Daniel Innerarity: "L'economia està desbocada I la política és impotent"\nEntrevista amb el director de l'Institut de Governança Democràtica de la Universitat del País Basc\nCARME COLOMINA 12/06/2013 00:00\nPer què creu que la globalització ha portat una nova rapinya?\nVivim en un món d'epidèmies, contaminació, pirateria, propietaris que no ho són. Un accionista avui ja no és el propietari d'una empresa perquè la seva acció és volàtil, tan volàtil com la nostra economia, que diem nostàlgicament que ja no es correspon amb l'economia real. Aquesta volatilització del món recorda molt el debat que hi havia al segle XVII quan anglesos i holandesos discutien sobre si un imperi tenia dret a arribar a un nou territori i quedar-se'l. En aquell moment hi havia espais per colonitzar. Avui, que els estats són més dèbils i en algun cas han fracassat, hi ha noves realitats on actuen els nous pirates a través de paradisos fiscals, de hackers que violen sistemes informàtics o la biopirateria, que patenta allò que abans no tenia propietari.\nEls estats són dèbils però també més controladors. Càmeres al carrer, més seguretat als aeroports...\nQuan els revolucionaris francesos van prendre la Bastilla van pujar a la torre des d'on els observava el sobirà. No només volien decapitar el rei, sinó mirar el món des d'on ell ho feia. Antigament el poderós era algú que podia observar sense ser observat. Avui els termes s'han invertit. El poder està contínuament observat. Això és positiu pel que implica d'escrutini públic. La part negativa o inquietant és que el poder se sent tan observat que acaba modificant el seu comportament. Per això el discurs públic dels polítics és avui tan pobre, tan previsible, perquè se saben observats fins al mínim gest.\n¿Però la capacitat d'intervenció i de control no és el que defineix la democràcia participativa?\nSí, però no és l'únic criteri important. La participació i la crítica al poder és un dels principis de la democràcia, però també ho és la representació, la confiança en la classe política, que avui està sota mínims. Cal trobar l'equilibri. La representació com a únic criteri ens porta al despotisme de les elits. Però prioritzar la participació per sobre de tot ens pot conduir a certes formes de populisme. L'eix tecnocràcia-populisme s'està definint avui dia tant a l'esquerra com a la dreta. Les eleccions italianes han estat l'exemple més clar d'aquest dilema. Un "participacionista" d'esquerres com Beppe Grillo ha tingut un efecte directe en el retorn de Silvio Berlusconi a la primera línia del poder.\nCreix l'euroescepticisme, però mai com ara hem sabut tantes coses sobre què passa a Grècia. ¿La crisi ha donat al sud d'Europa una consciència de problemes compartits?\nLa crisi ens ha abocat a tota la UE al mateix abisme, però no ens ha unit més, sinó que ha tingut un efecte secundari que és la fragmentació entre el centre i la perifèria. També ha fet més visible, més obscena, la irrupció d'altres poders sobre el nostre propi govern. És a dir, el malestar pel domini que ha exercit Alemanya. Tots sabem que aquí no ens governem a nosaltres mateixos, però fins ara era més còmode seguir amb la retòrica nacional.\n¿L'economia és global i la democràcia no?\nMés greu encara. L'economia està desbocada i la política és impotent perquè l'únic espai on la democràcia encara funciona més o menys bé, que és a l'estat nació, és incapaç de governar una economia financera que s'ha fet global.\nI com es millora la democràcia?\nPrimer, fent la política més intel·ligent, perquè no poden governar processos que no entenen bé. A la política no hi ha els més llestos, i no parlo només de les persones sinó de la capacitat d'adaptació d'un sistema que s'ha vist superat. També cal un redisseny. Aquesta democràcia estava pensada per a les societats més simples i homogènies de fa 300 anys. Hi hem d'introduir més valors, més actors, més lògiques i més principis.\nQuè és la sobirania?\nÉs el que ens ha servit durant molt de temps per distingir qui som nosaltres i qui són els altres. I sobre això hem basat la construcció nacional i hem definit qui pot prendre decisions sobre nosaltres.\n¿La Unió Europea ha canviat el "qui som nosaltres"?\nSí, i també qui és responsable de governar-nos i qui no ho és. Tot i que encara no està gens clar qui té competències per imposar-nos determinades mesures i amb quina legitimitat democràtica ho fan. Hi ha un bon embolic per culpa de la vella lògica de l'estat nació.


Hôtel Les Tilleuls de Pareloup Salles-Curan França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 8 allotjaments a Salles-Curan.\nPlace De La Mairie, Salles-Curan, Salles-Curan, França, 12410 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hôtel Les Tilleuls de Pareloup és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Salles-Curan. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hôtel Les Tilleuls de Pareloup, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix habitació familiar, restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hôtel Les Tilleuls de Pareloup.\nTots els tipus de viatgers (105) Parelles (59) Viatgers en solitari (7) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (10) Grups (15)\nAllotjaments a Salles-Curan


“No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” | Emili Bella | Barcelona | Política | El Punt Avui\n“No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” + “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” E-mail\nL’escriptor i periodista Vicenç Villatoro, a la xemeneia de la Tintoreria Llanera de Terrassa ORIOL DURAN.\n“No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” “No és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar” E-mail\nEl periodista i escriptor terrassenc Vicenç Villatoro, exdirector de l’Avui, va ser nomenat el setembre passat director del Memorial Democràtic.\nQuè suposa per a vostè aquest nou repte?\nPer a mi és una oportunitat que agraeixo molt de treballar en un àmbit que em sembla d’una rellevància especial. Ho és des del punt de vista col·lectiu, perquè la preservació i la divulgació de les memòries diverses d’un temps tan dens en dolor i també en esperances com és aquell sobre el qual té responsabilitats fundacionals el Memorial Democràtic, des del anys trenta fins als vuitanta del segle passat, és un acte de justícia imprescindible per entendre el nostre present. I perquè crec que cal recollir aquestes memòries encara vives, superant la distorsió que va representar la memòria esbiaixada del franquisme, en tota la seva diversitat i la seva complexitat. També personalment és una oportunitat perquè en un cert sentit és la continuació d’una experiència com a narrador molt centrada en les memòries de les persones i en què crec que la pròpia experiència vital i professional pot ajudar a complir els objectius del Memorial.\nEls catalans tenim prou memòria?\nTothom té la seva pròpia memòria, personal i familiar, que entronca amb el pòsit que la història ha deixat sobre la comunitat. Però és cert que hi ha memòries que han estat més visibles que altres, i algunes de molt invisibilitzades. Mantenir aquestes memòries és un acte de justícia amb els qui van patir. No crec que els catalans siguem un poble particularment amnèsic. Però sí que hi ha moltes memòries viscudes que mereixen ser més recordades del que són o han estat.\nS’explica bé el període de la Guerra Civil i el franquisme a les escoles? Els joves en tenen un coneixement suficient?\nCrec que és necessari, també per entendre el present, oferir a les noves generacions una visió al més completa d’aquest període dramàtic en què es contempli la seva transcendència i complexitat, vinculant-lo també amb el dramatisme i la intensitat d’aquells mateixos anys a tot el món i especialment a Europa. Tota la formació i la informació és útil i ha de ser respectuosa amb la pluralitat, però al mateix temps compromesa amb uns valors essencials: la democràcia, la llibertat, els drets humans. El món educatiu ha fet i fa una feina immensa, però sempre en queda per fer, i la nostra obligació es col·laborar-hi.\nL’any que ve farà 90 anys de l’aprovació del conegut com a Estatut de Núria. Teniu previst commemorar-ho?\nÉs una de les efemèrides rellevants de l’any vinent, que ha de trobar la seva commemoració justa. Sense que convertim les commemoracions en un escenari forçat per als necessaris debats sobre el present. Els fets s’han d’entendre sempre en el seu context històric. Sense anacronismes i ni presentisme, si més no des d’una institució com el Memorial Democràtic. I els aniversaris han de ser vistos com una oportunitat per a la memòria, més que no pas com un peu forçat. Evidentment, ens plantejarem la manera més adequada de fer-ho.\nEl Memorial Democràtic ha censat 3.843 vestigis franquistes a Catalunya. Per què hi ha tanta resistència a retirar-los?\nCrec que en una societat democràtica hi ha d’haver un consens molt ampli entorn d’una idea: no és acceptable l’exaltació d’un cop d’estat militar contra el règim legal i legítim que era la República. Però una cosa és exaltar i una altra cosa, recordar. No tenen lloc els elements d’exaltació. Però sense exaltar, pot haver-hi sensibilitats diferents per veure com cal recordar un període que va existir i que no podem esborrar com si no hagués passat, perquè estaríem distorsionant la nostra visió del present. En aquest sentit, hi ha qui creu que s’hauria de retirar qualsevol vestigi que recordés el franquisme i hi ha qui creu que seria millor contextualitzar per recordar sense homenatjar ni exaltar. La casuística és molt variada. I les experiències europees en aquest sentit són també diverses. Val la pena analitzar-les i veure què és el més convenient per no oblidar, però tampoc exaltar valors contraris a la democràcia.\nDe quin pressupost disposarà el 2022 el Memorial Democràtic, si s’aproven els comptes?\nEl pressupost per l’any vinent superarà el dos milions d’euros, el que representa un creixement entorn dels cent mil euros, que destinarem sobretot a ampliar una mica els ajuts i subvencions i a buscar maneres noves i més adequades als temps per divulgar les memòries de què som dipositaris. Els objectius a mitjà termini serien, més enllà dels nous accents temàtics que hauríem d’anar incorporant, millorar la nostra capacitat de realitzar activitats presencials, com conferències i exposicions, i sobretot imaginar un veritable Memorial Democràtic virtual, que millorés l’accés a les dades i els continguts propis.\nQuè cal reinterpretar del període de la Transició?\nLa Transició, com tot, s’ha d’explicar en el context del moment. De les fortaleses i les febleses reals de tots els actors en aquell moment. La transició va ser un pacte que s’explica per aquestes fortaleses, que hi eren a totes bandes, i de totes les febleses i fragilitats, que també hi eren. No ja com a director del Memorial, sinó com a observador, diria que el principal problema de la Transició és que aquell pacte per a uns era de mínims i per a altres, de màxims. I, per tant, que moltes coses que es podien acceptar com a provisionals, caducables i a modificar es convertissin en definitives i inamovibles. I en alguns casos, que es produïssin fins i tot alguns passos enrere.\nEl Punt Avui. Girona 20-11-2021, Pàgina 10\nEl Punt Avui. Nacional 20-11-2021, Pàgina 9


Perdre pes sense entrenar-se: 7 pirates de vida senzills, confirmats\nMolta gent vol semblar prim i en forma, però no tothom està preparat per fer dieta i suar al gimnàs. Afortunadament, és possible mantenir-se en forma no només a causa de restriccions en la dieta i l’exercici.\nEstudis científics recents demostren que aparentment insignificants i fins i tot sorprenents, a primera vista, els factors afecten el pes d’una persona. .\nAquí hi ha alguns simples trucs de vida que us poden ajudar a perdre pes sense fer gaire esforç.\nLa dieta líquida: què passarà al cos si només hi ha sopes\nÉs possible perdre pes amb el borscht. Però heu de preparar-lo d’una manera especial.\nNo us quedeu fins tard\nLa qualitat del son és fonamentalment important per a la salut humana en general. És interessant que la manca de descans nocturn es reflecteixi no només en la cara d’una persona adormida, sinó també en les escates.\nEl fet és que durant el son el cos gasta una mitjana de 50-70 kcal per hora i els principals costos energètics són: durant la primera meitat de la nit. Per tant, els que es preocupin pel pes haurien d’anar a dormir aviat.\nEn un somni, el cos produeix activament hormones responsables del metabolisme. La manca regular de son condueix a la alteració dels nivells hormonals, així com al deteriorament de la digestió. Els aliments s’absorbeixen menys, cosa que contribueix a l’aparició de quilos de més.\nA més, la falta de son augmenta el nivell de grelina, una hormona responsable de la fam. Per tant, una persona que no dorm prou sovint vol menjar. A més, l’organisme intenta compensar la manca d’energia amb aliments rics en sucre, que també afecta negativament la xifra.\nCinc més espereu un minut: per què no s’ha d’apagar l’alarma?\nEn lloc d’alegria, podeu obtenir somnolència crònica.\nDormir en plena foscor\nPer cert, la qualitat del son no sempre es determina la seva durada. Per ajudar el cos a recuperar-se correctament, cal dormir en plena foscor. Tanqueu bé les cortines, apagueu tots els llums intermitents dels carregadors, monitors i altres electrodomèstics. O utilitzeu una màscara de son.\nLlum extranya , fins i tot poc brillant, altera els ritmes circadians i afecta negativament la producció d’hormones. Els experiments amb animals han demostrat que els individus que dormien amb una llum parpellejant constantment en la mateixa dieta guanyaven pes més ràpidament que els que dormien en plena foscor.\nSi a la nit és realment millor aïllar l’habitació de llums externes, al contrari, immediatament després de despertar, val la pena obrir les cortines i deixar entrar la llum del sol a l’habitació.\nSi esteu al sol cada matí durant 20-30 minuts,podeu ajudar molt el cos a lluitar contra l’excés de pes. Ho confirmen els resultats d’un estudi de científics de la Northwestern University als Estats Units. El fet és que la llum solar ajusta perfectament el rellotge biològic d’una persona, activant així el metabolisme i tots els processos interns del cos.\nTria plats de colors poc apetitosos\nPer evitar l'augment de pes, és important controlar la quantitat d'aliments consumits. Trucs estranys, però de base científica, ajudaran en això. Així, segons els coloristes, els plats de colors blau, morat, gris i negre redueixen significativament la gana, però els plats vermells, grocs i verds, al contrari, provoquen menjar tant com sigui possible.\nEl contrast dels aliments i estris. Científics nord-americans han demostrat que una persona menjarà un 30% més de pasta amb salsa de tomàquet si se serveix en un plat vermell en lloc d’un de blanc.\nFam emocional: com deixar de prendre l'estrès\nNo cal anar de menjar ràpid per alleujar l'estrès.\nMenja de plats petits\nUn altre Una manera senzilla d’enganyar-se l’estómac mentre es menja és fer servir plats més petits. S'ha comprovat que una ració de la mateixa mida menja molt més ràpid en un plat gran que en un petit. Aquest efecte es va descobrir al segle XIX i es va anomenar la il·lusió de Delboeuf.\nCientífics de l'Institut Tecnològic Estatal de Jordia han dut a terme investigacions per donar suport a aquesta teoria. Es va comprovar que reduir el diàmetre del plat en 5 cm permet menjar un 22% menys d’aliments. Per tant, un simple truc us ajudarà a perdre uns 5 kg en un any.\nPreneu-vos el temps mentre mengeu\nAl ritme modern de la vida, els aperitius a la cursa i els àpats exprés han esdevingut la norma, però els experts aconsellen si és possible, no us afanyeu mentre mengeu. Com a regla general, la sacietat real es produeix abans del que sentim, ja que el senyal de l’estómac al cervell va amb un lleuger retard.\nPer no menjar massa, cal estirar el plaer, menjar en trossos petits i assaborir el sabor dels plats. A més, aquest consell només beneficiarà el sistema digestiu.\nProveu aliments amb el cinquè gust\nUna dieta adequada és un dels principals factors que afecten el pes d'una persona. Però per mantenir una xifra prima, no és del tot necessari seure amb dietes rígides i comptar totes les calories. Alguns aliments són tan eficaços al cos que fins i tot un lleuger augment del seu consum us pot ajudar a perdre pes.\nPerUna propietat similar s’observa en productes que tenen ments (jap. Gust agradable), o cinquè gust. Aquesta categoria inclou bolets, algues, te verd i tomàquets, entre d’altres. Els japonesos creuen que el sabor d’aquests productes no s’adapta als quatre productes bàsics: dolç, salat, àcid i amarg. El secret dels aliments amb la ment es troba en l’alt contingut de glutamat monosòdic natural, que millora les sensacions gustatives. Els científics nord-americans han descobert que després de menjar aliments amb el cinquè gust, la sensació de plenitud es presenta més temps.\nPublicació anterior Els científics han descobert com afecta la mida del peu i del cervell a la longevitat\nPropera publicació Tres exercicis senzills de mal d'esquena per facilitar la vida\nFeu-lo més fort! Top 10 de pistes d'entrenament\nL’esport requereix el nostre compromís, tant físic com moral. De vegades, per completar una carrera llarga o fer un altre conjunt en un exercici d...


Tret de sortida al Curs de Formació 2018-19 de Catalonia Sacra\nCatalonia Sacra prepara la setena edició del seu curs de formació. Com és costum, el curs estarà format per quatre jornades itinerants, localitzades en diferents punts del territori.\nEnguany, les sessions tindran lloc a Horta de Sant Joan (26 d’octubre de 2018), Besalú (11 de gener de 2019), Vic (25 de gener de 2019) i el monestir de Poblet (8 de març de 2019). El 27 d'agost s’obrirà el període d’inscripció.\nEl curs compta amb ponents de primer nivell, especialistes reconeguts en les respectives especialitats, i permet adquirir coneixements per interpretar i explicar el patrimoni artístic del cristianisme a Catalunya.\nLes persones interessades -que poden ser des de guies turístics, gestors patrimonials o persones interessades en les humanitats- poden fer la inscripció per al curs sencer, o bé per a algunes de les jornades.\nMés informació a cataloniasacra.cat/formacio


Cadaqués prohibeix als vehicles pesants accedir al vial del cap de Creus - Diari de Girona\nCadaqués prohibeix als vehicles pesants accedir al vial del cap de Creus\nL'Ajuntament restringeix la circulació de camions, busos i autocaravanes pel mal estat de la via\na.font 10.12.2019 | 00:45\nCadaqués prohibeix als vehicles pesants accedir al vial del cap de Creus Diari de Girona\nL'Ajuntament de Cadaqués ha restringit la circulació de camions, autobusos i autocaravanes a la carretera del cap de Creus. En un ban d'alcaldia emès el passat 5 de desembre, el consistori estableix la prohibició per a vehicles pesants a causa del «mal estat de conservació» de la via. A més, es tracta d'una carretera amb «molts revolts» i amb «poca visibilitat».\nLa mesura s'aplica per «garantir la seguretat del trànsit i de les persones» amb caràcter «provisional i excepcional» des de l'1 de desembre i fins a nou avís, informa l'Ajuntament. Aquesta via és l'únic accés al far del cap de Creus.\nLa restricció afecta els camions de més de 18 tones, autocars de més de 20 places i autocaravanes. La carretera és estreta, però a més, el paviment està en molt mal estat, amb esquerdes i ressalts.\nSolucions al caos circulatori\nD'altra banda, l'Ajuntament de Cadaqués va acollir ahir una reunió amb representants de Roses, el Port de la Selva, el departament d'Interior, Bombers i Agents Rurals per tal de tractar el col·lapse i caos circulatori que pateix cada estiu el municipi, especialment la a la carretera Gi-614, la que connecta Roses amb Cadaqués.\nJa a l'estiu, l'Ajuntament es va reunir amb la Generalitat per tractar la problemàtica i es va anunciar aquesta segona reunió per intentar reduir els col·lapses que es produeixen a l'entrada de la població.


Aquest negre ecològic del celler Finca Viladellops s’endú el premi Gran Vinari d’Or 2017\nTRINITAT GILBERT Vilafranca del Penedès 07/10/2017 00:03\n651x366 La sommelier Rosa Vila va rebre el premi a la trajectòria. / TJERK VAN DER MEULEN TJERK VAN DER MEULEN La sommelier Rosa Vila va rebre el premi a la trajectòria. / TJERK VAN DER MEULEN TJERK VAN DER MEULEN\nEl vi negre ecològic Turó de les Abelles, elaborat pel celler Finca Viladellops (DO Penedès), és el millor vi català del 2017. Així es va oficialitzar ahir en guanyar el premi Gran Vinari d’Or 2017, en la gala que organitza la revista digital Vadevi.cat.\nEl certamen dels Premis Vinari, que es va celebrar ahir a l’Auditori de Vilafranca del Penedès, arribava a la seva cinquena edició.\nDins de la categoria de premis especials, el Turó de les Abelles també es va emportar un altre guardó, el premi Vinari Nissan al Millor Vi Ecològic de l’any. I encara un altre, el tercer, el Vinari d’Or al Millor Vi Negre de Guarda. D’aquesta manera, el mateix vi s’ha alçat amb un triplet i ha sortit com a gran guanyador de la nit.\n“Hi poso molt de carinyo per fer molt bé la meva feina -explicava Marcelo Desvalls, director del celler-, i reivindico la DO Penedès com una terra que sap fer grans vins negres”. Des del principi de la gala, quan Desvalls encara no sabia que el seu vi seria el guanyador, es declarava tranquil, “perquè quan fas la feina ben feta no hi ha d’haver nervis”.\nEl jurat, que va tastar els vins del concurs a cegues, va coincidir a destacar l’harmonia que presenta el Turó de les Abelles, elaborat amb un cupatge a parts iguals de les varietats syrah i garnatxa, del qual es fan unes 2.000 ampolles anualment. Dit amb altres paraules, el vi negre del celler Finca Viladellops està equilibrat, en aroma i en tast, no té una acidesa marcada, ni tampoc és molt alcohòlic, per esmentar-ne dos aspectes que es ponderen en el tast d’un vi. I alhora és atractiu a la vista i en aromes.\nSobre el celler, la Finca Viladellops està situada al poblet homònim, Viladellops, que pertany al municipi d’Olèrdola, a l’Alt Penedès. El 1999 Desvalls va reprendre el projecte familiar de conrear vins i ara el Turó de les Abelles és el vi insígnia del celler. Té aquest nom per la parcel·la on es conrea la garnatxa del vi. Tant la varietat garnatxa com la syrah es recullen en vinyes calcàries i pedregoses, i fins i tot contenen restes de fòssils marins, que són les característiques del massís del Garraf, on està situat el celler.\nEn una entrevista recent amb l’ARA, Desvalls destacava que el conreu ecològic havia fet tornar la vida a les vinyes i això li havia fet recuperar els records d’infància, perquè les abelles i altres insectes havien poblat les vinyes de nou. “De petit, el meu joc preferit era passar entre les vinyes corrent amb un salabret a l’espatlla per veure quantes papallones, marietes i abelles atrapava”, afirmava Desvalls.\nL’elaborador de Finca Viladellops també sosté que el conreu de la vinya ecològica forma part de la seva filosofia vital. A més, també la mateixa vinya li ha demostrat, a ell i a altres elaboradors d’agricultura ecològica, que com més es practica el conreu de vinya biològica, més forta es fa. Així doncs, “el conreu de producció agrària ecològica ens ha demostrat que és la manera que la vinya s’expressi millor i, per tant, tingui menys malures”, deia l’elaborador de Finca Viladellops.\nUn altre dels premis importants, el Gran Vinari Escumós, va ser per al cava Maria Rigol Ordi Gran Reserva Brut Nature 2011. Mentre que el premi Vinari Agbar a la Millor Etiqueta de Vi va ser per al Floresta 3B8, del celler Pere Guardiola. D’altra banda, la sommelier Rosa Vila, ja jubilada, es va emportar el premi Monvínic a la Trajectòria Professional en el Món del Vi. “El meu primer tast va ser als 7 anys, quan acabava de néixer el meu germà petit. Em vaig posar sota una taula a menjar pa, vi i sucre”, confessava ahir la sommelier, emocionada pel premi.\nDurant la gala, les presentadores, l’actriu Txe Arana i la periodista Empar Moliner, van fer diverses reivindicacions, com la demanda que els bars i restaurants servissin els vins i caves a copes. Encara una altra: que els consumidors apostin pels rosats. I que a l’hora de decantar un vi es facin servir els porrons, que poden fer la mateixa feina que un decantador.\nEls Premis Vinari estan organitzats per la revista digital Vadevi.cat, que el 2013 va decidir crear uns guardons que animessin el consum de vins catalans. “No volem ser pessimistes amb les xifres de consum de vi català, que ronden el 35% del vi que es beu a Catalunya, però pensem que podrien ser més altes”, deia ahir Eva Vicens, directora dels Vinari. Per aconseguir aquest objectiu, Vadevi.cat va idear els premis, perquè el digital sosté que “si no es consumeix més vi català és perquè encara no és prou conegut i, per tant, no és perquè no tingui qualitat”, explicava Vicens.\nUna gala com la d’ahir, amb el repartiment de premis “arriba al consumidor final”, i “sabem que el mateix any que els repartim el vi guanyador del Gran Vinari d’Or esgota les existències”, confessava la directora. El cas és que a l’hora d’apostar per un vi o un altre, “al consumidor sempre li agrada apostar per aquells que han guanyat un premi”. Passa en el món del vi i també en el de la restauració, que també s’alinea per destacar amb premis, números d’estrelles i llistes de l’1 al 50.\nEls Premis Vinari estan distribuïts en 12 categories diferents i de cada una reparteixen un premi d’or, tres plates i sis bronzes. El jurat està format per un total de 70 persones expertes en vi. El total de guardons repartits ahir a la nit va ser de 150.\nGran Vinari d’Or: Turó de les Abelles 2013. Finca Viladellops\nGran Vinari Escumós: Maria Rigol Ordi Gran Reserva Brut Nature 2011.\nVinari d’Or Negre Jove: Los Ceps de la Via Verda 2016. Les Vinyes del Convent\nVinari d’Or Blanc Jove: Bancal del Bosc Blanc 2016 Vinyes Domènech\nVinari D’or Rosat: Coca i Fitó Rosa 2015\nNegre Criança: Com Gat i Gos 2014. Cellers Baronia del Montsant\nBlanc Criança: Joan Giné Blanc 2015. Buil & Giné


La GIOrquestra i Marc Timón portaran a Besalú la nova producció Música de Cine - Olot TelevisióOlot Televisió\nLa GIOrquestra i Marc Timón portaran a Besalú la nova producció Música de Cine\nRedacció - Besalú - Publicat a les 9:54h\nL’orquestra simfònica de les comarques gironines comptarà amb el reputat director i compositor de Castelló d’Empúries Marc Timón per oferir la seva nova producció. Música de Cine, un viatge a través de les millors bandes sonores de la història del cinema, arribarà a Besalú aquest dissabte després d’haver-se interpretat ahir a Girona.\nStar Wars, Indiana Jones, ET, Harry Potter, Titanic… Pel·lícules històriques, inoblidables i mundialment conegudes que, a més de tenir guions, actors i arguments magnífics, han comptat sempre amb bandes sonores espectaculars. I aquestes composicions, aquestes obres d’art, es podran escoltar a terres garrotxines d’una manera diferent, essent orquestrades per Marc Timón.\nEl director i compositor de Castelló d’Empúries ha guanyat premis internacionals per les seves bandes sonores i, de fet, està treballant actualment a Hollywood, als Sonic Fuel Studios. Timón està iniciant així la seva carrera a Los Angeles. Actualment el jove i reputat compositor treballa orquestrant la música de la sèrie de Marvel Agent Carter. D’entre els cinquanta guardons nacionals i internacionals que ha rebut Marc Timón, hi destaquen quatre premis Jerry Goldsmith Awards que acumula.\nAixí doncs, Besalú tindrà l’oportunitat de gaudir d’una figura internacional al costat de la prestigiosa GIOrquestra, que acompanyarà Marc Timón amb 10 músics sota la batuta de Marc Timón.\nAhir al vespre el Pati dels Jurats de Girona ja va acollir la primera entrega del Música de Cine, però a Besalú l’entrada serà gratuïta, en una oportunitat única d’escoltar una versió íntima de les millors bandes sonores de la història del cinema en un entorn privilegiat com el Prat de Sant Pere, just al davant del monestir, a partir de dos quarts d’onze del vespre.


Diana, United Kingdom, Regne Unit (23 abr. 2014)\nAparthotel Costa Encantada , 285 habitacions\nL'aparthotel Costa Encantada està situat en una zona extensa i bonica entre el mar i les muntanyes. L'establiment està situat a la zona residencial de Fenals i ofereix una gran piscina exterior i una terrassa.\nLes habitacions i els apartaments tenen balcó i TV amb canals per satèl·lit. A més, disposen de bany privat.\nEls apartaments del Costa Encantada inclouen zona d'estar amb TV de pantalla plana i sofà llit. La zona de cuina disposa de nevera.\nL'Aparthotel Costa Encantada ofereix una piscina coberta climatitzada, sauna i gimnàs.\nEl restaurant de bufet serveix plats internacionals i l'snack-bar ofereix aperitius lleugers. A més, hi ha una pizzeria i una discoteca.\nTossa de Mar està situada a només 15 minuts amb cotxe del complex i Girona, a 35 minuts.\nAparthotel Costa Encantada es troba a Lloret de Mar


Oranges | Iniciativa\nfebrer 17, 2009 · Filed under Opinió\nCom qui controla cuidadosament els temps, sembla que algú ha posat el temporitzador per a que puntualment, i en plena precampanya i campanya de les eleccions basques i galegues, vagen esclatant escàndols grandíssim que toquen a la línia de flotació del PP, que no ens estranyen gens a molts, però que poden suposar-li al partit conservador una deserció en massa dels vots més centrats i menys extremistes. Que si els espies, que si la trama de les empreses corruptes, i sembla que el nou capítol de la saga pot sacsejar en breu els ciments del PP valencià i castellonenc. Podem dir que ja era hora que es fera justícia, però fa por pensar per altra banda que aquesta estiga tutelada i sotmesa interessos electoralistes d’una formació política. Què més vorem fins les eleccions europeesmore–>\nI malgrat tot, preocupant és que a molts no ens sorprenga res del que estiga passant; ja sabíem què era el PP. Irònicament, van tindre una temporada en la qual volien desplaçar com el seu color corporatiu, el blau falangista destenyit, pel taronja, i va haver qui s’ho va prendre al peu de la lletra; cabussant-se en el “ Naranjax”, o el “Orange Market” ( clar, en anglès, òbviament, seguit els plans trilingües de Font de Mora) , tant, que estem ja tots en alerta taronja atemorits de fins on pot aplegar el temporal de la corrupció, com pot posar pates per amunt el govern autonòmic o alguns ajuntaments; ja que qui acaba pagant-ho sempre som els mateixos, els sofrits contribuents. Dóna la sensació que estem davant d’una etapa que toca al seu fi, on les lluites intestines i les mans massa llargues dins del PP faran volar pels aires eixe partit, que haurà d’entrar en un replatejament global, i tant de bo això servisca per apartar per sempre als deshonrats de les institucions, i que pugen, quan la gent els trie, haver-hi polítics decents, de dreta o esquerra, i no el que tenim ara en tants llocs.\njose garcia montañes said,\nJuny 2, 2009 @ 9:15 pm\nsinceramenrt, no em cap al cap com els ciutadans valencians aposten per un partit on la currupcio está a l´odre del dia, algun dia es donaran conte de que fan i qui son els que ens gobernen. ¿On está el sentit comu a l´ora de votar, on están les esquerres d´aquest pais.


Josep Padró - Brotons & Mercadal Josep Padró - Brotons & Mercadal\nEts a: Autors > Josep Padró\nCompositor, Flautista i Flabiolaire\nJosep Padró Sala\nInicia la seva formació musical al Conservatori de Manresa. Realitza estudis de flauta travessera, que perfecciona amb Willy Freivogel, participant com a solista en diferents grups de música de cambra, jazz i simfònics. També estudia flauta de bec, instituïnt el Quartet de Flautes Dolces de Manresa, amb el qual obté el premi nacional de música de cambra Josep M. Ruera.\nÉs diplomat en Pedagogia Musical Moderna per l’Institut Lemmenz, de la Universitat de Lovaina.\nEstudia harmonia i composició, i compta amb una extensa producció de música per a cobla, coral i instrumental de cambra i d’obres d’orientació pedagógica, havent obtingut diversos premis.\nL’any 1976 és fundador i coordinador pedagògic del Centre de Pedagogia Musical Activa Esclat, orientat principalment a la sensibilització dels infants per mitjà de la música. Allà es creen, de forma innovadora, aules de música moderna i tradicional.\nL’any 1982 ingressa al Conservatori Municipal de Música de Manresa, com a professor de flauta travessera i música de cambra, exercint també com a director de l’Orquestra del centre. Imparteix diversos cursos de pedagogia musical moderna, dedicats a mestres i educadors. Mor el 30 de març de 2012 a la seva ciutat natal.\norquestra, cor infantil i instrumental Orff\nSardana per a cobla\ndisponible en lloguer


L’Hospital de la Ribera habilita 40 noves places d’aparcament gratuït per a pacients | RiberaBaixa.info\nL’Hospital de la Ribera habilita 40 noves places d’aparcament gratuït per a pacients\nL’Hospital Universitari de la Ribera ha començat les obres de condicionament de 40 noves places d’aparcament gratuït destinades exclusivament per a usuaris i pacients.\nEn un espai habilitat davant de la parada d’autobús, les noves places d’aparcament, que estaran concloses en els propers dies, se sumen a les altres 529 places amb què ja compten els usuaris de l’Hospital de la Ribera.\nEsta és una de les actuacions empreses per l’actual direcció del centre hospitalari per tal de pal·liar la permanent manca de places de pàrquing que sempre ha patit l’Hospital d’Alzira.\nS’hi sumen les converses iniciades amb la Diputació de València per a la cessió d’un terreny annex a l’Hospital per destinar-lo a aparcament; terreny que ja ha estat cedit a l’Ajuntament d’Alzira i que suposarà el condicionament d’altres 100 places de pàrquing.\nAixí mateix, cal recordar que el Pla Director que l’actual direcció de l’Hospital d’Alzira està elaborant al costat d’un equip d’arquitectes i que, a mitjà-llarg termini, preveu el creixement del centre hospitalari en 10.000 m2, també inclou la construcció d’una nova zona d’aparcament, que permetrà dotar el centre d’altres 500 places més.\nPublicació següentTimó groc / Teucrium aureum\nPublicació anteriorLa primera pilot de les Forces Armades visibilitza a Cullera la lluita de les dones


Josemaria / Sánchez, de nou en primer pla | PadelMaig\nbenvinguda / NOTÍCIES / Josemaria / Sánchez, de nou en primer pla\nLorenzo Lecci López 23 octobre 2021\nPaula Josemaria i Ariana Sánchez classificat per a la final de laCòrdova Obert des de World Padel Tour. Els dos espanyols tornen a la final amb un partit molt complet per derrocar Sainz / Marrero 6/4/6/4.\nPaula i Ariana ja no va ser a la final des de Càller, que no és apte per l’alta qualitat d’aquesta parella. Davant els experimentats Lucia Sainz i Marta Marrero, Paula i Ari van fer un recital dominant els seus adversaris en tot moment del partit.\nSainz / Marrero va aconseguir compensar el marcador guanyant els punts d’or, però la sensació de superioritat de Josemaria / Sanchéz va ser molt important.\nAl començament de la segona ronda, una estadística va sorprendre a tothom: Sainz i Marrero van salvar 8 punts de descans en els primers partits.\nPaula i Ari buscaran un cinquè títol aquesta temporada per a la seva vuitena final jugada.\nAra podeu seguir el partit entre Bela / Coello i Di Nenno / Navarro !


TMB castiga els treballadors del Metro suprimint un complement salarial de 32 euros\nTMB suprimeix un complement salarial de 32 euros mensuals als treballadors del Metro | Europapress\nÉs una mesura que pren arran de la situació de bloqueig en la negociació del nou conveni col·lectiu\nper EP 12 de juliol de 2017 14:50\nTransports Metropolitans de Barcelona (TMB) suprimirà a partir del mes que ve el complement salarial de 32 euros mensuals que cobren els treballadors del Metro, una mesura que pren arran de la situació de bloqueig en la negociació del nou conveni col·lectiu. Així ho ha decidit aquest dimecres el Consell d'Administració de TMB, segons ha explicat el conseller delegat de TMB, Enric Cañas, en una roda de premsa posterior a la reunió del consell. "S'ha decidit deixar sense efecte el pacte que fa un any vam aconseguir amb els treballadors per crear un clima de diàleg favorable i que incloïa un avanç econòmic a compte del conveni", ha apuntat Cañas.\nDes de fa un any, i amb caràcter retroactiu a data 1 de gener del 2016, l'empresa venia pagant 32 euros mensuals extres a cada treballador en concepte d'avanç als possibles augments salarials que tindrien la signatura del conveni, una quantitat que se suprimirà a partir de la nòmina d'agost. L'acord aconseguit fa un any també tenia una garantia de manteniment de la plantilla, que Cañas s'ha compromès a respectar, assegurant que "no hi haurà cap mesura de retallada en contractacions".\nEl Consell de TMB també ha confirmat l'última proposta que va fer als treballadors, que incloïa un increment salarial del voltant del 7% en els propers quatre anys, el pas de 300 persones amb contracte parcial a temps complet i la internalització de 40 llocs de treball actualment externalitzats. "Aquesta proposta, que suposa una despesa de 23 milions d'euros, és la que està en el límit legal i en les possibilitats dels recursos públics que l'empresa gestiona; d'anar més enllà, estaríem posant en risc la qualitat en la prestació del servei", ha dit Cañas. El conseller delegat ha manifestat que "s'han esgotat totes les vies" de negociació i que no faran noves ofertes als treballadors. Preguntat per si TMB veuria amb bons ulls que la Generalitat decretés un arbitratge forçós, Cañas ha respost: "Hem acceptat totes les propostes de mediació de la Generalitat, estem a la seva disposició, la predisposició de l'empresa és dotar-nos d'un conveni col·lectiu".


Pàgines: 1 ... 16 17  19 20 ... 26 Anar Baix\nAutor Tema: Foc per la zona del repetidor (Llegit 46012 cops)\nTinc les ulleres brutes...\n« Respondre #255 el: 07 de Set de 10, 22:55:58 pm »\nSabeu algo del incedi dels voltans de Carcaixent.Açi a Alginet , es divisen clarament 3 focus,a saber , un vora a l'autovia (diria que es el de Carcaixent , per que es veu a un nivell molt baix d'alçada) , el de la Vall (Tal que un volca en plena erupcio) i mes cap al Est imatgine que sera el de la zona de Barxeta ... en fi , a vore si calma la ponenta ,perque desde la meua terraza cada vegada que bufaba una mica ja de nit tancada , veis com automaticament reviscaba , ui sobre tot que detinguen als fills de mare que ven el seu cos a camvit de diners...\n« Respondre #256 el: 07 de Set de 10, 23:01:11 pm »\nSegons el 112 hi han declarats tres incendis a Muro..\n« Respondre #257 el: 07 de Set de 10, 23:03:07 pm »\nyo ya no me fio de lo que pone en la pagina del 112\n« Respondre #258 el: 07 de Set de 10, 23:05:28 pm »\nCada vegada veig mes prop l'incendi de la serra grossa i no magrada gens\n« Respondre #259 el: 07 de Set de 10, 23:06:46 pm »\nara mateix en comuniquen desde Agres que el focus que hi havia en la solana de Agres s'ha agarrat en forza , molt males noticies, maldita siga, quan ja pareixa controlat s'ha tornat a agarrar., vorem que passa pero va direccio de la Covalta.\n« Respondre #260 el: 07 de Set de 10, 23:09:57 pm »\nEstimat tort, eixe incendi que dius on es va estrellar un avio rus no es del mateix any que\nel que va cremar tota la nostra vall, no va haver un sols avio ni helicopter en dies i les brigades locals estaven a la zona da Millares.\nEns van deixar oblidats i abandonats, no va quedar res.\nReconeix que en aquest incendi hem tengut ajuda de tot tip, aerea, bombers i brigades i ejercit.\nMe es indiferent qui manava avans i qui mana avui perque ni vote, pero aquesta vegada no ens em sentit i ens han ajudat.\nDeixeu per favor les idees politique a banda.\nFa 15 anys no ens van ajudar i enguany estan ajundanos e intentant-ho\n« Respondre #261 el: 07 de Set de 10, 23:17:47 pm »\nCita de: patilla en 07 de Set de 10, 23:06:46 pm\nM' han dit que a las 21:30 eren 4 xicotets focus y que s'ha extés rápidament, esperem que no vaja cap al poble que estan en festes..\nP.D. ¿Algú pot confirmar o desmentir si hi han incendis a Muro?\n« Respondre #262 el: 07 de Set de 10, 23:25:13 pm »\nCita de: Alcoianet en 07 de Set de 10, 23:17:47 pm\nPues mirant desde la terrasa no pareix que hi haja res en Muro, pot ser siga el d'Agres.\n« Respondre #263 el: 07 de Set de 10, 23:29:00 pm »\nm'han informat que els incendis de Muro son a Alqueria d'aznar, ja estan controlats, pero han arribat a la carretera del poble, la que uneix les dues localitats i es el mateix incendi que s'ha extés fins allà\n« Respondre #264 el: 07 de Set de 10, 23:30:33 pm »\nGracies per la vostra informacio, estava prou preocupat.\nMenuda nit mos espera, espere no alçarme i vore flames a Alcoi..\n« Respondre #265 el: 07 de Set de 10, 23:32:35 pm »\nAlgú sap si el foc de Mariola ha aarivat a Santa Bàrbera? Cova blanca? Per favor, si algú sap alguna cosa...\n« Respondre #266 el: 07 de Set de 10, 23:33:23 pm »\nbona nit, algun saps com va l'incendi que diuen que hi ha a l'olleria, i per quina part es, per si de cas gira l'aire i comença a cremarse la serra de san esteve.\n« Respondre #267 el: 07 de Set de 10, 23:36:17 pm »\nCita de: estelada en 07 de Set de 10, 23:32:35 pm\n¿Et refereixes al focus actual d´Agres? Si es axí el dire que estava a la Serra de l' Ombria/Benicadell i no crec que haja passat la vall..\nSi preguntes per el de Bocairent, s´ha quedat a 2 km de la Serra de Mariola.\n« Darrera modificació: 07 de Set de 10, 23:39:23 pm per Alcoianet »\n« Respondre #268 el: 07 de Set de 10, 23:36:33 pm »\nCita de: soriano en 07 de Set de 10, 23:33:23 pm\nDude moooooolt que arrive a sant esteve..\n« Respondre #269 el: 07 de Set de 10, 23:41:46 pm »\nJo ja no dubte res... ahir veia impensable que arribara al Pou Clar i mira...\nPàgines: 1 ... 16 17  19 20 ... 26 Anar Dalt


Enric I. Canela » Blog Archive » Ja ha nascut Talència\nEns hem de felicitar, ja ha nascut Talència. Es tracta d’una excel·lent iniciativa per simplificar el sistema de recerca català.\nTalència és la nova institució de foment de la recerca a Catalunya que aglutina les fins ara separades Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats (ICREA), l’Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i de Recerca (AGAUR) i la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació (FCRI).\nTalència estarà dirigida per l’economista Albert Castellanos i compta amb un pressupost proper als 70 milions d’euros per al 2010.\nTalència compta amb un pressupost de 69,4 milions d’euros el 2010, destinats fonamentalment a formació i atracció de talent (45,4 milions), a l’impuls a projectes de recerca (10,6 milions) i a millorar-ne el seu impacte econòmic i social (8,9 milions d’euros).\nUn de cada quatre investigadors catalans rebrà finançament públic des de Talència el 2013, el que suposa un reforç dels programes de suport als doctors i postdoctorats.\nCom a indicador de millora de l’impacte de la recerca al sector productiu es fixa com a objectiu que el percentatge d’investigadors i investigadores que treballin a les empreses s’aproximi al 50% el 2013.\nAra cal que es doti dels recursos necessaris en el futur.


La comarca del Pallars Jussà ha estat escollida per l’associació internacional Green Destinations com una de les 100 destinacions turístiques mundials més sostenibles del 2020, reconeixement que a Espanya, només tenen sis territoris més. Aquest...\nFormació en màrqueting digital per a empreses i agents turístics del Pallars Jussà\nAdreçats als professionals del sector turístic del Pallars Jussà, el 7 d’octubre s’inicia la formació virtual “Màrqueting digital per a empreses i agents turístics del Pallars Jussà”. Es tracta d’un itinerari formatiu de set sessions que es realitzaran...\nEls influencers “Road to wild” de visita a terres pallareses\nAmb l’objectiu de potenciar el turisme sostenible, l’ecoturisme i el cultural, la parella de creadors de continguts online i fotografia, Road To Wild, especialitzats en públic jove, han visitat el Pallars Jussà. Amb la col·laboració del Patronat de...\nConcurs de fotografia de Gavet de la Conca\nFins el 5 d’octubre teniu temps per a participar al Concurs de fotografia sobre els pobles i elements del patrimoni del terme de Gavet de la Conca que organitza l’Ajuntament de Gavet de la Conca. Trobareu les bases del concurs a http://www.gavet.cat/...\nFont: naciodigital.cat La peça ha estat dirigida per Rafa Pérez, Rafael López-Monné i Siqui Sánchez El vídeo promocional del projecte Gratitud Pallars ha guanyat el guardó Turisme Sostenible i Accessible del Terres Travel Festival 2020 de Tortosa, un...\nEl Boumort a la revista Descobrir d'octubre\nLa revista Descobrir d’aquest octubre dedica la portada i dossier central al Boumort. Hi podreu trobar propostes de turisme de fauna (coincidint amb l’època de brama del cérvol en la qual ens trobem), propostes geològiques (vivim en un territori Geoparc...\nEl projecte, impulsat pel Consell Comarcal del Pallars Jussà, té un pressupost de 120.000€ El Consell Comarcal del Pallars Jussà ha iniciat els treballs per l’adequació de la vil•la romana de Llorís, al municipi d’Isona i Conca Dellà. Es tracta d’una...\nA finals d’estiu arriba un dels espectacles de la natura més impressionants: la brama del cérvol a Boumort. De mitjans de setembre a mitjans d’octubre, els cérvols entren en el període d’aparellament, amb els mascles que per tal de marcar territori i...\nAmb aquest títol el diari NacióDigital.Cat proposa una ruta per redescobrir el patrimoni imprescindible del Pallars! L’article fa una llista de 10 atractius principals en un itinerari que recorre el Pallars de sud a nord. La ruta anima a buscar els...\nVídeo sobre les rutes Moturisme gravat per Total Motor TV\nJa podeu veure el vídeo elaborat per Total Motor TV després de la ruta de Moturisme que va fer el passat mes de juliol https://www.youtube.com/watch?v=lxYvIrIa-z8 Concretament al Pallars Jussà la ruta va dur a les periodistes de Balaguer a Cellers per...


Apologia de la curiositat: La crònica negra torna de nou a Olot\ntancada, discreta i tranquil.la, tradicionalista i distant, autosuficient i afortunada amb un benestar monòton i consolidat. Una postal de la petita Suïssa catalana. Tothom oblidava que Olot (33.000 habitants) s'ha volgut promocionar amb l'insistent qualificatiu de volcànica.\nEl rosari d’infortunis de la crònica negra que l'han portada a les pàgines de l'actualitat van començar amb els setze mesos de segrest el 1992-93 de la farmacèutica Maria Àngels Feliu per part d'una petita banda encapçalada pel policia municipal Antoni Guirado. Va reaparèixer amb l’acció de "àngel de la mort" a la residència geriàtrica de la ciutat i amb l’assassí múltiple de l’escopeta.\nLa dramàtica repetició ha encolomat un nou apel.latiu injust i sensacionalista de "ciutat del crim". Olot no es mereix aquesta etiqueta, aquesta revanxa per contrast amb la seva imatge de placidesa, al cor de la Catalunya profunda. Els meandres dels drames provincials sempre han merescut clixés esquemàtics, estrafets, carregats de tintes i vells prejudicis, com ja il.lustrava el 1904 la novel.la La punyalada, escrita per l'olotí Marià Vayreda, carlí i aristòcrara rural. Carregada de morts i de follia a la pròpia comarca, La punyalada es basa precisament en el relat d'un crim, el segrest comès per uns altres trabucaires.\nResulta massa fàcil convertir les brutals desgràcies que han somogut Olot de manera espasmòdica en un fil conductor que només existeix a la cova de les baixes passions d'alguns comentaristes. La veritat que preval per damunt dels clixés i dels sensacionalismes és que l'última guerra carlina va finalitzar el 1876 i des d'aleshores ha plogut molt a la verda, sinuosa i volcànica comarca interior de la Garrotxa, més industrialitzada, reconvertida i modernitzada que la veïna del Ripollès.\nJa no és només la subministradora del 80 % de les imatges de sants de guix que poblaven les esglésies d'Espanya i part de l'estranger, si és que mai havia estat només això. Les seves erupcions volcàniques van cessar fa 11.500 anys, per bé que en restin trenta cràters, recoberts avui de prats ufans i frondoses fagedes.\nUna flamant autovia comunica ara Olot amb la "terra baixa" de Girona i el nou túnel de Bracons amb Vic. Són les actuals falles tectòniques olotines, recorregudes per la indústria del turisme de cap de setmana i de segones residències. Una altra prova de dinamisme la il.lustra la immigració absorbida. Les classes mitjanes han evacuat una part del centre urbà en favor dels afores residencials de cases unifamiliars amb jardí. L’antiga immigració ocupa el barri de Sant Roc i la nova, a la qual pertanyia l’última víctima, s'entafora a les zones degradades del típic barri vell.\nEls olotins encaixen com poden les seves desgràcies, atònits i dolguts quan miren amb culpabilitat aliena el mirall trencat que projecten de la seva vida quotidiana. Volen fugir de la imatge tiranitzada per la urpada de la crònica negra. Esperen que passi el temps i que els focus de l'actualitat apuntin cap a una altra banda. Confien que l'oblit emmudeixi les maledicències i desdibuixi les etiquetes estentòries, indesitjades, deformades. Volen retornar a la monotonia del vulcanisme apagat.


Literatura | El blog d'en Martí\nGasejar, mutilar, sotmetre. La política de les armes no letals.\nPublicado: 15 junio, 2022 | Autor: martisegura | Archivado en: Literatura, Seguridad | Tags: Armes no letals, canó d'aigua, granada atordidora, llençadora, manifestacions, mossos d'esquadra, pilota de goma, seguretat, thin blue line | Deja un comentario\nGasear, Mutilar, Someter, publicat per Katakrak.\nPaul Rocher és economista i diplomat en ciències socials per la prestigiosa universitat francesa Sciences-Po Paris i treballa com a investigador. És l’autor del llibre Gasear, mutilar, someter, publicat a Espanya per Katakrak Liburuak. En aquesta obra, Rocher analitza l’origen, la implementació i l’ús de les considerades com a armes no letals, especialment a França.\nUna arma és un instrument emprat en combat amb l’objectiu de matar, ferir o derrotar un adversari. En català, el diec ofereix una definició més senzilla, encara: Instrument fabricat a propòsit, de què se serveix l’home per a atacar o defensar-se. Les considerades com a “no letals” són aquelles la potència de les quals les situa entre les armes de foc convencionals i la força física del policia i que garanteixen un efecte limitat que mai provoca la mort ni una incapacitat permanent.\nAquestes armes “no letals” proporcionen una avantatge temporal als agents que els ha de permetre recuperar el control d’un espai mitjançant la debilitació, la paralització o la interrupció de les accions d’individus o grups. Degut a l’abast cada cop major d’aquestes armes, la gestió de les masses pot fer-se a distància, proporcionant una major seguretat als agents involucrats.\nLes armes es poden classificar en cinètiques (porres, canons d’aigua, projectils de goma o foam i projecció de partícules), químiques (substàncies irritants, principalment), elèctriques, acústiques, òptiques (llums irritants) i energia dirigida (ones abrasadores). Aquestes tenen efectes diversos:\nCinètiques: mitjançant el contacte de l’arma (o projectil) contra la persona objectiu, causa diferents graus de dolor en funció de la velocitat de l’arma (o projectil), de la distància i de la zona on impacta.\nQuímiques: emprades habitualment en forma de granada, aquest tipus d’arma empra gasos lacrimogens i/o irritants per a dispersar a l’objectiu. A més, poden provocar sons molestos mitjançant la detonació d’una petita càrrega explosiva.\nElèctriques: l’arma elèctrica més comú és el TASER, fabricat per Axon Enterprise, la qual neutralitza l’objectiu mitjançant una descàrrega elèctrica de 50.000 volts i 2,1 miliampers.\nAcústiques: mitjançant dispositius que puguin generar sons a més de 150 dB, ja siguin canons acústics o granades atordidores (que poden arribar als 165 db). El llindar del dany auditiu es considera que són 140 dB.\nÒptiques: tot i que encara no hi ha armes operatives, sí que les hi ha en desenvolupament. Aquestes tenen l’objectiu d’encegar temporalment l’objectiu, ja sigui mitjançant llum extremadament brillant o llums estroboscòpiques que poden causar efectes físics adversos, com ara vòmits.\nFotografia de Martí Urgell.\nLes armes no letals més conegudes i emprades per les policies són els projectils de goma o de plàstic, més comunment anomenats com a pilotes de goma. Aquestes es disparen amb una escopeta o llençadora disenyada a tals efectes. Els mossos d’esquadra utilitzen el model BT-GL06 de 40 mm del fabricant suïs Brugger & Thomet.\nColpejar més fort i més ràpid\nLes armes considerades com a “no letals” són a l’origen de l’increment de la violència exercida per policies. La majoria d’armes no letals han ofert una avantatge tàctica a les policies, ja que han augmentat la distància a la que pot exercir-se el control de masses. Aquest augment de la distància ha disminuït el risc d’utilitzar les armes no letals.\nL’avantatge de la policia en front dels manifestants es basa, doncs, en mantenir la distància. Mantenir aquesta avantatge suposa fer ús de les armes no letals disponibles sense conèixer les intencions concretes del grup de persones que tenen davant.\nLes armes no letals provoquen una tendència a usar-les de forma precoç. Més greu encara, aquesta decisió es basa més en les suposicions del tirador (o dels seus comandaments) que de les intencions reals o evidents.\nLes armes no letals ofereixen una avantatge tàctica als cossos policials. El control de les masses pot realitzar-se a un menor risc per als agents, generant una tendència a usar-les de forma precoç. A més, el qualificatiu de l’arma com a “no letal” fa que el seu ús tingui menors costos polítics per als governs. Però, ho són realment, de no letals, aquestes armes?\nLes armes considerades com a “no letals” ho són en situacions molt específiques. Els fabricants d’aquestes armes especifiquen les condicions en les quals el seu ús és no letal. Normalment, les proves que fan els fabricants són en situacions poc realistes: situacions estàtiques, bona il·luminació, visibilitat clara, amb una mesura precisa de la distància entre el tirador i l’objectiu, i degudament ventilades.\nLa realitat, però, no és aquesta. Les condicions en les quals una arma és no letal poden variar molt en el transcurs d’una protesta. Sovint, els escenaris en què s’acaben emprant aquestes armes són dinàmics, els tiradors estan sota estrès i la visibilitat pot ser reduïda degut a l’ús d’altres tipus d’armes, com els gasos lacrimògens. Inclús si es dispara un projectil de goma apuntant a una zona no letal, l’objectiu pot moure’s entre el moment en què s’ha disparat el projectil i el moment en el que rep l’impacte, passant a ser aquest en una zona letal, com pot ser el cap.\nEn una revisió de la literatura disponible sobre morts, ferides i incapacitacions permanents a causa de bales de goma i/o plàstic, així com d’altres armes similars (vegeu aquí), els autors van trobar informació de 1984 persones ferides entre 1990 i 2017, de les quals 53 en van morir i 300 van patir incapacitacions permanents.\nUna manifestant porta una bandera de la thin blue line enfront d'altres manifestants amb cartells en protesta per la violència racial, als Estats Units.\nEn els últims anys hem pogut presenciar que, davant de la violència i excessos policials, no manquen les justificacions d’aquesta. És un fenomen que hem observat als Estats Units, en les protestes pel Black Lives Matter, però també a casa nostra. L’epítome d’aquesta mena de justificacions és terme thin blue line (la fina línia blava) emprat pels que consideren que la policia és la fina línia que evita que la societat caigui en un caos violent.\nAquesta concepció crea una confrontació entre la policia, que defensa l’ordre de la societat, i qualsevol a qui aquests s’enfrontin. Així, la policia es veu a si mateixa en una fortalesa constantment assetjada. D’aquesta manera es crea un sentiment d’unitat, però al mateix temps justifica un excés de violència que justifiquen en la preservació de l’ordre. Aquests excessos s’han de cometre per evitar que la delinqüència assoli la societat.\nUna arma no letal és aquella les característiques de la qual, en situacions molt específiques, no provoquen danys permanents o la mort. L’ús d’aquestes armes otorga avantatges als cossos policials pel que fa al control de masses, com pot ser en una manifestació. La qualificació d’aquestes armes com a “no letals” i l’avantatge que ofereixen fan que se’n faci un ús preventiu. Aquest ús preventiu és indiferent de les intencions que poguessin tenir les persones contra les que se’n fa ús, d’aquestes armes. El corporativisme, freqüent en cossos policials, contribueix a que el mal ús d’aquestes armes quedi impune. Degut a la seva potencial letalitat i l’ús excessiu que se’n fa, l’ús d’aquestes armes hauria d’estar més restringit, usat en situacions molt concretes i el seu ús degudament fiscalitzat.


Ayuso tancarà Madrid només durant els dos ponts de novembre - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAyuso tancarà Madrid només durant els dos ponts de novembre\nAyuso tancarà Madrid només durant els dos ponts de novembre Regió7\nLa presidenta de la Comunitat de Madrid, Isabel Díaz Ayuso, ha ordenat tancar perimetralment la regió exclusivament durant els dos pròxims ponts, el de Tots Sants i el de l'Almudena (9 de novembre), festiu a la capital. La resta de dies estaran permeses les entrades i sortides, malgrat que el decret de l'estat d'alarma autoritza les autonomies a dur a terme confinaments per un període mínim de set dies naturals.\nFonts del Govern madrileny assenyalen que el reial decret (igual que la pròrroga de l'alarma que aquest dijous va autoritzar el Congrés) no estableix que han de ser set dies consecutius, per la qual cosa Madrid ordena el confinament els dies 30 i 31 d'octubre i 1 i 2 de novembre, així com els dies 7, 8 i 9 de novembre, per abastar els dos ponts i complir amb el període. I al·leguen que el Govern ha aprovat un confinament similar a Ceuta. De fet, el portaveu del PP en l'Assemblea de Madrid, Alfonso Serrano, va assenyalar que el ministre de Sanitat, Salvador Illa, li va dir, en conversa telefònica, al conseller del ram, Enrique Ruiz Escudero, que «li semblava bé [tancar només els ponts] i que es podia fer».\nLa dirigent madrilenya provoca així un nou enfrontament amb el Govern central.\nSe suspenen les misses dels dies de Tots Sant i Difunts, i es reforça el bus.\nEl dol en temps de covid-19: «Demanar ajuda no és ser dèbil. No hi ha ningú vacunat contra el patiment».


Federació d'Ateneus de Catalunya: Hi ha vida cultural més enllà de les rondes? - Social.cat\nDimecres, 17 de juliol de 2019 | 08:15 h\nAquesta setmana s'estan fent virals uns vídeos enregistrats amb el telèfon mòbil, amb un ànim de fer vídeo-denúncia, d'uns adolescents que han visitat una petita granja ramadera i n'han denunciat les condicions. Com sol passar en aquest país, les xarxes han començat a bullir i s'han albirat els primers entrenadors del Barça que tot ho saben per donar lliçons des d'una banda i l'altra. El fet essencial és que això ens condueix a pensar que probablement fa falta més coneixement del món rural, i no parlem només de les explotacions ramaderes.\nNo és gens fàcil viure a Barcelona i pensar més enllà de la gran ciutat. Per molta gent de les àrees metropolitanes, el camp és aquella muntanya maca o aquella parada plena de flors d'estiu que surt a l'espai del Temps de TV3, aquella casa rural on anar a passar un fabulós cap de setmana, o aquell gorg natural on anar a fer caravana per banyar-se un diumenge. Tot això amb les seves notables excepcions, òbviament.\nPerò rere la fotografia i l'autofoto, la vida. Nosaltres tenim moltes entitats culturals a Barcelona, però també moltes més a fora, i a molts els resultarà increïble de creure que més enllà de les rondes hi ha vida intel·ligent, activa i molt participativa, que s'estima la terra.\nQuina vida cultural es pot tenir en pobles de 500 o 1.000 habitants? Tota aquella que els seus habitants vulguin tenir. Les entitats culturals que s'articulen en nuclis de població petits gairebé sempre acostumen a ser el pal de paller de l'associacionisme en aquells indrets. La vida cultural del municipi gira a l'entorn de com de forta sigui aquella entitat, i els socis, acostumen a ser la majoria de veïns del poble. Per això ens trobem amb pobles petits plens d'autoestima perquè són conscients que viuen en una realitat més 'abandonada' i que si els veïns no s'arromanguen, serà difícil que ningú ho vingui a fer per ells.\nDonar valor a la cultura i a la vida al camp és molt important per garantir la sostenibilitat i l'equilibri d'un país amb el món urbà i també l'industrial. L'ecologisme cada vegada ha de tenir un paper més primordial en tots els aspectes de la vida però, per sobre de tot, ens cal més respecte per aquelles realitats que desconeixem.\nEn definitiva, per fer sostenible la cultura en un entorn rural cal que tothom s'hi impliqui: socis, famílies, regidors locals... Sovint només així es poden sustentar els impostos dels locals, o les factures de les reformes. És l'única manera de fer forta l'entitat i, de retruc, la cultura. Lluitar per l'entitat és aconseguir que hom tingui necessitat de fer seva la casa i participar en la cultura que hi genera.


Teatre de la Zarzuela Archivos - SundisaSundisa\nTag : Teatre de la Zarzuela\nHome/Etiquetas Teatre de la Zarzuela\nFernando Silos, passió per l’esport.\nFa vuit anys que va arribar a Sundisa. Havia treballat en el sector del màrqueting i la seva funció era definir i proposar estratègies de màrqueting directe. Però el Fernando és un home d'acció. Amb una gran passió per la pràctica de tota mena d'esports a l'aire lliure (running, esquí, tennis o bicicleta


El projecte, en tramitació, preveu transformar un paisatge emblemàtic en un parc fotovoltaic\n2 min. Manacor 26/05/2014 01:19\nEl projecte del parc de plaques solars fotovoltaiques que es preveu construir a la possessió de Santa Cirga està actualment en exposició pública a la Direcció General d’Indústria i Energia. Aquest projecte preveu l’ocupació d’una superfície de 374.385 metres, unes 130 quarterades, per plaques solars de fins a tres metres d’alt a les finques de Santa Cirga i Son Crespí. Es tracta del pla de camps de blat, d’ordi o civada que retraten molts dels turistes que recorren la carretera que va de Manacor a Portocristo.\nEl parc fotovoltaic seria el més gran de Mallorca i suposaria un augment del 76% de la potència instal·lada a Balears d’aquest tipus d’energia solar. Això permetria deixar d’emetre més de setanta milions de quilos de diòxid de carboni a l’atmosfera, segons s’indica en el projecte Parque fotovoltaico Santa Cirga SL.\nTot plegat, però, ja ha obert el debat entre els partidaris de l’expansió de les energies renovables i entre aquells que aposten per la conservació del paisatge rural.\nEl projecte, que els ciutadans poden consultar per presentar-hi al·legacions, preveu una inversió de 5.854.000 euros i l’impulsen quatre empreses del sector de les energies renovables. El parc de plaques fotovoltaiques “millora la seguretat de subministrament i permet reduir les importacions de petroli i els seus derivats, gas natural o de carbó, dels quals Balears no disposa”, explica l’estudi d’impacte ambiental que acompanya la iniciativa.\nLa planura situada entre la finca de Santa Cirga, propietat de la família March, i la de Son Crespí és el lloc on es preveu ubicar el parc fotovoltaic. “Es tracta d’un sòl ja alterat per l’activitat humana en el qual, a més, no hi ha cap tipus de flora natural a la zona ocupada per la instal·lació, ni es tracta d’un terreny que gaudeixi de cap tipus especial de protecció”, afegeix l’estudi d’impacte paisatgístic.\nCom a conclusió, l’ambientòloga que signa l’estudi d’impacte del projecte adverteix que “l’acció amb més incidència sobre el medi ambient serà la presència dels panells i instal·lacions per l’impacte visual, a més del desbrossament i la preparació del terreny, i la generació de residus durant la fase d’obres”. I assenyala que “aquests efectes negatius queden compensats per les accions correctores proposades, principalment pel manteniment de les parcel·les de pedra seca i la sembra i revegetació d’espècies arbustives i arbòries” a la zona visible des de la carretera, afegeix l’autora de l’estudi.


Nick Heidfeld ocuparà el lloc de Kubica a l'escuderia Lotus Renault\nL'alemany formarà part de la graella de sortida del Gran Premi de Bahrain\nEric Boullier, director esportiu de l'equip, va assegurar que Heidfeld va causar molt bona impressió en unes proves la setmana passada al circuit espanyol de Xerès\n1 min. Barcelona 17/02/2011 17:57\n260x366 Nick Heidfeld / MARK THOMPSON / GETTY Nick Heidfeld / MARK THOMPSON / GETTY\nEl pilot alemany Nick Heidfeld formarà part de l' equip Lotus Renault GP aquesta temporada en substitució de l'accidentat Robert Kubica , segons ha comunicat l' escuderia en una nota de premsa .\n" M'agradaria haver tornat a la Fórmula 1 en circumstàncies diferents " , va explicar el pilot en un comunicat. " Tinc bones sensacions amb el cotxe " , va reconèixer Heidfeld , que es va declarar " extremadament motivat " .\nEl director esportiu de l' equip , Eric Boullier , va assegurar que Heidfeld va realitzar unes proves la setmana passada al circuit espanyol de Xerès i va causar molt bona impressió . " Sempre vam dir que la prioritat era tenir un pilot amb experiència i creiem que és l'home ideal per aquest lloc " , va afegir .\nHeidfeld ja va tenir un primer contacte amb el cotxe oficial de l'escuderia en els entrenaments a Xerès , i entrenarà oficialment amb l' equip en el Circuit de Catalunya del 18 al 21 de febrer. També formarà part de la graella de sortida del Gran Premi de Bahrain al costat del pilot rus Vitaly Petrov .\nEl polonès Kubica va patir un greu accident en un ral·li al nord d'Itàlia el passat 6 de febrer, pel qual ha estat operat en tres ocasions .


Instal·lar una cadira salvaescales ALIUM a Used, Zaragoza - Válida sin barreras - Valida Instal·lar una cadira salvaescales ALIUM a Used, Zaragoza - Válida sin barreras - Valida\nInstal·lar una cadira salvaescales ALIUM a Used, Zaragoza - Válida sin barreras\nTens problemes de mobilitat? Supera'ls amb l'ajuda d'un salvaescales de Válida sin barreras.\nDisposem d'un ampli ventall de productes avalats per marques de prestigi i de màxima qualitat: cadires pujaescales, plataformes salvaescales, elevadors de curt recorregut i solucions mòbils per a persones amb mobilitat reduïda.\nLa tecnologia emprada en Válida sin barreras ofereix autonomia, confort, agilitat i silenci. Així mateix, tots els productes estan dotats dels sistemes de seguretat més avançats.\nCadira pujaescales instal·lada a Used, Zaragoza\nEn aquesta casa particular hem realitzat el muntatge d'una cadira elevadora model ALIUM per a superar un tram d'escales recte.\nEl reposapeus de ALIUM té uns sensors que detenen el pujaescales en cas d'obstrucció, a més, el seient té un cinturó de seguretat retràctil per a major subjecció.\nEs tracta d'una solució accessible ideal per a millorar l'autonomia de les persones, perquè és molt segura, àgil i ocupa molt poc espai allí on s'instal·la.


Un bomber treballant en la revisió dels conductes de ventilació\nActualitzada 06/07/2018 a les 17:33\nLa cuina d'un restaurant d'Escaldes s'ha incendiat avui poc abans de l'una de la tarda. El foc ha estat sufocat pels mateixos empleats de l'establiment amb un extintor, segons han informat els bombers, i els efectius del cos d'extinció s'han encarregat de treure el fum que s'havia acumulat a les instal·lacions del local situat a l'avinguda Carlemany, a l'inici del passeig Arnaldeta de Caboet.\nEls bombers han treballat a més per comprovar l'estat dels conductes de ventilació, després de ser sufocat l'incendi.\nRescat a Tristaina\nEl cos de bombers ha intervingut a més en el rescat de muntanya d'una persona als llacs de Tristaina. Segons ha indicat el cap de guàrdia, han rebut l'avís cap a les onze del matí del mateix excursionista que s'havia fet mal, que anava amb un grup, i que havia patit una lesió en el turmell. El ferit ha estat rescatat en helicòpter des del tercer llac fins a l'hospital Nostra Senyora de Meritxell.


Instal·lats els primers pilons protectors d'una de les voreres del Pont de Sant Jordi d'Alcoi | ARA Multimèdia\nInstal·lats els primers pilons protectors d'una de les voreres del Pont de Sant Jordi d'Alcoi\nEls pilons ja instal·lats\nSegons la previsió de l'Ajuntament, el 22 i 23 de desembre es col·locaran els de l'altra vorera\nL'obra no estarà completa, ja que s'instal·laran unes plaques de metacrilat enllumenat entre piló i piló. La col·locació dels pilons és d'una recomanació de les forces de seguretat per a reforçar la protecció en les vies principals després de l'atemptat de Barcelona\nJa s'hi han col·locat els pilons protectors a la vorera esquerra del Pont de Sant Jordi, la que està més prop de l'Església de Sant Jordi. Els de l'altra vorera s'instal·laran, segons ha informat l'Ajuntament, el divendres 22 i dissabte 23 de desembre. Durant el temps de les obres, es tallarà el carril del pont en sentit Alameda - Centre. L'obra no estarà completa, ja que posteriorment s'instal·laran unes plaques de metacrilat enllumenat entre piló i piló.\nCom ja vam avançar, els 180 pilons tenen 50 centímetres d'alt i 25 centímetres de diàmetre. Cal recordar que la instal·lació dels pilons és d'una recomanació de les forces de seguretat per a reforçar la protecció en les vies principals després de l'atemptat de Barcelona, i el que sí que és cert, és que evitaran el pas de vianants pel mig del pont i incrementaran la sensació de seguretat per la vorera.\nFinalitza 'Avalem Experiència 2018' amb diferents projectes i treballs 20 juliol 2019


Igualada presenta Esportplus.tv, amb un anunci fet amb esportistes i clubs de la ciutat | Ràdio Igualada\nIgualada presenta Esportplus.tv, amb un anunci fet amb esportistes i clubs de la ciutat\nEl cinema de l’Ateneu ha estat l’escenari de la presentació d’Esportplus.tv, la plataforma en streaming de la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC).\nIgualada va ser el primer municipi on es van instal·lar les càmeres autònomes, dotades d’intel·ligència artificial, que donen cobertura a l’esport català. La UFEC va confiar en la capital de l’Anoia perquè fos la pionera en aquesta plataforma. La nova eina permet visionar tant en directe com en diferit els diferents partits que es duen a terme en les instal·lacions esportives de la ciutat.\nUn anunci ‘igualadí’\nLa prioritat que va donar la UFEC a la capital de l’Anoia no va ser a la babalà. La capital de la comarca de l’Anoia és un referent per a la unió de federacions i per aquest motiu el vídeo promocional s’ha fet a Igualada i ha comptat amb diferents esportistes dels clubs igualadins. De fet, l’Ajuntament d’Igualada i la UFEC van voler reconèixer totes les persones que han participat en aquest anunci promocional.\nLa primera plataforma digital de televisió que dona cobertura a totes les competicions de tot l’esport base i amateur català, s’ha proposat l’objectiu d’arribar a final d’aquest 2022 als 30.000 subscriptors i 80.000 espectadors gràcies al desplegament de 100 càmeres amb intel·ligència artificial que s’instal·laran en equipaments esportius d’arreu del país per fer possible les retransmissions en streaming. Actualment, la plataforma ja disposa d’una cartera de 10.000 subscriptors que es van sumar al projecte durant el període de proves iniciat l’any passat amb la retransmissió de més de 1.300 competicions esportives.\nAquí podeu escoltar l’entrevista amb l’alcalde d’Igualada, Marc Castells, i el director de la Fundació UFEC, Pere Vilà


Neix el parc de l’Aqüeducte a Ciutat Meridiana: 12.000 m2 per passejar, jugar i fer esport | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nEls veïns i les veïnes del barri de Ciutat Meridiana ja poden passejar, jugar i fer esport al nou parc de l’Aqüeducte. L’antic camp de futbol del barri s’ha transformat en 12.260 metres quadrats de verd, zones d’estada, jocs infantils i equipaments esportius per a totes les edats. La remodelació s’emmarca en el Pla de barris, que s’ha treballat amb el veïnat.\nEl nou parc de l’Aqüeducte s’obre en un gran espai accessible i connectat amb la serra de Collserola i l’entorn natural que l’envolta, sense barreres físiques per poder passejar-hi sense pujar esglaons. Al llarg del recorregut hi ha diferents zones d’estada per descansar o xerrar amb amics i el veïnat.\nJocs i espai per a la canalla!\nEl parc disposa de tres terrasses amb tobogans i altres elements de joc per als infants, que són espais oberts per on els nens i les nenes poden córrer mentre juguen.\nActivitat saludable per a totes les edats!\nUna pista amb grada servirà com a camp de futbol 7 o per a la celebració d’actes del barri. A més, el nou parc de l’Aqüeducte disposa d’una pista de bàsquet, una zona d’aparells de gimnàstica per a persones grans i vuit pistes de petanca.\nLlums per destacar l’aqüeducte\nL’aqüeducte disposa d’un nou enllumenat, que, entre d’altres coses, podrà simular el pas de l’aigua o destacar-ne els arcs.\nEls llums ressaltaran la bellesa del conjunt arquitectònic, que es va construir a finals del segle XIX per abastir d’aigua la ciutat des de les rieres de Ripoll i Caldes.\nUna transformació sota el guiatge del veïnat\nLa remodelació de l’antic camp de futbol de Ciutat Meridiana per convertir-lo en el parc de l’Aqüeducte s’emmarca en el Pla de barris de la Zona Nord de la ciutat, que s’ha treballat amb el veïnat.


TZVR, La Goleta, Mall, La Xarxa i Edu Marxa – Ràdio Sant Feliu 107.0 FM\nTZVR, La Goleta, Mall, La Xarxa i Edu Marxa\nBy Paul Marca|2013-04-10T19:52:29+02:0010 d'abril de 2013|Sense categoria|0 Comentaris\nConcerts de TZVR pel cap de setmana\nDijous, 11 d’abril, 22:30 h. Concert acústic a la Bugavilia\nCALIDO HOME [Barcelona, IndieFolk]\nDivendres, 12 d’abril, 21:30 h.\nPresentació H-titud Fest 2013 amb:\nWILLIS DRUMMOND [Bayonee, Punk Rock] + ILLINOISE [Vidreres, Noise Punk]\nDiumenge, 14 d’abril, 17:30 h.\nMini-festivalillo EL FOLK NO MOLA\nMICAH BLUE SMALLDONE [Portland, Folk] + ASA IRONS [Portland, Folk]\n+ ASK THE DUST [Sant Feliu de Guíxols, Freak&Folk] plus special guest JULIUS Z. STRÖMBERG\nAgenda de concerts actualitzada: www.atzavaraclub.com\nConferencia aquest divendres\nAquest divendres, 12 d’abril, a les 19:30 h. a la Sala Abat Panyellas, a la quarta planta del Monestir-Museu d’Història de Sant Feliu de Guíxols, Mall-Associació Guixolenca de Cultura i l’Ajuntament, conviden a la conferencia “Futurisme: Descobrint els mecanismes del nou turisme” que impartirà José Antonio Donaire, director de l’Institut Superior d’Estudis Turístics de la Universitat de Girona.\nEspectacle a La Goleta\nNit d’humor. Divendres, 13 d’abril a les 23:00h.\nJoanky Panky presenta: Joancarlades\nDiumenge, 14 d’abril a les 12:00h. Teatre-Auditori Narcís Masferrer.\nEnric Magoo presenta: Mag Màgia\nLa combinació de jocs musicals i visuals d’emocions contradictòries com la comicitat i la sorpresa fan d’aquest espectacle tot un repte.\nImmersos en les històries màgiques, podreu participar de forma activa en el seu espectacle Fins i tot algun dels presents per breus moments es podran convertir en màgics al damunt de l’escenari.\nNota del grup Edu Marxa SFG.\n“No podem faltar a la concentració del Grup Edu Marxa d’aquest dissabte, 13 d’abril de 12:00 h. a les 17:00 h. a la plaça Pompeu Fabra, Girona (davant la Generalitat) La qualitat de l’escola i dels nostres fills està en joc!\nPer què ens concentrem ? A favor de l’educació pública i de qualitat. Volem realitzar una gran mobilització en contra de les retalladles de la LOMCE.\nDiferents col·lectius de les nostres comarques (S.Feliu de Guíxols, Girona, Figueres, Blanes, etc.) ja s’estan mobilitzant per realitzar simultàniament diferents marxes (a peu, amb cotxe, amb bici…) fins a Girona.\nProgramació de la concentració:\n. De les 12:00 a les 14:00\n– CASTELLS: Minyons de Santa Cristina d’Aro\n– Tallers: de dibuixos (“NO ENS RETALLEU EL FUTUR”), de GARROTINS, de DANSA i de BÉLIT\n– Rebuda de marxants i ciclistes\n– Animació per part dels XIROIS\n. De les 14:00 a les 15:30\n– CARMANYOLADA, en protesta per la supressió de les beques menjador. Hi haurà taules i cadires ( No servei de BAR).\n– Actuacions musicals: ThePinks i Julius Stroemberg.\n. De les 15:30 a les 17:00\n– Monòleg (Àngel Ajecson)\n– Titelles ( Cia. “Som-hi somnis” del CEM)\n– Manifest i cloenda festiva per part de PERCUSSIÓ GANXONA\nJunts mares i pares, avis, docents i alumnes…sí que podem!”


L'alemany atura el crono en un 1:23.168 i aconsegueix tancar les tres sessions d'entrenaments lliures amb el millor temps absolut\nN. GARCÍA Montmeló Actualitzada el 12/05/2012 12:16\n260x366 Sebastian Vettel, a Montmeló / ALBERTO ESTÉVEZ / EFE Sebastian Vettel, a Montmeló / ALBERTO ESTÉVEZ / EFE\nL'alemany Sebastian Vettel ha aconseguit aquest dissabte al matí el millor temps de les tres sessions d'entrenaments oficials després d'aturar el cronòmetre en un 1:23.168. L'alemany, que en la jornada de divendres va ser segon en les dues tandes de lliures, ha fet una bona volta en els instants finals de la tercera sessió d'entrenaments, l'última abans de lluitar per la pole position.\nSegon ha estat Pastor Maldonado amb el Williams, mentre que el tercer temps ha estat per a Kobayashi, seguit de Mark Webber. Checo Pérez, que ha dominat la sessió d'entrenaments fins als últims cinc minuts, ha marcat el cinquè millor temps.\nRomain Grosjean (Lotus) no ha pogut acabar la sessió ja que, a falta de 43 minuts per al final, ha vist com el seu monoplaça s'aturava en el revolt La Caixa amb problemes al motor i no podia tornar a sortir.\nPer últim, Pedro Martínez de la Rosa ha estat 22è (per davant de Grosjean, que només ha fet dues voltes). El català ha donat 13 voltes al Circuit de Catalunya, però no ha pogut millorar el temps que va marcar en la segona sessió de lliures (1:28.373).\nButton tanca els entrenaments del divendres amb el millor registre a Montmeló


“Les ofertes poden arribar però els valors que té cadascú són importants” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\n“Les ofertes poden arribar però els valors que té cadascú són importants”\nJonatan Iglesias, 25 anys, és el maître d’un dels hotels més prestigiosos de la Costa Daurada\nSalou 14 AGO 2018 - 17:49\tCEST\nJonatan Iglesias, en el Hotel H10 Salauris Palace de Salou. Josep Lluís Sellart\nQuan poses un peu al lluminós i diàfan menjador, s’entreveu, en posició preeminent, un assortit d’ampolles de cava fresquíssim que es banyen dins de transparents glaçoneres carregades de gel. La troballa sorprèn, no per poc llaminera sinó per l’hora en què es produeix. Amb prou feines són les nou del matí d’un divendres, l’hora d’esmorzar dels 900 hostes que allotja l’Hotel H10 Salauris Palace de Salou. “Obrim entre 12 i 15 ampolles cada matí i, quan venen els jubilats de l’Imserso, no baixem de 20”, revela Jonatan Iglesias, nascut a Fuerteventura. Té 25 anys, que ha fet al juliol, i és el maître que capitaneja la sala. Supervisa tot el que s’hi cou i encara li sobra temps per regalar floretes als clients endormiscats. “A molts els conec d’altres anys perquè gairebé tots els que venen repeteixen”, diu. “El turista és agraït”, afegeix. Li sobra paciència, fins i tot per no perdre el somriure quan li assenyala l’enorme, i propera, màquina espremedora de fruites a un hoste atabalat que pregunta on són els sucs. El mateix home enganxa l’ampolla que té més a mà sense que sembli que el preocupi massa que sigui llet sense lactosa el que omplirà la seva tassa. Aquí hi ha menjar variat i en quantitat: brioixeria, dolços, plats salats, pans integrals, fruites, iogurts, xocolates i molt de bacó i ou remenat. “La majoria dels nostres clients són britànics”, explica Jonatan. Potser això ajudi a entendre el perquè d’una safata farcida de farinetes de civada, l’enganxifós porridge, en un bufet on hi ha força exquisideses. “Al migdia i a l’hora del sopar posem safates amb llaminadures; no vegis com triomfen”, delata el maître. Està acostumat a les excentricitats alimentàries però el segueixen desconcertant els hàbits d’algunes famílies: “passen deu dies aquí i als nens no els donen cap altra cosa que no siguin patates fregides i nuggets de pollastre”. Parla el maître però no pot evitar que s’entrelluqui la seva faceta de pare d’un nen petit.\nEs mou com un peix a l’aigua entre les taules. La joventut del seu rostre xoca amb unes encertades maneres de desimboltura professional. “Porto aquí des dels 16 anys; vaig començar d’ajudant de cambrer i no sabia ni obrir una ampolla de vi ni agafar un plat”. Té 19 persones al seu càrrec i es coordina directament amb el cap de cuina. Asseure a cada client en la taula més òptima per evitar el col·lapse i les cues, tractant de dissuadir aquelles parelles que es llancen a per una taula de quatre, és la feina d’hora punta. Però, després dels tetrixs de les taules, ha de controlar estocs, actualitzar la llista d’intoleràncies i d’al·lèrgies dels clients, registrar la temperatura i les caducitats dels aliments i planificar les reunions i les sessions de formació que realitza amb el personal. En el lobby de l’hotel hi ha una fila de gent esperant no se sap ben bé què. Quan s’obre la contraporta que dona accés a la piscina surten tots en estampida a per una hamaca. Les més properes a l’aigua són les més preuades. Les seves vacances són hores de terrassa i piscina. L’hotel disposa de 351 habitacions. Des de l’abril fins a la tardor l’ocupació rarament baixa del 95%. Jesús Fuente, el director d’aquesta petita ciutat, valora el saber fer del seu maître. Ell el va triar i no se’n penedeix. A l’hivern el vol enviar a Canàries perquè es formi en altres hotels de la cadena. “Les ofertes poden arribar però els valors que té cadascú són importants, i jo estic a gust aquí”, indica Jonatan. Coneix bé les exigències del sector i lamenta els freqüents excessos de càrrega de feina: “el meu germà treballava en un hotel proper i ho va deixar, fart”.\nUna excursió a Port Aventura i alguna incursió a la platja és tota la llicència que es permeten els fanàtics de les vacances de piscina. Els excessos impliquen, de tant en tant, algun esglai. Jonatan recorda un parell d’episodis de nens amb convulsions al menjador després de massa hores de sol. Considera part de les seves atribucions saber afrontar situacions d’emergència mèdica i s’ha format per saber manipular el desfibril·lador. Una mica, o molt, de psicologia tampoc fa nosa a l’hora de tractar alguns dels clients. Jonatan recorda el cas d’un hoste irlandès que preparava una taula amb molt de menjar que mai s’acabava. “És per Floyd Mayweather, soc el seu guardaespatlles i ara vindrà, perquè està concentrat a Cambrils”, repetia el misteriós client. El poderós boxador Mayweather mai va aparèixer i l’irlandès es va esfumar de la nit al dia i va deixar una factura sense pagar. “Mentre va ser aquí ens apanyem per portar-nos més o menys bé amb ell”, explica Jonatan. L’irlandès no va trobar el mateix tacte en altres llocs i va acabar detingut després de protagonitzar un aldarull en un pub de Salou. Quan li pregunten si tot s’ho pren amb la mateixa disposició, Jonatan respon: “de vegades m’enfado, és clar, però és que si no se’m pugen a l’esquena”. És una manera de dir, perquè no és el cas.\nNom i edat: Jonatan Iglesias, 25 anys\nSi no fos el que és li hauria agradat ser: Mosso d’Esquadra. Va arribar a presentar-se a les oposicions i el van suspendre en l’última fase.\nSe’n va de vacances a: Disneyland Paris.\nD’aquí a 10 anys es veu... "aquí, en aquest mateix hotel".


Tradicionàrius: 31 edicions, 30 anys de programació ininterrompuda - tornaveu.cat - Jove Espectacle\n13 de gener de 2018 per JMViaplana Deixa un comentari\nArrenca la 31a. edició el divendres 12 de gener!!\nDesprés de tres cançons de Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries a l’escenari de l’auditori del C.A.T (Centre Artesà Tradicionàrius), Arturo Gaya, cantant del grup, ha agraït l’existència del Tradicionàrius, un festival lligat a la trajectòria d’un grup que enguany celebra els seus 25 anys sobre els escenaris, i que precisament serà l’encarregat del concert inaugural del festival, divendres 12 de gener al C.A.T. Gaya, amb tanta sornegueria com familiaritat ha anomenat el festival com a Tradinosàrius. I sí, el festival de música folk ha esdevingut una pedra angular dins del panorama folk, ara bé, esperem que no s’extingeixi, cosa que valorant l’entusiasme de gestors del festival, músics participants –els quals han estat presents, com és habitual any rere any a la roda de premsa de presentació de la nova edició– i una programació cuidada que millora cada any esdevé difícil que passi. En tot cas, el Tradinosàrius seria un dinosaure de nova generació, amb bateries inesgotables i a prova de meteorits.\nEl grup Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries han interpretat tres cançons abans de la roda de premsa.\nEl Tradicionàrius divendres 12 de gener comença la seva 31a edició, “ara sí que podem afirmar que complim trenta anys ininterromputs”, ha afirmat Jordi Fàbregas, director artístic del festival- i retorna al seu format habitual de tres mesos de programació, després de la darrera edició que va doblar el programa i va resultar de ser sis mesos. L’edició d’enguany presenta el groc com a element principal de la comunicació, color que mostra la solidaritat vers els consellers que es troben Brussel·les i els que són empresonats a la presó d’Estremera, juntament amb Jordi Sànchez, president de l’ANC i Jordi Cuixart, d’Òmnium Cultural. “Ens hauria agradat que el conseller de Cultura, Lluís Puig, un dels nostres, fos aquí, tal com ha estat en quasi totes les rodes de premsa del Tradicionàrius“, ha exposat Jordi Fàbregas. El reconeixement pel conseller de Cultura, Puig, ha estat present en els diversos parlaments, i precisament per la seva sensibilitat vers la música popular tant des de la gestió, i la pràctica activa (Puig va ser membre del grup de folk dels Ministrils del Raval), se li ha encarregat la redacció del pòrtic o invitació del festival.\nDe dreta a esquerra, Jordi Fàbregas, Maria Àngels Blasco, Marta Duñach, Carles Sala i Quim Soler.\nFàbregas ha destacat algunes de les cites per les quals el Tradicionàrius no només és un gran festival de música folk amb una programació variada i de qualitat pels amants d’aquesta música, sinó un punt de trobada que reforça el col·lectiu. És així com enguany es reconeixerà la figura de Maria Dolors Lafitte, cantant i una de les fundadores del festival, amb un homenatge que es durà a terme just quan es compleixen deu anys de la seva mort (diumenge 18 de febrer a l’Església de Santa Maria de Porqueres). També per fer present el violinista Peret Blanc de Beget (1917 – 1993), una de les figures sense les quals tampoc podríem explicar la música d’arrel catalana, el vestíbul del C.A.T. acollirà l’exposició, durant tot el festival, sobre el violinista d’oïda, que també va exercir de traginer i barber ocasional. Peret Blanc de Veget ha estat l’últim músic català sense solfa, és a dir, sense estudis i que va aprendre a tocar reproduint cançons populars que ara s’haurien perdut.\nA més, fruit de la col·laboració amb el festival Barnasants, el Tradicionàrius programarà l’actuació de Kepa Junkera, en aquest cas a l’Auditori de Barcelona (dijous 8 de febrer, 21h). El músic basc presentarà Fok, el seu últim i ambiciós disc, que suposa la relectura de les cançons tradicionals dels països catalans, des del Principat, a l’Alguer, País Valencià o Illes Balears, i que en el directe comptarà amb les col·laboracions d’alguns artistes que han participat en el monumental CD que recull més de cinquanta cançons: Marina Rossell, Gemma Humet o Josep Maria Ribelles, entre d’altres.\nL’edició d’enguany comptarà al llarg de cada dimecres de febrer i març amb el projecte Les Vespres dels dimecres, una iniciativa que amb un format similar a una jazz-cava, el músic contrabaixista Marcel Casellas s’acompanya de músics amb els quals ofereix sessions d’improvisació que tenen lloc en el Bar del C.A.T. Sempre inquiet i innovador, Casellas enguany s’ha envoltat d’intèrprets femenines, quasi en la seva totalitat.\nA més, el Tradicionàrius continua el seu idil·li amb els millors cicles de folk i música tradicional arreu del territori i col·labora amb sessions al Garrotxinàrius, la Violinada d’Argelaguer, el Folkestoltes i el Rubrifolkum. Podeu consultar totes les novetats al programa del Tradicionàrius, fent clic aquí.\nAl seu torn, Quim Soler, gerent del festival, en la roda de premsa ha exposat les xifres d’un festival la despesa del qual és de 136.000 € i per al qual es fa l’esforç que la partida més important sigui per als músics (52.000 €). Sobre la polèmica de l’IVA de les subvencions, Soler ha volgut també recordar la trista situació de la pujada de l’IVA cultural del 8% al 21%: “Quin sector pot suportar un augment del 13% de la seva despesa sense ensorrar-se? Des de la cultura hem hagut de compensar-ho amb molt d’esforç”.\nLa roda de premsa ha acollit les intervencions de Carles Sala, com a representant de l’Institut de Cultura de Barcelona (ICUB), la consellera del districte de Gràcia, Marta Duñac i Maria Àngels Blasco, directora general de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Culturals, que ha destacat l’impuls que dóna el Tradicionàrius a la música d’arrel de tot Catalunya.\nEl concert d’aniversari de Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries –25 anys al 4L, en honor a la seva primera furgoneta – obre un Tradicionàrius –o, com diria Arturo Gaya, Tradinosàrius– farcit de música. La nit inaugural, divendres 12 de gener, comptarà a les 20h, amb la presentació de l’exposició Peret Blanc de Beget; a continuació, a les 22h, hi haurà el seguici inaugural de la plaça de la Vila al C.A.T. amb el grup de percussió Kabum i el Col·leciu Guirigrall, i a les 22:30h serà el torn del concert dels Quicos. Podeu comprar entrada, fent clic aquí.\nFotografia de família amb bona part dels músics de l’edició actual del Tradicionàrius, així com els seus organitzadors.\nSource: Tradicionàrius: 31 edicions, 30 anys de programació ininterrompuda – tornaveu


No hi ha treva en la Pànima. 25 dies després d'iniciar la seua erupció, el volcà de Cim Vell manté el seu vigor destructiu i no cessa d'expulsar lava.\n"És un fet comú per les fluctuacions de l'cabal de renta en el con principal. Res preocupant per ara ", han tranquil·litzat fonts de la Involcan. "És normal", completen fonts de l'Institut Geogràfic Nacional (IGN), "és que estiguas acaben reinsertándose en la bugada principal".\nEn total en tot just dos dies uns 1.200 veïns han abandonat les seues cases, la qual cosa sobre la xifra total de desplaçats als 7.000. D'estes, tot just 283 han reclamat l'allotjament que ha disposat el Govern de Canàries en un hotel a Fuencaliente (sud de l'illa).


La ciutadania pot presentar propostes d’inversions i involucrar-se, d’esta manera, en la presa de decisions a l’hora d’invertir part del Pressupost Municipal fins al 28 d’abril de 2022. Dijous que ve conclou el termini de la primera fase de la nova edició del procés participatiu DecidimVLC que té un pressupost de 16 milions d’euros. Esta assignació “es repartirà amb un criteri de reequilibri territorial per a disminuir i minimitzar la desigualtat que en anteriors edicions han patit barris que, mobilitzant el mateix percentatge de població, tenien menys possibilitats de rebre inversions”, tal como ha recordat hui la regidora de Participació Ciutadana i Acció Veïnal, Elisa Valía.\nLa regidora, que ha incidit en el fet que esta iniciativa municipal, “per primera vegada, afavoreix les inversions en els barris menys poblats”, ha explicat que del pressupost total, 13 milions d’euros es repartiran de manera redistributiva entre els 19 districtes de la ciutat i 3 milions d’euros s’assignaran a projectes d’inversió en barris on s’aplicarà el mecanisme de reequilibri territorial. “L’objectiu d’esta ferramenta és incentivar la participació de la ciutadania en aquells barris on, a causa de tindre menor població en el seu districte, tenen més dificultats per a seleccionar propostes de projectes d’inversió en el seu territori”, ha aclarit.\nPel que fa al termini de la presentació de propostes de projectes d’inversió, que començà 25 de març, romandrà obert fins al 28 d’abril de 2022. Durant estes quatre setmanes, les persones majors de 16 anys empadronades a València poden presentar, a través de la pàgina web, una proposta de projecte d’inversió per a un dels districtes o pobles de la ciutat.\nElisa Valía ha subratllat que les propostes presentades per la ciutadania han d’atendre les necessitats del districte i contribuir a millorar la qualitat de vida de les veïnes i els veïns. A més, cal tindre en compte que únicament podran ser seleccionats aquells projectes que facen referència a obres o intervencions com, per exemple, la reforma d’espais públics (parcs, carrers, places…), la construcció o rehabilitació d’infraestructures (pistes esportives, biblioteques, espais municipals…) o la millora del mobiliari urbà (bancs, papereres, il·luminació…). Contràriament, es descartaran les propostes que tinguen a vore amb activitats culturals, serveis i contractació o que no siguen de competència municipal.\nA partir d’ara, DecidimVLC es convocarà cada dos anys, “la qual cosa permetrà guanyar temps per a preparar propostes, analitzar la seua viabilitat i, finalment, dur a terme els projectes que reben més suports”, ha manifestat Valía.\nLa fase de suport ciutadà es desenvoluparà del 29 d’abril al 19 de maig de 2022. Durant este període cada persona podrà donar suport fins a un màxim de cinc propostes d’inversió presentades per la ciutadania. Els suggeriments hauran de disposar del suport de 30 persones per a les propostes dels districtes o de 15 per a les dels pobles perquè les estudien els servicis tècnics municipals.\nDesprés de la fase en què la ciutadania pot donar suport a les propostes, i de la d’estudi de viabilitat, se celebrarà la fase de votació (del 9 al 30 de setembre de 2022) en què es podrà decidir com gastar el pressupost assignat al districte o poble preferit. Cada persona podrà votar propostes fins a aconseguir l’import total que tinga assignat el districte o poble que haja seleccionat. Les propostes més votades, fins que s’esgote el pressupost del districte o poble, seran les elegides per començar a executar-se l’any 2023\n. Més informació de noticies al nostre Periòdic Valencià\nPrevAnteriorQuart de Poblet promociona el comerç local a través de la lectura\nSegüentValència programa en abril jocs, exposicions i activitats sobre el cineasta Luis García Berlanga–Next