La Wikipedra es renova. - Grau Gil 2016a - RDITES - Mediawiki\nButlletí d'innovació i recerca (#20)\nLa Wikipedra es renova.\nJordi Grau, Cristina Gil Riba\nJa fa cinc anys de la presentació per part de l’Observatori del Paisatge de l’inventari col·laboratiu Wikipedra , el portal de la pedra seca de Catalunya, i coincidint amb aquest esdeveniment es presenta un nou portal amb noves funcionalitats.\nJ. Grau and C. Gil Riba, La Wikipedra es renova., Butlletí d'innovació i recerca (#20) (2016). Vol. Notícies, 1 URL https://rdi.dtes.scipedia.com/s/Grau_Gil_2016a\nJa fa cinc anys de la presentació per part de l’Observatori del Paisatge de l’inventari col·laboratiu Wikipedra, el portal de la pedra seca de Catalunya, i coincidint amb aquest esdeveniment es presenta un nou portal amb noves funcionalitats.\nEl portal és una aplicació web 2.0., desenvolupada per l’Observatori en col·laboració amb l’Associació Drac Verd de Sitges, que permet introduir i consultar en temps real informació relativa a les construccions en pedra seca, ara també compatible amb tauletes i mòbils. Així, si un usuari detecta una construcció en pedra seca pot connectar-se al portal per donar-la d’alta a través d’un formulari senzill. Amb el servei de geolocalització del mòbil o tauleta activat, el web permet saber quines construccions es tenen més a prop. A més, properament també s'activarà un nou apartat de descàrrega, que permetrà consultar, a través de programes especialitzats en cartografia, la ubicació de totes les barraques o cabanes amb el geoservei en línia WMS (Web Map Service).\nLa Wikipedra ara també a la Catalunya Nord\nValor històric de la pedra seca\nUna altra novetat és l’ampliació de l’àmbit geogràfic de la Wikipedra a la Catalunya Nord, fet que s’emmarca dins del Pla de paisatge transfronterer de la Cerdanya, fruit de la col·laboració amb l’Ajuntament de Llívia, el Consell Comarcal de la Cerdanya, la Comunitat de Municipis Pirineus-Cerdanya i el Parc natural regional dels Pirineus Catalans, que constata la similitud del paisatge a ambdós costats de la frontera i la necessitat de treballar per la millora i gestió d’un paisatge comú.\nAixò ha suposat la integració de 85 municipis nous pertanyents a les mancomunitats de Conflent-Canigó, Pirineus-Cerdanya i Capcir-Alt Conflent, la traducció del portal al francès i la integració de les cartografies provinents de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya amb les de l’Institut Geogràfic Nacional Francès.\nLes construccions en pedra seca pròpies del paisatge rural mediterrani tenen gran valor històric que cal preservar. Han configurat al llarg dels segles un paisatge agrícola i ramader dominat per les oliveres, vinyes, ametllers i cereals.\nSegons el seu ús, es distingeixen 3 tipus de construcció en pedra seca:\nMarges per delimitar els terrenys de cultiu. Per convertir un terreny ple de pedres en cultivable els agricultors es dedicaven a despedregar-lo, traient les pedres i acumulant-les als marges en forma de mur, cosa que servia tant per delimitar-lo com per protegir-lo.\nConstruccions de suport a l’activitat agrícola i ramadera. Servien per guardar els estris de treball dels camps i també com a lloc de descans pels ramaders.\nConstruccions per emmagatzemar l’aigua de la pluja en un territori de clima mediterrani on les pluges no abunden i són irregulars. Així es construïen basses i cisternes de pedra seca.\nActualment a la Wikipedra, gràcies a la participació de més de 190 col·laboradors, hi han emmagatzemades més de 13.000 construccions en pedra seca que corresponen a 38 de les 42 comarques catalanes, sent el Bages, l’Alt Camp, el Baix Penedès, l’Alt Penedès, el Moianès i el Garraf les que en tenen més densitat. El 56% de les construccions es troben en bon estat, el 38% estan parcialment enderrocades i un 6% ho estan completament.\nRedactat per: Jordi Grau i Cristina Gil\nPer saber-ne més: Jordi Grau\nPublicat a 01/07/16\nAcceptat a 01/07/16\nPresentat el 01/07/16\nObservació del paisatge


Divendres 8 de juliol a les 19h\nParc de les Pruneres – Mollet del Vallès\nUna Clown fascinada i lliurada a l’instant, indaga a les profunditats dels conflictes que afligeixen l’ésser humà a mode de joc. Les seves aliades, fulles seques, guarden records, alguns ja passats a l’oblit. Recull, descobreix, camina… Ens transporta a un imaginari de finestres que s’obren, possibles possibilitats… Win-do-w, històries que només cal viure-les.\n9 de juliol de 10:30 a 13:30\nEn una societat on cada cop més estem més aïllats els uns dels altres, aquesta proposta és per practicar el contrari: l’experimentació pròpia basada en l’exploració conjunta a través d’impulsos físics i sensorials compartits. En comptes de partir de la nostra recerca individual ens explorarem des de la relació.


Democràcia a garrot vil\n"Cal exhibir tot el múscul cívic, pacífic i democràtic de què som capaços. Tantes vegades com faci falta i tossudament fidels a la màxima gandhiana: si descobrim que obeir lleis injustes és contrari a la nostra dignitat, cap govern ens podrà sotmetre"\nL'any 1820 Espanya va substituir la forca pel garrot vil com a sistema per executar els condemnats a mort. El sistema consisteix a immobilitzar la víctima sobre una cadira mentre un botxí acciona un cargol que estreny un collar de ferro que l'asfixia o la desnuca. Sembla que l'invent es va instal·lar plàcidament en el sistema judicial espanyol perquè va sobreviure durant 175 anys. La història oficial explica que va quedar abolit el 1978 amb l'aprovació de la constitució espanyola però si grateu una mica veureu que es va mantenir vigent "con severas restricciones" fins al 1995.\nEl garrot era, ras i curt, una forma de tortura institucionalitzada. Per molt que s'hi esforcin els revisionistes espanyols, rarament es produïa el tall medul·lar que havia de provocar coma cerebral i una mort instantània. Al contrari. Es tractava d'un mètode brutal i rudimentari que deixava la seva efectivitat a mans de factors aleatoris com la força física del botxí i la resistència física del reu. Un dels casos més documentats és el de l'assassí múltiple madrileny José María Jarabo. L'informe mèdic narra els vint-sis minuts d'agonia de Jarabo, de complexió forta, i l'acció esforçada d'un botxí, Antonio López Sierra, petit, dèbil i esprimatxat.\nAquesta cursa de la raó contra la desraó en què s'ha convertit el diàleg entre els governs català i espanyol demostra una determinació absurda i antidemocràtica d'aquest darrer per respondre amb mitja volta més de cargol a cada proposta que pretén resoldre de forma dialogada la demanda catalana per fixar el nou estatus polític de Catalunya. L'acumulació de negatives i, de forma destacada, les retallades infundades i maldestres a l'Estatut de 2005 o la negativa a negociar un nou pacte fiscal, han generat una reacció popular que probablement consolida una majoria social partidària de l'establiment d'un estat propi per a Catalunya. I diem probablement perquè l'arquitectura político-institucional de l'Estat espanyol té terror a comptar les persones que en són favorables i les que hi són contràries, i per això fa tot el possible per evitar-ho. El 9N en serà una nova mostra, per bé que aquesta vegada l'estultícia del govern de Rajoy farà possible que, amb aquesta nova impugnació, es visualitzi una mobilització que demostrarà la radicalitat democràtica del procés català i l'ADN profundament antidemocràtic de l'estat espanyol.\nSerà necessària, però una dosi afegida de determinació personal emmarcada en la mobilització col·lectiva. Hem sabut amb antelació el local i la mesa on podem exercir el nostre vot; hem tingut temps d'imprimir, tenir llesta i emplenada la butlleta amb la doble pregunta. I ens cal, sobretot, presentar-nos-hi tal i com teníem previst. Passi el que passi, diguin el que diguin. Votarem, signarem i convertirem el 9N en un clam de reivindicació democràtica.\nDenunciarem i mostrarem al món l'immens garrot vil demofòbic en què s'ha convertit el govern espanyol, obsedit a anorrear qualsevol opció democràtica al servei de l'exercici del dret a decidir de la societat catalana.\nLa seva única força és un 'no' sord i miop i aquesta és, precisament, la seva principal feblesa: no tenen raó, no compten amb raons, només amb prohibicions. La seva acció política es limita a una interpretació manipulada, restrictiva i interessada de la seva legalitat. Per això cal exhibir tot el múscul cívic, pacífic i democràtic de què som capaços. Tantes vegades com faci falta i tossudament fidels a la màxima gandhiana: si descobrim que obeir lleis injustes és contrari a la nostra dignitat, cap govern ens podrà sotmetre.


Esports - Neix la SantCu Academy, la primera escola de futbol en anglès a Catalunya\nNeix la SantCu Academy, la primera escola de futbol en anglès a Catalunya\nel 7/mai/18 Joan Garcia Futbol PDF\nLa SantCu Academy, la primera acadèmia de futbol en anglès de Catalunya, dirigida pel Sant Cugat Futbol Club amb la col·laboració de l'escola Thau i el patrocini de BMW-Mini s'ha presentat aquest dilluns a l'Ajuntament. L'acadèmia potenciarà l'ús i l'aprenentatge de l'anglès a través del futbol a l'escola Thau sota la direcció de Jordi Furriol i la coordinació metodològica de Joel Bravo i Jaume Pascual. L'escola iniciarà els entrenaments al setembre i els interessats s'han d'inscriure a les oficines del Sant Cugat Futbol Club amb un cost de gairebé 700 euros per temporada.\nEl Sant Cugat Futbol Club ha fet un pas més i aposta per la internacionalització amb una nova escola de futbol únicament en llengua anglesa. Els nens i nenes, menors de 12 anys, es podran inscriure i entrenar dimarts i dijous entre dos quarts de set de la tarda i les vuit del vespre a l'escola Thau amb l'anglès i el futbol com a binomi associatiu. Els organitzadors volen assolir la formació de quatre conjunts. El director de la SantCu Academy, Jordi Furriol, ressalta la tasca formativa del nou projecte.\nEl SantCu aposta pel valor formatiu i educatiu a través del futbol.\nL'acte de presentació ha tingut la presència de l'alcaldessa, Mercè Conesa, el director de l'escola Thau, Ricard Bahí, el regidor d'Esports, Eloi Rovira, i el president del Sant Cugat FC, Llorenç Santasusagna. Una sessió informativa a la Casa de Cultura aquest dijous a dos quarts de nou del vespre servirà per explicar el nou projecte a tots els assistents.\nPresentació de la SantCu Academy\nsant cugat academy


A PEU: Caminant a poc a poc s'observa millor la vida: Parada i fonda\nPublicat per Jaume Pubill Gamisans a 0:28\nbe Jaume res a dir al fi i el cap es la teva: «parada i fonda» tu l’has triat, el que no se és si ten sortiràs, per les rutines: diuen que son com una addicció. Be jo ja en tinc experiència, per força, ho vaig deixar tot, eren tants el e-mails per contestar, que no vaig poder amb ells, passant-los directa a la paperera. Altre cosa va ser continuar el llibre particular “Reculls” doncs el temps que vaig estar inactiu, venia amb noves idees, les vaig aplicar totes. Altre cosa es la activitat al FB, aquí vaig continuar fent el ronso. Et desitjo que la «parada i fonda» t’aporti noves idees i et doni la força per continuar amb els teus posts. BON ESTIU II*II Josep\n8 de juliol de 2017 a les 18:44


Inicio Valencia La Vall d'Albaida L’Horta Teatre tancarà el X Festival de Circ i Teatre d’Ontinyent amb...\nEscena de 'Martina i el bosc de paper' de l'Horta Teatre.\n‘Martina i el bosc de paper’ es posarà en escena des de les 18:00 hores a la Plaça Major, estant precedit a les 17:00 hores pel ‘Cap d’Any Infantil’\nLa companyia valenciana L’Horta Teatre tancarà aquest dimecres 29 de desembre la programació del X Festival de Circ i Teatre d’Ontinyent amb l’obra ‘Martina i el bosc de paper’ des de les 18:00 hores a la Plaça Major.\nLa regidora coordinadora del festival, Sayo Gandia, explicava que la representació, “és una proposta molt visual, que empra titelles i altres elements per conscienciar sobre els valors de la natura, el que li dona un valor afegit com a actuació final del Festival d’enguany”, assenyalava. L’obra conta la història de Martina és una xiqueta de paper que viu en una casa de cartó, que amb l’ajuda d’un seguit de personatges aprén a estimar els animals i les plantes.\nAquesta representació arribarà després de la d’aquest dimarts dia 28 al Parc de Pere IV, a càrrec de la companyia catalano-brasilera Circo Los, i el seu espectacle d’acrobàcies, equilibris i malabars. Sayo Gandia, animava als veïns, veïnes i visitants a gaudir l’espectacle de cloenda del Festival de forma responsable i atenent les recomanacions de les autoritats sanitàries.\nAbans de la cloenda del Festival de Circ i Teatre,i també al marc de la programació municipal de Nadal Ontinyent Il·lusiona, la mateixa Plaça Major acollirà el ‘Cap d’Any Infantil’. L’acte tindrà lloc des de les 17:00 hores amb la col·laboració de les associacions comercials locals, i inclourà la celebració de les “campanades infantils” i el repartiment de xocolata i mona per a berenar.\nArtículo anteriorEl departament de salut Xàtiva-Ontinyent idea un apòsit que monitora en temps real les constants vitals de cada pacient\nArtículo siguienteDetienen a un conductor tras atropellar mortalmente a un motorista y darse a la fuga en Torrent\nConselleria posa en marxa a Albaida el primer ecoparc de nova generació del Consorci de Residus V5


Botellon al Posets\nData:dilluns 12 de juny de 2006\nCim de posets. anònim\nBotellón al JEAN ARLOUD, Posets, 3376 m.\nLa nostra petita expedició tenia per objectiu ascendir pel Corredor fins al cim del Posets. Sortim del pàrking de Viadòs cap al migdia. Esquís a l’esquena, la neu fa pinta d’estar a més d’una hora del refu. Ens creuem a una parella que baixa. – Què tal, heu fet alguna cosa?. –No duem grampons i hem hagut de recular, les inclinades rampes que hi ha abans del coll estan molt glaçades. – Què heu vist com està el Corredor ? –I tant que l’hem vist, hi havia tanta gent que es veia una línea negra continua fins al cim. - UiUiUi , això pinta malament, acabem exclamant nosaltres.\nTot just acabem de remuntar la zona del bosc i arribem als primers Prats, comencem a divisar altres grups de gent. Piolets, cordes, - uiuiui, que apostem a que aquests també volen fer el corredor?. Van passa els minuts i les hores, i altres grups de gent, sense parar van remuntar muntanya amunt. Uns amb tenda, altres a bivaquejar a peu de canal. No sabem que passa, però, - I si han convocat un BOTELLÓN al peu del corredor, aquí segur que no venen els mossos de quadra. El fet és que no entenem res, però ens comencen a entrar totes les dubtes del món. Què fem? Això és increïble? Definitivament, desprès de varies hores de dubtes i més dubtes, mira que n’és de difícil abandonar un projecte, decidim que sortirem sense material i anirem de cara a fer la via normal. Tanta gent fa que hi hagi molt de risc d’accident per caiguda de pedres, a més a ningú no li agrada fer una interminable cua, per deprés anar patint perquè portes un grup que tenpaita o una cordada al davant que s’encalla a cada pas.\nEl dia s’aixeca fantàstic, la neu està força dura, alguns, tot i les ganivetes els tenim per corbata una bona estona, Això està molt dret i les ganivetes amb prou feina es claven.\nFem cim per una aresta arèria i transitada. La baixada fins al lloc on hem deixat el material es fa curta, 1000 metres de desnivell que es disfruten fins al darrer gir. Per alguns és la darrera esquiada de la temporada.\nBaixem fins al cotxe. En Ferran i la Maria es queden per aprofitar el dilluns, que tambè es festa. La resta baixem. La neu està molt lluny i ja hem disfrutat prou amb el possets. Ells encara faran l’Eriste Sud.\nFede, Lluis, Ferran, Maria, Núria i Pep\nBloc per tothom... Can Boquet Bloc a Meranges


Bloc d´un Metge de Família: Avaluació d´ Agomelatina (Valdoxan)\nAvaluació d´ Agomelatina (Valdoxan)\nDesprés de realitzar l'avaluació comparativa d’agomelatina en el tractament de la depressió major respecte als fàrmacs comparadors segons l'anàlisi de l'evidència científica publicada fins a aquest moment, el Comitè recomana:\nContinuar utilitzant el ISRS com a tractament de primera línia en el tractament de la depressió major.\n1.- Manquen estudis comparatius directes d’agomelatina amb altres antidepressius en el tractament de la depressió major.\n2.- Per comparació indirecta podem dir que la seva eficàcia és de rellevància clínica dubtosa.\n3.- El perfil de seguretat, encara que és diferent al dels inhibidors selectius de la recaptació de serotonina (ISRS), és poc conegut i s’han descrit casos d’hepatotoxicitat per la qual cosa s’ha comercialitzat amb un pla de gestió de riscs, que recomana fer proves analítiques de la funció hepàtica abans del tractament i a les 6,12 i 24 setmanes.\n4.- Es desconeix la seva eficàcia i seguretat a llarg termini.\n5.- El seu cost és superior als antidepressius de referència.\nPer tot això, no es considera que l’agomelatina aporti un benefici addicional en el tractament de la depressió.\nL’oferta d’antidepressius és àmplia, però l’eficàcia en la depressió és similar, encara que no ho és el perfil d’efectes adversos.\n.Es considera que els ISRS són els fàrmacs de primera elecció en el tractament de la depressió, ja que presenten avantatges sobre els antidepressius tricíclics quant a facilitat d’ús i seguretat.\n.L’agomelatina és una primera molècula d’una nova família d’antidepressius, amb un mecanisme d’acció diferent.\nFalten estudis que estableixin el seu lloc en el tractament de la depressió.


L'espai cultural La Lira celebra 10 anys — Ajuntament de Tremp\nL'espai cultural La Lira celebra 10 anys\nL'espai cultural La Lira celebra 10 anys Del 18 al 28 de novembre s’han programat un seguit de propostes per a commemorar l’aniversari https://www.ajuntamentdetremp.cat/actualitat/noticies/lespai-cultural-la-lira-celebra-10-anys-1 https://www.ajuntamentdetremp.cat/actualitat/noticies/lespai-cultural-la-lira-celebra-10-anys-1/@@download/image/7.png\nDel 18 al 28 de novembre s’han programat un seguit de propostes per a commemorar l’aniversari\nEl 25 de novembre de 2011 va obrir les portes el nou Espai Cultural la Lira de Tremp, un edifici de nova construcció que s’aixecava al terreny on hi havia hagut l’antic teatre La Lira.\nAquest equipament arriba per convertir-se en un revulsiu de la vida cultural de la ciutat, la comarca i fins i tot el Pirineu. De fet, és l’únic equipament escènic d’aquestes característiques a l’Alt Pirineu i Aran.\nLa Lira és un teatre, un auditori, un cinema, una sala per a jornades i convencions, la seu d’un festival de cinema, és una òpera a estones, un circ i fins i tot una pista de ball. Aquesta versatilitat ha permès que hi passin una mitja de 5.000 espectadors per any per gaudir de les propostes de la programació estable d’arts escèniques. Això sense comptar les propostes de les entitats del territori que proposen accions diverses durant l’any.\nPer a commemorar els 10 anys l’Ajuntament de Tremp ha preparat una programació diversa, pensada per a atraure totes les edats i gustos. Així doncs, des de teatre per a bebès (espectacle de la cia Roseland Musical per a nens i nenes de 0 a 5 anys); l’obra Camí a l’Escola de la cia Campi qui Pugui per a infants més grans; la proposta de Groov and Sound de música electrònica per al públic jove; la retransmissió de l’òpera Norma adreçada als amants de la clàssica; el circ contemporani de Som Noise o el concert dels pallaresos Swing Pallars Orquestra. També es podrà gaudir del teatre d’humor de Dafnis Balduz amb Amics i la projecció de dues pel·lícules de la mà de l’empresa Circuit Urgellenc.\nUna representació de la diversitat que ofereix l’espai cultural concentrada en 10 dies i a un preu accessible per a tothom, 5 euros per espectacle.


M. Eugènia Gay: “Heu de fer sentir la vostra veu, que és la veu de la ciutadania” | UIC Barcelona\nLa degana de l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Barcelona (ICAB) ha ofert una sessió magistral als alumnes de grau de la Facultat de Dret.\nEl cicle de conferències de Dret del primer semestre ha tingut un colofó final molt rellevant amb la sessió de la degana de l’Il·lustre Col·legi de l’Advocacia de Barcelona (ICAB), M. Eugènia Gay. Una lliçó en la qual ha demanat als alumnes que lluitin pels drets. “Heu de fer sentir la vostra veu, que és la veu de la ciutadania”.\nM. Eugènia Gay ha reconegut que la professió d’advocat és “molt dura” i que mai s’ha de deixar d’estudiar, però també és una professió apassionant que permet controlar els poders públics i defensar la ciutadania sempre sota criteris deontològics. “El pilar de la nostra professió és el comportament ètic”, ha puntualitzat.\nRespecte el futur laboral dels joves, M. Eugènia Gay els ha demanat que reflexionin sobre el que realment volen fer en el món de l’advocacia i ha afegit que “el gran advocat és aquell que és respectat pels companys de professió”, la qual cosa ha considerat que és fonamental.\nPel que fa al mateix ICAB, la degana ha explicat que actualment hi ha 25.000 col·legiats a una institució amb 183 anys d’història. “Vetllem pel correcte exercici de la professió i per oferir serveis d’alta qualitat”, ha explicat. Per últim, ha detallat aspectes com l’organització interna de l’ICAB, les quotes que s’han d’abonar o els serveis de formació que s’ofereixen.\nInici de l'aula de teatre


Esteu aquí: Inici › Salut › Promoció de la salut › Campanyes i consells › Vols deixar de fumar?\nLes possibilitats d’abandonar el tabac augmenten si es disposa d’ajuda i suport. A la ciutat de Tarragona hi ha tot un seguit de professionals sanitaris que us poden ajudar en el procés de deixar el tabac. Els 8 CAP de la ciutat estan adherits a la Xarxa “ABS Sense Fum” i en tots ells trobareu professionals preparats per ajudar-vos a deixar de fumar. Disposem també de 13 farmàcies que ofereixen tractament i suport personalitzat als fumadors. Trobareu més informació a la web del COFT.\nPodeu trobar més informació al Canal Salut de la Generalitat


Com seran els comerços que vindran? – Sílvia Mallafré, estudio de bioarquitectura e interiorismo\nAixí seran les botigues i oficines post-Covid\nDe la mateixa manera que el confinament per la pandèmia de Covid-19 ens ha fet replantejar la forma d’entendre els espais de la nostra llar, les botigues i oficines també viuran grans transformacions per adaptar-se a la “nova normalitat”.\nL’arquitectura i el disseny d’interiors seran les disciplines claus per redefinir aquests espais. Ara més que mai, el nostre treball serà essencial per poder inspirar confiança a clients i treballadors i garantir les mesures d’higiene i distanciament social. Per descomptat, sense oblidar la sostenibilitat i el respecte a l’entorn.\nJa hem començat a veure alguns canvis. L’ús obligatori de guants, la instal·lació de pantalles protectores, la presència de gel hidro-alcohòlic a totes les botigues i les senyalitzacions que molts establiments han instal·lat per marcar les distàncies i els itineraris segurs ens donen grans pistes sobre com serà l’interiorisme d’aquests espais en el futur.\nAquestes mesures són les més urgents tant per atendre l’actual emergència sanitària com per estar preparats de cara a possibles rebrots. Però en el futur immediat, les botigues i oficines hauran d’establir com a definitives aquestes solucions adoptades ara de forma provisional.\nAl nostre entendre, aquests són els elements que definiran els interiorismes i dissenys de les botigues i oficines\nSuperfícies i materials\nA la “nova normalitat” ens ho pensarem dues vegades abans de tocar les coses. Els estudis han demostrat que el virus pot viure unes hores sobre determinats materials d’ús comú. Utilitzar nous materials que no siguin porosos, fàcils de netejar i redueixin la probabilitat d’infecció serà una mica bàsic.\nJa ho estem veient amb les senyalitzacions que ens indiquen el recorregut que hem de seguir a les botigues i oficines. Reorganitzar l’espai de forma intel·ligent per evitar les acumulacions de persones i garantir que la gent flueix còmodament serà un altre dels reptes de l’arquitectura d’interiors que ve.\nQualitat de l’aire i ventilació\nGarantir la qualitat de l’aire també serà un factor clau. Molts establiments han d’adoptar tàctiques de disseny sostenibles i orientades a la biofilia, per poder assegurar l’accés a l’aire fresc i la ventilació natural en tot moment. La tecnologia ens pot ajudar amb el desenvolupament de sistemes de filtració avançats que puguin servir de complement a altres solucions més sostenibles.\nEl nou rol de les oficines\nAmb el teletreball com a tendència a l’alça, les oficines tal i com avui les coneixem experimentaran una transformació. Molt probablement es converteixin en un espai de trobada, reunió i connexió amb els altres, de manera que seran més importants les sales de reunions i conferències i els espais per a trobades socials.\nEn molts casos l’habitatge i l’oficina s’uniran de forma definitiva, i no hi ha marxa enrere.\nTots els nostres nous projectes ja s’han començat a dissenyar amb una altra visió i així us ho anirem mostrant.


– Ruta – Descobrint la BARCELONA MAÇÒNICA (🐌🐌🐌) 2017.12.15 |\nAquestes lògies comencen a ser llocs de tertúlia on també són admeses persones amb altres coneixements, com poden ser advocats o metges, rebent el nom de maçons acceptats.\nAquestes reunions pretenen aconseguir construir una societat millor, amb millors persones, i els seus membres esdevenen maçons especulatius que actuen com una societat secreta o discreta perquè són minoria.\nLa maçoneria “especulativa” es pot definir com una institució iniciàtica, ja que cal un ritual d’iniciació, filantròpica, perquè fan obres de caritat, filosòfica per les seves idees i progressista, encara que avui potser no aplicaria.\nEns va explicar els orígens dels moviments maçònics com estan concebuts avui en dia, el corrent anglès (maçoneria regular) que es va iniciar l’any 1600 a Escòcia, el francès (maçoneria liberal o adogmàtica) el 1698, ens parla de les constitucions d’Anderson, el llibre sagrat dels maçons de l’any 1623, dels principis que regien les reunions on estava prohibit parlar de política o de religió i on els integrants havien de ser HOMES de bé, no esclaus.\nTambé de la creació del gran Orient Francès l’any 1773 amb els mateixos principis constitucionals que la revolució francesa: llibertat, igualtat, fraternitat. Aquest corrent es plantejarà, al segle XIX una reforma per admetre dones i no creients.\nA Espanya es va introduir amb força la maçoneria francesa. Actualment hi ha 4.000 maçons, dels quals la meitat a Catalunya.\nÉs un centre de recerca especialitzat en moviments socials contemporanis (principalment obrers i maçònics) i fons documental del segle XIX i inicis del XX.\nFundada l’any 1895 en la seu de la casa familiar de Rossend Arús. Fill d’un comerciant de l’Hospitalet va ser periodista i dramaturg. Republicà federalista va fundar la Lògia catalana. Va morir molt jove (1845-1891) després de tres ictus i un intent d’assassinat.\nVa fer testament deixant casa seva com a Biblioteca Pública i fent construir una escola a la ciutat de l’Hospitalet (ciutat on va nèixer el seu pare) i una altra al poble de Das a la Cerdanya, d’on era originaria la seva mare.\nLa Biblioteca va estar tancada des de l’any 1938 fins a l’any 1967, però el seu fons bibliotecari s’ha conservat integre.\nLa Biblioteca és gestionada per un Patronat format per l’alcalde (exerceix de president) i dos membres de l’Ajuntament, dos membres de l’Acadèmia de Bones Lletres i a la de Ciències I Arts, ambdues de Barcelona, i finalment quatre membres escollits entre ciutadans il·lustres de la ciutat.\nVisitem la sala de música presidit per un retrat de Rossend Arús, i la biblioteca pròpiament dita. Fem una petita parada al vestíbul per observar les plaques de les diferents lògies.\nMarxem Passeig de Sant Joan avall en direcció a la Ciutadella, tot passant per l’Arc de Triomf … fa un dia esplendid !!!\n… al Parc de la Ciutadella. Aquest edifici construït per Domenech i Muntaner per a l’Exposició Universal, va ser inicialment la seu d’un restaurant. Va formar part del procés de reconversió de la ciutadella militar en parc públic de la mà dels germans Fontseré (maçons) i en aquesta reconversió va participar, durant cinc anys un jove Antoni Gaudí.\nA l’edifici, la primera placa ceràmica situada a l’esquerra de la torre, està dedicada a una estrella de mar. Hi ha opinions controvertides sobre si es tracta o no de simbologia maçònica, és la boca de l’estrella o una G (símbol de la divinitat o de la llum) el que veiem?\nObservem el dentell de la porta situada al costat de l’actual Museu de la Xocolata i que pertanyia al convent de Sant Agustí destruït el 1714. En aquest lloc es va construir una caserna i l’acadèmia militar de matemàtiques. No se sap del cert si en aquest lloc hi havia una lògia maçònica.\nEntrem al que resta del claustre per una altra porta on també observem el dentell.\nDins del claustre la Meritxell ens parla de la creació de la lògia de “les tres flores de Lys”, la primera fundada a Madrid el 1728 pel duc de Wharton, d’origen anglès.\nI també ens parla de l’enorme fixació del general Franco contra els maçons, ell va intentar entrar a la maçoneria, dues vegades, i va ser rebutjat, una d’elles pel seu propi germà en Ramon Franco. El seu pare també n’era. Després de la Guerra va emprendre una particular creuada contra els maçons, i la maçoneria va ser prohibida i perseguida. Fins a l’any 1977 no va a tornar a estar permesa.\nPLAÇA DE L’ACADEMIA\nA la sortida del Claustre, a la plaça de l’Acadèmia observem les acàcies. Són un símbol maçònic per la incorruptibilitat de la seva fusta. Són utilitzades en el ritual de pas a mestre com a símbol del renaixement a una nova vida després de la “mort” en l’estadi anterior.\nEl monument al Marqués de Campo Sagrado, conegut com a Font del Geni Català, d’estil neoclàssic, va ser alçat l’any 1852 a la memòria de Francisco Bernaldo de Quirós (1763-1837) que va aconseguir erradicar les epidèmies a la ciutat de Barcelona amb una nova canalització de l’aigua.\nL’estàtua alada, nua, sosté a la seva mà esquerra una estrella de cinc puntes que s’identifica amb el domini de l’home sobre la natura en la simbologia maçònica. A la base quatre dones representen les quatre províncies catalanes, i quatre lleons que són el riu més important de cada província (Ebre, Segre, Llobregat i Ter).\nEn aquest edifici, construït a finals del segle XIV com a lloc de trobada i aixopluc dels empresaris barcelonins i dels comerciants que arribaven per mar, es reunien clandestinament els maçons durant el regnat d’Isabel II.\nPORXOS D’EN XIFRE\nJosep Xifré i Casas (Arenys de Mar 1777- Barcelona 1856) va fer fortuna a Cuba i als EUA. Va fer construir aquest edifici conegut popularment per Casa Xifrè. La família va viure al pis principal i sota els porxos es troba, des de la seva construcció (1840) el restaurant 7 Portes.\nA la façana es poden observar una sèrie de medallons amb personatges notables i d’altres amb motius mitològics als que s’ha conferit de simbologia maçònica. Coronant l’edifici la figura d’Urània aguanta un compàs medint l’univers, a l’altra mà una ullera de llarga vista, amb el que observa l’univers. Els números que hi figuren al fals rellotge sumen 33.\nA l’altra banda Saturn i la simbologia de l’hermetisme.\nEl restaurant 7 Portes va ser una lògia maçònica.\nLa Catedral per finançar-se, venia o llogava les seves capelles. Observem la part posterior de la capella llogada a picapedrers+mulers+talladors, dedicada a Sant Felip i on es feien tasques administratives. El símbol dels tres gremis figura a sobre de la finestreta. Maçoneria operativa.\nA la capella del costat, a la sepultura dels confrares observem el símbol de la confraria dels Esteves que representa tres pedres, recordem que el sant va morir lapidat. Sovint s’han confós amb el símbol maçònic dels tres punts.\nA la capella dels fusters observem a banda i banda símbols maçons.\nObservem l’escut heràldic del segle XVI d’un descendent del canonge que en el segle XIV coordinava les obres de construcció de la catedral.\nEl gravat maçònic de la làpida de la seva tomba, ubicada dins de la Catedral, figura ara dins l’escut heràldic.\nEXTERIOR DE LA CAPELLA DE SANTA LLUCIA\nÉs la casa dels símbols, a la paret lateral presenta els maons marcats pels picapedrers. És l’últim edifici romànic de Barcelona. Maçoneria operativa.\nEDIFICI PORTAFERRISSA 11\nI acabem la ruta observant aquest edifici. El peticionari Domingo Sitja va presentar la documentació per a la seva construcció l’any 1867, però no es va iniciar la construcció fins al 1869. La simbologia maçònica que observem no hi era en la documentació original presentada.\nSota la primera finestra, al primer pis dos nens amb els símbols de la construcció i els maons. Asseguts entre dues columnes coronades per dos roses que indiquen que cal mantenir el secret del què es parli portes endins.\nA la cantonada tres columnes superposades, una dòrica, una jònica i una coríntia. Són els pilars de la maçoneria. Aixecar columnes vol dir obrir una lògia. Abatre columnes vol dir tancar-la. És una mostra de la maçoneria especulativa.\nI aqui donem per finalitzada aquesta interessant ruta conduida per la Meritxell. Segur que hi haurà una propera.\n← – Teatre – HIMMELWEG (🐌🐌🐌🐌) – Sala Atrium – 2017.12.14 (temp. 17/18 – esp. nº 135) – Òpera – TRISTAN UND ISOLDE (🐌🐌🐌🐌+🐚) – de Richard Wagner – Gran Teatre del Liceu – 2017.12.15 (temp. 17/18 – esp. nº 136) →


La patronal demana endurir les condicions per convocar vaga\nLa patronal demana endurir les condicions per convocar una vaga\nLa CEA reclama que la convocatòria d’una aturada només pugui tirar endavant amb la meitat més un dels vots i no per majoria simple\nUna de les manifestacions que es van fer durant la vaga dels dies 15 i 16 de març.\nActualitzada 23/07/2018 a les 12:43\nLa patronal demana un enduriment general de les condicions per convocar una vaga. Les esmenes de la Confederació Empresarial Andorrana (CEA) a les lleis laborals proposen que hi hagi més requisits per poder aprovar una aturada en una empresa i aposta també per retirar facilitats als sindicats, a més de demanar que es retardi fins a un any l’entrada en vigor de les tres lleis que conformen la reforma laboral. En concret, reclama que la convocatòria de vaga només pugui tirar endavant si és amb la meitat més un dels vots dels representants dels treballadors.\nEl text original de la proposició de llei qualificada de mesures de conflicte col·lectiu impulsada pel grup parlamentari de DA, que regula per primera vegada el dret a vaga, estableix que es podrà aprovar una aturada per majoria simple dels representants presents. La CEA, però, vol més garanties i suggereix que la proposta sigui aprovada per la meitat més un dels vots. Si no, argumenta, si hi hagués abstencions “amb una minsa majoria simple de no més del 20% o 25% del total dels representants es podria convocar una vaga, fet del tot inconvenient”, sosté.\nA banda, proposa també aixecar el mínim de representació que es requereix per ratificar una aturada. Concretament, demana que passi del 50% d’assistents mínims exigits als dos terços. “Per prendre una decisió d’aquesta importància i transcendència cal que el quòrum d’assistència sigui suficientment qualificat”, justifica. En el cas que la vaga sigui plantejada pels treballadors, la proposició de llei estipula que s’hauria d’aprovar en assemblea, mitjançant una votació secreta, per majoria simple dels assalariats.\nLa patronal, en aquest punt, vol que només puguin votar aquells assalariats que tinguin la consideració d’electors, és a dir, aquells que reuneixin les condicions per a elegir i ser elegits en les votacions a delegats d’empresa o comitès d’empresa. I defensa aquest requisit atès que es debat l’exercici d’“un dret tan important per la seva transcendència”.\nEn l’apartat sindical, l’empresariat planteja retallar facilitats als col·lectius. Això es deu al fet que la proposició de llei qualificada d’acció sindical i patronal, que té per objectiu fomentar l’exercici de l’activitat sindical a les empreses, posa les bases per assolir l’aplicació dels drets de representació i de negociació col·lectiva. En aquest sentit, es regula la creació i el funcionament de les organitzacions sindicals així com el dret d’afiliació i els requisits de constitució dels sindicats. Així, es preveu la constitució de seccions sindicals, escollint delegats que participin en la negociació col·lectiva i en el dret de vaga.\nPer potenciar l’organització col·lectiva, el text legal preveu la possibilitat d’obtenir subvencions públiques per desplegar activitats. La quantitat serà proporcional al nombre de delegats o membres del comitè d’empresa que l’integrin i no poden excedir el límit del 50% del que hagin recaptat en concepte de les quotes dels afiliats durant l’exercici anterior. I és precisament aquest aspecte el que no ha agradat a la patronal, que ha presentat una esmena que directament suprimeix les subvencions al·legant que “les organitzacions sindicals, com així també les organitzacions empresarials, han de ser autofinançades amb les quotes dels seus afiliats”.\nAixí mateix, proposa que s’elimini l’apartat que permet als afiliats a una organització sindical celebrar reunions i distribuir informació sindical a l’empresa, rebre informació sindical, acordar amb el patró la forma de recaptació de les quotes i constituir seccions sindicals que agrupin el conjunt d’afiliats. A banda, proposa apujar de 50 a 100 el nombre d’assalariats que haurà de tenir una perquè la secció sindical pugui disposar d’un local al lloc de treball. I el mateix, apujar el llistó de treballadors que haurà de tenir una companyia per poder escollir dos, tres o quatre delegats sindicals. El text situa el mínim en els 50, 100 i 250 respectivament, però la CEA planteja que siguin 100, 250 i 500.\nLES VUIT PRIMERES HORES EXTRA, UN 30% MÉS CARES\nPel que fa a la reforma del codi de relacions laborals, la CEA vol esmenar l’article referent al preu de les hores extra, que el text unifica al 35% del preu de l’hora normal. Segons la proposició de llei original, el preu, que ara es va incrementant de manera gradual fins a arribar a un 75% més de l’hora normal, s’homologa per a totes les hores, de manera que es pagarà un 35% més cara del preu normal independentment de quantes se’n facin. Doncs bé, la patronal proposa recuperar l’escala i que les vuit primeres hores extra setmanals es paguin un 30% més cares i la resta un 40%. Una proposta que –addueix– “busca trobar l’equilibri entre sectors que paguen actualment més hores al 25% i els altres sectors que paguen el 50% o 75%”. Per altra banda, la CEA presenta esmenes a l’apartat que preveu la creació d’un contracte per seguir treballant un cop fets els 65 anys. El contracte, segons la proposició de llei, contempla que el treballador pugui percebre la pensió de jubilació sempre que el salari pactat sigui inferior a 1,5 vegades el salari mínim vigent i només fins a assolir aquest llindar. En canvi, l’empresariat defensa que es pot cobrar sou i pensió si el primer és inferior a tres vegades el salari mínim per no excloure “especialistes, tècnics, assalariats qualificats, comandaments i directius i en molts casos assalariats de base que complementen el salari fix amb primes o comissions”.\nI perquè no proposen també jornades laborals de 14 hores i prohibir les vacances?\n#21 fun ci o na ris al ca rrer\nfins que no fotin fora el 75% dels funcionaris no arrglarem res\n#20 funcionaris culpables\nfuncionaris vividors i la resta a pagar-vos el sou amb unes condicions infernals mentre vosaltres cada dia teniu més privilegis i al final us pagara per no anar a treballar\n#19 la culpa sempre es dels funcionaris\nels únics que fan vaga son els funcionaris i nomes perquè els ho doninmés privilegis\n#18 Empresaris explotadors\nAvui el xat esta ple de trolls de la patronal i pro francesos, segurament no han escoltat parla mai dels sindicats francesos, els DRETS DELS TREBALLADORS, son politiques laborals dels españols,... La majoria fe comentaris PATETICS, de gent que es pensa que els drets dels treballadors els regalen, els empresaris no son Ongs, com es nota que sou uns explotadors que no voleu ni que la gent es pugui sindicar, quins Cara dures, vergonya d Empresaris tenim al pais, per ells 1000€ seria el salari minim fins al 2050, potser el podem abaixa i tot, pisos patera, ... Andorra cada dia ems com Dubai, i no es pel comerç....\n#17 Semántica quántica\nEl dret del patró a retallar el sou, augmentar l'horari de treball o acomiadar l'obrer sense indemnització ni explicació es diu ara "flexibilització del mercat laboral".\nAixò per no parlar de la proposta del representants dels empresaris a la CASS d'equiparar les cotitzacions empresari-treballador gairebé al 50-50%, perquè clar, d'una banda això és un benefici pel treballador i de l'altra, considera que els empresaris ja ténen prou calers per afrontar la seva jubilació. D'això no en parleu? Quina vergonya d'empresaris a aquest país! I no voleu sindicats? Doncs a veure qui defensarà els treballadors d'aquest tipus de polítiques...\n#15 quin morro\njo enduriria les inpeccions de treball, de riscos laborals e industria, a mes de inspeccions fiscals exaustives, un nou impost ecologic , i reduiria les politiques que beneficien a alguns\n#14 Globalització d'Andorra\nLa reforma laboral només amaga un objectiu, cedir davant la globalització i els inversors perquè el treballador andorrà sigui més barat, és a dir, sigui més competitiu, és a dir, que treballi 10 hores per 900 euros...\nVist el que diu la CEA i algun dels comentaris, podríem tornar a l'època de l'esclavatge, veig que a alguns els hi agradaria molt.\nEl Col·legi d'Advocats celebra els avenços per descol·lapasar la Batllia, però demana més mitjans\n10.Tragèdia a l'antic Punt per un accident ...\n2.El PS dona per tancat l'afer del plagi al...\n3.Govern dona suport al Lycée en l'afer del vel\n8. El Col·legi d'Advocats celebra els avenços per ...


Belles pentinats per a cabells curts per a dones - per la tarda, per cada dia (foto)\nPentinats per a cabells curts - 39 estils d'estil elegant\nEls models de cabell moderns són còmodes, pràctics i elegants. Perquè aquests pentinats es vegin bonics i eficaços, és important que els pateixin correctament. El cabell curt es manté bé, de manera que no triga massa temps a posar-vos en ordre. El més important és triar productes cosmètics d'alta qualitat.\nMitjans per a l'estil del pèl curt\nLa tasca principal en presència dels talls de cabell en qüestió és donar un volum a les arrels. Això és especialment important per als pentinats de cabells curts que queden despullats. Abans de posar és necessari protegir rínxols i minimitzar el seu dany a altes temperatures. Amb aquest propòsit, són adequats els aerosols de polvorització tèrmica amb l'efecte del volum addicional de l'arrel:\nToni & Guy Heat Protection Mist i altres.\nEls estilistes per a l'estil del cabell han de ser seleccionats en funció del mètode de creació del cabell, com ara fils i cuir cabellut greix. Apte per als següents productes cosmètics:\npols o xampú sec ;\nCom es pot posar un cabell bellament curts?\nAcabats «per a un nen» es modelen sense adaptacions especials. Hi ha moltes maneres de posar el pèl curt després de l'assecat. Per fer-ho, els cosmètics amb estil s'utilitzen amb una consistència densa i una gran fixació, per exemple, cera, pasta o argila. Pentinats més complexos per a cabells curts, llargs a les orelles de les orelles, suggereixen un impacte tèrmic. Per donar-li als volums un volum i arreglar-los en la posició desitjada és adequat:\nun assecador de cabells;\nEstil de pèl curt amb assecador de cabells\nAquest és el mètode més senzill i ràpid de crear un pentinat. El flux d'aire calent s'ha de dirigir al llarg de les tanques, des de les arrels fins als consells, afegint fils d'esplendor. L'assecat estàndard recta els arrissos, per a l'ús de rizos, s'utilitza l'estil del pèl curt amb un difusor. Aquest broquet torça els fils, que els dóna un volum més gran i els eleva a les arrels.\nAmb una assecador de cabell és fàcil crear pentinats per a cabells curts a casa. Utilitzant els mitjans per a l'estil i la fixació, és possible distingir l'estructura de les cordes individuals: fer èmfasi en les explosions, aixecar els panys a la part posterior del cap, per emfatitzar la geometria del tall de cabell als temples. Les variants de pentinats ràpids i elegants quan s'utilitza un assecador de cabells es presenten a les fotos.\nEstil de pèl curt amb ferro\nRectificador - accessori universal. A més, ajuda no només a tirar fils, posar-hi el cabell curt, planxar es pot realitzar amb retorçant els extrems o creant rínxols suaus de la cara. Si hi ha un capçal de corrugació, és fàcil donar al cabell el volum desitjat sense necessitat de pentinar-se. Irons destaca perfectament l'estructura dels talls de cabell. Després de processar els fils, també podeu col·locar els accents, seleccionar les capes, els extrems dels rínxols amb cera o enganxar.\nHi ha moltes variacions sobre els pentinats que es poden fer amb els cabells curts aplicant planxa. Això és principalment d'estil amb l'aparellament dels fils, però els detalls individuals dels talls de cabell són lleugerament retorçats, especialment els cops. Les capes inferiors del pentinat i el cabell a la part posterior del cap són millor pre-tractats amb superfície corrugada per elevar-los. A continuació es presenten exemples de la formació de tall de cabell.\nCreació de cabells curts en rulos\nEl tractament tèrmic no és adequat per a totes les dones, especialment quan els fils estan assecats o danyats. L'estil de pèl curt sense secador de pèl i planxa es realitza amb l'ajuda de rizades. Els accessoris grans seran massa grans, usant de manera òptima la mida mitjà. Els rizotets petits i els galls de convecció rares vegades tenen propietats de pentinats curts. El cabell després d'ells augmenta significativament en volum, i l'estil s'assembla a un dent de lleó.\nEls més còmodes són els curlers que no requereixen calefacció. Les línies es trenquen en estat humit, s'assequen i obtenen la forma desitjada. Tipus populars de curlers per a cabells curts:\ncilindres de goma d'escuma;\nEstil de pèl curt amb plaqueta\nSi la longitud de les cordes arriba al lòbul de la orella, podeu fer un pentinat amb rínxols elàstics. Crear còlores de forma ràpida i qualitativa ajuda a ployka. Les adaptacions modernes us permeten fer pentinats per a cabells curts amb diferents diàmetres de rínxols. La vareta, en la qual les cordes són ferides, s'estrenyen des de la base fins al final, de manera que els rizos s'obtenen simultàniament i són voluminoses i no massa exuberants, sense l'efecte d'un dent de lleó.\nEls rínxols es veuen bonics i sense manipulacions addicionals, només podeu arreglar-los i estendre'ls lleugerament amb les mans. Si vols decorar el cabell, les dones utilitzen accessoris:\npetites pinces brillants;\ninvisibilitat i altres.\nAmb un tall de cabell model, no haureu de mirar els mateixos cada dia. Els cosmètics estilístics i els suports d'estil ajuden a crear diferents pentinats únics per a cabells curts per a dones, fent èmfasi en la imatge, la personalitat. Podeu triar algunes de les opcions més exitoses per als vostres fils i dominar bé la tècnica de la seva implementació.\nPentinats per cabells curts per cada dia\nPer al treball i l'estudi s'admeten tipus senzills de plecs, que es realitzen amb la màxima rapidesa i facilitat possible. Es poden crear pentinats lleugers per a cabells curts sense accessoris, per exemple:\nCerqueu els panys, ressalteu alguns fils amb un agent d'estil (cera, gel, crema o pasta).\nEnrosqueu el cabell, espareu-los amb els dits i escampeu bé amb vernís.\nFeu un tall de cabell a la part posterior del cap i corregiu-lo.\nAixequeu els cops.\nBarregeu els fils cap enrere, creeu una superfície llisa i brillant amb efecte del pèl humit.\nTraieu els panys amb mousse o escuma, póngalos caòticament.\nAmb l'ajuda de pinces i altres dispositius, pot variar els estils de cabell per al cabell curt, les fotografies a continuació són exemples:\nTorneu els dos fils prims als costats, enganxeu-los a la part posterior del cap amb invisibilitat.\nTeixeix una petita cullera i la posa darrere de l'orella.\nApreteu els extrems i poseu el cèrcol, lligada a la cinta.\nPer pentinar les explosions, aixecar-lo cap amunt i reparar-lo amb un clip de clic clack.\nDèbil les espiguetes del fil, arreglar-les darrere de les espigues.\nPentinats nocturns per a cabells curts\nPer a esdeveniments cerimonials, el posat també és fàcil, fins i tot a casa. El pentinat per fer el cabell curt en cas de vacances, depèn de la longitud de les cordes, el vestit i el maquillatge. Efectivament, busqueu les següents opcions:\nTorneu els fardells al voltant del perímetre del cap, enquadrant la cara com una corona. Per arreglar la laca i la invisibilitat, decorar amb accessoris brillants.\nÉs bo torçar els rínxols de mida mitjana, complementar-los amb els cabells a la part posterior del cap.\nPoseu els fils posteriors cap amunt. Lligui un mocador ampli i brillant, fixant els seus extrems amb un arc al vèrtex.\nTeixir una espiga gran dels fils laterals, fixar-la amb una barret bella a l'orella.\nA la part posterior del cap es fa un folre fort amb estil retro. Panys als costats per assegurar sota d'ella amb l'ajuda d'invisible, decorar l'estil amb una fina cinta vermella. Mirar eficaçment aquests pentinats de pèl curt amb una explosió, clàssica i allargada.\nMesoroller pel cabell\nHidroperita per depilació\nDirigir el cabell a casa\nDepilació de cera amb cera\nSabó amb les mans - 4 receptes per a principiants amb instruccions pas a pas\nMàscara per il·luminar el cabell\nPentinats amb estil retro\nCabell de cabell\nXampú per a la caiguda del cabell: el que cal triar i el millor dels mitjans TOP-10\nNina Bereginya amb mans pròpies\nQuè passa si el gos té restrenyiment?\nAspirador de porus\nCom es diu el noi pastor alemany?\nUltrasò a la setmana 7 de l'embaràs\nCom es cou el formatge a partir de formatge cottage en una paella?\nTapes amb estil 2014\nFlu-2018: què esperar d'una epidèmia inminente?\nBotes curtes d'hivern femenines\nEs va saber com Megan Markle passa les vacances de Nadal\nParticions en una casa de fusta\nAnells de noces de moda 2016\nEllie Golding va cancel·lar els concerts a causa de l'esgotament\nArengada en neerlandès: molt deliciós!


El Trueta acull una jornada sobre l’artroscòpia de maluc, una tècnica de la qual el centre gironí és referent | ICS Girona\nEl Trueta acull una jornada sobre l’artroscòpia de maluc, una tècnica de la qual el centre gironí és referent\nAquesta tècnica permet solucionar patologies difícils de corregir amb cirurgia oberta i facilita una recuperació molt més ràpida dels pacients.\nL’Hospital Universitari de Girona Dr. Josep Trueta acull avui una jornada sobre l’artroscòpia de maluc, una tècnica innovadora que a la demarcació només es du a terme en aquest Hospital, que n’és el centre de referència. Aquesta intervenció té indicacions de tractament en patologies concretes de maluc, com ara en les fases inicials de l’artrosi, especialment en pacients joves, i en unes anomalies molt específiques de l’articulació de maluc.\nEl seu principal avantatge és que permet solucionar patologies que són difícils de corregir amb cirurgia oberta, a causa de la dificultat d’accés. L’artroscòpia, a més, facilita una recuperació molt més ràpida dels pacients, minimitza els riscos del procés quirúrgic, i en molts casos evita a llarg termini la implantació de pròtesis. Cada any al Trueta uns 200 pacients són intervinguts per implantar-los aquest tipus de pròtesi.\nUn total de 35 especialistes vinguts de diferents hospitals estatals estan seguint avui aquesta jornada, que s’ha iniciat al matí a l’Hospital Trueta amb la retransmissió en directe d’una artroscòpia de maluc. Els cirurgians s’han desplaçat a la tarda a la Facultat de Medicina de la Universitat de Girona (UdG), on estan fent pràctiques en cadàvers d’aquesta tècnica quirúrgica. Els coordinadors de la jornada són la doctora Maria José Martínez i el doctor Sánchez Bustos, de la Unitat d’Artroscòpia del Servei de Cirurgia Ortopèdica i Traumatologia de l’Hospital Dr. Josep Trueta, i els ponents que hi participen són el doctor Josep Centenera de la Clínica Bofill i els doctors Josep Maria Altisench i Fabián Urraza de l’Hospital Sanitas Cima de Barcelona, sota la direcció del doctor Miquel Àngel Froufe, cap de servei de Cirurgia Ortopèdica i Traumatologia del Trueta i del doctor Francesc Reina, cap del Departament d’Anatomia de la UdG. La jornada està acreditada per la Societat Espanyola d’Artroscòpia.\nImatge del seguiment en directe de la intervenció 1\nImatge del seguiment en directe de la intervenció 2\nDivendres, 30 Maig 2014


La JEC amplia el termini per demanar el vot pel 14F als residents catalans fins al 26 de gener\nEs podrà enviar per correu fins al 13 de febrer i votar personalment al consolat fins a les 20 hores del dia 14\nUna persona vota a l'ambaixada d'Espanya a Andorra per les eleccions al Parlament de Catalunya. / M. M.\nAndorra la VellaDesprés que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya rebutgés l'ajornament de les eleccions i les mantingui el 14 de febrer argumentant un interès públic intens, la Junta Electoral Central (JEC) ha acceptat la sol·licitud de la Generalitat per ampliar el termini de sol·licitud de vot per als ciutadans residents a l'exterior. D'aquesta manera, els residents catalans al Principat tindran fins al 26 de gener per sol·licitar el vot a la delegació provincial de l'Oficina del cens electoral (el que es coneix com a vot pregat). A més, el termini per a l'enviament de la documentació electoral també s'amplia fins al proper 2 de febrer.\nPer exercir el vot, hi ha dues opcions: votant presencialment al consolat o fent el dipòsit a Correus espanyols. En aquest sentit, en la resolució, la JEC també ha acceptat ampliar el termini de votació per als catalans residents fora de Catalunya. Així, el vot en urna es podrà dipositar personalment a les ambaixades o als consolats fins a les 20 hores del 14 de febrer, i els que enviïn el vot per correu certificat, ho podran fins al 13 de febrer.\nIMPORTANT: La Junta Electoral Central amplia el termini per sol.licitar el vot (voto rogado) fins el 26 de gener. També s'amplia el termini per l'enviament del vot als consolats fins el 13 de febrer. Tot això si el TSJC manté les eleccions pel 14F. https://t.co/0B7QRwDvjO\n— FIEC (@FIEC1) 22 de enero de 2021\neleccions a Catalunya Catalunya Ambaixada d'Espanya


Totes les estacions de l'any tenen el seu encant però l'estiu sempre té un caire especial. Les vacances s'apropen i amb elles els nostres projectes de vacances. Per això, a la nostra farmàcia trobaràs tot el necessari per a preparar aquesta època de lleure i descans merescut.\nCal protegir-nos del sol. Cuidar la nostra pell davant els raigs UVA i UVB és vital per a prevenir el fotoenvelliment i l'aparició d'altres afectacions que a la llarga poden ser més greus. No només cal tenir-ho en compte a l'estiu, sinó que hauria de ser una rutina diària de tot l'any.\nI no oblidis preparar la teva farmaciola de viatge. En funció del lloc on penses passar aquests dies d'esplai, requerirà ser més o menys amplia. Vine i la prepararem junts!


Galetes d’espelta integral – Tenda el Cabasset\nHome » Alimentació » Galetes d’espelta integral\nSi voleu gaudir d’una estoneta cuinant amb amics, amb els vostres fills o simplement per relaxar-vos ací teniu una recepta ben fàcil que admet tot tipus d’improvisacions en funció del que tingueu a cas en eixe moment.\n1/2 got de sucre panela o integral de canya\n1/2 got d’oli (nosaltres vam fer servir d’oliva ecològic)\n3 ous (nosaltres vam utilitzar els de Pina de Montalgrao)\n1/2 got i un poquet més de llet vegetal o de vaca…\nLa farina d’espelta integral que admeta\nXoco, fruits secs…\n1 sobre de gaseoses\nEs baten els ous i s’afegeix el sucre. Remenem per desfer el sucre. Afegim l’oli i la llet i continuem remenant. A continuació anem afegint la farina poc a poc amb les gaseoses fins que adquirisca una textura que ens permeta treballar però que també estiga elàstica i molleta. Podem afegir trossos de xoco, fruits secs…el que vulguem/tinguem al rebost. Ens mullem les mans amb oli i la treballem per anar fent les formes de les galetes que anirem posant en una llanda prèviament untada d’oli. Introduirem la safa amb les galetes al forn que haurem calfat a 180graus, durant uns 15 minuts.\nBon profit i ja ens contareu com vos ha anat. Podeu enviar-nos les fotos de les vostres galetes.Salut.\n← Pa de Kamut\nPasta Spiga Negra al Cabasset →


La Colometa: Festa Major\nDixit Colomet a les 17:38\nVoldries ser de poble? El teu barri ja és com un poble. Surts a fer un volt pel carrer i sempre trobes amics i coneguts. A mi m'encanta!\nQui s'ho haurà passat més bé aquesta Festa Major, la Colometa o tu?\nÉs que jo sóc fill d'un altre barri, i malgrat tenir les arrels paternes en el meu actual barri no deixo de ser foraster, i per tant he hagut de construir-me un entorn de relacions, que espero que amb el temps es vagi ampliant. M'encanta ser de barri, difícilment podria adaptar-me a un altre tipus d'entorn. Bé, a Benimasclet potser sí que m'hi adaptaria...\nLa pregunta té una resposta incerta, au preguntaire.\nVisca la festa major de barri!! Buff, molt millor les de Poblenou que les centralistes de la Mercè d'aquest cap de setmana, si bé entre les coses més bones m'han portat el vol d'algun colom que vam trobar als peus de colom!\naltriste ha dit...\nla colometa no parava de dir pallaso!!


Llibres en exposicions | Bloc de Lletres\n← Tria de l’aparador de novetats\nLlibres en exposicions\nPublicat el 10 Març 2008 per blocdelletres\nBreaking the Rules: The Printed Face of the European Avant Garde 1900-1937, és el títol d’una exposició organitzada per la British Library (fins finals de març) que permet fer un seguiment de la revolució creativa que va marcar l’art del segle XX i que ha continuat deixant la seva empremta en tots els aspectes de l’art fins el dia d’avui.\nCentrant-se en el medi imprès, Breaking the Rules (Infringint les normes) ens retroba amb els moviments que dominaven el començament del darrer segle: Cubisme, Expressionisme, Futurisme, Dadaisme, Constructivisme, Surrealisme i altres.\nS’exhibeixen obres que difícilment es poden veure en exposició: llibres i manifests, pel·lícules i enregistraments d’àudio de la British Library (com un del poeta Tristan Tzara que és poc probable que es pugui escoltar enlloc més).\nEls que viatgeu a Londres fins finals de març, no us la perdeu, l’entrada és gratuïta (77 elements d’àudio, i si mireu totes les pel·lícules, en teniu per 6 hores). La resta ens podem conformar en la secció web de l’exposició Curator’s choice, on es poden escoltar o llegir les transcripcions d’una sèrie de podcasts on alguns conservadors de la British Library i altres experts convidats comenten algunes de les peces exposades més intrigants.\nMés a prop, concretament a València ens proposen l’exposició “Llibres a l’infern. La Biblioteca de la Universitat de València, 1939” (fins el 30 de març):\nL’exposició “presenta cent vuitanta-set llibres, tres manuscrits i tres dibuixos infantils. Majoritàriament, es tracta d’obres confiscades després de la guerra civil a centres i domicilis d’organitzacions i persones que havien defensat la República. Aquests materials es van dipositar a la Biblioteca de la Universitat atesa la seua condició de biblioteca provincial. La falta de registres documentals no permet precisar qui va realitzar aquestes requises i tampoc conèixer la seua magnitud.\nPer a atendre possibles reclamacions, els llibres es van emmagatzemar durant un llarg temps a l’anomenat infern, un recinte que rebia aquest nom –comú a les biblioteques– pel caràcter pecaminós de les obres i, sobretot, pel qualificatiu de “rojos” dels seus propietaris.” [Extracte de la guia de l’exposició].\n“Llibres prohibits és una exposició que apropa al públic la producció de llibres revolucionaris del primer terç del segle XX, gràcies a la recopilació que n’ha fet el dissenyador gràfic i col·leccionista Sergi Freixes, que s’ha ocupat del comissariat juntament amb Jordi Garriga“.\nEs pot veure a diferents biblioteques de la xarxa de la Diputació de Barcelona. Consulteu el calendari.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats culturals, Biblioteques, Exposicions i etiquetada amb avantguarda, llibres. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


València, capital dels concerts a l'estiu | Valencia Extra\nNits dels Vivers és la nova cita musical per al mes d’agost i que començaràel dijous 29 de juliol i es prolongarà durant cinc setmanes\n20/05/2021 - Tere Rodríguez\nQui ha dit que quedar-se els mesos d’estiu a València és avorrit? L’oferta d’oci ha canviat de forma notable en els últims anys, sobretot, pel que fa a activitats relacionades amb la cultura i el gaudi. Bona mostra d’això n’és la proposta que es va presentar ahir, Nits dels Vivers, una nova cita musical per al mes d’agost i que començarà, als Jardins de Vivers de la capital del Túria, el dijous 29 de juliol i es prolongarà durant cinc setmanes per a oferir una vintena d’espectacles de gèneres “molt diversos”.\nNits de Vivers és una iniciativa de diverses empreses promotores musicals locals que naix amb l’objectiu d”incentivar la recuperació del teixit social i cultural de València davant les conseqüències de la Covid-19″. Així mateix, la programació està destinada a “enriquir l’oferta turística de la ciutat amb una programació cultural variada i de qualitat”, segons han explicat els seus impulsors.\nEl públic de Nits dels Vivers podrà gaudir amb propostes de pop de la mà de Los Secretos, Zahara, Sidonie, Shinova; rock amb M-Clan, León Benavente, Corizonas, Novedades Carminha i Los de Marras; rap i música urbana, a càrrec de Nach, Los Chikos del Maíz, Prok, Morad i Iseo & Dodosoun, i una nit dedicada a la música electrònica de ball de la primera dècada dels 2000. També estarà present l’humor amb l’actuació de dos monologuistes, Xavi Castillo i David Guapo.\nMés concerts a Nits al Carme\nUna altra de les propostes més interessants i que compta amb un gran suport de públic fidel és Nits al Carme. Després de l’èxit de la seua primera edició, tant per la programació de grans artistes com ara David Bisbal, Ara Malikian, IZAL, Pablo López, Miguel Poveda, Dorian, Sofía Ellar o Los Secretos, com per l’experiència demostrada en l’organització del seu protocol sanitari i format a l’aire lliure amb aforaments reduïts; ‘Nits al Carme’ tornarà a reunir un gran elenc de grans artistes nacionals i internacionals, de diferents estils musicals, assegurant una experiència de Cultura Segura.\nDe la mà de la promotora valenciana BS Entertainment i amb el suport de Cervesa Túria, la programació de Nits al Carme per a aquest estiu tria dos nous espais singulars, a l’aire lliure i molt amplis, que no sols garanteixen totes les mesures de seguretat actuals, sinó que enriqueixen el teixit cultural i impulsen la reactivació del sector en tota la ciutat.\nNits al Carme torna a triar la Marina de València, però aquesta vegada es desplaça uns metres respecte al recinte de l’any passat, creant un espai molt cuidat i exclusiu en el recinte de Marina Sud. Un espai a l’aire lliure, amb una superfície superior a 15.000 m², que abans de la pandèmia reunia més de 15.000 persones per concert, i que ara redueix el seu aforament un 80% per a donar cabuda a uns concerts segurs, reduïts i exclusius.\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències serà el segon dels escenaris on tindran lloc els concerts de Nits al Carme, encara que de moment Raphael és l’únic confirmat per a aquesta segona tanda de concerts, en les pròximes setmanes s’uniran nous artistes a aquest recinte, que d’igual manera pels seus bons accessos i gran superfície són el marc perfecte per a la celebració d’aquests concerts en format reduït, asseguts, amb distància de seguretat i amb totes les mesures de seguretat\nBerlanga a la Filmoteca d’Estiu\nPerò hi ha més opcions, especialment, per als amants del cinema. L’Institut Valencià de Cultura (IVC) i la Universitat de València ja han presentat el cicle ‘Berlanga i la comèdia’, que formarà part de la programació de Nits de Cinema de la Nau i de la Filmoteca d’Estiu amb motiu de la celebració de l’Any Berlanga.\nEl cicle inclourà obres de diferents èpoques que van inspirar a Berlanga o van ser dirigides per directors de la seua generació, per la qual cosa l’espectador podrà gaudir i conéixer comèdies clàssiques italianes de corrent neorealista, al costat de comèdies britàniques produïdes pels estudis Ealing en els anys cinquanta i comèdies espanyoles.\nDins d’aquest cicle estiuenc figuren quatre pel·lícules dirigides per Berlanga: Bienvenido, Mister Marshall! (1952), Novio a la vista (1954), Calabuch (1956) i La escopeta nacional (1977) .\nDins de les pel·lícules admirades per Berlanga es projectaran tres que d’alguna manera van inspirar Bienvenido, Mister Marshall!: La kermesse heróica (1935), de Jacques Feyder; Milagro en Milán (1951), de Vittorio de Sica, i Pasaporte para Pimlico (1949), d’Henry Cornelius, una comèdia britànica dels estudis Ealing, representats a més per un altre destacat títol com és Las dificultades de un pequeño tren (1952), de Charles Crichton.\nTambé cal destacar la presència del clàssic francés Las vacaciones de Monsieur Hulot (1953), de Jacques Tati, un cineasta molt volgut per Berlanga; i de dos clàssics imprescindibles del cinema italià: Rufufu, de Mario Monicelli (1958), i Los inútiles (1953), de Federico Fellini.


El blog de Claudi Puchades: Desiderio Hernández Xochitiotzin\nDesiderio Hernández Xochitiotzin va ser l'últim gran muralista mexicà, i una de les figures més rellevants d'aquest gran format creatiu que omple les parets de nobles edificis oficials, amb les imatges necessàries per explicar, normalment, la història del país.\nDesiderio, que havia nascut l'any 1922, va morir el 14 de setembre de 2007, a l'edat de 85 anys, deixant, com a principal llegat plàstic, les grans pintures murals del Palau del Govern de la ciutat capital de Tlaxcala, com a testimoni de la cultura tlaxcalteca, a la qual pertanyia l'artista, i de la qual es va convertir en ambaixador arreu del món, gràcies a aquestes pintures que explicaven tota la història del seu poble nadiu.\nDesiderio, que pertanyia a la segona generació dels grans muralistes mexicans del segle XX, amb Diego Rivera com a figura referencial, va ser també dibuixant, pintor, gravador, escriptor, arquitecte, cronista, catedràtic, investigador i restaurador...com un autèntic home del renaixement italià, vaja!\nEn aquests grans muralistes s'hi troba també la llavor dels joves artistes d'arreu del món que, amb els seus graffitis, volen explicar, a la seva manera, la història del seu temps, sobre qualsevol superficie que trobin oportuna, en accions espontànies que no sempre s'ajusten a les normes cíviques, contra les quals, justament, van dirigits, normalment, els seus missatges, de continguts temàtics, tècnics i ideològics, variadíssims.\nTambé la pintura mural ha funcionat sempre com a sistema perfecte per explicar amb imatges, i de manera senzilla i directe, històries a la gent, fent la mateixa funció d'un llibre il.lustrat, o de qualsevol tira còmica o historieta dibuixada.\nPublicat per claudi puchades a 11:23


Apunts de Lectura: Opus Nigrum - Margerite Yourcenar\nOpus Nigrum - Margerite Yourcenar\nAquesta és la segona gran novel•la de Marguerite Yourcenar, desprès de l'extraordinaria “Las memorias de Adriano”, publicada el 1951, i de la qual recomanem la genial traducció de Julio Cortázar.\nSituada en temps de la Reforma protestant de Luter i immersa en les batalles de la Contrareforma, en una època de continues guerres i crema d’heretges a la foguera, ens explica la vida de Zenon, filòsof, metge, alquimista i home que posa en dubte les creences establertes del seu temps.\nZenón porta una vida errant a la recerca d’espais de llibertat difícils d’aconseguir en aquells temps tant turbulents.\nNovel•la densa, amb nombroses referències cultes a personatges de l’època i disquisicions filosòfiques que marcaran el transit entre l’alta edat mitjana i l’era moderna que esclata amb el Renaixement.\nEl personatge de Zenón esta inspirat, a grans trets, en Erasme de Rotterdam, i aquest fet ens porta a recomanar l’excel•lent biografia escrita per Estefan Zweig, sobre el pensador europeu, emmarcada en una gran ambientació històrica dels fets sagnants que consolidaren el pensament de l’Europa actual.\nS’ha de remarcar que aquesta no és una novel•la fàcil de llegir, és compacta i cal estar despert per seguir els debats filosòfics que es plantegen en els capítols centrals, però, en conjunt, és una novel•la sòlida i penetrant que ens il•lumina tota una època.\nUn altra novel•la de temàtica similar és “El hereje” de Miguel Delibes.\nRecomanable pels amants dels llibres amb contingut, i de les novel•les històriques en particular.\nAbstenir-se els que volen una fàcil distracció.\nCirculo de Lectores: 389 pag.\nEtiquetes de comentaris: Novel·la, YOURCENAR Margerite\nT'agrada l'òpera ?


La por al part | Criar.cat\nLa psicòloga Paola Roig ens explica les claus per gestionar-la\nMoltes de nosaltres, abans de quedar-nos embarassades, mai ens havíem plantejat com pariríem si es donava el cas. Sovint, abans que arribi el moment, pensem en si volem o no tenir criatures, quines implicacions tindrà en la nostra vida, com ho compaginaríem amb la nostra feina, fins i tot a vegades fantasiegem amb quins noms els hi posaríem.\nPerò el més habitual és que ens passi totalment per alt el fet de pensar en el nostre part. Sembla com si fos un simple tràmit. Però parir no és només un fet inevitable si estàs embarassada, és també un moment decisiu en les nostres vides i en la de la criatura que naixerà.\nCrec que aquest aparent “oblit” del part com a part de la maternitat forma part de la invisibilització general de tot allò que té a veure amb la vida sexual de les dones. Però a tot això s’hi suma que, a més a més, quan pensem en el part, sovint la primera emoció que ens recorre és la por. Aquesta por sol estar relacionada amb el dolor i al patiment. Sí, la famosa sentència de “pariràs amb dolor”.\nLa imatge del part que tenim en l’imaginari col·lectiu, aquella que s’ha reproduït majoritàriament en pel·lícules i la televisió és la d'una dona estirada, amb les cames enlaire, cridant moltíssim i rodejada de bates blanques. Realment sembla una imatge d’una pel·lícula de terror.\nA més, quan ens comencem a interessar pel tema i preguntem a dones properes pels seus parts, moltes vegades ens trobem amb relats de part durs i traumàtics, especialment si parlem amb les nostres mares o àvies. Relats que corroboren i fan més forta aquesta visió de terror.\nAixí, és habitual que creixem pensant que el part és un moment perillós i difícil. Un moment dolorós i dur. I què passa quan ens quedem embarassades? Que el part cada cop s’apropa més, veiem que truca a la porta. I és llavors quan aquesta por es pot fer més poderosa, i avui vinc a donar-vos unes quantes idees per fer-hi front.\nEl primer pas és poder donar un lloc a aquesta por. Anomenar-la. Poder conèixer d’on ve i a que es deu. Quan mirem a la por als ulls, la fem més petita, i ja no ens envaeix amb la mateixa intensitat. És bona idea poder compartir aquests neguits amb altres dones, ja sigui amb la llevadora que ens està acompanyant, amb una psicòloga perinatal o amb una doula. També pot anar molt bé participar d’un grup d’embaràs, en el que tenir un espai on poder donar nom, compartir i posar a lloc totes aquestes inquietuds.\nTambé podem pensar que la por, en certa manera, és una cosa apresa. I la bona notícia és que tot allò que s'aprèn es pot desaprendre. La informació és una de les nostres millors armes contra la por. La por s’alimenta també de no saber a què ens enfrontem, del desconeixement d’una experiència que mai hem viscut. És per això que també és important poder informar-nos bé sobre el procés de part.\nPoder conèixer a fons tot el procés. Fer un bon curs de preparació al part, on la informació que se’ns doni sigui empoderant, veraç i basada en evidència científica. Llegir algun llibre on se’ns expliqui a fons com funciona el part, quines coses poden succeir, que podem sentir.\nPer altra banda és important escollir un lloc per donar a llum que ens doni total confiança. On ens puguem relaxar i deixar anar el control. Serà important poder conèixer aquest lloc físicament, entendre el tarannà que tenen, quins protocols s’hi apliquen, com entenen el part, etc. En aquest sentit també pot ser molt enriquidor redactar un pla de part, sabent així que es respectaran els nostres desitjos.\nCom comentava abans, gran part de la por que tenim al part, és deguda a les històries familiars que hem escoltat. Pot ser interessant, si ens ve de gust, durant l’embaràs, preguntar a la nostra mare pel nostre naixement. Com ho va viure. Què va sentir. Si va tenir por. Com la van tractar els professionals que la van atendre. Com va ser el postpart immediat. Tot això ens pot ajudar també a entendre i col·locar part de la por que podem estar sentint.\nConsells per un embaràs i postpart sa també en temps de pandèmia\nEl fet de no poder-se reunir amb altres mares, les normes estrictes de la pandèmia, la por al contagi, pot generar ansietat. Parlem amb les autores de "Psicologia de l'embaràs"\nPer últim crec que és important pensar en quines afirmacions ens repetim durant l’embaràs. M’explico. És habitual que estant embarassades rebem molts missatges de l’exterior, ja sigui de professionals sanitaris, com de familiars o amics. Frases com “no podràs suportar el dolor”, “ui, aquest bebè serà molt gran, igual no el pots parir”, “perquè vols patir innecessàriament” o “estàs molt verda” poden,poc a poc, anar-nos desapoderant i enfortint aquesta por de la que parlàvem.\nEns poden fer creure que necessitem molta ajuda per gestar, parir i donar el pit, quan en realitat, aquest poder està en nosaltres i no necessitem pràcticament res més. Doncs bé, per contrarestar tot aquest missatge us suggereixo tres afirmacions, que podem repetir a tall de mantra, durant l’embaràs i el part:\nNo tots els parts són dolorosos. No és en tot el món ni en tota la història que es relaciona part amb dolor. De fet, existeixen cultures i dones que senten plaer durant el part. De fet, tindria tot el sentit, ja que el part està regit per les mateixes hormones que s’encarreguen de l’orgasme femení.\nNo és el mateix dolor que patiment: Si ho pensem, el dolor del part no està relacionat amb una alarma que alguna cosa no va bé (com passa quan, per exemple, ens trenquem una cama). Aquest dolor té a veure amb ajudar-nos a mirar cap endins, a connectar-nos per rebre el nostre nadó. El dolor no té per què venir acompanyat amb la sensació que passarà alguna cosa dolenta, sinó tot el contrari. Sabem per què el sentim. Cada contracció ens apropa al nostre nadó.\nConfio en el meu cos: Durant gran part de la història el patriarcat s’ha encarregat de robar-nos el poder sobre els nostres cossos. S’ha encarregat de fer-nos sentir petites i necessitades. L’embaràs i el part son grans moments per tornar a connectar amb el nostre poder. Confiem en el nostre cos. Sap el que està fent.\nPer últim, us deixo una petita guia de recursos, on trobar tota la informació necessària per entendre el procés de part. Per entendre com funciona. Per recuperar el poder. Per parir informades. Perquè cada cop més parts siguin plaents i respectats.\nLa nueva revolución del nacimiento - Isabel Fernández del Castillo\nMama desobedient - Esther Vivas\nLaia Casadevall, llevadora i col·laboradora de Criar.cat


Constantí supera els 500 casos de coronavirus des de l’inici de la pandèmia – Constantí Ràdio\nConstantí ha superat aquest diumenge els 500 casos confirmat de coronavirus. Des de l’inici de la pandèmia, 501 persones han donat positiu en Covid-19 en una prova diagnòstica. Segons les dades del departament Salut de la Generalitat, aquest diumenge s’han registrat tres nous casos positius de coronavirus SARS-CoV-2. Aquests registres han fet augmentar el risc de rebrot al municipi, que passa a ser de 235.91 (molt alt) i la taxa de reproducció se situa en 1.93.\nSegons informa l’Ajuntament de Constantí actualment hi ha 7 persones cursant la malaltia al municipi. Des del consistori s’insisteix en la importància de seguir les mesures de seguretat amb l’ús de la mascareta, el distanciament social, la neteja de mans i la ventilació.\nPel que fa a la incidència del coronavirus en els centres educatius, l’Institut de Constantí ha informat que s’ha hagut de confinar el grup estable de convivència de 4t A fins al 21 de maig per un nou cas positiu d’un alumne. En total hi ha 31 persones confinades. Des del centre s’informa que les classes continuen online mitjançant la plataforma Classroom.


sergi g. oset: 01/02/13\n> Sílvia Armangué guanyadora del V certamen “Paraules a Icària” de poesia.\nAquest post no pretén ser una crònica del lliurament de premis que organitza l'editorial Saragossa, i que va celebrar la seva cinquena edició el passat dijous 21 de febrer a l'ajuntament de San Martí, no, si voleu una crònica fidel només heu de seguir aquest enllaç fins al blog de l'ARC, on amb les paraules de la Mercè Bagaria i les fotografies de la Núria Claverol i Català podreu assabentar-vos com va anar la gala (que va ser realment bona).\nAquest post simplement és un petit homenatge a una bona amiga, entesa i disposada a aconsellar en qüestions d'escriptura, una persona capaç de fer crítica quan cal, il·lustradora màgica, relataire amb una solvència i lucidesa que ja voldria per a mi, i poetessa dotada d'una força que emparada en la fragilitat externa et desarma i et deixa bocabadat.\nLa Sílvia amb el seu recull “Estats del metall” es va endur el primer premi en l'apartat de poesia. Aquest reconeixement a més, permet que el poemari es publiqui (cosa que es farà coincidint amb la Diada de Sant Jordi) mitjançant l'editorial Saragossa. Quan arribi el moment ja us en tornaré a parlar.\nSílvia Armangué recollint el Premi i oferint unes paraules al públic.\nEl rapsode Eduard Miró i Saladrigas recitant el poema Número 3 de la Sílvia.\nD'esquerra a dreta: Rafael Poveda guanyador en la categoria de relats, Sílvia Armangué i Jesús Ballaz, guanyador en l'apartat de novel·la.\nPodeu trobar més relats i poemes de la Sílvia al web de RC.\nD'esquerra a dreta: en Pau, Mercè Bagaria, Sílvia Armangué, Carles Fernández Serra, Empar Sáez, Ferran d'Armengol i Núria Claverol i Català.\n*si tot va bé, aquest 2013 potser podreu esbrinar que succeïx quan un relat meu s'encreua amb les il·lustracions de la Sílvia. ^_^\nPublicat per La Meva Perdició a 23:00 1 comentari:\n> Paràsits Mentals al Cabaret literari Gilles de Rai.\nDijous 17 de gener Paràsits Mentals es va presentar a la sala Espai Rai Art del carrer Dels Carders 12 de Barcelona, dins del programa de cabaret literari “Dicho & Hecho” que organitzava el col·lectiu “Gilles de Rai”.\n(fotografia autoria de Tebu Guerra)\nAquest cop per la presentació de “paràsits” vaig poder comptar amb les composicions musicals que va fer la Núria Claverol i Català pels meus microrelats. El resultat el podeu veure en el següent vídeo que va enregistrar l'equip de Gilles de Rai.\nDicho y Hecho 5/6 (Sergi Oset) from GILLES DE RAI on Vimeo.\nPerò abans, va obrir foc en Tebu Guerra, presentant una selecció de microrelats i poemes.\nA continuació en Jordi Vizcaíno, autor del programa “El peso de la luz” que s'emet els dimarts a Ràdio Contrabanda, va desplegar el seu espectacle d'alquímia i poesia.\nPol Torrent, transformat en pingüí va oferir-nos els seus microrelats i poemes.\nLa banda “El Pez Psiquiatra” va amenitzar la vetllada amb interludis musicals i un petit concert en format acústic.\nL'espectacle va acabar amb una jam literària on diversos autors repartits entre el públic van llegir el seus treballs.\nGràcies a Mikel i Ariel del col·lectiu Gilles de Rai, a Laura Sánchez (autora i companya a l'Aula de Escritores, a Gemma Solsona Asensio, professora de l'Aula i en especial a Núria Claverol i Català per les seves fotografies i composicions.\nWeb de Rai Art\nmés vídeos d'actuacions de Gilles de Rai.\nPublicat per La Meva Perdició a 20:03 1 comentari:\n> PARÀSITS MENTALS a la ràdio, (entrevista al magazín “Petit Comitè”).\nDissabte 16 de març a les 16:00h, vaig tenir l'ocasió de presentar el recull de microrelats “Paràsits Mentals” dins la secció “Poesia ets tu”, del magazín cultural “Petit Comitè”.\n“Petit Comitè” s'emet a les sintonies de “Ràdio Voltregà”, al 107.8 FM i “Ràdio Ona”, al 107.4 FM, els dissabtes a les 16:00h i en redifusió els diumenges a les 19:00h.\nL'encarregada de la secció “Poesia ets tu” és la Bruna Generoso Miralpeix, reconeguda autora que va publicar el recull poètic “On has deixat la veu?” (Viena Edicions), l'any 2011.\nLa Bruna, juntament amb la Marta Culí i el Sergi Marcos (recordeu el nom d'aquest sorprenent creador d'haikus), em van sotmetre durant 13 minuts a un tercer grau, on vam parlar de microrelats, punk, muses, projectes futurs i altres disbauxes. La experiència va resultar per a mi del més gratificant i divertit.\nAquí teniu en format àudio el resultat d'aquesta entrevista on també trobareu la lectura d'un dels micros de “Paràsits Mentals”. Que vagi de gust!\nPetit Comitè a facebook: "Petit Comitè"\nPublicat per La Meva Perdició a 19:09 2 comentaris:\n“Glops de Nit” és el poemari escrit a quatre mans i un sol batec, autoria de l'Anna Rispau i Montserrat Assens publicat per l'editorial Germania (País Valencià) el passat mes de gener.\nEl llibre, amb pròleg de l'escriptora Sílvia Romero, recull 45 poemes estructurats en tres apartats: “la puixança de l'instant”, “l'ablaniment dels colors” i “glops de nit”. Cada poema es construeix combinant i encadenant els haikus i tankes de l'Anna, amb els brisalls (de mètrica més anàrquica) de la Montse, fins elaborar un conjunt ple de color i sensacions.\nDissabte 09 de febrer es va efectuar a la sala de l'Orfeó de la societat Cultural Sant Jaume de Premià de Dalt davant un públic molt nombrós la presentació de “Glops de Nit”.\nCom a mestre de cerimònies va encetar l'acte Mariona Borràs, presidenta d'Art i Lletres qui, posseïdora d'un tarannà jovial i incisiu en els seus comentaris va fer un breu resum de les biografies de les dues autores i ens va situar en el context de l'obra. El pes principal de l'acte el va portar la Montse Assens (que jugava a casa) i que va parlar també en nom de l'Anna (absent per malaltia), de com treballen de forma conjunta i el que significa per elles poder crear poesia a quatre mans.\nL'emoció de l'autora es va contagiar als presents quan va llegir unes paraules que l'Anna havia escrit per aquesta presentació. Paraules que plenes de poesia i agraïment, defineixen la personalitat i el carisma de l'autora de “Ventall d'haikus”.\nUn gran encert de la presentació (a part de les projeccions dels poemes), va ser la presència del rapsode Ferran Planell. En Ferran va recitar poemes de les tres seccions del llibre rebent un gran aplaudiment.\nTal com va recomanar la mateixa Montse, amb la lectura a viva veu dels poemes s'aprecia en tot el seu esplendor la força, caràcter i coloració d'aquests versos.\nEl temps va passar en un sospir fins arribar a la cloenda de l'acte que es va tancar amb un petit refrigeri mentre la sala, plena de gom a gom, s'anava buidant i una llarga cua de seguidors, esperava pacient el torn de signatures de l'exemplar.\nMés tard, sota la nit freda (sis graus) de Premià encara sentia el caliu que s'havia transpirat a la presentació de Glops de Nit. Sensacions que es tornaran a reproduir en la propera presentació de llibre, aquest cop a Barcelona.\nAmb Mariona Borras (Presidenta d'Arts i Lletres) i Glops de Nit.\nPodeu fer la Comanda de “Glops de Nit” trucant a Germania: 96-241.98.54 o per correu a: distribucion@germania.es\n* Les fotografies de l’acte que acompanyen aquesta crònica són autoria de la Núria Claverol i Català.\nPublicat per La Meva Perdició a 17:43 2 comentaris:\n> Sílvia Armangué guanyadora del V certamen “Parau...\n> PARÀSITS MENTALS a la ràdio, (entrevista al mag...\n> Crònica de la presentació de “Glops de Nit”. 09-...