Per la Umbria i la Toscana (i 2): de Monterriggioni a Florència\nMonteriggioni és un clos emmurallat, a les envistes de Siena, rodejat de camps d’oliveres i vinya, que ens apareix en un cercle quasi perfecte puntejat per les catorze torres de defensa. Dant les va associar amb els fantasmes del seu ca nt de l’infern, però la pulcritud amb què es mostren en aquesta hora del matí és el contrapunt de qualsevol visió dantesca.\nCamí de Sant Gimignano, els Colle di Val d’Elsa, el de baix i el de dalt, amb els seus carrers amb voltes, són peccata minuta comparats amb les 72 torres nobles de la ciutat de la competència arquitectònica en forma de pedra vertical, desenvolupada durant el trecento entre güelfs i gibel.lins, reflectida en els contorns de la Piazza della Cisterna i de la Piazza del Doumo, que és Sant Gimignano. La llegenda diu que quan morí Santa Fina, patrona local, per entre les pedres d’aquestes torres van florir pensaments grocs, com per donar un toc d’amabilitat i bonhomia a tanta competència pètria. A la col.legiata del Duomo, l’altar d’aquesta Santa, de Maiano, amb els frescos de Ghirlandaio als laterals, recorda els trets domèstics de la llegenda de la mort de la santa, en contrast amb els frescos dels laterals del mateix duomo en els que destaca l’inextricable sofriment del martiri de Sant Sebastià, de Benozzo Gozzoli.\nPedres a part, a Sant Gimignano descobrim la força narrativa d’aquest Benozzo Gozzoli en les pintures de l’església de Sant Agustí. La profunditat adusta del filòsof i teòleg d’Hipona ve matisada pels caràcters pàl.lids i profundament humanitzats de les escenes de la seva agitada cursa biogràfica, de la presentació a l’escola per la mare inseparable, Santa Mònica, del viatge a París, passant pel baptisme pel seu mestre i amic Ambròs, fins a la representació de la seva mort, rodejat pels seus. Si com deia Sant Agustí el món ha estat creat en el temps i amb el temps, una mostra intemporal de la bellesa del món de l’art fluint de la senzillesa dels dies de cada dia es fa palesa en aquesta seqüència d’imatges afablement atractives de Benozzo Gozzoli.\nTreiem el cap a la bellesa incommensurable de Florència des del Piazzale Michelangelo, al que hem arribat quasi sense voler. Des d’aquest turó condensem amb la imaginació els infinits continguts que bateguen sota la cúpula de Brunelleschi i el campanile de Giotto, i que s’estenen a través del riu Arno per entre la geometria de les formes de la Signoria, del seus carrers, palaus, ponts i places. Tot sembla simple i abastable des d’aquest mirador.\nPotser per això decidim anar al gra de les visites amb el poc temps de què disposem, conc entrant-les en el que més ens pot interessar en aquests moments. A l’interior del duomo les pintures de la cúpula, el Judici Final, obra de Vassari, ens són a penes visibles, però a la Porta del Paradís del Baptisteri ens torna la mirada el rostre desafiant de Lorenzo Ghiberti, calb i malcarat, concentrat encara en el repte de superar els projectes de Brunelleschi, Donatelllo i della Quercia per a la mateixa porta.\nA la cúpula del Baptisteri ens desborden els mosaics del duecento figurant el Crist Majestat, el Judici Final i escenes de l’Antic i el Nou Testament. A un c ostat de la nau, les formes de Donatello en la tomba de l’antipapa Joan XXIII són una premonició de la bellesa i la bondat de l’estimat Joan XXIII del Vaticà II. Donatello li hauria projectat una tomba encara millor si l’hagué s conegut.\nA la Plaça della Signoria, l’estatuària de Giambologna, en particular el Rapte de les Sabines, desafia el domini polític i econòmic dels Mèdici. Entorn dels Mèdici, ens retrobem amb Benozzo Gozzoli a la capella del seu palau: a la caravana dels Reis Mags es barregen personatges històrics i ficticis, l’esplendor d’orient personificat en l’emperador de Bizanci i el Patriarca de Constantinoble amb el poder dels Mèdici reflectit en les formes juvenils de Llorenç el Magnífic. Enmig del seguici reial, un autoretrat de Benozzo Gozzoli, que té just a sobre la cara de Pius II (el fundador de Pienza), senyala l’autoria de l’obra amb una senzilla inscripció sobre el seu barret: “opus Benotii”.\nEl ressò de l’art agombolat pel poder del diner ens arriba en l’exposició temporal al Palau Strozzi, j ustament sobre “Diner i Bellesa”, art i finances irradiades des de Florència al món. Éns alliçonem sobre els orígens del mecenatge com una manera de posar en ordre la consciència culpable dels qui atresoraven riqueses i diner en contradicció amb la doctrina antiusura de l’Església i de les lleis antisuntuàries del seu temps. El mecenatge tranquilitzava les consciències i feia possible la transmissió històrica de la riquesa de l’art. Savonarola, a la fi del quatrocento, va pagar a la foguera de la Signoria el preu d’haver denunciat aquesta contradicció, poc abans, amb una altra foguera simbòlica a la mateixa plaça, la de les vanitats.\nAl palau Bargello revisitem les sales d’escultures de Donatello i Miquel Àngel. De Donatello ens pertorba la mirada entre cínica i abstreta del David en bronze, i ens apaivaguen els rostres pacificadors de Joan Baptista adolescent i de Sant Jordi. Per a Miquel Àngel, la mare és una expressió de felicitat infinita dins una medalló de marbre, David adolescent una mà tesa prement el cor de la pedra, dissimulada rere un cos reptador, i Bacus un tentineig còmic que fa burla de qui el mira.\nA l’església de la Santa Croce, reposem d’art amb el disseny elegant i equilibrat de Vassari en la tomba de Miquel Àngel. Les faccions ancianes de Miquel Àngel respiren un aire de satisfacció plena, de feina feliçment i bellament acomplerta. És el resum i la síntesi de l’art i de les humanitats, també representades en aquest mateix recinte per la tomba de Galileu, els cenotafis de Dant i Ghiberti, les tombes de Bruni i Rossini i el monument a Maquiavel. A les capelles del transsepte, Giotto ens refresca imatges de la vida de Sant Francesc, Taddeo Gaddi escenes de la vida de la mare de Déu, i Donatello hi té penjat el crucifix que no agradava a Brunelleschi, i en u n lateral una anunciació amb rivets daurats. Després de recuperar Brunelleschi a la capella Pazzi, ens recollim i posem punt final sota l’Arbre de la Vida , de Taddeo Gaddi, a la Capella Baroncelli, i som uns convidats més al Sant Sopar que es desplega als peus de l’Arbre. A fora, l’animació de la plaça de la Santa Croce ens recorda que l’art és una de les expressions, potser la més genuïna, de la vida del poble.


Les embarcacions es poden governar de tres formes: per desplaçament de pesos (patí català), amb rems (caiacs, piragües, canoes, etc.) o amb timons, uns artefactes submergits sota els casc amb forma de làmina i que són els que fan servir els IMOCA 60.\nUn timó consta d’una pala del timó que està submergida i ofereix resistència a l’aigua, i d’un mecanisme que mou aquesta pala, situat a la banyera del vaixell, i que els navegants fan servir per governar l’embarcació. Aquest mecanisme pot ser una roda o una canya (o arjau) i no n’hi ha un que sigui més eficient que l’altre, sinó que l’elecció depèn dels gustos del patró.\nDegut a la gran mànega del buc, és necessari que els IMOCA 60 portin dues pales de timó, una a babord i l’altra a estribord (igual que les orses). Així, quan el vaixell està escorat, hi ha una totalment submergida i l’altra queda fora.\nRespecte a la posició de les pales, hi ha dos grans tipus:\nTimons fixos: pales situades sota el buc.\nTimons abatibles: pales adossades al mirall de popa, les pales dels quals es poden aixecar fora de l’aigua. Aquests tenen menys rendiment, però van néixer principalment per motius de seguretat, ja que són molt més fàcils les reparacions en cas d’avaria. A més, permeten l’ús de “fusibles”, uns dispositius que fan aixecar la pala automàticament després d’un impacte amb un objecte sòlid flotant –un OFNI, Objecte Flotant No Identificat com troncs, contenidors, gel, etc.-.\nAquest sistema de fusibles evita un dany major després que es produeixi el primer impacte, però per contra, a l’elevar-se els timons de l’aigua, es deixa al vaixell sense control i aquest pot fer una maniobra sobtada i agressiva (orsar o arribar), fet que genera una situació complicada que, a part de fer passar un mal tràngol als tripulants, pot derivar en trencaments de parts del vaixell que treballen en tensió.


El Ple Municipal — Ajuntament de Salou\nEl Ple Municipal https://www.salou.cat/ca/ajuntament/el-consistori/organitzacio-municipal/el-ple/el-ple-municipal https://www.salou.cat/@@site-logo/logo-salou.svg\nEl Ple està integrat per l’alcalde, que el presideix, i els regidors i les regidores de l’Ajuntament.\nHabitualment, els plenaris municipals se celebren cada darrer dimecres de mes a les 12 del migdia, llevat dels plenaris extraordinaris, celebrats fora de la periodicitat anteriorment indicada.\nEn aquest enllaç trobaràs les convocatòries i actes dels plens municipals.\nLa sala de sessions, ubicada a la planta baixa de l'Ajuntament, està oberta a la ciutadania.\nPots trobar els vídeos dels plens al canal Youtube de l'Ajuntament de Salou:\nMembres que formen part del Govern:\nMembres que formen part de l'oposició:\nSegons estableix l'article 52 del Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d'abril, pel qual s'aprova el Text refós de la Llei muncipal i de règim local de Catalunya, corresponen al Ple les atribucions següents:\nb) Prendre acords relatius a la participació en organitzacions supramunicipals; l'alteració de terme municipal; la creació o la supressió de municipis i d'entitats d'administració descentralitzada; la creació d'òrgans desconcentrats; l'alteració de la capitalitat del municipi; el canvi de nom del municipi o de les entitats esmentades, i l'adopció o la modificació de la bandera, l'ensenya o l'escut.\ni) Plantejar conflictes de competència a altres entitats locals i les restants administracions públiques.\nj) Aprovar la plantilla de personal i la relació dels llocs de treball, fixar la quantia de les retribucions complementàries fixes i periòdiques dels funcionaris i el nombre i el règim de personal eventual, tot això en els termes que estableix la legislació sobre funció pública local.\nm) La concertació de les operacions de crèdit la quantia acumulada en cada exercici econòmic excedeixi del 10% dels recursos ordinaris del pressupost, llevat de les de tresoreria, que li correspondran quan l'import acumulat de les operacions vives en cada moment superi el 15% dels ingressos corrents liquidats en l'exercici anterior, tot això de conformitat amb el que disposa la Llei reguladora de les hisendes locals.\nn) Les contractacions i les concessions de tota mena quan el seu import superi el 10% dels recursos ordinaris del pressupost i, en qualsevol cas, els 6.010.121,04 euros, i també els contractes i les concessions plurianuals quan la seva durada sigui superior a quatre anys i els plurianuals de menor durada quan l'import acumulat de totes les anualitats superi el percentatge indicat, referit als recursos ordinaris del pressupost del primer exercici i, en tot cas, quan sigui superior a la quantia assenyalada en aquesta lletra.\no) L'aprovació dels projectes d'obres i serveis quan sigui competent per la seva contractació o concessió, i quan encara no estiguin previstos en els pressupostos.\nQuan estant previstes en el pressupost, superin els mateixos percentatges i quanties indicats per a les adquisicions de béns.\nq) Les altres que han de correspondre a ple, pel fet que la seva aprovació exigeix una majoria qualificada.\n52.4 El ple pot delegar l'exercici de les seves atribucions a l'alcalde i a la comissió de govern, excepte les esmentades en l'apartat 2, lletres a), b), c), d), e), f), g), h) , i), j), l) i q), i en l'apartat 3 d'aquest article.


Internacional: Dia Internacional de lluita contra la SIDA: una mirada des de les dones / La Independent / Noticíes gènere\nEscrit per S.C. Redacció La Independent\tdijous, 1 de desembre de 2016 15:44\nONU Dones assenyala que a escala mundial al voltant de 17,8 milions de dones (de 15 anys o més) vivien amb el VIH, el que equival al 51 per cent del total de la població adulta que viu amb aquest virus.\nLes joves i les adolescents de 15 a 24 anys es veuen particularment afectades per la infecció. A tot el món hi havia prop de 2,3 milions de dones joves i adolescents que vivien amb el VIH el 2015, la qual cosa equival al 60 per cent del total de la població de 15 a 24 anys que viu amb el VIH.\nDel total de noves infeccions que es van produir a tot el planeta el 2015 (prop de 1,9 milions), 900.000 (és a dir, un 47 per cent) van afectar a dones. El 58 per cent de les noves infeccions per VIH que es van produir entre les i els joves de 15 a 24 anys en 2015 va afectar a dones joves i adolescents.\nEl VIH afecta de manera desproporcionada a alguns grups concrets de dones. En el marc d'una anàlisi dels estudis en què es mesura la prevalença conjunta del VIH en 50 països es va estimar que, a nivell mundial, les treballadores sexuals tenen una probabilitat aproximadament 14 vegades més gran de resultar infectades que altres dones en edat fèrtil.\nAmb base en les dades proporcionades per 30 països, la prevalença global del VIH entre les dones que s'injecten drogues era d'un 13 per cent, enfront del 9 per cent en el cas dels homes que s'injecten drogues.\nVisites del contingut : 18684096


Espais Nous. Servei i Gestió Integral d'Obres i Reformes.\nEls millors professionals i preus competitius. Contacti amb nosaltres per l’elaboració d’un pressupost a mida.\nEspais Nous és una empresa ubicada a Corbera del Llobregat que realitza serveis i gestió integral d’obres i reformes. Amb més de vint anys d’experiència en el sector hem realitzat tot tipus d’obres, des de la construcció de porxos i pèrgoles fins a tancaments exteriors i murs de contenció. Tenim un equip de professionals qualificats per atendre qualsevol obra o reforma que necessiti realitzar a casa seva, tant en l’exterior com en l’interior de la seva vivenda (paviments, escales, banys, cuines, etc.).\nRealitzem projectes personalitzats que s’ajustin al seu pressupost i necessitats. Després d’un estudi previ de cada projecte, busquem les solucions més adients, amb els materials més adequats i sempre amb primeres marques i qualitats. Els nostres professionals experimentats i qualificats s’encarregaran del bon funcionament i acabat de les nostres obres i reformes, gràcies a tot això podem oferir-li un compromís de finalització d’obra.\nTenim una llarga trajectòria amb tota mena de projectes i clients satisfets amb la nostra feina, per aquest motiu si està pensant en fer alguna obra o reforma en la seva vivenda, no dubti en contactar amb nosaltres a través del formulari de contacte d’aquest web o trucant-nos per telèfon. Ens traslladarem a casa seva per mostrar-li algunes de les feines que hem realitzat i per fer un estudi i pressupost personalitzat del seu projecte.\nOferim els nostres serveis a tots el municipis i ciutats de Catalunya.\nAmb més de vint anys d’experiència en el sector, segueixo al capdavant d’aquesta empresa amb la mateixa il.lusió que el primer dia. Disposem d’un equip de professionals amb el que podem oferir una feina ben feta i en el termini establert i pactat amb vosté. Disposem de la maquinària més actual i utilitzem materials de primera qualitat per garantir el millor resultat i la màxima satisfacció dels nostres clients. També, quan és necessari, disposem d’una ampli ventall d’industrials qualificats per complementar les nostres feines.\nSi necessita realitzar qualsevol obra o reforma a casa seva, no dubti en posar-se en contacte amb nosaltres i li farem un projecte personalitzat i que s’adapti a les seves exigències i necessitats. Fins aviat!\nEl nostre client té un pis de molts anys i les rajoles estan en mal estat i hi han algunes esquerdades. Ha arribat el moment de canviar-les. Comencem aixecant les rajoles minimitzant al màxim les molèsties que produeixen la pols i els enderrocs aquest tipus d’actuacions molestes en un habitatge. Seguidament preparem i anivellem...\nVam crear una separació d’una forma ràpida i amb poques molèsties per dividir una habitació de gran grandària en dos espais de menor grandària però suficients per 2 habitacions individuals. Primer construïm l’armadura de Metall, format per una estructura de muntants de xapa d’acer galvanitzada i cargolem el la placa Pladur en ells. Aconseguim...\nHem realitzat la reforma integral d’un bany en una vivenda de Sant Cugat del Vallès. El bany és l’original d’una casa de quasi 100 anys. En plantejar l’obra d’aquest bany hem fet un estudi previ sobre les necessitats reals de canvi i els gustos del client. Primerament a nivell d’obra hem tingut que treure...


Ben jugat! Jocs tradicionals. Biel Pubill: Museo del Juguete de El Calafate\nPàgina principal Exposicions Pòsters Empreses i espectacles Bibliografia jocs ebrencs Contacta ▼\nPascual Daniel Scardaccione, Director de "100 años jugando. Argentina Toy Museum" ens rep a la botiga del museu. El seu tracte proper i afable són característics de l'hospitalitat dels argentins, però a més, la sort de poder compartir una estona amb aquest gran col·leccionista de joguines no té preu.\nLa intenció de quedar amb ell era la de poder veure la botiga i, donat el cas, comprar alguna joguina de record però... impossible!!! Quan entres en aquest equipament del museu t'adones de "la magnitud de la tragèdia" o, dit en altres paraules, t'adones que entres en un "altre museu dins del museu". La tenda és plena de gom a gom de joguines de tota mena, no n'hi cap ni una més!!! però a més, no es tracta de joguines actuals, són pràcticament totes joguines antigues, de col·leccionista!!!!\nM'he d'excusar amb en Pascual perquè vaig quedar perplex, sense possibilitat de reacció. Cada passa que es dóna pel mig dels aparadors i de les estanteries és per quedar-se bocabadat. Impossible escollir entre tanta joguina!\nDeixant la botiga a banda, anem a comentar breument el museu. Aquest ocupa, en paraules de Pascual, un espai -una gran nau- de nova creació fet i pensat per acollir la gran col·lecció de joguines. I l'espai queda curt!!!\nA les vitrines hi trobem una gran quantitat de joguines de material divers (principalment fusta, llauna i plàstic), col·locades en sales més o menys temàtiques.\nDesprés d'haver vist molts museus d'aquest destacaria l'interès del propietari per a recollir també -i mostrar-, bona part dels jocs i joguines dels darrer quart de segle passat. Així, descobrim gran quantitat de joguines, sobretot de plàstic, que formen part d'aquell moment i, malgrat ser fetes a Argentina, també formen part del meu personal imaginari. .\nL'exposició no es limita, explícitament, al què tothom entén per joguina i pica l'ullet a altres objectes o estris de diversió com poden ser els àlbums o els contes -curiosament té una importantíssima mostra dels coneguts contes de Calleja!-.\nNo cal dir que entre les vitrines hi trobem joguines de diversos indrets del món, en particular Anglaterra, França, Alemanya i Japó. Entre les joguines argentines cal destacar les de la coneguda casa Matarazzo que vindria a ser la nostra Payà.\nPerò, per a mi, la principal sala del museu és la que es dedica a Eva Perón. En aquest gran espai descobrim i reconeixem, a través de la joguina, un context econòmic i social de la recent història d'Argentina.\nLes vitrines són plenes, aquí, de joguines de la indústria Argentina que a través de l'acció social d'Eva Perón van poder arribar a moltes llars del país. A través de la Campaña del juguete económico, com ens mostra la imatge, es potenciava la industria nacional fent que als comerços es disposés de joguines fetes per fabricants nacionals.\nAquestes joguines duien un segell distintiu que es pot veure en moltes d'aquestes.\nSens dubte, el museu "100 años jugando" de El Calafate, s'ha de visitar!!!\nBiel Pubill a 2/08/2020\nkarina saenz 12/2/20\nSoc la Karina esposa de Pascual, vull agrair-li per tan bonica descripció del nostre museu. em trobo a Barcelona amb els nostres fills estudiant aqui, gràcies, va ser molt emocionant rebre-ho i ja ho he penjat al web de l'museu. disculpa el meu precari catanan, encara ho estic aprenent. salutacions i gràcies !!!


23 Mitja de Gavà - 25.02.2018 - 09:45 - Pàgina 2 - Corredors.cat\n23 Mitja de Gavà - 25.02.2018 - 09:45\n23 febrer 2018 10:26\t#21 per Barceruel (Associat/da)\nMolts anims Hansi! Decisió molt assenyada, que ja no és moment d’arriscar.\nSub 1:24:30 Barceruel\nSub 1:26:30 Dennis Teuling\nSub 1:32:00 Jaume86, Jorfer, meep (i Edu),\nSub 1:3x:xx (on 3x > 36): Rugbyman (pendent d'aclarir amb el mister peró jo diria que serà 36/37)\nSub 2:00 Ramon_B\n23 febrer 2018 11:56\t#22 per Hansi (Associat/da)\nGràcies pels bons desitjos, amics! Com que no faig la marató de Barcelona, de moment no pateixo pels terminis de recuperació .\nBarce, tenint en compte que la teva marató a tope és a Roma, pots ser més ambiciós que 1:24:30 (ara ve quan em dius que arribaràs a Gavà amb 100 km a les cames aquesta setmana )\n23 febrer 2018 13:13\t#23 per RugbyMan (Associat/da)\nJa tenim temps recomenat\nSub 1:36:59 : Rugbyman (peró igual al final apreto una mica mes)\ni Hansito...que no sigui res guapu\n24 febrer 2018 01:06\t- 24 febrer 2018 01:07\t#24 per Polgi (Associat/da)\nDoncs aniré a Sub 1h40 i en principi surtire amb Rugbyman pero sense mariconades\nÚltima edició: 24 febrer 2018 01:07 per Polgi.\n24 febrer 2018 13:53\t#25 per RugbyMan (Associat/da)\nPolgi va escriure: Hola\nGavà amb en Polgi.....ja comença a ser un clàssic. Doncs vinga que anirem junts i començem amb el sub 1:38h i ja veurem, oki?\n25 febrer 2018 17:20\t#26 per Dennis Teuling (Associat/da)\nGran cursa avui a Gavà!!\nUn gran ambient Correcat, com sempre, i un dia ideal per córrer.\nSolejat, però fresc, un circuit gairebé pla, i res de vent!! Cap excusa avui per no fer una bona marca, com molts han fet que no estaven fent la preparació per a la Marató de BCN.\nEl Mister JB em va aconsellar anar amb el Mackize a ritme 1h28/1h29, però jo volia provar un ritme 4'06" per estar sobre 1h26:30, massa lluny de Barceroel per intentar anar amb ell.\nVaig sortir relaxat però amb bon ritme, i així vaig passar els primers 3 kms en 12:12 amb el Danistal!\nDe sobte començava a respirar més profund, i li vaig deixar enrera i pensava que anava al mateix ritme.\nEm trobava bé, però estava convençut que encara anava a ritme fins que el segon parcial de 3k (sempre faig parcials de 3k a les curses de 21/42K) em confirmava que res d'això: 12:36 a 4'12". Collons, què passa?\nVaig accelerar una mica (pensava), però el tercer parcial va ser encara pitjor (12:39 - 4'13") i pensava que patiria de debò per fer realitat aquest sub 90'. Tenia un marge de gairebé 1 minut, però tenia motius per preocupar-me. Per segon cop Danistal havia arribat al meu costat.\nCuriosament, vaig baixar una mica l'esforç -per no cremar-me abans d'hora- però va passar el contrari i vaig anar-me de en Dani sense voler. A partir del km 9 estava més pendent de mirar i animar als que ja tornaven (marc, David77, Carlos Casamajó, Boris,\nWallaby, Raúl Martínez, Barceroel, etc, etc... i els seus ànims feia que jo també em trobava més animat.\nPassava per el 10K en 41:43 en la posició 100, però a partir d'aquí feia 6 kms a ritme 4'10" i ara sí sabent que baixaria dels 89'.\nEl sisè parcial de 3k vaig accelerar una mica més, malgrat (a potser gràcies a) el pont, i semblava que encara podia baixar de la hora 28. Tenia 13:08 per fer els últims 3,1 kms, i sabía que havia de mantenir un ritme de 4'12 i a més que ara començava la pujadeta.\nAl km 19 havia llençat ja la tovallola, però de sobte em venia de darrera el gran Mackize que estava fent un entreno de qualitat i va fer tot lo possible perquè baixes dels 88'. Animant-me, esperant-me, animant-me més... i gairebé ho aconsegueix... però no podia. El sisè parcial ja anava a una mitjana de 176 de pulsacions però aquest últim parcial a 189 de mitjana (segons el FR235) !!!\nNo podia més, però molt content de haver pogut fer 1h28:07, tot i els dubtes de mitja cursa.\nBé, rellegint veig un munt de números que no interessa a ningú (només a mi), però lo més important ha sigut veure que molts de vosaltres esteu molt, molt fins, i que segur que fareu una molt bona marató d'aquí 2 setmanes.\nUn plaer, com sempre, poder córrer amb tots vosaltres\n25 febrer 2018 20:36\t- 25 febrer 2018 20:37\t#27 per Polgi (Associat/da)\nDoncs al final he sortit amb en amic i Danabold, ja que ells si que anaven a 1h40'. Rugbyman a Bcn si que sortirem tots junts.\nDoncs hem fet una bona barqueta tirant els 3, i cap a la meitat ha vingut en Sandmannn desde darrera i s'ha ajuntat. Al final he perdut una mica al pont i desprès a la pujada del 19,5 a meta arribant en 1'41'30. He anat be per sensacions, sencer i sense molèsties musculars, però arribo justet a aquesta Marató.\nPer cert, una gran mitja com totes les que son organitzades per Clubs de Atletisme. Encantat de saludar i compartir matí amb molts Correctats i al Mister presionant a 200 m de la meta\nÚltima edició: 25 febrer 2018 20:37 per Polgi.\n26 febrer 2018 06:52\t#28 per Carlos (Associat/da)\nAhir a Gavà tocava tirada a ritme mig.\nDoncs a 4:22 compartínt kms amb una barqueta de luxe💪💪👍🏃♂\n26 febrer 2018 09:20\t- 26 febrer 2018 09:23\t#29 per Ramon_B (Associat/da)\nBona mitja aquest matí a Gavà amb forces correcats. Dia magnífic per córrer i bona organització.\nA quinze dies per la marató he sortit a pel menor desgast possible fent els primers Qm amb arcadi42 .\nA partir del Qm 6 he decidit apretar una mica per assegurar les Sub 2 h ja que no recordava gaire com era la "pujada" final. Ha sortit prou be 1h58'07'' a ritme de 5'36''/Qm.\nLa meva 40ª mitja al sac i una mes sub 2 h.\nEl proper diumenge a la Unirun per finalitzar la meva cursa 499 i el següent la Cursa 500 Marató de Barcelona !\nÚltima edició: 26 febrer 2018 09:23 per Ramon_B.\n26 febrer 2018 19:32\t#30 per sandmannn (Associat/da)\nMitja rapideta ahir, la darrera que podiem apretar una mica abans de la Marató de BCN.\nVaig sortir en progressiu i al km 10, després de olorar-los durat 4kms vaig enganxar la barqueta d'en Polgi, danalbod i amic. Vaig estar amb ells fins al km 15 quan els hi vaig dir que anava tirant ja que a la part final, amb les pujades, m'enganxarien.\nEfectivament, tot just abans de la rambla m'enganxen i tiro amb ells per entrar a pocs segonets d'ells.\nAra a fer Banyoles de tranquis i després a per la senyora Marató\n26 febrer 2018 20:27\t#31 per Jorfer (Associat/da)\nDoncs un més que va córrer ahir pels carrers de Gavà i Castelldefels amb la intenció de baixar de 1h32.\nDe seguida vam fer una meravellosa barqueta que ens va portar a tots cap a l'objectiu capitanejada per meep, Jaume86 i Carlos magistralment a ritme constant i sense ensurts. Moltes gràcies a tots tres!!!\nUn plaer córrer en companyia on els moments de dubte passen més ràpids i els quilòmetres de forma més distreta.\nUna pena la baixada constant de corredors a les mitges. Ho comentava amb algun company que sembla que no tenim relleu generacional entre la gent de ruta i sempre som els mateixos i cada cop quedem menys.\nVaig a passar pel qualicat. Ja l'heu fet vosaltres?\nRamon B quin numero tant rodó per a la marató de Bcn, si senyor.\nSandmannn sort a Banyoles.\nDennis vas fer una gran marató i ho saps. M'agrada això dels parcials cada tres quilòmetres, segurament estressem menys a les neurones.\nPolgi, continuem un any més continuem.\n27 febrer 2018 07:35\t#32 per squash (Associat/da)\nvaig córrer el 10mil... sense cap fita quilomètrica al llarg del recorregut, però conec prou la zona per saber que encara era al Baix Llobregat.\nAgraeixo que l'aplicació de certs articles constitucionals no hagin condicionat els colors a l'hora de vestir-nos de corredors. Cert cromatisme rojigualdo em va permetre tenir unes prestacions millors a les esperades.\n27 febrer 2018 22:38\t#33 per Dennis Teuling (Associat/da)\nesquaix, la veritat que has passat desapercebut a Gavà!\nAnaves d'incògnit? Vestit de plàtan?\n28 febrer 2018 08:27\t#34 per squash (Associat/da)\nDennis Teuling va escriure: esquaix, la veritat que has passat desapercebut a Gavà!\nSamarreta verd festuc pantone 149 amb unes franges lil·les pantone 194.\nPantalons gris avorrit.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Saint-Roch Entrada:\nLes Anthémis...Habitacions per nit per només374 EUR Holiday home Allée des Lavandins...Habitacions per nit per només Holiday home Sanary sur Mer MN-1447...Habitacions per nit per només Holiday Home Sanary sur Mer with Fireplace 05...Habitacions per nit per només Més zones a Sanary-sur-Mer\nSaint-Roch és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Sanary-sur-Mer. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Saint-Roch està agraciat amb envoltatns plens de vida, bons restaurants, zones de compra i increibles atraccions. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Sanary-sur-Mer. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Inserti les seves dates de viatge a la nostra pestanya de recerca i busqui els millors preus en allotjaments a Sanary-sur-Mer.\nHotels destacats a Saint-Roch, Sanary-sur-Mer\nAl visitar Sanary-sur-Mer, vosté es sentirà com a casa a Les Anthémis, què li ofereix un...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Allée des Lavandins és...\nAl visitar Sanary-sur-Mer, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Sanary sur Mer MN-1447, què...\nTots els hotels de Sanary-sur-Mer\nHotels a Saint-Roch: Holiday home Allée des Lavandins


Un casino al mig de Vilanova ~ ESPIGALL digital\nUn casino al mig de Vilanova\nGràcies a les obres efectuades a la plaça de les Neus s’ha descobert l’existència d’una sala de jocs amagada.\nUn dels accessos\nFeia dies que els tècnics i arqueòlegs, que investigaven l’entramat de túnels del subsòl vilanoví, intentaven accedir a una galeria dotada de complexos sistemes de defensa, i que semblava que es dirigia a dalt de tot de la Rambla Principal. Però aquests intents no han estat necessaris ja que amb les obres a la plaça de les Neus s’ha esfondrat el sostre de la sala on conduïa aquesta galeria.\nSegons les primeres investigacions a les que ha tingut accés l’equip de l’Espigall, sota la plaça de les Neus de Vilanova i la Geltrú hi havia ubicada una sala de jocs on s’hi reunien religiosos/es i membres de la feligresia vilanovina. Allà hi celebraven timbes de cartes (als Corintis, Tessalonicencs...), partides al twistter, competicions de karaoke amb cançons de missa, visionats de pel•lícules referents ("les sandàlies del pescador", "els 10 manaments", "Quo Vadis?"...), classes de danses jueves, etc. A més a més la sala contava amb un servei de bar especialitzat en tapes a base de pa d’àngel i amb una àmplia carta de vins de missa.\nEls diferents accessos a aquest recinte es troben escampats per diferents punts de la ciutat, però l’entrada més utilitzada fins al moment és la ubicada al 2n confessionari de la dreta de la nau principal de l’església de Sant Antoni.\nPosted in: Societat,VNG\nL’estudi a estudi\nPanellets de xató\nDetingut un mut per injúries a un sord\nEl retorn de les joves tortugues mutants\nVilanovins i vilanovines de 2a


rba salut i gestió: Jaume Freixes: Un periodista no massa ben informat\nEl conseller Ruiz anuncia una reducció d’un 15% en les llistes d’espera, en el període 1 de juliol 2.014 a 30 de juny del 2015.\nFer un concurs públic per adjudicar la gestió d’un CAP no representa més ingressos per la sanitat catalana\nEn un telenotícies de TV3 he vist que al programa L'entrevista de l'Estiu, havien matingut una conversa amb el conseller Ruiz i he volgut mirar si de l’entrevista se'n desprenia alguna informació nova o d’interès, que valgués la pena difondre des del blog.\nI des d’aquesta visió de trobar alguna notícia nova, només n’he sentit una, i ha estat l’anunci del conseller Ruiz, que ha avançat que des de l’1 de juliol del 2014 al 30 de juny del 2015, les llistes d’espera s’han reduït a Catalunya en un 15%. El conseller s’ha compromès a ampliar aquesta informació durant el mes de setembre, al final de les vacances. La resta de l’entrevista, un “déjà vu” al voltant de la privatització, del consorci de Lleida, de la marea blanca, de la pressió i col·lapses als serveis d’urgències (que aquest any no s’estan produint), etc.\nTambé em va cridar l’atenció que el conseller Ruiz deixés ben clar a alguns partits polítics oportunistes que de cap manera es poden auto-proclamar responsables dels més serveis que s’ofereixin aquest estiu als ciutadans, i que si això succeeix és únicament degut a la pressió assistencial, en cap cas a la reivindicació de partits i ajuntaments. El CatSalut atén exclusivament les demandes fetes pels professionals que estiguin basades en situacions reals i els màxims responsables dels centres tenen, com cada any, la responsabilitat d’adequar els recursos disponibles a la pressió assistencial real.\nEl que més ha cridat la meva atenció és el nivell de desinformació del periodista de TV3 Jaume Freixes quan en un moment de l’entrevista ha fet una afirmació del tot desafortunada que denota el grau de desconeixement del periodista dels temes dels qual vol parlar. Ha estat quan, referint-se al conflicte que hi va haver amb el concurs del CAP de l’Escala, li ha dir al conseller que “en el seu l’intent d’aconseguir més diners, el conseller havia fracassat atès que algunes privatitzacions com la del CAP de l’Escala s’han aturat...”\nI aquí toca fer alguns aclariments que ja va fer el propi conseller en resposta a aquest comentari del periodista, però que em sembla que cal incidir-hi més per que afecta a una de tantes mentides que per desconeixement o mala fe es fan córrer i la gent les va repetint com si fossin veritats universals.\nEn primer lloc el sistema sanitari català pel que fa a l’assistència primària, està constituït per un conjunt de Centres d’Atenció Primària (CAP) un 80% dels quals pertany a l’ICS, i un 20% aproximadament es gestionat per altres entitats del SISCAT que és el sistema sanitari públic de Catalunya. Aquestes últimes entitats gestionen aquests centres d’atenció primària en virtut d’uns contractes que s’atorgaven per concurs públic, i que tenien una certa durada en el temps, al venciment del qual, la gestió del CAP havia de sortir novament a concurs. Això no comporta cap ingrés pel Servei Català de la Salut, i per tant, fer aquests concursos no és, com afirmava el periodista, cap instrument per finançar la sanitat pública de Catalunya. Primer error conceptual greu.\nPerò és que en el seu comentari hi havia encara una segona afirmació potser encara més greu que l’anterior. En concret el periodista va fer referència a “aturar la privatització del CAP de l’Escala” quan el que va succeir va ser precisament el treure a concurs un contracte anterior que havia caducat, i que feia molts anys que exercia legalment l’empresa Fundació Salut Empordà, fundació privada amb més de 700 anys d’història (sota diferents estructures jurídiques). Mentre el conseller li feia al periodista aquesta matisació, ell anava insistint “no, no, lo de Eulen...”, i el conseller li va haver d’explicar que Eulen (empresa privada) havia fet millor oferta, en el concurs, que la Fundació Salut Empordà (empresa privada), tot i que el concurs es va haver d’anul·lar per defectes en els plecs de condicions del concurs; per tant si hi havia privatització aquesta feia molts anys que estava feta. Segon error conceptual.\nCal aclarir en tot cas que en aquest 20% de CAP gestionats per centres del SISCAT diferents de l'ICS, alguns d'ells tenen el seu origen d'abans de les transferències (CAP Rambla de Mútua de Terrassa per posar un exemple), i no es pot parlar en cap cas de privatització del servei públic, sinó en tot cas de la gestió del servei duta a terme per agents del propi sistema sanitari públic, que és ben diferent.\nCom es veu, una sèrie d’afirmacions que si no fos per la insistència repetitiva dels mitjans en difondre el que no és, haurien passat probablement desapercebudes. En tot cas el periodista va demostrar que no s’havia preparat suficientment l’entrevista, i si ho havia fet, hi havia coses que no havia entès gens bé, o que l’hi havien explicat força malament, o que havia acudit a fons “interessades” a difondre tots els suposats mals de la sanitat catalana amb l’únic objectiu de desgastar no se si al govern, però si que evidentment al conseller.\nÉs veritat que a Sanitat es poden fer les coses millor, no hi ha cap dubte d’això, però segons quins periodistes també podrien intentar fer millor la seva feina, i sobretot mantenir una objectivitat que avui està supeditada al titular fàcil i a la informació d’impacte més enllà de la seva veracitat.\nHic et hunc 21 d’agost de 2015, a les 19:29\nHome ja es prou gros que facin malament les licitacions (Aigues Ter Llobregat, ABS de l'Escala, etc.) i que el sr. Gallo els hi tombi totes. Te tota la raò FSE, es una empresa privada sense ànim de lucre, EULEN vol guanyar diners amb la nostre salut, hi té tot el dret, lo trist es que el sr. Ruiz li permeti. Estem pendents de sentència TSJC, 198/2013. Però si de nosaltres depen, escalencs i rodalies, no deixarem que cap empresa privada guanyi un euro amb la nostra salut. Salut\nRicard Bosch 21 d’agost de 2015, a les 21:41\nEntenc molt bé la postura que exposes en el teu comentari. Jo crec que una nova normativa europea impedirà que cassos com el de l'Escala es tornin a repetir. El problema no està en el conseller Ruiz, sinó en una legislació que permet que aquestes coses puguin passar, perquè les lleis espanyoles no estan pensades per la realitat catalana, i la xarxa sanitària pública de Catalunya és força diferent de l'espanyola.\nTanmateix, tot i estar d'acord amb el que dius, la Fundació de Salut Empordà és també un empresa privada, sense ànim de lucre, però privada.\nHic et hunc 21 d’agost de 2015, a les 22:24


Actors principals: Ángeles Moreno\nProductor/s: Maria Riera\nDirector/s: Jaime Puertas\nGuió: Jaime Puertas\nMuntatge: Daniel Molina , Jaime Puertas\nDirecció de producció: Maria Riera\nAquestes terres van tenir en antigament un altre nom. La van poblar altres éssers. Diuen que aquests éssers van crear ciutats. Que les pedres profètiques amb les que es van aixecar posseïen un antic poder. Diuen que aquest poder que és fosc ens manté a tots tancats en un miratge que ens fa creure que existim de veritat. Però ja ningú recorda res.


Nova era a l’Afganistan\nLa versió oficial assegura que les dones podran estudiar i treballar, però nombroses activistes afganeses alerten del perill que corren els seus drets\n22 de de setembre del 2021. 16:57\nUn vell cotxe afganès es dirigeix als afores de Kabul. Avança entre un trànsit dens fins a arribar al principi d’un camí estret quan ja cau el sol. L’automòbil no pot continuar, perquè molts dels carrers ni tan sols estan pavimentats. Les cases estan construïdes aprofitant la inclinació de la muntanya, que finalment travessem en total foscor durant diversos minuts a peu. No hi ha una sola llum al veïnat, és un barri pobre, molt pobre. Després d’una trucada, una porta s’obre a diversos metres de nosaltres i una ombra a contrallum, en silenci, fa gestos amb la mà per indicar-nos que seguim el camí cap a casa seva. En aquest pis franc ens trobem amb una de les moltes activistes que s’amaguen en aquests moments a l’Afganistan dels talibans.\n«Aquesta no és casa nostra, hem vingut aquí només per a l’entrevista», puntualitza una dona. Vol denunciar la situació en què es troben les dones al seu país. Estava present en la detenció dels dos periodistes afganesos que cobrien una protesta de dones que van ser notícia a tots els mitjans internacionals després que es publiquessin les fotografies amb els seus cossos masegats pels cops rebuts pels talibans. Aquesta dona parla de diversos casos semblants que coneix en primera persona. Ella no va poder fugir del país, a diferència de moltes de les seves companyes, que sabien el terror que aplicaria ben aviat el nou Govern. Dos dels casos més coneguts són la cantant de pop més reconeguda del país, Aryana Sayeed, que va poder anar-se’n en un dels avions nord-americans, i la coneguda directora de cine Sahraa Karimi, que va poder sortir a Ucraïna.\nA la universitat amb abaia i vel\nLa versió oficial amb referència als drets de les dones és que seran respectats: podran estudiar a la universitat, sempre que portin una abaia o túnica negra llarga que cobreix tot el cos, i un vel. Les classes no seran mixtes i els grups d’estudiants estaran separats per una cortina, segons va dir el ministre d’Educació Superior, Abdul Baqi Haqqani. Asseguren que en aquesta ocasió no impediran que les dones vegin complert el seu dret a l’educació o a treballar fora de la llar.\nPerò des que van prendre el control del país el 15 d’agost, els nous governants han demanat a totes les dones, excepte a les treballadores del sector de la salut pública, que es mantinguin allunyades dels seus llocs de treball fins que millori la situació de seguretat. Aquest mateix dimarts el mul·là Noor Ahmad Sayed va assegurar a EL PERIÓDICO a Kandahar, el bressol dels talibans, que «això una mesura temporal». Però aquí tots tenen a la memòria la xaria (la llei islàmica) que va ser aplicada de manera molt rigorosa en l’anterior etapa talibana, entre 1996 i 2001. Llavors, les dones i les nenes tenien prohibit estudiar a les escoles i universitats.\nPoques dones als carrers\nLa realitat és que poques dones es veuen als carrers de l’Afganistan en proporció amb el nombre d’homes. A Kabul van tenir lloc les protestes més rellevants de les dones que s’oposen a la imposició d’un règim que les expulsa de l’espai públic i les condemna a la invisibilitat, la falta absoluta de drets i les més variades formes de violència.\nJuntament amb les dones, molts altres col·lectius s’amaguen en l’anonimat de les masses per evitar represàlies. «Els talibans no prometen res més que un islam moderat. No se’ls ha de creure», diu el periodista que no s’identifica, al centre de Mazar-i-Sharif, la ciutat fronterera amb l’Uzbekistan. Ens explica que va ser col·laborador directe de l’ara expresident Ashraf Ghani, i que ha estat fugint des que els fonamentalistes van arribar al poder. «Em quedo al mateix lloc un dia com a màxim», explica amb una mascareta sobre la cara, al mateix temps que mostra diverses fotografies al seu telèfon del que ja pertany al seu passat. Mentrestant, diversos curiosos s’arremolinen al seu voltant, cosa que provoca el final immediat de la conversa i que marxi entre la multitud.\nTalibans Afganistan Dones


Presentem «Faci'm oblidar el bosc» de Sònia Moll -\n/ Presentem «Faci'm oblidar el bosc» de Sònia Moll\n28/01/2022 19:00 h Llibreria Documenta - Pau Claris 144 Barcelona\nPresentem «Faci'm oblidar el bosc» de Sònia Moll\nL'autora conversarà i llegirà alguns poemes juntament amb Laura López Granell, poeta i professora de l'Escola d'Escriptura.\nFaci’m oblidar el bosc és la crònica d’un viatge als inferns del dolor, la malaltia, els medicaments i les teràpies per anestesiar-se de les ferides que causa la ferocitat de viure. Una recerca no sempre esperançada d’un aixopluc espiritual, material, humà. La veu poètica arriba al centre exacte esmolat del dol i la devastació, i des d’allà emprèn el retorn (amb escepticisme i un punt d’ironia) en direcció a un lloc des d’on sigui possible, potser, rescatar el desig.\nEl llibre ens arriba després de set anys de silenci poètic i és el poemari més nu, colpidor i lacerant de Sònia Moll.


Nou panorama en la contractació i subcontractació mercantil - Blog Càmpings de Girona\nNou panorama en la contractació i subcontractació mercantil\nLa seva empresa contracta o subcontracta amb altres empresaris l’activitat de restauració, bar, cuina, recepció, consergeria, etc.? Si és així, o té intenció de fer-ho, aquest article li interessa.\nActualment, es troba en tràmit parlamentari una Proposició de Llei de modificació de l’article 42.1 de l’Estatut dels Treballadors, referit a la subcontractació d’obres i serveis referents a la pròpia activitat, que té com a objectiu primordial garantir la igualtat en les condicions laborals dels treballadors subcontractats.\nPerò, abans de l’aprovació definitiva de la citada Llei, a través del mecanisme de la negociació col·lectiva, les parts signatàries del Conveni Col·lectiu de treball interprovincial del sector de la indústria d’hostaleria i turisme de Catalunya per als anys 2017-2019 han arribat a un acord per millorar les condicions de les plantilles que estan subcontractades. Així, l’article 60 del vigent Conveni Col·lectiu regula la contractació i subcontractació mercantil (externalització), afectant als càmpings i ciutats de vacances de la província de Girona que contractin o subcontractin amb altres empreses la prestació de serveis corresponents a les activitats de restauració, sales, bars, pisos, cuina, recepció, economat i consergeria.\nD’acord amb la nova regulació convencional, els treballadors/es de les empreses contractades o subcontractades que prestin els citats serveis, tindran dret a percebre la quantia del salari base i dels complements salarials fixats en les taules del Conveni Col·lectiu d’hostaleria i turisme de Catalunya per als anys 2017-2019, així com a realitzar la jornada anual establerta en el mateix; llevat que les condicions (salari i jornada) siguin inferiors a les fixades per a aquestes persones treballadores pels seus Convenis Col·lectius d’origen, ja siguin aquests de sector o d’empresa, en aquest cas s’aplicaran aquests.\nL’entrada en vigor de l’article 60 es produirà a partir del 31 de desembre de 2018 i no afectarà a aquelles empreses que ja tinguessin externalitzats els serveis amb anterioritat a aquesta data.\nA l’igual que la Proposició de Llei, el nou precepte convencional pretén evitar la competència deslleial entre empreses del mateix sector que busquen la disminució de costos a través de la subcontractació; evitar la precarietat de les condicions laborals dels treballadors de les subcontractistes; i garantir la igualtat salarial dels treballadors d’empreses contractistes o subcontractistes que presten els mateixos serveis que els de l’empresa principal.\nSi bé a través de la negociació col·lectiva s’ha acordat que l’article 60 no afecti a aquelles empreses que ja fessin ús de l’externalització amb anterioritat a 31 de desembre de 2018, hem de tenir en compte que aquesta mesura podrà acabar afectant a tots aquells empresaris que contractin o subcontractin la seva pròpia activitat amb la futura aprovació de la Llei de modificació de l’article 42.1 ET.\nTant si és empresari principal com si és contractista o subcontractista, haurà de calcular l’impacte de costos laborals que suposarà l’entrada en vigor de l’article 60 del Conveni Col·lectiu i la futura reforma legislativa de l’article 42.1 ET.\nEm pregunto, disminuiran els incentius a la subcontractació? Què passarà amb les empreses multi-serveis?


goterris: DE LA VILLANUEVA A LA REINA PER LA CAPÇALERA DEL RIO MAIMONA\nDE LA VILLANUEVA A LA REINA PER LA CAPÇALERA DEL RIO MAIMONA\nDilluns de Pasqua i tornem a eixir a fer una volta ben de matí, aprofitant que els xiquets dormen.\nSi ahir vam anar per la part més alta del terme de la Villanueva, hui ens dirigim cap a l'altra banda, a buscar el río Maimona i Fuente la Reina, repetint un recorregut que ja va fer Pascual l'estiu passat amb amics del poble.\nAixí que a les huit ja estem de camí eixint del poble per la bassa de darrere l'església per tal de retallar uns metres camí de San Martín.\nCom que han canviat l'hora el sol ix més tard i ho fa, més o menys, a la vegada que nosaltres eixim del poble, alçant-se per les llomes que queden davant nostre, cap al Sabinar.\nPlaça de la Villanueva.\nTravessant els bancals treballats de la vora del poble ens trobem a Jose Manuel, ben matiner, que està plantant quereguilles. Ell ha sigut i és el guia per a la recuperació dels camins que estan duent a terme els jòvens (i no tan jòvens) del poble.\nEl saludem i fem camí pensant en qui acabarà primer, si ell de plantar les quereguilles o nosaltres de fer la volta.\nEixida del sol per San Martín.\nLa drecera ens porta al camí de San Martín, o de la Reina, perquè també va cap allí, i el seguim passant la variant de la carretera que es va fer fa uns anys evitant que els pocs cotxes que passen ho facen per dins del poble.\nL'ermita de San Martín s'alça en un tossalet de l'altra banda del barranquet que corre als peus del poble, i ací es va de romeria quan són les festes patronals.\nEs troba en bon estat després d'haver arreglat la teulada i disposa d'un porxe al davant i un cobert a la vora per arrecerar-se en cas de mal temps.\nDes de l'ermita continuem pel camí de la Reina, ara en bona part pista, per on passa també el PR-CV-63.3. Anem travessant bancals treballats que s'alternen amb d'altres erms. Ací el cultiu tradicional van ser els cereals que, als anys 60 van deixar pas als ametlers i ara, en una nova reconversió de cultius, estan sent substituïts per les carrasques truferes que fins i tot han suposat la recuperació d'antics bancals abandonats de fa dècades.\nA cosa de mig quilòmetre de San Martín i abans d'arribar a la Pinada deixem el camí vell de la Reina i trenquem a l'esquerra pel camino del Sabinar, que en esta primera part és també pista.\nCamino de la fuente Pierres.\nEl camí recorre una lloma recte fins que gira a la dreta per anar cap al Sabinar. Ací continua recte entre parets el vell camí cap a la fuente Pierres, recuperat i netejat tot i què mai es va acabar de perdre.\nBaixant pel Sabinar.\nDeixem enrere els bancals treballats i als nostres voltants apareix un paisatge variat on alternen els pinars espessos amb d'altres més oberts i matollars amb alguns pins i savines.\nEl camí planeja passant per la vora d'uns bancals sembrats per la societat de caçadors fins que arriba a un ample tallafocs per on passa una línia elèctrica.\nEntrant a la Reina.\nPoc després deixem enrere el terme de la Villanueva i entrem al de la Reina, i comencem una llarga però poc pronunciada baixada cap al riu.\nDavant nostre veiem el mas de Pastores, antic mas on fa uns anys es va fer una urbanització a l'estil del mas tradicional. No arribarem a ell doncs queda de l'altra banda del riu.\nArribem així finalment a la fuente Pierres, a la voreta del riu que forma una gran badina on abelleix banyar-se ... però ho deixarem per a l'estiu que ara no acompanya el temps.\nSenda del Maimona.\nLa font es troba en una revolta del riu, aprofitada per a fer bancals que ara s'han convertit en prats. A partir d'ací el riu continua recte i va encaixant-se progressivament i per la dreta hi ha una senda que el segueix fins a la Reina, i que seguirem.\nCinglo de los Gatos.\nLa senda, clara i neta, avança sempre per la vora del riu que va encaixant-se i passa sota el Cinglo de los Gatos, llarga cinglera de roques que tanquen per l'est l'estret que va obrint el riu buscant el nivell de base del Millars.\nCabres al Cinglo de los Gatos.\nLa vegetació canvia i les savines, ginebres, pins i coscoll dels altiplans deixa pas a un pinar entreverat de plantes més amants de la humitat i la frescor: marfulls, xops, salzes, pruneres, ... que pasturen algunes cabres com les que podem vore en unes roques dalt nostre.\nConforme anem riu avall el paisatge es torna més espectacular. La senda puja i baixa evitant grans blocs de pedra caiguts dels cingles i que en algun punt arriben a tapar tot el riu que passa sota els més grans.\nBlocs caiguts a la Cueva Honda.\nPassat el caos de blocs queda a l'esquerra un gran cingle a la Covatilla, mentre que nosaltres seguim un vell caminal que coincideix en part amb una sèquia que pren l'aigua per a regar la Cañadilla.\nEixint del riu.\nDeixem la sèquia i la senda busca ara el vell camino de la Cañadilla, un camí de ferradura que travessa les penyes esquivant-ne unes, pujant-ne d'altres i sempre traçat per llocs impossibles.\nCamino de la Cañadilla.\nCom també impossibles semblen els bancals que hi ha escampats entre els blocs, allí on hi ha un parell de vares de terra fèrtil. La resta està ocupat per una rourera que creix entre les penyes.\nCinglo de la Cueva Honda.\nDe l'altra banda, cap a la Covatilla es veu també el traçat d'una antiga sèquia penjada dels cingles, una autèntica obra d'enginyeria popular que mira de resistir el pas del temps, les tempestes i les solsides.\nCamí sota el carrascar.\nEl camí va abandonant la vall del riu quan esta s'obre en la Hondonada on hi ha les hortes de Fuente la Reina, que baixen en graderia fins al riu que corre cada vegada més fondo.\nBancals impossibles a la Cañadilla.\nEste tram de camí, planer i de bon peany, travessa un dels paratges més impressionants i bonics de les comarques de Castelló. Sembla mentida que després de tant caminat encara hi haja raconades com esta que acaben sorprenent el senderista i només per este tram la ruta bé mereixeria estar entre les millors rutes de les comarques valencianes.\nLa Reina des de la Cañadilla.\nLa senda comença a baixar cap a la Reina, o millor dit, baixa cap a la carretera doncs la Reina es troba davant nostre dalt d'un altre cingle als peus del qual s'estenen les velles hortes ara majoritàriament ermes.\nTunel de carrasques.\nTravessem un tunel de carrasques abans d'arribar a la carretera. Hem de seguir ara un bell tros per la carretera que ens porta sota les cases del poble per la vora del barranco de la Graja.\nAcí hi ha una microrreserva de Flora per preservar un dels últims boscos riparis d'oms que, abans de l'antropització i la grafiosi era el bosc dominant per tot el que ara són hortes.\nQuan la carretera salva el barranco de la Graja amb un pont cal seguir un camí que per la dreta baixa a la fuente de la Mangranera, manantial que ara abasteix d'aigua potable al poble i adés i ara d'aigua de reg per a les hortes. Unes tauletes completen un raconet deliciós.\nFuente la Mangranera.\nDes de la font un camí formigonat puja cap al poble passant sota el cingle on estan les cases.\nFinalment arribem a les primeres cases del poble i el travessem, de pujada, buscant l'eixida cap a la Villanueva.\nL'eixida és seguint la carretera i des d'ella tenim unes magnífiques vistes del poble que s'estén fins als cingles que el voregen formant una bella estampa. Seguim ara el PR-CV-63.3 que enllaça els dos pobles seguint el camí vell.\nCal seguir la carretera uns centenars de metres fins que trobem a la dreta un sender que ens baixa a buscar el camí vell, que continua paral·lel al barranco de la Graja.\nCamino de la Villanueva.\nEl camí, ample, net i empedrat travessa un parell de vegades el barranc abans d'enfilar amunt una llarga costera cap al colladico la Pubill.\nAlto de Santa Bárbara.\nConforme anem pujant a l'esquerra queda el Alto de Santa Bárbara, on vam pujar ahir, i és que el barranco de la Graja baixa directe des d'allí.\nPujant al colladico del Pubill.\nCoronem el coll on parteixen termes la Villanueva i la Reina i a partir d'ací el vell camí es transforma en una pista que recorre la Ostera cap al Pinar.\nDeixem enrere l'Ostera a l'entrar al Pinar, que travessarem per la part més estreta.\nTot i què anem trobant al llarg del recorregut pinars que creixen als antics bancals, ací trobem una massa espessa de pi rodeno que no s'ha artigat mai i sempre ha estat pinar.\nSota el pinar quasi no hi ha sotabosc fruit de l'explotació forestal tradicional que s'hi ha fet i és agradable de passar tot i que només el travessem de raspalló i de seguida n'eixim per l'altra banda trobant-nos els bancals de la Retura.\nLa Villanueva des de la Retura.\nDeixem a l'esquerra una pista que després de travessar la carretera continua al Cerezal (i per on es podria allargar la ruta pujant a l'Alto de Santa Bárbara) i avancem entre els bancals, carrasques i erms de la Retura que conformen un mosaic paisatgístic molt interessant, abans d'enllaçar amb el camí de la Fuente Pierres, per on hem començat la ruta.\nLa Villanueva des de San Martín.\nJa només ens queda arribar a Sant Martín i desfer el camí d'anada, i de seguida estem al poble, a hora prou matinera com per a despertar els menuts que encara dormen i començar el dia.\nPublicat per goterris a 8:05\nEtiquetes de comentaris: fuente la reina, vall del Millars, vall del palancia, villanueva de viver\nJavi Nieto 23 de maig de 2016, a les 13:34\nQue bona ruteta que recorre una part de la Maimona desconeguda per a molts. Vaig fer el mateix recorregut, però començant en Fuente la Reina i anant cap a Villanueva.\nCom be dius, un tram que es compta dels millors en cuestió de l'Alt Millars.\nJavi Nieto 23 de maig de 2016, a les 13:35\ngoterris 23 de maig de 2016, a les 17:30\nSi Javi, per a mi va ser tot un descobriment i vaig quedar sorprés de no haver sentit parlar abans d'eixa senda tan bonica i, sembla que molt oblidada.\nJa suposava que tu que coneixes bé l'Alt Millars la devies haver xafat però bé mereix estar entre les rutes imprescindibles per a qualsevol senderista de la Comunitat Valenciana, sobretot combinant-la amb la pujada a l'Alto de Santa Bárbara.\nEmilio Vera 25 de maig de 2016, a les 20:56\n¡Hola Xavier! Bonica ruta que m'apunte per a quan tinga una estona i m'ho permeta el meu genoll. I es clar, que Javi l'ha recorregut per què coneix pam a pam la comarca.\ngoterris 27 de maig de 2016, a les 9:36\nGràcies pel comentari Emilio. Veig que ja vas fent cosetes, esta ruta és curta però la part del riu un poc trencacames encara que jo crec que amb tranquilitat podries fer-la sense posar en perill la recuperació del genoll.


Política de privacitat ▷ ➡ IK4 ▷ ➡\n1 Política de privacitat\n1.1 Enviament i registre de dades de caràcter general\n2 Exactitud i veracitat de les dades\n3 Exercici dels drets d'accés, rectificació cancel·lació o oposició\n4 Acceptació i consentiment\n5 Canvis en la present política de privacitat\n6 Correus comercials\nAquesta no és només una política de privacitat, és la meva declaració de principis.\nCom a responsable d'aquesta web, vull oferir-te les majors garanties legals en relació amb la teva privacitat i explicar-te amb la major claredat i transparència possible, tot el que fa al tractament d'informació personal dins d'aquest web.\nLes següents condicions són vinculants per a l'usuari i per la responsable d'aquesta web, per això és important que dediquis uns minuts a llegir-la i si no estàs d'acord amb la present, no enviïs les teves dades personals en aquesta web.\nEstà política ha estat actualitzada el 25\nAls efectes del que preveu l'esmentada Llei de Protecció de Dades de Caràcter Personal, les dades personals que ens enviïs seran incorporades a un Fitxer de "USUARIS DE LA WEB i SUBSCRIPTORS", titularitat d'Online Serveis Telemàtics SL amb NIF: B19677095 i amb domicili en C / Blas de Otero nº16 1º Iz. -18230 - Albolote (Granada). Aquest fitxer té implementades totes les mesures tècniques i organitzatives de seguretat establertes al Reial Decret 1720/2007, de desenvolupament de la LOPD.\nEnviament i registre de dades de caràcter general\nL'enviament de dades de caràcter personal en aquesta web és obligatori per contactar, comentar, subscriure a el blog ik4.es, contractar els serveis exposats en aquesta web i adquirir els llibres en format digital.\nQuines dades requereix aquesta web i amb quina finalitat\nik4.es demanarà les Dades de Caràcter Personal dels Usuaris, a través de formularis en línia, via Internet. Les Dades de caràcter personal assolides, en funció de cada cas podran ser, entre altres: nom, cognoms, correu electrònic i connexió d'accés. Així mateix, en el cas de la contractació de serveis, compra de llibres i publicitat, sol·licitaré a l'Usuari determinades dades de caràcter bancari o de pagament.\nEn aquest web només es requeriran dades estrictament adequats a la finalitat de la recollida i s'aposta per:\nSeudonimizar en la mesura de les possibilitats les dades personals.\nDonar transparència a les funcions i el tractament de dades personals que es realitzen en aquest web.\nPermetre a tots els usuaris supervisar el tractament de les seves dades que es realitza en aquest web.\nCrear i millorar elements de seguretat per a oferir-te les millors condicions de navegació segura.\nLes finalitats de les dades recollides en aquest portal són les següents:\nPer respondre als requeriments dels usuaris; Per exemple, si l'usuari deixa la seva informació personal en algun dels formularis de contacte, podem utilitzar aquestes dades per respondre la teva sol·licitud ii donar resposta als dubtes, queixes, comentaris o inquietuds que pugui tenir relatives a la informació inclosa en el Lloc Web, els serveis que es presten a través del Lloc Web, el tractament de les seves dades personals, qüestions referents als textos legals inclosos en el Lloc Web, així com qualssevol altres consultes que pugui tenir.\nPer gestionar la llista de subscripcions, enviar butlletins, promocions i ofertes especials, en aquest cas, només utilitzarem l'adreça de correu i el nom facilitem per l'usuari a l'realitzar la subscripció.\nPer moderar i respondre als comentaris que facin els usuaris en el bloc.\nPer garantir el compliment de les condicions d'ús i la llei aplicable. Això pot incloure desenvolupament d'eines i algoritmes que ajuden a aquesta web a garantir la confidencialitat de les dades personals que recull.\nPer comercialitzar productes i serveis oferts en aquesta web.\nEn alguns casos, la informació sobre els visitants d'aquest lloc és compartida de forma anònima o agregada amb tercers com puguin ser anunciants, patrocinadors o afiliats amb l'única finalitat de millorar els meus serveis i monetitzar la web. Totes aquestes tasques de processament seran regulades segons les normes legals i es respectaran tots els teus drets en matèria de protecció de dades d'acord amb la regulació vigent.\nEn cada un dels casos, l'usuari té plens drets sobre les seves dades personals i sobre l'ús dels mateixos i podrà exercitar-los en qualsevol moment.\nPer presten serveis estrictament necessaris per al desenvolupament de la seva activitat, Online Serveis Telemàtics SL comparteix dades amb els següents prestadors sota les seves corresponents condicions de privacitat.\nServeis de Missatgeria i enviament de butlletins: MailChimp. 675 Ponce de Leon Au NE, Suite 5000 Atlanta, GA 30308.\nEmmagatzematge i backup en núvol: Dropbox -Drive, WeTransfer, Amazon Web Services (Amazon S3)\nSistemes de captura de dades personals que recull aquesta web\nAquesta web utilitza diferents sistemes de captura d'informació personal. Aquest web sempre requereix el consentiment previ dels usuaris per tractar les seves dades personals amb les finalitats indicades.\nSistemes de captura d'informació personal que utilitza ik4.es :\nFormularis de subscripció a continguts: dins del web existeixen diversos formularis per activar la subscripció .Busque a la safata d'entrada del seu correu electrònic. L'usuari haurà de confirmar la seva subscripció per poder validar la seva adreça de correu electrònic. Les dades facilitades seran utilitzades exclusivament per enviar la Newsletter i mantenir-lo actualitzat sobre novetats i ofertes puntuals, exclusives per a subscriptors d'es. Les Newsletter està gestionada per MailChimp.\nA l'utilitzar els serveis de la plataforma MailChimp per a la realització de campanyes de màrqueting per correu electrònic, gestió de subscripcions i enviament de butlletins, has de saber que MailChimp té els seus servidors allotjats als EUA i per tant les teves dades personals seran transferits internacionalment a un país considerat no segur després de la dissolució de Safe Harbor. A l'realitzar una subscripció, acceptes i consents que les teves dades siguin emmagatzemades per la plataforma MailChimp, amb seu a Estats Units, per tal de gestionar l'enviament dels butlletins corresponents. MailChimp està adaptat a les clàusules tipus de la UE en matèria de protecció de dades.\nFormulari de comentaris: La web inclou un formulari per comentar post. L'usuari podrà publicar comentaris en els post que es publiquin. Les dades personals introduïdes al formulari per a inserir aquests comentaris seran utilitzades exclusivament per a moderar-los i publicar-los.\nGaletes: Quan l'usuari es registra o navega en aquesta web, s'emmagatzemen «galetes», L'usuari pot consultar en qualsevol moment la política de cookies per ampliar informació sobre l'ús de cookies i com desactivar-les.\nVenda de publicacions: Mitjançant el portal es poden adquirir publicacions i infoproductos d'Online Serveis Telemàtics SL, en aquest cas, es requereixen dades de comprador (Nom, cognom, i telèfon, adreça postal i e-.mail) a través de la plataforma Paypal com a forma de pagament.\nEls usuaris podran donar-se de baixa en qualsevol moment dels serveis prestats per ik4.es la mateixa Newsletter.\nL'usuari trobarà dins d'aquest lloc, pàgines, promocions, patrocinadors, programes d'afiliats que accedeixen als hàbits de navegació dels usuaris per establir perfils d'usuaris i mostrar-li a l'usuari publicitat en funció als seus interessos i hàbits de navegació. Aquesta informació sempre és anònima i no s'identifica a l'usuari.\nLa Informació que es proporcioni en aquests Llocs patrocinat o enllaços d'afiliats està subjecta a les polítiques de privacitat que s'utilitzin en aquests Llocs i no estarà subjecta a aquesta política de privacitat. Pel que recomanem àmpliament als Usuaris a revisar detalladament les polítiques de privacitat dels enllaços d'afiliats.\nPolítica de privacitat de fonts de rastreig utilitzades en aquest lloc:Google (Analytics)\nEn ik4.es també s'estudien les preferències dels seus usuaris, les seves característiques demogràfiques, els seus patrons de trànsit, i una altra informació en conjunt per a comprendre millor qui constitueixen la nostra audiència i què és el que necessita. El rastreig de les preferències dels nostres usuaris també ens ajuda a mostrar-li els avisos publicitaris més rellevants.\nL'usuari i, en general, qualsevol persona física o jurídica, podrà establir un hipervincle o dispositiu tècnic d'enllaç (per exemple, links o botons) des del seu lloc web a ik4.es (el "Hipervincle"). L'establiment de l'hipervincle no implica en cap cas l'existència de relacions entre ik4.es i el propietari de la web o de la pàgina web en la qual s'estableixi l'hipervincle, ni l'acceptació o aprovació per part de ik4.es dels seus continguts o serveis. En tot cas, ik4.es es reserva el dret de prohibir o inutilitzar en qualsevol moment qualsevol hiperenllaç a el Lloc Web.\nL'Usuari garanteix que les dades personals facilitades a través dels diferents formularis són veraces, quedant obligat a comunicar qualsevol modificació de les mateixes. Igualment, l'Usuari garanteix que tota la informació facilitada correspon amb la seva situació real, que està posada a el dia i és exacta. A més l'Usuari s'obliga a mantenir en tot moment les seves dades actualitzades, sent l'únic responsable de la inexactitud o falsedat de les dades facilitades i dels perjudicis que pugui causar per això a Online Serveis Telemàtics SL com a titular del web ik4.es.\nExercici dels drets d'accés, rectificació cancel·lació o oposició\nPodràs dirigir les teves comunicacions i exercitar els drets d' accés, rectificació, cancel·lació i oposició a través de correu postal a C / Blas de Otero nº16 1º Iz. -18230 - Albolote (Granada) o a l'correu electrònic: info (arroba) contactar.online juntament amb prova vàlida en dret, com fotocòpia de l'DNI o equivalent, indicant en l'assumpte "PROTECCIÓ DE DADES".\nL'Usuari declara haver estat informat de les condicions sobre protecció de dades de caràcter personal, acceptant i consentint el tractament dels mateixos per part d'Online Serveis Telemàtics SL en la forma i per a les finalitats indicades a l' avís legal.\nOnline Serveis Telemàtics SL es reserva el dret a modificar la present política per adaptar-la a novetats legislatives o jurisprudencials així com a pràctiques de la indústria. En aquests supòsits, el prestador anunciarà en aquesta pàgina els canvis introduïts amb raonable antelació a la seva posada en pràctica.\nD'acord amb la LSSICE, Online Serveis Telemàtics SL no realitza pràctiques de SPAM, pel que no envia correus comercials per via electrònica que no hagin estat prèviament sol·licitats o autoritzats per l'Usuari, en algunes ocasions, pot remetre promocions i ofertes puntuals pròpies i tercers, només en els casos en què compti amb l'autorització dels destinataris. En conseqüència, a cada un dels formularis que hi ha hagut en la pàgina web, l'Usuari té la possibilitat de donar el seu consentiment per rebre la meva "Newsletter", amb independència de la informació comercial puntualment sol·licitada. També podrà cancel·lar la seva subscripció de manera automàtica en la mateixa Newsletters.


La Ciència a l'ADN – Pàgina 3 – Blog de divulgació del grup de Genòmica Biomèdica BBGLab\nJuny 4, 2018 Octubre 27, 2019 10 comentaris\nAvui us vull parlar de mutacions genètiques. Quan pensem en mutacions, sovint pensem en malalties hereditàries, en pollastres amb quatre cuixes, o en plantacions de blat de moro modificat genèticament. Ara bé, del que parlarem avui, són unes altres mutacions, les mutacions que ens cal estudiar per avançar en la recerca del Càncer. Les mutacions … Continua la lectura de Les Mutacions\nMai 13, 2018 Octubre 27, 2019 1 comentari\n"No ha escapat a la nostra atenció que l'emparellament concret que hem proposat suggereix immediatament un possible mecanisme de còpia per al material genètic". Aquesta frase és la darrera d'un article científic realment rellevant per a la biologia. És l'article en què l'any 1953 Watson y Crick van descriure l'estructura de l'ADN. Anys més tard … Continua la lectura de La doble hèlix d’ADN\nMai 6, 2018 Octubre 27, 2019 2 comentaris\nEl grup BBGLab estudia el càncer a partir de la genòmica. Així doncs, començaré explicant què és el càncer i una mica què és la genòmica. Del càncer tothom qui més qui menys n'ha sentit a parlar, tothom té algun familiar o conegut que ha patit un càncer. Però, tenim realment clar què vol dir? … Continua la lectura de La Genòmica del Càncer\nAbril 26, 2018 Octubre 27, 2019 1 comentari\nBenvinguts al nou blog de divulgació del grup de Genòmica Biomèdica BBGLab. Em dic Martina Gasull, i escric aquest blog com a complement al web oficial del grup, amb la finalitat d'acostar la ciència que es fa al grup a tothom que hi estigui interessat. L'objectiu del blog és transmetre la nostra recerca d'una manera més propera … Continua la lectura de Comencem


Denuncien l'abandonament i el desús de les casetes de passadissos municipals a Torrassa | Districte7\nDenuncien l’abandonament i el desús de les casetes de passadissos municipals a Torrassa\nA la cantonada del carrer Rosselló i Ronda Torrassa hi ha un conjunt de cases d’estil modernista i de dues plantes totalment restaurades i rehabilitades. Es nota la intenció de fer brillar el seu estil de principis del segle XX, el seu valor històric i la bellesa d’una arquitectura que combina amb una espectacular terrassa a l’edifici del costat.\nAquestes cases, no obstant, no són uns habitatges protegits ni públics. Ni tan sols són la casa d’alguna veïna amb sort del barri. Aquestes cases han esdevingut pisos turístics.\nA l’esquerra de la foto, els pisos turístics de Torrassa al carrer Rosselló\nNomés uns 10 metres més enllà, al passatge de Pons, sí que hi ha un conjunt d’habitatges de planta baixa molt particulars, que són propietat municipal i que es troben buides i tancades des de fa anys. Les conegudes com a casetes de passadissos.\nEl col·lectiu veïnal Defensem el Castell de Bellvís va convocar el passat dimecres una roda de premsa al passatge de Pons al barri de Torrassa per a denunciar el mal estat i el desaprofitament d’uns edificis històrics que haurien d’esdevenir “habitatge accessible i social, segons compromisos municipals”, asseguren aquests activistes en defensa del patrimoni local i que ara mateix es troben en una situació d’abandonament.\nDefensem el Castell de Bellvís ha engegat una campanya de visibilització del patrimoni del barri mitjançant la presentació d’instàncies a l’Ajuntament i visites als espais que volen recuperar o sobre els què volen posar el focus. Van començar la campanya amb aquestes casetes del passatge Pons. Uns edificis construïts l’any 1925 amb la intenció dels antics propietaris agraris d’aprofitar al màxim el sòl per a especular amb l’arribada de la nova població que necessitava urgentment un habitatge. Aquestes casetes són petites, d’entre 20 i 40 metres quadrats i a vegades compartien els serveis. Per saber més de les cases passadissos, pots consultar aquest article de Manel Domínguez.\nRoser Piñol, portaveu del col·lectiu que defensa el patrimoni del barri de Torrassa, va ser l’encarregada de llegir un manifest davant d’una trentena llarga de veïnes i dels mitjans de comunicació. Amb presència de representants polítics d’ERC, En Comú-Podem, PP, Alternativa d’Esquerres de l’Hospitalet i PCPC.\nAl manifest es fa un recordatori de les actuacions municipals relatives a aquests edificis. “L’any 2016 la premsa local ens va donar a conèixer que l’Ajuntament destinava una partida del Pla d’inversions Municipals per adquirir les cases del Passatge Pons. L’any 2018 es va notificar que s’havia efectuat la compra per 300.000 euros i que es restaurarien, es destinarien a habitatges socials i que les obres començarien l’any següent”. Però, tal com denuncia aquesta plataforma veïnal, “han passat més de sis anys i no s’hi ha fet res”. Aquest grup de veïnes denuncia que “els elements decoratius de ressò classicista que tant caracteritzen l’arquitectura del nostre barri: respiralls ceràmics, pinyes de pedra i balustres s’estan erosionant dia a dia”, al mateix temps que recorden que “les fantàstiques reixes de forja van desaparèixer en ser tapiades les finestres”.\nDefensem el Castell de Bellvís reclama actuacions per recuperar el patrimoni, però també per donar-li un ús social. “Tenim moltes persones amb problemes d’habitatge al barri. Aquestes casetes podrien ser una gran solució per a la gent gran amb problemes de mobilitat que viu a un quart sense ascensor”, explica un dels portaveus del col·lectiu.\nLes casetes del passatge Pons, juntament amb les del passatge Mata del costat, segons informació de l’historiador Ireneu Castillo, són un total de 27 habitatges que es troben catalogats pel Pla Especial de Protecció d’àmbit local (PEPPA)\nLas 27 casetas en pasillo de los pasajes Pons y Mata (Rosselló,96) son un #PatrimoniLH de 1925 creadas para permitir la urbanización masiva de esta parte de #LHospitalet. Pese a estar catalogadas y haber sido adquiridas por @LHAjuntament, su estado de degradación resulta indigno. pic.twitter.com/DZCueFIllD\n— Ireneu Castillo (@ireneuc) October 2, 2021\nNo són les úniques d’aquest tipus. A la Torrassa resten encara sis de la trentena que hi havia al segle passat. Un model d’habitatge i urbanisme que responia també a una època d’especulació i de rebuda d’un gran nombre de persones migrades des d’altres indrets de l’estat espanyol. El comunicat de Defensem el Castell de Bellvís també recorda que ara mateix el barri de Torrassa- Collblanc es troba en una situació semblant: “Als darrers anys hem perdut antigues naus industrials, vaqueries, habitatges unifamiliars… tot a favor d’un nou model especulatiu que, sense tenir en compte als veïns, té com a màxima premissa, els guanys, el turisme, la gentrificació i la manca d’habitatges socials”, conclouen.\nSegons ha pogut saber Districte7, les següents accions de la campanya de visibilització i denúncia al voltant del patrimoni de Torrassa i que es presentaran mensualment seran: El Pont d’en Jordà (Pont de Torrassa), el SASD i Sitja, el Castell, el Transformador, el Parc de la Torrassa i l’Espai Ronda de la via.


Amics arbres · Arbres amics: L'"stevia", dolça revolució\n“La industria farmacèutica controla als governs"\nJosep Pàmies / Horticultor i activista\nJosep Pàmies és un expert en la “stevia” (Stevia rebaudiana), una planta medicinal\nJosep Pàmies és un horticultor català i activista contra els edulcorants químics i els transgènics que acaba d’impartir un curs de dos dies en el centre Bit d’Inca sobre les propietats terapèutiques i alimentàries de la planta denominada Stevia. L’acte, organitzat per Slow Food Illes Balears i Unió de Pagesos, ha despertat gran interès.\n- Què és la “Stevia”?\n- És una planta d’origen paraguaiana, de la qual Cristòfol Colom ja parlava. Té un gran poder edulcorant, natural, sense cap caloria. Es consumeix crua o seca i és una gran antidiabètica i molt bona per a la hipertensió, l’ansietat i la circulació.\n- Quan vos vareu interessar per aquesta planta?\n- Fa uns nou anys vaig descobrir la història d’una associació americana de pares de fills que havien mort, segons consideraven, per la ingesta d’aspartam, un edulcorant químic transgènic la patent de la qual pertany a la multinacional Monsanto. Aquests pares reivindicaven la legalització de la “Stevia” com alternativa als edulcorants químics artificials.\n- Llavors vàreu començar a cultivar-la...\n- Sí, i vaig començar a conèixer les seves propietats a través de llibres a internet. Volia saber si era veritat allò que es deia, perquè si era així, era una cosa revolucionària. Ara ja han passat 20.000 persones per a casa meva a cercar “stevia”. Hi ha milers de diabètics pràcticament curats, amb medicació controlada. La medicació química produeix una mala qualitat de vida, infarts, imputacions, cegueres... La combinació de la “stevia” amb medicaments ajuda a no augmentar les dosis d’aquests i contribueix a que el pàncrees torni a funcionar. Està demostrat científicament i, a pesar d’això, la planta segueix prohibida a Europa.\n- Perquè està prohibida?\n- Simplement perquè diuen que és un aliment nou a Europa i s’ha de sotmetre a unes investigacions científiques. La Organització Mundial de la Salut, el juliol de 2008, autoritzà la “stevia” a tot el món com una planta molt segura i amb molts avantatges per a diabètics i hipertensos. No obstant, l’Agència de Seguretat Alimentària europea no l’autoritza. Hi ha pressions molt fortes de la industria farmacèutica, que no vol que la planta entri en el mercat perquè provocaria un descens terrible en les vendes de medicaments químics. El negoci del sucre, controlat per quatre multinacionals, és terrible. Si es plantés “stevia” a 200.000 hectàrees a nivell mundial, una nimietat, es podria fabricar edulcorant per a tota la humanitat.\n- Perquè creu que la industria farmacèutica no vol que aquesta planta es popularitzi?\n- És la industria que controla el món. Crec que hi ha un muntatge per emmalaltir a la societat de forma crònica i puguin ser rendibles altres medicaments que ajudin a fer cròniques les malalties. A Catalunya tenim una persona extraordinària, una monja benedictina de Monserrat, doctora en Medicina i en Teologia, que ha escrit un llibre sobre els crims de la industria farmacèutica on acusa a quatre o cinc multinacionals de crims contra la humanitat. I a nivell polític és difícil que canviïn les coses perquè aquestes companyies controlen als governs.\n- Hi ha multinacionals que s’han interessat per la “stevia”?\n- La Coca-cola ja ha patentat la planta conjuntament amb Cargill, i també la Pepsi-cola. Cargill està realitzant la part de millora genètica de la planta perquè no produeixi cap sucre beneficiós per a la salut, només un sucre net i no perjudicial. Allò que és medicinal no els interessa per a res. D’aquí uns anys, i si no actuam, les llavors de la “stevia” seran transgèniques, només produiran el sucre que volen aquestes empreses.\n- Llavors, quina alternativa té la gent al monopoli d’aquesta industria?\n- La única via que ens queda és que la societat conegui la planta i crear nuclis de cultivadors d’”stevia” perquè s’estengui com una taca d’oli per tot. Si reproduïm mitjançant esqueixos, allò que és una gran sort perquè la planta ho permet, mai es contaminarà a través de la pol·linització de les flors.\n- Com es pot aconseguir aquesta planta a Mallorca?\n- Unió de Pagesos i l’associació Slow Food Balears tendran pagesos productors de la planta per a repartir-la. Jo ho he fet de forma gratuïta durant molts anys, ara ja és inviable perquè el cost és molt gran. A partir d’ara cobrarem qualque cosa, i una part serà per a finançar una associació que hem constituïda, la Dolça Revolució, que treballarà amb tot tipus de plantes cultivables en petits balcons de salut i oferirà informació sobre les propietats. La “Stevia” és un motiu per arribar a molta gent, perquè hi ha milions de diabètics en el país que podran comptar amb alternatives a la medicina oficial, que només aporta pal·liatius.\n· Josep Pàmies · Dolça revolució ·\nM'agradaria saber si algú cultiva stevia a Catalunya i on podria trobar planta pel meu hort.\nSi aneu a les plantacions de Josep Pàmies, a Balaguer, us en proporcionarà.


POLÍGON: Arxipèlag - Annaimiquel, MQP Ciutat Transformadora 2019\nArxipèlag - Annaimiquel, MQP Ciutat Transformadora 2019\nAnnaimiquel és un col·lectiu format per Albert Gironès i Anna Vilamú, un tàndem artístic amb una mirada multidisciplinària que els porta a realitzar projectes de caràcter mural, instal·lacions, intervencions efímeres, performances, vídeos... en general amb una càrrega conceptual important. La seva voluntat d'experimentació i recerca de nous llenguatges els posa sense cap dubte entre els artistes emergents amb propostes més originals de l'escena actual.\nEl seu projecte per a Ciutat Transformadora ha consistit a intervenir en cinc de les estacions elèctriques de la zona de Llevant, fins a arribar a la platja de l'Arrabassada. A diferència de la resta, ells han escollit pintar les teulades i fer algunes marques a les parets de les construccions assenyalant com arribar a veure-les, o simplement donant alguna pista del que explica cadascuna de les frases que hi han pintat a sobre. Per a ells, en aquesta ocasió era més important crear un espai relacional amb el vianant i fer-lo partícip a partir de demanar-li una actitud activa a través d'aquest petit repte, que donar-li una imatge contemplativa. L'elaboració de cada intervenció varia segons l'espai i les seves possibilitats, en alguns casos hi ha dues altures -i per tant dues lectures-: la gent que passa damunt del pont i la que passa per sota; en altres casos només poden gaudir del missatge els veïns i veïnes dels blocs de pisos propers -des dels seus balcons i terrasses.\n«El canvi climàtic és un perill que silenciosament s'ha introduït a la vida quotidiana. Per obrir un espai des d'on pensar aquest fet, ens hem situat a la Tarragona postapocalíptica i a l'estil de les profecies sobre la fi del món, hem anunciat a quin any les construccions de les estacions elèctriques es convertiran en illes a causa de la pujada del nivell del mar.»\nAnnaimiquel, Llevant (Tarragona). Juny, 2019\nImatge Gràfica: RocatoFotografia: Aitor García i Darío CobachoAgraïments:- A Jordi Pérez per l'ajuda. - Als coloms per no atacar el dron.


Un projecte de creació d’esquís de fusta guanya el 7è Concurs d’Idees Emprenedores | NacióBerguedà\nUn projecte de creació d’esquís de fusta guanya el 7è Concurs d’Idees Emprenedores\nNatur Cadí, d'elaboració de xocolata artesana, s'ha s'emportat el vot popular, una de les novetats del certamen d'enguany\nper Pilar Màrquez Ambròs, Berga | 7 de març de 2019 a les 20:30 |\nEls guanyadors del premi amb organitzadors i col·laboradors del Concurs d'Idees Emprenedores. | ADBerguedà\nLiken Skis, un projecte de creació d'esquís de fusta, ha guanyat el primer premi del 7è Concurs d'Idees Emprenedores del Berguedà, el certamen que organitza anualment l'Agència de Desenvolupament amb el patrocini de la Caixa. Així mateix, la Patum Room Escape, l'escape room dedicat a la festa berguedana per excel·lència, ha quedat en segona posició i Floconut, de cosmètica natural, ha ocupat el tercer lloc del certamen berguedà per a emprenedors.\nNatur Cadí - un projecte d'elaboració de xocolata artesana - s'ha emportat el vot popular, una de les novetats que introduïa el certamen d'enguany. L'entrega de premis s'ha celebrat aquest dijous a la Sala Casino de Berga, amb una gala amb música en directe on s'ha volgut destacar l'experiència viscuda fins ara per emprenedors que han guanyat el premi en edicions anteriors.\nEntrega del premi en metàl·lic de 2.500 euros al responsable de Liken Skis, Oriol Baró. Foto: ADBerguedà\nL'acte, conduit pel periodista berguedà Abraham Orriols, ha començat amb el discurs del president del Consell Comarcal del Berguedà i president de l'Agència de Desenvolupament del Berguedà, Josep Lara. Lara ha destacat la transformació d'aquesta edició on les candidatures s'han presentat en format audiovisual a través de Televisió del Berguedà i el premi popular s'ha pogut votar a través del web de Regió7.\nUn fet que, segons Lara, ha permès innovar en el concurs i projectar les propostes d'emprenedoria més enllà de l'àmbit comarcal. Durant l'entrega de premis també hi ha hagut una taula rodona on Maria Costa de l'Escairador, Ester Corrales de Rural Salut, Pau Llorens de Microsprints, i Carles Cases d'Ecomatalasser han compartit vivències i coneixements sobre l'emprenedoria al Berguedà. La taula ha estat conduïda pel berguedà Marc Canturri, guanyador d'un dels premis del Concurs d'Idees Emprenedores del Berguedà l'any 2016.\nGuanyadors del 7è Concurs d’Idees Emprenedores. Foto: ADBerguedà\nMés de 15.000 euros en premis\nLa 7a edició del concurs ha repartit, en global, més de 15.000 euros en premis. L'emprenedor Oriol Baró de Liken Skis ha obtingut així el primer premi amb 2.500 euros en metàl·lic i 5.100 euros en un paquet de serveis en benefici del projecte. L'empresa, ubicada a la Pobla de Lillet, es dedica a la fabricació d'esquís de fusta i de forma artesanal, totalment personalitzables i dissenyats de forma específica per a cada client.\nEl segon premi ha estat pels emprenedors Jordi Fígols, Jordi Salvans i Jordi Pujals, pel projecte La Patum Room Escape, una iniciativa ubicada a Berga, que a partir d'una sala d'escape room ambientada en la Patum, han aconseguit endur-se 1.000 euros en metàl·lic i 3.000 euros en un paquet de serveis en benefici del projecte.\nPer la seva banda, Ivette Cortés s'ha emportat el tercer premi amb 500 euros en metàl·lic i 2.850 euros en un paquet de serveis pel seu projecte Floconut, ubicat a l’Ametlla de Merola i basat en la natura, la salut i la cosmètica natural per a l'elaboració de sabons, xampú, sacs tèrmics, entre altres.\nFinalment, el projecte més ben valorat pel públic ha estat Natur Cadí de Boris Lapuerta i Alba Bonet, que han obtingut 559 vots i la dotació de 500 euros en metàl·lic. El projecte Natur Cadí de Cal Rosal basa el seu treball en l'elaboració de xocolata artesana, recuperant l'art de la seva elaboració manual.\nSocietat, Concurs d'Idees Emprenedores, la Caixa, ADBerguedà, premis, Caixa, emprenedoria, premi, Berguedà\nPer CASTRUM LILIETUM el 10 de març de 2019 a les 10:07\n¡ENHORABONA, FELICITATS! ORIOL BARÓ, un Emprenedor i POBLATÁ, guanya en un projecte de creació d’esquís de fusta el 7è Concurs d’Idees Emprenedores. És u n honor per tots nosaltres, els poblatans, de poder tenir i veure com els Poblatans també son uns emprenedor per realizar un treball que dona anomenada a la nostra Vall i amb en l'ORIOL. ENDAVANT.


Algunes coses boniques d’aquesta setmana segons Gabriele Romagnoli (53). - Totxanes, totxos i maons\nNo ser famós\nLa primera cosa bonica del dimecres 12 de maig de 2021 és no ser famós. Mai. Per cap motiu. Fixeu-vos en els viròlegs. Eren gent seriosa, respectada i desconeguda. Ara ens els trobem fins a la sopa i ja els hem avorrit. Em direu: prou que s’ho han buscat, sempre amb alguna declaració a punt per a la televisió o els diaris. Fins i tot escriuen llibres. Més que res perquè els han anat a buscar, fins i tot amb nocturnitat, fent-los la gara-gara i pagant-los bé.\nQuè havien de fer? Primerament s’han barallat entre ells, després amb la resta del món. Fes-te famós i ja ho veuràs. Un ‘amigatxo’ et demanarà un favor i si no l’atens passarà a ser el teu enemic. Compten els teus estalvis. Enreden a ton pare i et tiren en cara fins i tot el que havies escrit a les parets del vàter de l’escola. Sigues ric, i pacient per gastar-te els diners lluny. Però famós no. I menys a l’estranger. No t’ho perdonaran mai. Tret que tinguis prou coratge per passar de tots ells.\nCertament és un calvari, una missió que no t’imaginaves. Deixa-ho córrer. No busquis seguidors. No responguis els correus. No te’n fotis de ningú, encara que te’n moris de ganes. Ets una persona sensible, ho sé. I dues de cada tres vegades una sola ofensa o una crítica malintencionada t’afectarà més que mil felicitacions. Ja ho explicava Gabriel García Márquez: quan era feliç i indocumentat tenia cent amics. Després, només anys de solitud.\nLa vida en la mitjana\nLa primera cosa bonica del dijous 13 de maig de 2021 és saber trobar la mitjana de la nostra vida per comptes de valorar només el punt concret on ara es troba. Poso un exemple: els seguidors de la Juventus. Ara se senten gairebé com els desheretats de la Terra. En els darrers deu anys han guanyat nou campionats de Lliga, però si enguany l’equip acaba en quarta o cinquena posició s’hauran de resignar i de cap manera definir el que els passa com una tragèdia. No s’ha acabat el món. Si durant nou anys has guanyat un milió d’euros i en el desè ingresses ‘només’ quatre-cents mil et queda un patrimoni amb una mitjana de nou-cents quaranta mil euros. Tira milles, que així és la vida. No acabaràs bé si només et fixes en el que perds i no en el que havies guanyat quan el present va imposar els seus límits. Si només valores això comets un error de perspectiva. Et converteixes en un d’aquells fòssils que s’enganxen a tot el que troben sense adonar-se que, ens agradi o no, les coses passen i que no podem pretendre fer curses en moto o tocar en una banda de rock quan tenim setanta anys. Fins i tot coses menys agosarades que aquestes. De vegades, però, passa justament el contrari: el destí es torna boig i s’oblida del terme mig. Aleshores, però, és convenient no oblidar-te de quan la roda no girava. I fer un somrís quan t’arriba un revolt per sorpresa. És el mètode Camilleri: fer la mitjana. I m’emporto tres.


Línia del Prättigau | Ferrocarril rético\nLínia del Prättigau\nTambé anomenada Davoserlinie, per ésser la companyia original de la línia de ferrocarril, és el trajecte entre Landquart i Davos Platz. La línia té 7 túnels, 57 ponts i una llargada total de 50 quilómetres (49,978).\nLa línia que va unir Landquart i Davos, també anomenada Davoser o Prättigaulinie es va fundar l'any 1888 com a Landquart-Davos AG (LD). Descartat el tren convencional, originàriament es volia crear un tren amb cremallera per superar els forts pendents de la vall, i es va discutir una variant amb tres traçats possibles. Es va optar per una variant en adherència que passava per Klosters. El primer enginyer de la línia va ser Achilles Schucan, que més tard va ser director fins l'any 1909.\nLa cerimònia d'inauguració va tenir lloc el 29 de juny de 1888. Ja en 1889 la secció de Landquart a Klosters estava acabada, i vuit mesos més tard es va obrir definitivament la línia fins a Davos-Platz.\nHolsboer a més va tenir l'ideari d'expandir el ferrocarril per aquella regió, per la qual cosa l'any 1895 el Landquart-Davos AG va canviar el seu nom per Ferrocarril rètic (Rhätische Bahn).\nL'any 1897, desprès d'un referèndum el ferrocarril rètic es va convertir en Bundnerische Staatsbahn o empresa estatal.\nLa xarxa va començar a construir-se l'any 1883. Va ser un ciutadà holandes, Willem Jan Holsboer, propietari d'un hotel de Davos que va tenir la primera iniciativa. La seva idea era enllaçar l'estació de Landquart amb Davos per ferrocarril.\nTot va començar amb la malaltia de la seva primera esposa, Margaret Newell Jones, que patia una malaltia pulmonar greu. Holsboer es va casar amb ella l'any 1865, quan treballava de director adjunt en una sucursal del Twentsche Bank.\nHolsboer a viatjar amb la seva dona malalta i el viatge que els va portar en la seva darrera etapa es va convertir en interminable, ja que des de l'estació de tren deLandquart fins arribar a Davos, van trigar set hores de camí. Segurament llavors va pensar en que seria bo tenir una línia de ferrocarril per fer aquells quilòmetres d'una forma més ràpida. En 1867 Margaret va emmalaltir més, y van anar a visitar al metge Alexander Spengler, que acabava de construir la "Davoser Kurhaus". Tot i rebent moltes cures, Margaretha Holsboer va morir, però Wilhem es va fer molt amic de Spengler i va co-fundar el balneari que es va inaugurar l'any 1868.\nEn principi el tren ja arribava a Chur des de l'any 1858, per la qual cosa Willem va voler en un primer moment enllaçar el tren convencional cap a Davos. En les primeres conclusions tècniques els experts van voler que unís la línia convencional des de Chur pel Col de Scaletta, i continuar cap a Chiavenna en Italia.\nEn desembre de 1886, els plans de l'enginyer C. Wetzel van ser aprovats pel Consell Nacional i després pel Parlament (Ständerat), i es van signar convenis amb empreses de construcció, fins i tot abans de decidir el començament de la línia.\nPer a aquest projecte s'havia d'utilitzar amb la via convencional una cremallera, ja que la topografia entre Klosters i el llac de Davos era molt adversa, amb rampes que arribaven a les 100 mil·lèsimes.\nFinalment es va desestimar la cremallera i es va estrènyer l'ample de via a un metre, amb pendents de fins a 45 mil·lèsimes i radi de corba mínim de 100 metres.\nEn maig de 1888 els responsables de la línia van instal·lar el seu quarter general en Küblis, tant l'enginyer en cap C. Wetzel, com el director de la societat, M.A. Schucan van estudiar el plans detallats presentats per la firma de Frankfurt Phillip Holzmann i van acabar per aprovar-los. D'aquesta manera es va iniciar finalment el començament dels treballs el 29 de juny de 1888, encara que una mica abans van començar a fer-se els treballs per foradar el túnel de Fuchsenwinckel, que es va acabar el 26 d'agost de 1888.\nVa haver una especial discrepància en la construcció de l'estació de Davos, ja que en un principi es va preveure la construcció de dues estacions, Davos-Dorf i Davos-Platz, encara que el consell d'administració va proposar en desembre de 1888 la construcció d'una estació única, anomenada Davos-Central, d'aquella una línia de tramvies uniria els barris mencionats. El 21 de gener de 1890 es va tancar la polèmica per donar la raó al projecte inicial. Aquesta controvèrsia va fer que la construcció de les dues estacions comencés més tard i la cerimònia d'obertura es va realitzar amb edificis provisionals de 9 d'octubre de 1889.\nDurant els primers anys d'explotació la companyia va procedir a fer treballs d'extensió i construcció de dispositius de seguretat addicionals.En 1894, la major part de la via que travessava el "Klus" va ser totalment engolida pels despreniments i amb un esforç molt considerable en inversió i esforç humà, es va aconseguir restablir el servei.\nLes important nevades dels primers anys van obligar als promotors a revisar el traçat de certes seccions, d'aquesta manera es van construir vies de sobre-pas en Küblis i Klosters. També les intenses nevades i allaus de l'any 1892 entre Klosters i Davos Wolfgant van obligar a construir noves galeries anti-allaus.\nEls ponts metàl·lics es van haver de reforçar degut a un pes per eix major de les locomotores més llargues. Les travesses de fusta de Croàcia no resistien bé el pas per corba dels combois, que feia que els claus s'obrissin i d'aquesta manera perdre l'ample de via original. Aisí, amb l'aparició dels primers signes de cansament es van canviar les travesses per altres matàl·liques entre 1900 i 1012.\nDurant els anys 30 es van realitzar treballs de drenatge de la via per evitar l'acumulació d'aigua a la plataforma, cosa que feia que en la estreta vall de Mühle sempre tinguéssin problemes deguts a la insufcient evaqüació d'aigües pluvials.\nEl material que originàriament va tenir la línia van ser 5 locomotores a vapor (batejades com a Rhätia, Prättigau, Davos, Flüela i Engadine), 18 cotxes de viatgers de dos eixos, 3 furgons i 21 vagons de mercaderies. Durant el primer any de servei, pes petites locomotores G 3/4 semblaven insuficients pel trajecte entre Landquart i Klosters, ja que la circulació no era gens important, només dos o tres trens per dia.\nQuan ja va entrar en servei la resta de la línia l'any 1890 se va haver de fer front a un augment de la freqüència dels trens, amb la conclusió de la compra de 5 nous cotxes i 39 vagons.\nCom el nou ferrocarril no s'avia provat amb condicions extremes, molt aviat el personal de via es va tenir d'enfrontar a noves dificultats, com la pèrdua d'adherència deguda a les fortes rampes, el que va fer que els maquinistes haguèssin de tornar a aprendre l'ofici per agafar el control de les seves locomotores. Encara que el que més preocupava eres les freqüents avaries, especialment de les locomotores, cosa que va fer que ja l'any 1890 la companyia explotadora veiés que no podria assegurar els trajectes cap a Davos. Es va llogar una locomotora al ferrocarril de l'Appenzell per ajudar a les seves en les parts més abruptes del trajecte entre Küblis i Wolfgang en setembre de 1890. Uns mesos més tard, es van lliurar dues locomotores Mallet per part del fabricant Maffei que van portar els noms de Scaletta i Albula, que van reduir a un mínim suportable les dobles traccions en les rampes més escarpades.