantar les seves envestides.\nSegur que molts de vosaltres heu jugat a jocs similars, la gran diferència que trobo en aquest i una de les principals raons per la qual el teniu aquí ficat es perquè es un dels pocs jocs d’aquest estil que pots arribar fins al final. M’explicare, he jugat a molts d’aquests jocs i mai havia pogut “passar-me’l” fins al final, els creadors sempre havien de posar un nivell suficientment dificil com per no poder superar-lo, en canvi a Massacre Penguin pots arribar a l’últim nivell i acabar la partida sense ser el millor franctirador de l’exèrcit.\nPer això us aconsello que el proveu i que hem digueu el que us sembla, a mi particularment m’ha enganxat força. Inclús després de passar-me’l encara tinc ganes de tornar a jugar-hi i així comparar i provar totes les armes que disposa el joc.\nAquí us deixo un vídeo tutorial que he trobat. Però millor es molt millor en viu, que no en vídeo.


12 Juliol, 2010 – Dones en Xarxa\nInfo Dones en XarxaPer Patricia Fernandez 12 Juliol, 2010\nDones en Xarxa és una xarxa de dones que es dedica activament a posar en relleu reflexions, iniciatives i opinions de dones de Catalunya. És una xarxa de xarxes locals que opera a l’espai virtual. A la web principal de Dones en Xarxa s’accedeix des de la següent adreça: www.donesenxarxa.cat Des d’aquesta mateixa web es…\nLa periodista Carmen Gurruchaga presenta ‘La Prueba’ a Reus\nWeb local ReusPer donesenxarxa 12 Juliol, 2010\nEl Círcol va ser aquest dilluns escenari de la presentació del llibre La Prueba, de Carmen Gurruchaga. L’escriptora, acompanyada del president del Círcol, Francesc Gras, i el degà de l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Reus, Pere Huguet, va fer referència a la seva nova obra envoltada de personal jurídic, ja que el llibre és un reflex…\nContes per a adults: “Contes amb ànima”\nAgenda de ReusPer donesenxarxa 12 Juliol, 2010\n– Data: 14 de juliol – Horari: 22:30 – Lloc: Jardí de la Casa Rull – A càrrec de Rat Cebrian, acompanyada d’Alexis Lanza Bermejo amb Xel·lo.\nParticipa a “La Carlota et parla de sexe” i ves al cinema de franc!\nDones en XarxaPer Patricia Fernandez 12 Juliol, 2010\nActualització: la promoció finalitzarà el proper 15 d’agost. Si encara no has participat, dóna’t pressa! Amb l’arribada de l’estiu i de les vacances, tenim més oportunitats per sortir i passar-nos-ho bé. La temporada estiuenca es caracteritza, entre altres coses, pel gran nombre d’estrenes de cinema, amb pel·lícules per a tota la família i també adreçades…\nJa comença la segona edició del vídeo-festival Femitic!!!!!!\nWeb local Arenys de MarPer donesenxarxa 12 Juliol, 2010\nAquest diumenge es va celebrar el VII Triatló de Pont de Suert, una prova puntuable pel Circuït Català i la Lliga Nacional. En categoria femenina, el CN Reus Ploms va acabar en primera posició per equips i en la competició individual Núria Padrisa va finalitzar primera i Montserrat Martínez segona. En categoria masculina, el CN…\nL’equip femení de Can Mèlich va proclamar-se campió de Catalunya per equips\nWeb local Sant Just DesvernPer Patricia Fernandez 12 Juliol, 2010\nEl campionat va celebrar-se a Santa Cristina d’Aro els dies 2 i 3 de juliol i l’equip femení de Can Mèlich format per Patrícia Piñol, Marta Ripoll, Meritxell Gallart i Núria Sàlvia revalidaven el títol que ja havien aconseguit l’any passat. Les jugadores del Can Mèlich Club van proclamar-se campiones de Catalunya després de derrotar…\nWeb local El MasnouPer donesenxarxa 12 Juliol, 2010\nUn nombre creixent de dones (110.000 a tot Espanya el 2009 i 26.000 a Catalunya) han avortat en els últims 25 anys de forma privada, ignorades per la medicina pública i tolerades per governs de variat signe ideològic. La decisió d’actualitzar la llei per dotar l’avortament dels requisits d’un dret, i corregir les incongruències jurídiques…\nEntitats de ReusPer donesenxarxa 12 Juliol, 2010\n– Adreça: Av. Carrilet, 29, Bx, Reus – Telèfon: 977750442 – Correu electrònic: associaciodones2000@gmail.com – Persona de contacte: Maria Aguila – Horari: 17:00 a 19:00 – Activitat setmanal: dilluns, reunió dones dimarts, cant, teatre.\nL’Ajuntament inverteix 212.243 euros per dotar 13 edificis municipals amb connexió Wi-Fi i impulsa una xarxa de comunicacions Wimax\nWeb local SabadellPer donesenxarxa 12 Juliol, 2010\nL’Ajuntament de Sabadell ha invertit 212.243 euros per tal de dotar 13 edificis municipals amb connexió Wi-Fi (Internet sense fils) i ha impulsat una xarxa Wimax de comunicacions amb tecnologia sense fils que facilitarà la transmissió de dades entre edificis públics i que, a més, permet la integració de serveis municipals. Totes dues xarxes entraran…


L’Ajuntament de Canals intervindrà el servei de l’escoleta municipal de forma imminent - Portal de Xàtiva\nInicio Municipios Canals L’Ajuntament de Canals intervindrà el servei de l’escoleta municipal de forma imminent\nL’Ajuntament de Canals intervindrà el servei de l’escoleta municipal de forma imminent\nEl passat dimarts va tindre lloc a l’Ajuntament de Canals una reunió entre diversos tècnics i especialistes jurídics, tant externs com del consistori, per a establir les pautes que es duran a terme a partir d’ara en l’escoleta municipal de la Torreta.\nA la reunió es van tractar les diferents alternatives que hi havia damunt la taula per a donar solució a aquest tema. L’assessoria jurídica externa, després de valorar les possibles opcions, va establir que la solució més ràpida i factible és la intervenció per part de l’ajuntament del servei de l’escoleta, i a més, es podria fer de manera imminent.\n«Els serveis jurídics ja tenen tota la documentació necessària per a dur endavant aquest procés que, per part del consistori, s’està accelerant per a resoldre-ho com més aviat millor, sempre dins de la legalitat», declarava l’alcaldessa de Canals, Mai Castells.\nTambé assenyalava que «s’estan explorant diferents vies una vegada acabe el contracte amb l’empresa adjudicatària». Però sobretot, l’edil Castells fa una crida a la tranquil·litat a tota la gent «perquè l’escoleta no tancarà les seues portes, i per tant les mares i els pares tindran el servei garantit dels vora 100 xiquets i xiquetes que formen part d’aquesta emblemàtica escoleta municipal».


La Doucine Trémont França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLa Noise, Tremont, Trémont, França, 61390 - Veure al mapa\nMés informació sobre La Doucine\nSituat a Tremont, La Doucine és el lloc perfecte per gaudir de Trémont i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix La Doucine asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nL'ambient de La Doucine es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, aparell de televisió, nevera, forn microones són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a La Doucine.\nAllotjaments a Trémont


Aniene - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Anio)\nneix a uns 1075\nEntitat territorial administrativa Laci (Itàlia) i Abruços (Itàlia)\nal Tíber, al pont Salario a Roma\nA 41° 56′ 33″ N, 12° 30′ 03″ E / 41.9424°N,12.5007°E / 41.9424; 12.5007\nB 41° 56′ 33″ N, 12° 30′ 03″ E / 41.9424°N,12.5007°E / 41.9424; 12.5007\n99 default ( )\nL'Aniene és un riu d'Itàlia, que transcorre pel Laci, i és afluent del Tíber. El seu nom antic fou primer Parensius, després Anio i més tard fou conegut popularment com el Teverone, és a dir, «el petit Tíber».\n2 El curs\n3 Història i aprofitament\n4 Municipis de l'Aniene\nSegons narra Plutarc, el rei dels etruscs, que es deia Anio, tenia una filla molt bella. Un dia un home anomenat Càtul va raptar la noia i se la va endur muntanya amunt, travessant primer el riu Parensius. El pare va anar a rescatar-la però quan va passar pel riu, es va ofegar i va morir. A dalt de la muntanya, la noia es va sentir atreta per una resplendor misteriosa i va aprofitar un descuit de Càtul per anar a veure què era. La llum era l'esperit del seu pare, que la va guiar fins a un lloc segur i finalment va poder tornar a casa. L'esperit d'Anio, però, va restar per sempre lligat a les aigües del riu que, des d'aquell moment li va canviar el nom pel del seu difunt rei.\nL'Aniene naix entre en els límits entre el Laci i els Abruços, en els monts Simbruini. El nom d'aquest sistema muntanyós és un indicador del clima, ja que deriva del llatí sub imbribus («sota les pluges»). Els primers rierols que el formen en aquest sistema muntanyós queda localitzat administrativament entre la província de Roma i la de Frosinone.\nLa pluviositat de la zona i la natura càrstica del territori (constituït geològicament per fissures calcàries) han generat en aquestes muntanyes diverses deus que brollen tot l'any, algunes molt abundantment, ja que arrosseguen aigua des de molt lluny, probablement des de zones externes a la conca hidrogràfica de l'Aniene i que s'ajunten per alimentar diversos cursos d'aigua, que es poden resumir en dues branques principals: l'Aniene pròpiament dit i el Simbrivio.\nUna de les cascades de l'Aniene.\nL'Aniene pròpiament dit.- La font que el genera és la més llunyana i s'anomena Capo Aniene o Font del Riglioso, que està a un altitud de 1.200 msnm, sobre el vessant meridional del mont Tarino (1.959 m). La font amb més cabal (1,5 m³/s) es troba poc després, en la vall propera a les coves del Pertuso, entre Filettino i Trevi, a punt d'entrar en la província dd Frosinone.\nEl Simbrivio.- Naix a Vallepietra (província de Roma), format per la unió d'una sèrie de deus que hi ha escampades pel mont Autore (1.853 m), el mont Tarinello i el mont Arsalone, que conflueixen a la dreta de l'Aniene passat Trevi (província de Frosinone). Poc després de la confluència amb el Simbrivio, l'Aniene forma les característiques Cascades de Trevi. Alguns textos afirmen que aquestes cascades van servir durant la dècada del 1960 d'ambientació per fer pel·lícules de gènere mitològic, però es tracta d'un error, ja que aquelles pel·lícules es van filmar a les cascades del riu Treja.\nEn arribar a la vall de Trevi el riu transcorre molt encaixonat i rep només unes poques aportacions d'aigua, entre les quals està la font anomenada Sorgente dell'Inferniglio, que el tributa per la seva dreta a prop de Jenne amb aportacions variables que van dels 0,1 als 1,6 m³/s. Després d'haver banyat Subiaco, la vall s'allarga i, passant per Agosta, el riu rep part del tribut de les mateixes i abundoses deus que fan cap als aqüeductes Acqua Claudia i Acqua Marcia, en el territori d'Arsoli i Marano Equo, que abastien d'aigua la capital des de l'època romana.\nDesprés d'un majestuós salt d'aigua (160 m) que forma la gran cascada de Tivoli (i successives cascades no tan importants), l'Aniene arriba a la plana romana i va amb curs sinuós cap al punt de confluència amb el riu Tíber, a la zona dels Prati Fiscali a prop del pont Salario, amb una aportació d'uns 31 m³/s.\nHistòria i aprofitament[modifica]\nL'abundància i la continuïtat de les fonts que l'alimenten han fet que l'Aniene fos un riu aprofitat des de l'antiguitat per alimentar aqüeductes i, en l'edat moderna, per la producció d'energia elèctrica.\nLa captació de les aigües de l'Aniene té una llarga història que comença a mitjan segle II aC, amb el primer aqüeducte que es va manar construir el pretor Quinto Marcio Filippo Rege que, segons d'altres, va ser qui el va manar reconstruir i l'aqüeducte ja existia anteriorment. Durant el govern dels Claudis s'hi van afegir altres conductes d'aprofitament que de vegades anaven en paral·lel al ja existent i de vegades li passaven per sobre, aquesta nova canalització s'anomenava Acqua Marcia i arribava fins a la ciutat de Roma.\nL'aigua del riu es va aprofitar ja en època romana per ús agrícola en les anomenades vil·les; una de les més conegudes és la de Neró a Subiaco. A l'edat mitjana el territori al voltant del l'Ariene va ser un lloc on s'amagava la població que fugia e les invasions dels bàrbars i es van començar a construir castells, ermites i monestirs, alguns edificats sobres les ruïnes de les vil·les romanes, el més notable és el monestir benedictí de Subiaco.\nEn època renaixentista i barroca es van construir cases senyorials a prop del riu, que aprofitaven les seves aigües per embellir els jardins: la Vil·la d'Este, i la Vil·la Gregoriana, recentment restaurada.\nLa varietat de la conformació geològica del seu curs i la presència de diversos salts han fet que l'Aniene fos un bon candidat per la producció d'energia elèctrica, cosa que s'ha estat fent des del 1884. Això ha comportat l'aparició de polígons industrials a la zona, especialment en els municipis de Subiaco i Tivoli. En els anys 1970-1980 es van començar a tancar la majoria de les indústries que estaven contaminant les seves aigües, especialment les relacionades amb el tractament de pells. També s'ha volgut recuperar la fauna autòctona del riu: truites i crancs. En relació a la nova sensibilitat cap a la cura del medi ambient, s'ha creat la Reserva Natural de la Vall de l'Aniene.\nMunicipis de l'Aniene[modifica]\nL'Aniene passa per 33 municipis:\nAffile, Agosta, Anticoli Corrado, Arcinazzo Romano, Arsoli\nBellegra, Camerata Nuova, Canterano, Cerreto Laziale, Cervara di Roma, Cineto Romano\nGerano, Jenne, Licenza, Mandela, Marano Equo, Olevano Romano, Percile\nRiofreddo, Rocca Canterano, Rocca Santo Stefano, Roccagiovine, Roiate, Roviano\nSambuci, Saracinesco, Subiaco, Tivoli, Vallepietra, Vallinfreda, Vicovaro, Vivaro Romano\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Aniene\n↑ Plutarc, Moràlia XI, 315\n↑ mapa e la reserva\nAntinori, Anton Ludovico. Annali degli Abruzzi, p. 162.\nFea, Carlo. Considerazioni storiche fisiche geologiche idrauliche architettoniche economiche critiche dell'Avvocato Carlo Fea... sul disastro accaduto in Tivoli il dì 16 novembre 1826 colle quali si illustrano anche la storia naturale del paese e varie antichità, 1827.\nMassimo, Francesco. Relazione storica del traforo nel Monte Catillo in Tivoli per l'inalveazione del fiume Aniene, 1838.\nCalci, Carmelo. La Riserva Naturale Valle dell'Aniene, 2004.\nCalci, Carmelo. L'Aniene e gli acquedotti aniensi, 2010.\nCoord.: 41° 56′ 30″ N, 12° 30′ 07″ E / 41.941745°N,12.50181°E / 41.941745; 12.50181\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Aniene&oldid=21899936»\nRius italians de la mar Tirrena\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 ago 2019 a les 23:30.


Excel·lent partit del Reus B Cambrils davant el líder, el Llagostera, que se salda amb empat - Revista Cambrils\nPublicat el Dilluns, 12 de novembre de 2018 11:20h\nReus B Cambrils i Llagostera van empatar a zero en el partit disputat ahir a la tarda a l'Estadi Municipal | Lluís Rovira i Barenys\nReus B Cambrils 0 - UE Llagostera 0\nEl CF Reus B Cambrils va sumar un punt en la visita del líder de la categoria, la UE Llagostera, a l'estadi Municipal. Tot i ser sempre positiu puntuar davant del líder, els roig-i-negres van tenir ocasions suficients per endur-se els tres punts en un duel dominat de cap a peus pel Reus B.\nEl filial roig-i-negre no es va veure condicionat pel fet d'enfrontar-se al líder i, si hi va haver un dominador en els primers 45 minuts, aquest va ser el Reus B Cambrils. El conjunt d'Albert Company va gaudir de més control de la pilota i va generar més rematades i perill. En la primera part, Ernest Forgas va disposar d'un parell d'ocasions per posar el conjunt local per davant en el marcador: una rematada de cap i un xut que ha aturat el porter. Fabra tampoc no va poder marcar en una rematada al segon pal després d'una centrada de Reina. El Llagostera, en canvi, va generar perill en jugades puntuals i de contraatac, que no van acabar representant un perill per a la porteria defensada per Chechu Grana. Amb el 0-0 i un CF Reus B Cambrils plantant cara al líder es va arribar al descans.\nEl Llagostera va sortir a la segona part decidit a buscar el gol, tenint l'oportunitat d'aconseguir-ho al minut 53 amb una tova rematada de cap de Sascha que ha aturat sense problemes Chechu Grana. El filial roig-i-negre no va tardar a reaccionar i ràpidament va tornar a agafar les regnes del partit, gaudint de diverses oportunitats per marcar. Adrià Arjona es va topar dues vegades amb el porter visitant, que va realitzar una doble gran intervenció per evitar la diana del vila-secà. També Forgas va veure com el meta visitant evitava la seva diana amb la porteria pràcticament buida. Amb el pas dels minuts, el conjunt local va seguir inquietant la porteria rival. Ernest Forgas va tornar a ser el protagonista de l'atac roig-i-negre amb un xut des de la frontal després d'una gran jugada col·lectiva que va marxat alt i, poc després, amb una rematada de cap forçada que no va acabar de trobar porteria.\nFinalment, CF Reus B Cambrils i UE Llagostera es van repartir els punts i el filial roig-i-negre ja en suma 17 aquesta temporada. Això permet als del Baix Camp situar-se a la 14a posició, tot i haver disputat entre un i dos partits menys respecte als rivals més pròxims a la classificació. Diumenge vinent a les 12.00 hores, el conjunt d'Albert Company visitarà el camp del Granollers en el partit corresponent a la 16a jornada.


La Llumenera de Nova York: Neon buzzin?\nEn alguna altra ocasió, a les pàgines de La Llumenera, he parlat de neons. Crec, però, que va ser en ocasió de neons més artístics: aquest i aquest altre. Avui vull parlar del neó nostre de cada dia, el que posa notes de color als aparadors, pregona els serveis que t'ofereix un comerç o, simplement, t'hi dóna la benvinguda. És aquest neó que a Nova York trobes cada quatre passes.\nMés comparacions a una i altra vora de l'Atlàntic: Barcelona fa temps que va deixar els neons de banda, els va anar oblidant progressivament, o bé, els va retirar de manera dràstica de la circulació. Suposo que per alguna d'aquestes lleis que ha tendit a uniformar les dimensions i la tipologia —que no la tipografia— dels rètols de les botigues i, gràcies a la qual, podem gaudir de les façanes sense cap nosa. A Barcelona els neons tenen un aire passat de moda. A l'altra banda, Nova York és el paradís de la contaminació lumínica. Aquí cadascú posa el rètol que li dona la gana. No conec la legislació sobre aquesta matèria, però vistos uns cinc-cents mil un models de cartells diferents, jo diria que regna el campiquipuguisme. I el neó deu ser d'oferta, perquè aquí tothom el doblega i en fa filigranes per anunciar els que els dóna la gana: des de la presència d'un caixer automàtic 24H dins d'un deli, als típics "s'arreglen sabates", "s'escurcen pantalons". N'hi ha de ben lletjos, però d'altres tenen molt d'encant i història.\nEls neons tenen un nosequè nocturn, d'habitació de mala mort amb un neó a l'exterior que fa mal contacte i espetega, i fa pampallugues a dos centímetres de la finestra. Tenen aquest nosequè urbà, solitari, com sortits d'una cançó cantada amb la veu rogallosa de Tom Waits [Tell me is the crack of the poolballs, neon buzzin? Telephone's ringin'; it's your second cousin]. A Nova York, si més no, continuen sent a l'ordre del dia.


Cia. Grata Compañía ofereix una versió infantil d'un dels enamorats més famosos de la història de la literatura. Aquest home, amb ànima de poeta, estima a la bella Roxanne, però el seu nas descomunal l'acomplexa i decideix mantenir en secret els seus sentiments. Així doncs, decideix parlar en boca d'un atractiu mosqueter. En aquesta obra, els nens no són espectadors passius. Ells també formen part de l'espectacle.


Jané diu a Tarragona que s'han de regular les comunicacions de dades mèdiques de professionals que poden causar un risc a tercers\nActe Dia de les Esquadres\nJané arribant a l'acte que s'ha celebrat al Palau de Congressos de Tarragona aquest matí\nJané diu a Tarragona que s'han de regular les comunicacions de dades mèdiques dels policies\nDurant l'acte del Dia de les Esquadres, el conseller ha recordat el darrer cas de viòlencia de gènere a Sant Feliu de Llobregat\nActualitzada 15/04/2016 a les 17:14\nEl conseller d'Interior, Jordi Jané, s'ha mostrat partidari de «regular» les comunicacions de dades mèdiques de col·lectius professionals que poden causar un risc a terceres persones. Jané creu que sabent que són dades «sensibles i que s'han de protegir» cal trobar un marc normatiu estable que permeti aquesta comunicació. El titular d'Interior també ha anunciat aquest divendres, des de Tarragona, que promouran la compareixença del director general de la Policia, Albert Batlle, al Parlament pel cas de violència de gènere d'aquest dijous a Sant Feliu de Llobregat. Jané, que ha reconegut que el succés ha commocionat el cos dels Mossos d'Esquadra, ha assegurat que la compareixença de Batlle permetrà destacar les accions que està duent la Policia en l'àmbit de la violència de gènere i donar les explicacions necessàries sobre el cas de Sant Feliu que està sota secret de sumari.\nEl conseller, que ha volgut tornar a traslladar el condol a les famílies afectades pel cas de violència de gènere d'aquest dijous a Sant Feliu de Llobregat, ha explicat que la compareixença del director general dels Mossos al Parlament permetrà, també, posar de relleu les actuacions que fa la Policia en aquest àmbit. Jané ha destacat que només durant el 2015 els Mossos han dut a terme 13.000 mesures actives de protecció a víctimes de violència de gènere. «És una tasca diària, permanent, vigilant, atenta i professional, i cal destacar-ho», ha afegit el conseller.\nEl titular d'Interior, en aquest sentit, ha reiterat la necessitat que es presenten denúncies per part d'aquelles persones que puguin estar en risc. «Que no es quedin el patiment a casa, que presentin denúncia al cos dels Mossos d'Esquadra perquè actuem, fem ordres de seguiment, mesures de protecció», ha manifestat.\nSobre el cas concret de Sant Feliu, Jané no ha volgut confirmar si l'arma que va fer servir l'agent dels Mossos d'Esquadra per matar la seva exparella i després suïcidar-se era la seva reglamentària. Amb tot, ha assegurat que, tot i la cautela pel procés judicial iniciat que es manté sota secret de sumari, es donaran totes les «informacions detallades» al Parlament a través de la compareixença del director general de la Policia. «Impulsarem aquesta compareixença», ha reblat.\nJané ha fet aquestes declaracions en el marc de l'acte de celebració del Dia de les Esquadres de la Regió Policial del Camp de Tarragona. El Palau de Congressos de Tarragona, on s'ha celebrat l'acte, s'ha omplert d'agents del cos policial acompanyats de les seves famílies, en un ambient festiu i distès. En el decurs de la commemoració s'ha lliurat felicitacions a membres del cos, policies locals i ciutadans.\nA l’acte també hi han assistit el delegat del Govern de la Generalitat a Tarragona, Òscar Peris, el primer tinent alcalde de Tarragona, Alejandro Fernández, i el cap de la Regió Policial Camp de Tarragona, l'intendent Jaume Giné, que ha aprofitat per fer balanç dels fets delictius al territori i de la tendència general a la baixa. En el seu parlament, el conseller Jané ha tornat a lamentar el succés d'aquest dijous a Sant Feliu.\nJané, que ha tornat a prometre noves promocions de Mossos, ha lloat la feina feta per la policia catalana i ha defensat la seva actuació, especialment en relació a la mort d'un manter que va morir en caure d'un balcó a Salou mentre fugia de la policia, un succés que va aixecar molta polseguera al territori. Aleshores el cos policial també va ser molt qüestionat. «Alguns injustament, un cop més, pretenien penjar una mala actuació del cos dels Mossos quan no hi és», ha etzibat.\n«Diguem-ho clar, evidentment no sempre s'encerta, ja ens agradaria encertar al 100%, però estem cansats que sempre que hi hagi una actuació que malauradament algú, doncs, té una situació inesperada, però no causada pel cos, hi hagi aquesta tendència a preguntar si el cos haurà actuat bé, per tant, hi poden haver casos excepcionals, però reivindiquem la bona tasca policial», ha declarat el conseller Interior, amb contundència.\nEl conseller també ha reconegut la feina dels Mossos en l'accident de trànsit a Freginals on van morir 13 noies. Alhora ha valorat el descens de delictes a Tarragona, amb una baixada del 16% de robatoris amb força a domicilis -quan a Catalunya han crescut un 10%. Jané també ha esmentat els Jocs Mediterranis i Barcelona World com a grans projectes de futur al territori.


“La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” | Emili Bella | Barcelona | Política | El Punt Avui\n“La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” + “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” E-mail\nBarcelona - 17 febrer 2011 2.00 h\nESCRIPTOR I PERIODISTA DE LA CABÍLIA\n“La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita”\n“Si els clans de l'exèrcit es barallen, es podria desestabilitzar el règim”\n“La junta militar fa xantatge a Europa. Algèria és com la Xina, no necessita ningú”\n“El pes dels islamistes no és comparable al dels Germans Musulmans d'Egipte”\n“La majoria dels algerians són demòcrates”\n“El règim ha creat islamisme”\nL'escriptor algerià Salem Zenia al pati de l'Ateneu Barcelonès JOSEP LOSADA.\n“La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” “La revolució encoratja els algerians a seguir la lluita” E-mail\nVa ser el primer escriptor “refugiat” acollit a Barcelona, pel PEN català. És un dels primers autors en escriure novel·les íntegrament en amazic. Ja a Barcelona va començar a escriure poesia eròtica. Ara treballa en la creació del diccionari català-francès-amazic. “El meu somni és estendre ponts entre Catalunya i la Cabília”, assegura.\nL'escriptor de la Cabília Salem Zenia (Frèha, 1962) va haver de marxar d'Algèria el 2007 per les seves idees polítiques laïcistes i federalistes, que molestaven els islamistes i el règim.\nCreu que l'onada de canvi es podria endur el president Abdelaziz Bouteflika?\nNosaltres vam viure la revolta fa vint anys. Si l'exèrcit algerià hagués acceptat realment el joc democràtic avui seríem com Turquia, que té un govern islamista, però no passa res. L'exèrcit turc és el garant de la democràcia i la Constitució. La nostra guerra civil encara no s'ha acabat, hi ha revoltes cada mes, sense parar. El que està passant a Egipte i Tunísia és una cosa nova per al món europeu, perquè són països relativament tranquils on anar a passar les vacances, mentre que Algèria és un país oblidat. Aquesta revolució ha encoratjat els algerians a continuar la lluita, perquè tot és possible.\nA la protesta de dissabte passat hi van anar entre 2.000 i 10.000 persones. Pot semblar que és poc...\nÉs molt, perquè la gent està cansada d'una guerra civil que no s'ha acabat. La policia política va tancar tota la capital i tota la gent que anava de l'interior del país, de la Cabília o d'Orà, per manifestar-se, a Alger no hi va poder arribar. Van tancar els ferrocarrils, el transport públic, les autopistes... Els manifestants van ser només els habitants d'Alger. Dues mil persones és molt. A més, hi havia dotze agents per manifestant. L'exèrcit està ben armat i ben pagat. Algèria no té res a veure ni amb Tunísia ni amb Egipte, però és veritat que ha encoratjat la gent a continuar protestant.\nDissabte que ve n'hi haurà una altra. Què creu que passarà?\nEl poder té por, perquè ha vist que Ben Alí no està acollit a París pel seu amic Sarkozy i Mubàrak tampoc. Comencen a fer gestos, com anunciar que acaben amb l'estat d'emergència, vigent des de fa vint anys. Però encara no han fet res, és només una promesa. No n'hi ha prou i és una mica tard.\nCom es pot canviar el règim si l'exèrcit té tot el poder?\nEl president Bouteflika és només una marioneta de l'exèrcit. És complex: Hi ha molts centres de decisió que s'ajuden entre ells, clans, dins l'exèrcit, i lluiten entre ells pel control del gas i el petroli, els diners dels hidrocarburs. Aquests centres de decisió, si es barallen entre ells, i potser un clan pren força, es podria desestabilitzar el règim. És una xarxa horitzontal. No hi ha un sol cap. La xarxa té lligams amb la màfia politicofinancera, una màfia d'homes de negocis que treballa amb els caps de l'exèrcit. És per això que hi ha una corrupció incontrolada. Té arrels a tota la societat i a tots els nivells, és per això que és tan difícil de canviar el règim. A Tunísia, l'exèrcit no tenia cap pes i a Egipte no hi ha el problema lingüístic i identitari que té Algèria. La junta militar té por de la justícia i fa coses per guanyar temps i fan xantatge a Europa. Europa no pot condemnar res, pel xantatge de tancar el gas. Algèria és com la Xina, no necessita ningú.\nVostè és optimista? Creu que hi haurà canvis?\nSí, perquè hi ha una joventut que lluita cada dia pel canvi i aquesta joventut no té cap lligam, res a veure, amb aquesta elit intel·lectual i política corrupta. La meva esperança és que la revolució vindrà del carrer i dels joves que no tenen res. Espero que algun dia les coses canviaran pacíficament. Estem cansats de guerra.\nTem un augment del fonamentalisme islàmic si caigués el règim?\nAra no. Abans sí. Tenia una força real a Algèria, però els islamistes han tingut un “suport” subtil dels militars, que han dit a la societat: els islamistes o nosaltres.\nÉs possible un camí del mig?\nLa majoria dels algerians són demòcrates. Després de la guerra civil, l'amenaça islamista ha caigut, però encara poden molestar. Però podem anar cap a una democràcia. Deixant a part la guerra civil, Algèria és un país ric, modern, podem dir que és un país europeu, però amb els islamistes hem fet un pas enrere.\nÉs pitjor el règim que l'amenaça islamista?\nSí, perquè el règim ha creat islamisme polític. Algèria no tenia islamistes els anys 70 o 80. Va començar després. El 1985, amb la primera crisi del petroli, quan baixava a 5 dòlars el barril, hi va haver protestes de la gent i el règim va tenir por del moviment democràtic laic, que va començar a créixer. Per no perdre el poder, va ajudar els islamistes a créixer, fins a la dècada dels 90, quan es va adonar que els islamistes havien crescut molt.\nEl pes dels islamistes és comparable amb el dels Germans Musulmans d'Egipte?\nNo. Els Germans van néixer els anys 20, és un moviment antic i té força real dins la societat egípcia. Però a Algèria no.\nAvui 17-02-2011, Pàgina 13


Controls, avituallaments i més RPR (1 juny 2014) – Associació Excursionista de Catalunya de Reus\nControls, avituallaments i més RPR (1 juny 2014)\nHome/ Controls, avituallaments i més RPR (1 juny 2014)\n1junio aecreus14 CommentsGeneral\nFotografies dels avituallaments i controls\nUn any més, moltes gràcies a tots els col·laboradors.\nLa gran acollida que tenim any rere any de la nostra caminada no seria possible sense tots vosaltres.\nL’esforç que fem cada any queda recompensat amb tots els bons moments viscuts conjuntament.\nHem intentat recopilar alguns d’ells en aquest àlbum de fotografies.\nUn any més la meva dona i jo hem pogut gaudir d’una nova edició de la Reus – Prades –Reus. Un esdeveniment esportiu que ens té enamorats i no tan sols pels paratges naturals per on transcorre, sinó per l’organització i sobre tot per la qualitat humana que desprèn la mateix.\nUna any més us hem de donar les gràcies i felicitar-vos per tot. Més d’una prova hauria de prendrà exemple de vosaltres. Especialment a l’arribada on aquest any, degut a que participaven alguns amics hem pogut viure la festa I’ambient fins ben tard. Una passada!!\nJa tenim l’edició de l’any vinent a la nostre agenda. I a més seguirem recamant-la els nostres amics i coneguts, fins i tot de fora de Catalunya.\nSi us plau no canvieu i seguiu organitzant aquest meravellós esdeveniment, que permet posar en valor un territori meravellós, però a la vegada desconegut. Nosaltres, si les cames ens aguanten i la salut no ens falla, no fallarem en cap edició.\nUna abraçada molt forta per tots els que heu fet possible l’edició d’enguany. Si us plau de part nostre transmetre-ho a tots el que formeu l’organització.\nEstupenda organización,es el primer año que la hago y a pesar de ser bastante dura para mi,el año que viene repito seguro y como dice el compañero toni a ver si otras organizaciones aprenden de vosotros,simplemente decir gracias.\nUna estupenda organització i amb una qualitat humana increïble. Els avituallaments de primera i els ànims de cada un dels que ens rebien en els controls sempre en augment.\nUn espectacular dia amb una espectacular cursa on l’ànim de superació personal era el repte de cada qual. Un molt bon servei a l’arribada. RECOMANABLE 100%. ENHORABONA A L’ORGANITZACIÓ i com no, a tots i cada un dels integrants… des de els col•laboradors fins als partipants.\nEns veiem a la pròxima edició SENS DUBTE!!!\nEnhorabona a tots els membres de l’organització!!!!\nÉs la tercera vegada que la faig, i cada vegada us supereu!!!\nAquest any ha estat la més especial per mi per molts motius, però el més important de tots, la millor companyia del món!!!\nGràcies pel vostre compromis i esforç que fa que cada any tinguem anims per a realitzar la caminada. Ja forma part de la meva agenda. (Organització com no es troben enlloc). Si us plau mès samarretes grogues no.\nAngel Martín de la Fuente\nFelicidades por los avituallamientos y la simpatía que le caracteriza como viene siendo habitual. Solo un detalle, que creo que tratándose precisamente de una actividad en la naturaleza no deberíamos desatender, y es la falta de reciclaje de las basuras (separación de plásticos, vidrio y orgánica) que solo en muy pocos avituallamientos se vió.\nRepito enhorabuena en general.\nmolt i molt bé !! un 10. .. i la truita a la arribada fantàstica!!\nHola, us felicito per l´èxit assolit i per la bona organització.\nSi puc l’any vinen hi tornaré.\nNomés voldria fer un comentari referent a un personatge que va arribar fins a Prades, no sé si va fer la tornada, per sort el vaig perdre de vista. El dit personatge, que de ben segur si algú més llegeix aquest comentari, ja deu saber a qui em refereixo, no va parar de cridar de forma estrident i molesta, al menys mentre el vaig tenir pel voltant, el caminar per la muntanya és sinònim de pau, tranquilitat, conversa asserenda,..tot el que vulgueu menys allò que feia el referit personatge o individu per no dir-li d’una altra manera. Fins aquí tal actitut encara podria ser més o menys tolerada o suportada, però lo que no es pot soportar ni tolerar, es que aquest subjecte tingui la santa barra d’asseure’s al bell mig del camí i faci les seves necessitats menors i «majors» mentre els caminants passavam pel seu davant i encara enfotent-sen que el deixèssim tranquil que no tenia pressa.\nCrec que no cal afegir cap mena de comentari més sobre el tema.\nAconsellaria que el proper any, si sabeu de qui parlo, us abstinguessiu de inscriure’l. No sé qui és ni el dorsal que portaba. Suposo que algú més podrà aportar més informació sobre l’esmentat subjecte.\nPer tot el demés, moltes felicitats.\nEstoy de acuerdo con todo lo que a dicho el compañero lluis colom yo tambien tuve la desgracia de presenciar lo que ha dicho del personaje es de lo mas desagradable que te puedas encontrar en la montaña a no ser que te encuentres una cabra que seria de lo mas normal aunque siempre hay gente exibicionistas que le gusta dar la nota para que hablen de el pero esto a parte todo genial para repetir.gracias\nEs el segon any que faig aquesta caminada i tot perfecta el pròxim any repetiré segur, ara be hi trobat a falta als avituallaments una cosa tan pròpia del Baix Camp i que van molt be per el esforç físic com son les avellanes seria un molt bon detall que el pròxim any ni haguessin.\nmoltes gracies per tot i gracies a la gent del controls que ens ho tenen tot preparat com si fossim marquessos!!!\nFelicitar-vos una vegada més per una organització perfecta. Només us volia preguntar quan penjareu la resta de fotos.\nEnhorabona i gràcies!!!!\nFeia quatre anys que no feia la RPR, i una de les millors sensacions ha tornat a ser l’amabilitat i dedicació que heu possat tots. Moltes gràcies!\nBenvolguts companys de l’Agrupació, en primer lloc felicitar-vos per el treball realitzat que apart d’altruista, un exemple de la feina ben feta.\nTambé agrair-vos la informació subministrada en el pdf dels temps dels controls de pas, doncs és una molt bona eina per millorar el rendiment i un comparatiu per els entrenaments.\nI finalment felicitar a la gent que varem anar junts en algun tram, per el bon rotllo i companyonia apercebuda, doncs quan un va just de forces agraeixes qualsevol paraula amable i aquesta venia dels companys i de la gent dels controls.\nMoltes gràcies per fer-me gaudir d’una diada especial…..d’esport i muntanya.


El Consorci de Museus posa en marxa ‘Creació sense barreres’, una nova iniciativa audiovisual de divulgació cultura | Notícies Dígitals\nEl Consorci de Museus posa en marxa ‘Creació sense barreres’, una nova iniciativa audiovisual de divulgació cultura\n22/04/2022 consorci de museus, creació sense barrerers\n“El nostre paper és posar-nos en la pell d’un espectador que té la sort de xarrar amb els creadors i intercanviar impressions directament amb elles i ells. Volem obrir més els museus als públics, derrocar els seus murs, subratllar la seua funció social i atraure més gent, tractant de disminuir aquesta espècie de por que moltes persones senten enfront de l’art contemporani, la sensació de ‘no entendré res'”, assenyala Gallart.\nA més de Pereira, pròximament veuran la llum les entrevistes de José Ramón Alcalá, comissari d”Artistes i màquines. Diàlegs en el desenvolupament de l’art digital’, i l’artista urbà Vinz Feel Free i José Luis Pérez Pont, que han comissariat la mostra ‘Emergency on Planet Earth’.\n← Ximo Puig reivindica el paper de la ciència per superar barreres i oferir “l’esperança d’un futur millor”\nEl Circuit Ricardo Tormo celebra aquest cap de setmana la segona cita del Campionat d’Espanya de Superbike →


Joventut ofereix 28.000 euros en ajudes a les associacions que realitzen activitats per a joves a Vila-real - Ajuntament de Vila-real\nJoventut ofereix 28.000 euros en ajudes a les associacions que realitzen activitats per a joves a Vila-real\nEl Butlletí Oficial de la Província (BOP) ha fet ja públiques les bases de les subvencions que la Regidoria de Joventut de Vila-real destina a les associacions i entitats sense ànim de lucre que realitzen activitats juvenils. En total ofereix 28.000 euros, que es repartiran entre les entitats que facen la sol·licitud els pròxims dies. El regidor de Joventut, Xavier Ochando, ha assegurat que "està dirigida a tot tipus d'entitats, tant juvenils com associacions de veïns, ONG o, fins i tot, penyes, sempre que realitzen activitats i projectes relacionats amb la participació juvenil, la integració i l'associacionisme entre els joves".\nEn aquest sentit, destaca que "es tracta d'una quantitat molt important, ja que quan vam arribar a l'equip de govern el 2011, el PP havia rebaixat aquestes ajudes un 20% fins als 10.700 euros i les hem anat augmentant gradualment fins als 28.000 euros, la qual cosa suposa pràcticament triplicar-les". Un esforç que l'Ajuntament assumeix "perquè està en el seu ADN realitzar polítiques destinades a millorar la societat i també per la falta de suport d'algunes administracions que ens han abandonat per complet".\nOchando denuncia que tant el Govern com la Diputació "han retallat al màxim" i assenyala que "la Diputació ens deixa fora de les seues convocatòries per ser un municipi de més de 10.000 habitants". D'aquesta manera, remarca que "la Regidoria de Joventut de Vila-real ofereix en ajudes 8.000 euros més que la Diputació per al conjunt de tots els municipis de la província". "Gràcies a l'exclusió a la qual se sotmet a la nostra ciutat per part d'algunes administracions, ara ens tocarà compensar les mancances d'aquests ens en ajudes com, per exemple, les destinades a estudiants", indica.\nAl mateix temps, l'edil afirma que "les subvencions de la Regidoria de Joventut, a més de reforçar l'activitat juvenil a la nostra ciutat, serveixen per a arribar a aquelles associacions històriques de Vila-real a les quals el PP no va ajudar mai, de manera que ara sí que poden autogestionar una programació oberta a tots", conclou.


Entrades exhaurides per a vuit concerts de l’(a)phònica i bon ritme de retirada per a la resta - Ràdio Banyoles\nEntrades exhaurides per a vuit concerts de l’(a)phònica i bon ritme de retirada per a la resta\nDimarts 8 de juny · 13:51\nEl Festival, del 24 al 27 de juny, inclou una trentena d’actuacions i activitats paral·leles per a tots els públics, la majoria gratuïtes i amb un format adaptat a la situació actual.\nJoan Garriga i el Mariatxi Galàctic, Sam Berridge, Rodrigo Cuevas, Enric Casasses, David Carabén, Joan Colomo, Reggae per xics i el Tast de concerts de Momi Maiga ja no tenen entrades disponibles per als concerts programats en el marc del Festival de la Veu de Banyoles. Del 24 al 27 de juny el cartell de l’(a)phònica ofereix una trentena de propostes amb grans noms de l’escena nacional i internacional, amb veus consagrades i també veus emergents i arriscades en una vintena d’espais de la població.\nEnguany, per adaptar-se a les mesures requerides per la situació sanitària actual, totes les propostes requereixen retirada d’entrada (gratuïtes o de pagament).\nEl 67% de les propostes de l’(a)phònica 2021 són gratuïtes i les entrades, abonaments i reserves es poden comprar i reservar a www.aphonica.banyoles.cat.\nEl director artístic del Festival, Francesc Viladiu, ha explicat que s’ha adaptat el format a la situació actual, complint totes les mesures de seguretat i higiene marcades per les autoritats sanitàries. En aquest sentit, els aforaments són del 70%, i per això s’han doblat algunes representacions perquè les pugui veure més gent.\nFrancesc Viladiu - Director artístic (a)phònica · 00:52\nPel que fa a la resta d’espectacles, des de l’organització han informat que se segueixen venent i reservant a bon ritme, i gairebé no queden entrades per a l’actuació d’Albert Pla a l’escenari del Club Natació Banyoles (divendres 25 de juny a les 21 h). També queden poques localitats a la venda per a la presentació oficial del nou treball de Tarta Relena (dijous 24 de juny, Auditori de l’Ateneu de Banyoles, 20 h).\nJa es poden tastar els gelats de l’(a)phònica\nPer altra banda, ja es poden trobar en diversos establiments de l’Associació Banyoles Comerç i Turisme els gelats de l’(a)phònica. Es tracta d’una iniciativa especial en col·laboració amb la Golafreria Artesana Janeret de Banyoles, a través de la qual s’han materialitzat els gelats protagonistes de la imatge gràfica d’enguany: Estrella (maduixa i mango), Esprit (regalèssia) i Estuva (vainilla i xocolata). A més, els pals dels gelats compten amb dos-cents premis camuflats, amb els quals es poden aconseguir entrades per al festival, packs de marxandatge i vals de descompte per als comerços banyolins.\nPrecisament aquest dimarts s'ha estrenat el l'espot del festival en el qual els gelats de l'(a)phònica són esl grans protagonistes.\nAlbert Pla, primera veu confirmada de la dissetena edició de l’(a)phònica, adaptada a la situació actual