Un total de 15 comparses i més de 200 persones celebraran el Carnaval durant el dissabte 17 i el diumenge 18 de febrer al municipi\nCelebració del Carnaval de Constantí en edicions anteriors CEDIDA\nDivendres, 16 Febrer 2018 10:09\nLa festa més esbojarrada de l’any arriba a Consantí començant l’agenda d’actes el dissabte 17 de febrer amb la Rua pels carrers del poble, que s’iniciarà a les 18:00 hores amb 15 comparses i més de 200 participants. La concentració (a les 17:30 hores) es farà a la plaça de la Generalitat (amb carrer Centcelles) i transcorrerà pels següents carrers: carrer Jaume I, carrer dels Horts, Raval de Sant Cristòfol, carrer Les Creus, carrer Major, carrer Sant Pere, carrer Barcelona, carrer Girona, i Avinguda 11 de Setembre i el recorregut acabarà al Pavelló Poliesportiu.\nUn cop acabada la Rua, al mateix Poliesportiu se celebrarà el Ball Infantil de disfresses amb l’actuació musical de Kids Dance, i posteriorment amb el Ball de Carnaval amb l’actuació de Remember Music. A més, durant el Ball tindrà lloc l’entrega de Premis a la millor comparsa, que premiarà amb 400, 300 i 200 euros respectivament, les tres millors comparses participants a la Rua. La nit de Carnaval finalitzarà amb l’actuació musical d’un DJ fins ben entrada la matinada.\nEls actes de Carnaval finalitzaran el diumenge 18 de febrer, amb la processó de l’enterrament del Rei carnestoltes, que sortirà des del Pavelló Poliesportiu fins a arribar al Parc de la Muralla, on tindrà lloc la cloenda de la celebració amb la tradicional cremada del Ninot i coca amb xocolata per a tots els assistents. Els actes acabaran amb una Sardinada popular.\nLa Policia Local establirà un dispositiu de seguretat durant la tarda de dissabte. Tot l’itinerari ha estat senyalitzat de manera provisional amb prohibicions d’estacionament per garantir la seguretat vial i el bon desenvolupament de l’acte. A partir de les 15:00 de la tarda de dissabte, el carrer Major es tallarà al trànsit, per tant, els usuaris del servei d’autobusos hauran de tenir en compte que les parades del carrer Major (davant Ajuntament) i carrer de les Creus quedaran anul•lades i es traslladen provisionalment davant el supermercat CONSUM. També s’anul•laran a partir de les 15:00 hores les parades del c. Centcelles i c. Sant Pere.


CAMP DE TERRA: de març 2012\npublicat per Unknown a les 12:48 4 comentaris:\nEL GOL DE LA VIDA AMB CARLOS HORCAJADA\nAny 1984, jugo a la lliga federada, primera divisió provincial, amb els alevins del Club Futbol Joventut Mollerussa, tinc onze anys.\nM’agrada la combinació de l’equipatge: samarreta blanca sense escut ni propagandes, amb coll rodó blau, tres franges blaves fines que baixen per les mànigues fins a trobar els punys, que també son blaus, els pantalons dels mateixos colors, diferent ordre -blaus amb les tres ratlles blanques verticals als laterals-, i les mitges blaves amb tres ratlles blanques horitzontals a la part superior, que limita el genoll. Si algú es pensa que he descrit “la marque aux trois bandes” s’equivoca de ple; és sens dubte una imitació bastant ben aconseguida, però l’economia del club no estava per massa romanços, i vestir Adidas era un somni impossible.\nLa perspectiva del temps m’informa, però, que els dissenyadors dels vuitanta eren uns visionaris. Aquest model de camiseta em va premiar amb uns quants dies de glòria, ja que la vaig aprofitar per a finalitats tan diferents i antagòniques com, per exemple, ballar techno quinze anys més tard a la discoteca fragatina Florida 135 (lloc de concentració de grans futbolistes); i encara que sembla lògic pensar que vestir així un dissabte a la nit buscant nòvia és sinònim de fer el ridícul més estrepitós, vull dir-vos que més d’una dona de bon veure, amb gust per l’LSD, em titllà de modern.\nPodria ser políticament correcte davant l’audiència i aprofitant que parlar de futbol és fer ús indiscriminat de tòpics, què millor que apuntar-me al carro d’aquesta corrent i dir, sense ser gens original, que el millor gol de la vida va ser el dia que l’Esther va quedar embarassada dels dos fills que tinc. Però ja que el lloc, un espai dedicat a explicar anècdotes de futbol, no és l’adequat per a gaires romanticismes, potser toca ser sincer i, amors a part, dir en veu alta que el millor gol de la vida és el que vaig fer amb l’ajuda inestimable del gran Carlos Horcajada, un diumenge al matí, al súper aleví de la Unió Esportiva Lleida.\nEl futbol base del Lleida el conec bastant bé, i, per molt que sigui el club de referència de la província ,sempre m’ha semblat que estava desemparat de la mà de Déu. Jo hi vaig jugar dels dotze als divuit, sis temporades consecutives que van des d’aleví fins a amateur passant pels infantils i els dos juvenils, A i B. Ens canviàvem als vestuaris del vetust gol nord, vestuari és un dir, perquè allò tenia més pinta de corralina de porcs que de res.\nEn l’únic que el club de la capital del Segrià s’esforçava una mica era a fitxar bons jugadors; els que destacaven de la província acabaven jugant al Lleida, però un cop allí la progressió futbolística individual de cada jugador era nul·la. Instal·lacions deplorables, entrenadors mediocres i la poca cultura de club per apostar pel planter feia que jugar al primer equip fos literalment impossible, i sempre ho he considerat una llàstima, ja que la matèria primera era de qualitat.\nNo és que sigui una persona especialment modesta, a vegades ho intento sense gaire èxit, però segurament vaig acabar fitxant pel Lleida gràcies a aquest gol que ara us explicaré i els 47 que van caure l’any després amb els alevins del Poal.\nEl capità d’aquest Mollerussa primerenc era el Felip, un tio ben parit a collons, catxondo a matar i, a més, bon lateral esquerre. Encara ara, vint i escaig anys després d’aquest fet, coincidim: ell juga amb els veterans del Palau d’Anglesola i més d’un dia el pots trobar a tribuna del Camp Nou, liant-la.\nL’àrbitre tira la moneda a l’aire, els del Lleida escullen camp, nosaltres saquem. Pilota al punt del cercle central, les dos vedettes de l’equip estem ansiosos esperant el senyal i el xiulet del de negre. Quan aquest alça la mà i diu “jueguen” comença l’espectacle. Toc suau endavant del Carlos cap a mi, controlo i progresso com si emprengués una aventura suïcida; em sento com el Quixot lluitant contra els molins i m’endinso a la dimensió desconeguda, buscant una porteria que els meus ulls de nen amb picardia veuen molt lluny. Avanço estilós com si m’hi anés la vida; tot just començar, em sortejo amb un bon driblatge de dretes i un cop de cintura elegant el primer davanter que em pressiona: és un tal Aguilà, que després d’aquest partit fitxà el Reial Madrid. Amb la pilota Mikasa, que és la prolongació del meu peu i que porto enganxada a les meves Patrik Silver com si portés un tresor familiar, em trobo davant la presència intimidadora del mitja punta del Lleida, un tal Mariani, que va jugar anys després al Balaguer i al Tàrrega a tercera divisió; em pressiona amb tot el cos endavant i amb una filigrana que he entrenat pels carrers sense pavimentar del Poal li faig un canyot tan net i curós que el deixo a terra mirant totes les perspectives del meu cul. Abans que el pròxim migcampista m’entri ensenyant-me els tacs per davant , li torno la pilota a\nl’Horca, que em segueix a prop, croqueta de fantasia dreta esquerra amb un gest tècnic perfecte del Carlos, que desmunta dos adversaris de cop i em torna la pilota amb precisió quirúrgica a la velocitat de la llum, fem una doble paret de tiralínies a un toc, que trinxa tot el sistema defensiu del rival i em deixa cara a cara amb l’últim home de la defensa, dos vegades mes voluminós que jo, i les orelles, que les tinc tan activades com les cames, escolten ohhss d’exclamació del poc públic que hi ha repenjat a la barana perimetral de l’annex del camp del Lleida.\nEncaro l’últim defensa amb confiança i xuleria, faig una autopassada de manual:la pilota passa per l’esquerra del lliure i jo l’esquivo per la seva dreta; el defensa patina mentre noto com la seva mà intenta agarrar-me la samarreta amb el número set a l’esquena, sense sort.\nSurt el porter cobrint bé la porteria, però el sorprenc amb una vaselina elevada que, quan sembla que passa per damunt del pal, baixa en picat i es cola a la xarxa. Golaaàsss!!!! Em poso les mans al cap al mateix temps que corro direcció al córner, embogit d’alegria i celebrant el gol semiconscient de la qualitat de la jugada. L’Horca m’atrapa i em tira a terra en una escena de lírica esportiva; ens abracem com si haguéssim guanyat la Champions.\nMentre torno cap al lloc, per reprendre el partit, encara amb les sensacions al·lucinatòries del gol i aquella sensació de plaer indescriptible, noto com els jugadors del Lleida, estupefactes i admirats alhora de l’obra mestra que vam crear amb l’Horcajada, m’observen des de tots els perfils possibles i amb una mirada de sorpresa clavada als meus ulls i amb aquest llenguatge no verbal que només entenem els futbolistes, desxifro amb l’expressió de les seves cares com em diuen sense paraules que en poc temps serem companys.\nEl que Oliver i Benji tardaven vuit capítols a fer, nosaltres ho vam fer en vint segons. 0 a 1 a favor del Mollerussa, contra el millor equip de la categoria: increïble!!!\nSabeu quin va ser el resultat en finalitzar aquest històric partit? Doncs vam perdre per 16 a 1.\nEl Felip, a qui l’altre dia davant la seva gestoria recordava aquest partit, m’assegura que té més present les ganes de deixar el futbol que li va venir després d’aquest partit que el gol que vaig fer. (L’hauré somiat, aquest gol?)\npublicat per Unknown a les 15:30 2 comentaris:\npublicat per Unknown a les 10:26 2 comentaris:


Ajuts a la rehabilitació a la ciutat de Barcelona 2016 | TRAC\nAjuts a la rehabilitació a la ciutat de Barcelona 2016\nSubvencions prorrogades pel 2016!\nAra és el moment, sol·licita un ajut per a la rehabilitació del teu edifici.\nLímit: fins que s'esgoti la subvenció de 6,7 M€.\nNo esperis, mou-te ja. Nosaltres et podem ajudar.\nEl Consorci de l’Habitatge de Barcelona, ha fet pública una nova convocatòria per a la concessió d’ajuts a la Rehabilitació a la ciutat de Barcelona per al 2016.\nA partir de l'1 de març i fins el 31 de desembre de 2016.\nObres per la millora de l’estalvi energètic.\nRehabilitació amb mesures parcials d’estalvi energètic\nRehabilitació arquitectònica d’elements comuns\nLes obres que no incorporin millores en l’eficiència energètica de l’edifici podran optar a una subvenció del 25% (màxim 30.000€): escales i vestíbuls, celoberts, instal·lacions generals comuns com ara les xarxes: sanitària (renovació dels baixants), d’aigua corrent, elèctrica, de gas; l’endreçament de: antenes, aparells d’aire condicionat, etc.\nPer subvencionar els costos de redacció de l’informe de la inspecció tècnica dels edificis d’habitatges (IITE).\nPer a la rehabilitació d’edificis es proposa incloure en la convocatòria els següents percentatges de subvencions:\nPer al 2016 el Consorci Metropolità de l'Habitatge encara no ha obert nova convocatòria per oferir Ajudes per a la rehabilitació d'edificis d'ús residencial i habitatges de l'Àrea Metropolitana de Barcelona.\nPer consultar l’actualitat 2016 d’aquests ajuts es pot visitar la web del cmh.cat.


9 receptes de budinets de pa perfectes per a la tardor - Cultura | Juliol 2021\n9 receptes de budinets de pa perfectes per a la tardor\nPudin de pa | iStock.com\nA mesura que el temps es fa més fresc i els dies s’escurcen, comencem a arribar a la part posterior de les nostres despenses i caixes de receptes per als aliments reconfortants de la tardor. Les verdures es torren i les llencen a sopes, la carbassa comença a aparèixer a cada curs dels vostres menjars i les receptes indulgents obtenen un altre tret després que les amanides de l’estiu s’hagin retirat un any més.\nÉs possible que encara no tingueu tots els ingredients per elaborar el vostre pastís de carbassa preferit, però quan l’afany per obtenir un postre reconfortant s’inicia, hi ha una bona oportunitat de tenir les bases per fer un budell de pa perfecte. Es basa bàsicament en una torrada francesa amb una crema simple, però les textures i els sabors càlids es reuneixen d'una manera molt satisfactòria. Tant si prefereixes que el seu budell sigui completament suau o amb alguns trossos torrats, estem ben segurs que el budell de pa és el plat infravalorat de la temporada de tardor.\nTot i que és més probable que vegis budinets de pa en un menú de postres del restaurant que a la cuina d’un amic, no hi ha cap raó que no ho puguis fer pel vostre compte. Al cap i a la fi, el plat remunta les seves arrels a cuines centenàries a Europa, on els cuiners domèstics pròsfers van trobar maneres de reciclar el seu pa ranci de manera deliciosa. Des de llavors va trobar una casa situada a l'estat de Nova Orleans, que va reivindicar el plat com a propi.\nEls budinets de pa dolç són els protagonistes quan és el moment de les postres, però altres versions poden ser perfectes per al brunch, o fins i tot un àpat sencer. Tenint en compte això, hem recopilat diverses receptes per inspirar-les.\n1. Puding de pa clàssic\nBotifarra clàssica | iStock.com\nTambé podríem començar al principi. Si no havíeu fet mai budells de pa abans o potser ho heu provat, aquesta versió de The Kitchn és el lloc on començar. La recepta inclou els conceptes bàsics, des d’escollir el pa adequat fins a assotar la senzilla base de natilles que enllaça tot. El producte final és un budell de pa amb un fons de crema de seda, amb picades torrades a la part superior. Si preferiu tota una textura, tot el que heu de fer és aplanar els cubells de pa ja que absorbeixen la natilla.\n1 (de 16 a 20 unces) pa de pa o brioix, tallat a daus\n1 cullerada de mantega suavitzada\n5 tasses de llet sencera o una barreja de llet i nata\n1 culleradeta de canyella, opcional\nExtres opcionals: ½ tassa de panses o altra fruita seca, ½ tassa de fruits secs torrats, 1 poma picada o una altra fruita fresca, una picada de llimona, una picada d’una taronja\nInstruccions: Si voleu, traieu l'escorça del pa; deixeu-lo enrere per obtenir un pa més rústic. Talleu el pa a daus de mida picada o trinxeu-lo a trossos amb les mans. Escalfem el forn a 350 graus Fahrenheit. Repartiu els cubs de pa en una sola capa sobre una làmina de cocció. Torrar durant 20 a 25 minuts, remenant una vegada a la meitat de la cocció, fins que els cubs se sentin secs i durs, però segueixen sent molt pàl·lids. Traieu-lo del forn i refredeu-ho lleugerament.\nFregueu el plat amb mantega i, després, poseu els cubs a dins. Agiteu suaument el plat i pegueu els cubs cap avall perquè quedin al seu lloc. Si utilitzeu algun ingredient addicional, escampeu-los per sobre i, després, utilitzeu una cullera per colar-lo suaument i remeneu-los als cubells de pa perquè alguns vagin cap al centre, però no cauen tots al fons de la plat.\nBatem la llet, els ous, el sucre, la vainilla, la canyella (si s’utilitza) i la sal en un bol barrejant. Aboqueu lentament i uniformement sobre la part superior dels cubs de pa, assegurant-vos que entri a tots els racons i racons. La crema hauria d’arribar per sota de la part superior del pa, amb les vores i les cantonades que surtin per la part superior. És possible que tingueu una mica de crema sobrant.\nTapeu el plat amb paper foliat i deixeu-ho refrigerar durant 1 hora o durant la nit. Això dóna temps al pa per absorbir la natilla. Si us agrada la tapa tradicional molt plana sense daus cruixents, premeu la part superior de la botifarra algunes vegades en remull o pesa-la amb una mica de pes perquè tots els cubells de pa es posin a la crema.\nCol·loca un bastidor de forn a la posició mitjana i escalfeu el forn a 325 graus. Descobreix el budell de pa i posa-ho al forn. Enfornar durant 45 a 55 minuts. Es fa quan un escuradents inserit al centre surt net i les puntes del pa per sobre comencen a torrar-se. Si l'escorça sembla que s'està enfosquint abans que es faci la crema, tendre el plat solt amb paper film.\nTransferiu el púding a un bastidor de refrigeració de filferro i deixeu-ho reposar almenys 10 minuts abans de servir. Serviu-ho amb una salsa o en forma de gelat. Els sobrants es mantindran durant 5 dies i són ben freds, a temperatura ambient o escalfats.\n2. Pudín de pa amb salsa de borbònics càlids\nPostres de púding de pa amb salsa bourbon | iStock.com/bhofack2\nEls tradicionals budinets de pa dolç gairebé no són complets sense que una salsa vagi per sobre. Seguint fidel al seu patrimoni a Nova Orleans, moltes d’aquestes salses inclouen un tret o dos d’alcohol, és a dir, el bourbon. Aquesta recepta d’Epicuri arriba a totes aquestes notes i molt més. La recepta utilitza el pa de pansa de canyella com a base, és a dir, les panses ja s’incorporaran de dalt a baix. Pecans a la part superior hi afegeixen un altre component textual, i la salsa de mantega amb espiga de bourbon parla per si mateixa.\n1 tassa de nata batent\n4 tasses de pa de canyella de dia amb crostes, tallades en trossos de ½ polzada\n½ tassa de cacauets, torrats, picats\nPer a la salsa bourbon\n¼ tassa (½ pal) de mantega sense sal\n2 cullerades de bourbon\nInstruccions: mantega un plat de cocció quadrat de 8 polzades. Batre els primers sis ingredients a un bol mitjà. Poseu el pa i els pecans al plat preparat. Aboqueu la barreja de llet i deixeu-ho reposar 5 minuts. Empenteu el pa a les natilles. Refrigereu-ne 2 hores, fent que el pa es posi a les natges de tant en tant.\nPreescalfeu el forn a 375 graus. Poseu el budell de pa en una paella gran per crear un bany d'aigua. Afegiu prou aigua bullent a la paella per coure una polzada cap amunt dels costats del plat amb la budina de pa. Horneu-ho fins que el budell s’espongui i estigui marró daurat per sobre, aproximadament 50 minuts.\nMentre el budell es cou, prepareu la salsa. Fondre la mantega a la cassola petita a foc mitjà. Batre els ingredients que queden. Feu més poc temps fins que espesseixi, xiscant sovint, uns 3 minuts. Deixeu de banda que es refredi lleugerament.\nRetireu el plat amb el púding de pa i refredeu-ho lleugerament. Tallar a quadrats. Serviu el budell de pa calent amb salsa.\n3. Puding de poma\nPudín de pa amb pomes | iStock.com/Mariha-kitchen\nLes pomes es converteixen en llambordes, patates i pastissos, i ara es pot afegir a la llista el budell de pa. En aquesta recepta de Food & Wine, aportada pel xef Gail Simmons, les pomes es cuinen a la mantega, al sucre i a l’aiguardent, després s’elaboren amb cubs de brioix i es remullen a la crema abans de la cocció. Els sabors són tan ben equilibrats ja que no hi ha necessitat de salsa, tot i que és molt recomanable combinar amb crema batuda.\n1 lliura brioix, tallat en trossos d'1 polzada\n5 cullerades de mantega sense sal\n2 pomes grans de Granny Smith, pelades, pelades i tallades en trossos de ½ polzada\n¼ tassa de Calvados o d’altres aiguardents\n3 tasses de llet\n1 mongeta de vainilla, dividida i ratllada de llavors\nCrema fritada o crema cremada, per servir\nCom arribar: Preescalfeu el forn a 350 graus. Repartiu el brioix sobre una gran xapa i remeneu uns 15 minuts, remenant una o dues vegades fins que estiguin lleugerament daurats i secs.\nMentrestant, en una paella gran, fonem la mantega; reservar 3 cullerades de mantega fosa en un bol petit. Afegiu les pomes i ¼ tassa de sucre a la paella i feu-ho coure a foc moderat, remenant de tant en tant, fins que les pomes estiguin daurades i estovades, uns 15 minuts. Remeneu la canyella. Retireu-ho del foc i afegiu-hi el Calvados. Torneu la paella al foc i cuineu-la fins que la salsa quedi xaropada, aproximadament 1 minut.\nEn un bol gran, bateu els ous amb la llet i la resta de ¾ tassa de sucre. Raspeu les llavors de vainilla a la crema (guardeu la mongeta per a un altre ús). Afegiu-hi el brioix i les pomes i tireu-les fins que estiguin uniformes. Deixeu reposar 5 minuts perquè el brioix absorbeixi la natilla.\nRaspalleu un plat de cocció de 8 per 11 polzades amb 1 cullerada de mantega fosa reservada. Afegiu el budell de pa i escorreu les 2 cullerades soperes de mantega fosa per sobre. Coure al forn uns 50 minuts, fins que es fixi la crema i la part superior estigui daurada. Deixem refredar lleugerament el budell de pa i servim amb crema batuda o creme.\n4. Puding de pa salat\nPutinat de pa salató | iStock.com/sally shintaffer\nTot i que els budells clàssics del pa solen ser dolços, no hi ha res que digui una cocció de pa de crema que no es pugui estendre a sabors salats. És així com fer que el vostre farcit s’avance en Acció de Gràcies. A més, si voleu, probablement podeu fer un àpat sencer amb aquesta recepta de Food52. Quan els editors de Food52 van provar aquesta recepta, van trobar que el temps de cocció era gairebé la meitat del recomanat. Vigileu-la i sap que es fa quan el centre torna a aparèixer quan es colpeja.\n3 tasses de pa tallat a daus\n½ tassa de llet sencera\n4 unces de chevre (formatge de cabra), esmicolat finament\n3 unces de prosciutto, tallat a daus\n2 chalots picats\n4 bolets cremini, a rodanxes\nPebre esquerdat, al gust\n¼ tassa de Gruyère triturada o parmesà\nInstruccions: torrar els cubs de pa en un forn preescalfat a 350 graus Fahrenheit durant 10 minuts més o menys, remenant fins a la meitat.\nEn un bol, barregeu els ous, la llet i la nata fins que quedi ben barrejat. En una paella quadrada de 9 per 9, ajunteu els daus de pa, el prosciutto, els xicotets, els bolets, la farigola i el pebre. Agafeu suaument el chevre.\nAboqueu la barreja d'ou sobre els daus de pa. Si es vol, guarniu amb formatge triturat.\nCoure al forn durant 40 minuts, o fins que un termòmetre inserit al centre llegeixi més de 145 graus Fahrenheit.\n5. Pumpkin Bread Pudding with Dolç de Llet\nPutinat de pa de carbassa | iStock.com\nNo té més sabor a la tardor que aquesta recepta de Martha Stewart. La carabassa es posa a la barreja de les natilles i es tira amb pa abans de coure. Pecans a la part superior de la cassola, seguit d'un rajolí de dolce de leche, la salsa cremosa com a caramel popular a Amèrica del Sud. Podeu elaborar-ne alguns o recollir una ampolla a la botiga per estalviar temps. De qualsevol forma, és un postre veritablement indulgent que canvia les coses d’un pastís tradicional. El millor és que, fins a dos dies d’antelació, es pot tornar a escalfar per servir.\nMantega sense nivell, temperatura ambient, per al plat\n¼ tassa de sucre marró clar\n¾ extracte de vainilla pur\n½ culleradeta de llavor d'anís, trossejat aproximadament\n10 unces de pa de dia, com ara el brioix o la pasta àcida, tallades en llesques de ½ polzada o cubes d'1 polzada\n½ tassa de pecans, aproximadament picats\n1 tassa de dolce de leche casolana o comprada per botiga, escalfat\nOptional homemade dolç de llet\n6 tasses de llet sencera\n¼ culleradeta de sal gruixuda\n¾ culleradeta soda de cocció\nInstruccions: si esteu elaborant el dolce de leche, prepareu-lo primer. En una cassola mitjana, poseu la llet, el sucre i la sal a foc lent a sobre. Retireu-ho del foc i bateu-ho al bicarbonat.\nTorneu a coure a foc lent i cuineu-ho a foc baix, remenant de tant en tant i deixant escórrer qualsevol espuma, fins que la salsa estigui ben daurada i cobreixi lleugerament una cullera de 45 minuts a 1 hora. Aboqueu un tamís de malla fina en un bol impermeable.\nPer fer el budell de pa, comenceu a escalfar el forn fins a 350 graus. Mantega un plat de cocció de 2 quarts. En un bol gran, barregeu el puré de carbassa, la llet, la nata, els ous, el sucre moreno, la sal, la vainilla, la canyella i les llavors d’anís. Organitza el pa al plat. Aboqueu la crema sobre el pa i topeu-les amb els papes.\nEnfornar fins que es fixi la natilla, 45 minuts. Deixeu refredar lleugerament. Serviu calent o a temperatura ambient, xopat amb dolce de leche.\n6. Budina de pa de xocolata amb noguera amb salsa de crema de cafè Kahlua\nBotifarra de xocolata | iStock.com/Trevor Allen\nNo hi ha res junts com el cafè i la xocolata. Aquest budell de pa incorpora tots dos, juntament amb una puntada de Kahlua a la salsa per ajuntar tot. Serviu-lo per a postres o com a plat de brunch indulgent. La xocolata es fonrà al pa francès, amb nous a cada mossegada per una mica de trosset. Per a aquells que tinguin una dent dolça seriosa, us lliurarà aquest plat de Better Homes and Gardens.\n6 tasses de pa francès secs\n1 ¼ de tasses de trossos de xocolata semisweet\n1cc de nou trossejat\n4 ous, lleugerament batuts\n1 recepta de salsa de crema de cafè Kahlua\nPer a la salsa cafè-Kahlua\n¼ tassa de cafè fort acabat de fer\n¼ tassa de licor de cafè o aigua\nInstruccions: Per a cubs de pa sec, tallem el pa en cubes de ½ polzada. Escampar els cubs en una paella poc profunda. Coure al forn de 300 graus durant 10 a 15 minuts o fins que s’assequi, remenant dues vegades; guai.\nPuja la temperatura del forn a 350 graus. Mantega generosament un plat de forn rectangular de 3 quarts. Esteneu els cubs de pa al plat preparat per a la cocció. Espolseu amb trossos de xocolata i nous.\nEn un bol gran combinar els ous, la llet, el sucre i la vainilla. Aboqueu la barreja d'ou uniformement sobre la barreja de pa. Utilitzant la part posterior d'una cullera gran, premeu suaument sobre la barreja de pa per humitejar-se.\nEnfornar entre 50 i 60 minuts o fins que surti net un ganivet inserit a prop del centre. Si és necessari per evitar el sobreeiximent, tapar-lo amb folla durant els últims 5 a 10 minuts de la cocció. Refredar lleugerament. Serviu-ho calent amb la salsa de crema de cafè Kahlua.\nPer a la salsa, barregeu el sucre i el midó de blat de moro en un cassó. Afegiu la crema, el cafè i el licor. Coure i remenar a foc mitjà fins que es espesseixi i bulli. Coure i remenar durant 2 minuts més. Sofregiu la salsa sobre la botifarra de pa.\n7. Poma de poma, bledes i pancetta\nCassola de budinets de pa salat | iStock.com/wsmahar\nAquesta recepta de budells de pa de Bird & Cleaver és una altra variació d'una versió salada, completa de sabors de tardor com les pomes i les bledes fresques. Pancetta s’afegeix als sabors fumats i salats, completats amb el cheddar blanc llançat a la barreja també. Si teniu una planxa de fosa que és prou gran per contenir tota la barreja, podeu utilitzar-la per a tot el procés. En cas contrari, fareu servir una destre per cuinar la pancetta i ofegareu la blata, traslladant-la a la cassola per coure.\n1 baguette de mida regular, tallada en cubs de ½ polzada\n2 tasses de fulles de bledes tallades a chiffonada\n1 a 1 tassa de pancetta tallada a daus\n6 unces de cheddar blanc de bona qualitat\n1 poma de gala en rodanxes fines, tallada i tallada a la meitat\n2 ½ tasses de llet sencera\nInstruccions: Preescalfeu el forn a 350 graus Fahrenheit. Mantegueu l’interior d’un cassó.\nA foc mitjà, daureu la pancetta morena fins que quedi cruixent i el greix i, a continuació, traieu-la a una tovallola de paper. Aboqueu-hi tot menys 1 cullerada de greix i, a continuació, afegiu-hi bledes a la cassola i cuineu-ho tot remenant, fins que no s’assegui. Traieu-lo de la cassola.\nEn un bol gran barrejant, barregeu els ous, la llet, la mostassa i la culleradeta de sal. Batre per combinar.\nAfegiu la meitat de cubs de pa a la cassola preparada, després remeneu la meitat de bledes, pancetta i formatge. Repetiu una vegada més, i després aboqueu les natilles a sobre. Deixeu reposar almenys 30 minuts. Cobrir amb rodanxes de poma, després passar al forn i coure al forn mig durant 45 a 55 minuts. Deixeu reposar 5 minuts i serviu-ho.\n8. Pudin de pa de taronja i xocolata\nBotifarra de xocolata | iStock.com/freestylephoto\nLes taronges i la xocolata conflueixen molt bé, i aquesta recepta de Midwest Living ho demostra. Només hi ha una mica de pell de taronja afegida a la barreja de crema, per donar-li un toc de cítrics a aquesta recepta altrament decadent. Fonereu la xocolata agredolça i la llet juntament, batent-los amb ous i altres ingredients de crema natal abans d’abocar-hi sobre el pa.\n8 tasses de cubs francesos o italians (1 polzada de cubs)\n6 unces de xocolata agredolça, picada gruixuda\n8 ous, lleugerament batuts\n1 cullerada de pell de taronja ratllada ben fina\nInstruccions: Preescalfeu el forn a 325 graus Fahrenheit. Mantega un plat de cocció rectangular de 2 a 3 quarts. Col·loqueu els cubells de pa al plat preparat per a la cocció, repartint-se uniformement. Deixar de banda.\nEn una cassola mitjana, combina la llet, el sucre i la xocolata. Coure a foc mitjà fins que la xocolata es fongui, batent amb freqüència. Retirar del foc.\nEn un bol gran, barregeu els ous, la pell de taronja, la vainilla i la sal. Gradualment batre en la barreja de xocolata. Aboqueu la barreja sobre el pa al plat. Premeu lleugerament amb la part posterior de la cullera per assegurar-vos que tots els cubs de pa queden humitats.\nEnfornar durant 45 a 50 minuts o fins que estigui ben enfarinat i ajustat. Refredar durant 30 minuts; servir calent. Si es vol, es serveix amb nata muntada.\n9. Puding de pa lent per cuinar\nTot i que definitivament única, aquesta versió del budell de pa de Dessert for Two utilitza un bany d’aigua en una cuina més lenta per fer el postre. El blogger ho descriu com una manera senzilla de preparar el plat. L’avantatge d’utilitzar ramekins és que tindreu postres individuals a punt per anar. Tot i que la cuina lenta no us proporciona les picades de torrats a sobre, l’autor suggereix ruixar amb sucre i daurar-se amb una torxa de cuina, similar al procés d’elaboració de la crema brûlée.\n¼ tassa de crema gruixuda\n¼ tassa de sucre granulat\n2 daus cubs de pa fresc (el blogger suggereix Challah)\nInstruccions: En un bol mitjà, batre els ous, la llet, la nata, la vainilla, el sucre i la canyella fins que el sucre es dissolgui majoritàriament i es reparteix la canyella. Afegiu el pa i barregeu-ho per combinar, després dividiu-ho entre dos rampins greixats.\nAl fons d'una cuina lenta, poseu dos anelles de paper perquè els ramekins s'asseguin i, a continuació, poseu-ne detingudament els ramekins. Aboqueu aproximadament 3 tasses d’aigua de l’aixeta calenta al voltant dels ramekins, tenint cura de no esquitxar-se.\nles cròniques shannara\nCoure-ho a foc baix durant 2 a 3 hores, testant-ho després de dues hores per a la densitat. Retireu la tapa de la cuina lenta i deixeu-la refredar breument. Per obtenir un compliment cruixent, ruixeu-les amb una culleradeta de sucre. Carmelitzeu-ho sota el broiler o utilitzant una torxa de cuina. Servir\ncom jugar a fortnite\nReferent del 2080\ncbs tots l'accés un mes gratuït


Read more about Arquitectura ramadera i paisatge en transformació\nEl proper 27 de març a les 19 h tindrà lloc a la Cooperativa d'Arquitectes Jordi Capell la presentació del número 23 de la revista ENGAWA.\nCada número és un nou experiment que neix de la imatge de la seva portada com a fil conductor. A partir d'aquesta, els articles es bifurquen, es teixeixen o es juxtaposen formant un tapís en el que tothom està convidat a llegir, opinar i col.laborar.\nEns acompanyarà Carlos Cachón, creador del portal d’arquitectura AFASIA.\nPresentació de la publicació "Col·lecció DREAM"\nSabado, 6 Abril, 2019 - 12:00\nPresentació de la publicació dels Premis AJAC XI\nPresentació del llibre "Mies Missing Materiality", d’Anna & Eugeni Bach, i del curtmetratge d’Adrià Goula, a càrrec de Juhani Pallasmaa\nJueves, 14 Marzo, 2019 - 19:00\nPresentació de la Guia d'Història Urbana "Puig i Cadafalch / BCN"\nRead more about Presentació de la Guia d'Història Urbana "Puig i Cadafalch / BCN"


26 DE MAIG-Berguedà, excursió de tot el dia – Unió Excursionista de Matadepera\n26 DE MAIG-Berguedà, excursió de tot el dia\nBerguedà, excursió de tot el dia\nBenvolguts socis i simpatitzants de la UEM:\nLa “TRAIL CATLLARÀS”, prova de curses de muntanya de 15, 23 i 42 km, (marató), respectivament, que fins l’any passat es feia el mes de juliol, aquest any, per evitar la calor, la traslladen al diumenge 19 de maig, cosa que la UEM desconeixia al moment de programar aquesta excursió.\nSón més de 1300 participants, des de les 6 del matí fins les 4 de la tarda, que n’ocuparan tots els senders de la Serra.\nD’altra banda, juntament amb les activitats prèvies del dissabte, La Pabla de Lillet queda totalment saturada de cotxes i visitants. És per això que l’organització ens recomana que fem la nostra excursió un altre dia i hem decidit fer-la el diumenge següent 26 de maig.\nCONEGUEM EL CATLLARÀS A PEU\nData: Diumenge, 26 de maig de 2019.\nLloc de Sortida: Pavelló Municipal “1r d’Octubre”, porta costat Riera, on és el bar del Pavelló.\nHora: 7:30 h. del matí, desplaçant-nos en cotxes particulars fins l’aparcament públic de La Pobla de Lillet, en principi, el primer a mà dreta\nDistància: 16,911 km. Dia complet.\nTemps: 5:00 hores, sense comptar aturades.\nRuta circular per La Pobla de Lillet. El recorregut comença pujant al Monestir de Santa Maria i al Castell de Lillet; continúa per l’Esglesiola de Sant Miquel, Peu de la Roca del Castell i la Creu del Castell. Passem pel Xalet del Catllaràs i el Mirador de la Roca de la Lluna i Joc de la Pilota. (Zones previstes per esmorzar). Arribem al Santuari Santa Maria de Falgars ( lloc on dinarem en la zona de pic-nic, cafés, etc..) i des d’quí finalitzarem a La Pobla de Llillet.\nGaudirem de magnífiques panoràmiques de la Serra del Moixeró, Puigllançada, Tossa d’Alp i Pedraforca. Ens faran de guies la nostra col·laboradora de la UEM Carme Puig i el seu marit.\nCal portar esmorzar i dinar. Compartirem les despesses del cotxe (7 €/persona)\nPer inscriure’s feu-lo, si us plau, a l’ e-mail uem@uem.cat o trucant al telèfon 608 096 668, facilitant-nos les dades que expliquem a continuació:\nATENCIÓ “NO FEDERATS” A LES NOVES NORMES DE LA LLEI RGPD:\nAl moment de fer l’inscripció per aquesta excursió ens heu d’aportar, si us plau, les següents dades:\n-¡ATENCIÓ, NOVETAT: Poseu també la vostra adreça\nSense aquestes dades no podrem assegurar al participant.\nSi us plau: no espereu a facilitar-nos les dades a la sortida: ens fa perdre a tothom molt de temps. Passeu-nos-les al nostre mail abans del dissabte o ens truqueu per telèfon.\nEls participants NO FEDERATS de les darreres excursions (Masia El Farell i Santa Creu de Palou del 27 de gener-2019 i Les Rafardes del 17 de febrer-2019, així com la de Rupit del 14-4-19) cal que ens aporteu solament l’adreça,la resta de dades ja les tenim.\nNous preus 2019 de l’excursió:\nNOTA: En el cas d’ajornar l’excursió solament avisarem les persones inscrites.\nDATA NO CONFIRMADA-EXCURSIÓ PELS VOLTANTS DE VILADRAU I PEUS DEL MATAGALLS.


ICV-EUiA demana a Mas que posi fi a les decisions unilaterals - Empordà\nICV-EUiA demana a Mas que posi fi a les decisions unilaterals\nCamats se sent "ofesa" pel relat social del president i l'acusa de tenir els treballadors públics com a "ostatges"\nACN 25.09.2013 | 20:57\nDolors Camats ACN\nLa portaveu d'ICV-EUiA al Parlament, Dolors Camats, ha demanat aquest dimecres al president de la Generalitat, Artur Mas, que aprofiti aquest Debat de Política General per concretar amb la majoria de la cambra la forma de convocar la consulta. Camats ha entomat la crida a buscar consensos que ha llençat Mas, però li ha demanat que ho practiqui ja en aquest debat. "Que aquest ple suposi la fi de les decisions unilaterals, que signifiqui avançar des de la majoria per realitzar aquesta consulta sí o sí", ha defensat. D'altra banda, Camats ha dit sentir-se "ofesa" pel relat social del president i l'ha acusat de tenir els treballadors públics com a "ostatges".\nEn roda de premsa, Camats ha reclamat a Mas que porti a la pràctica l'apel·lació al consens que ha fet durant el seu discurs i aprofiti el Debat de Política General per concretar la forma de convocar la consulta. Al seu parer, cal acabar amb "decisions unilaterals" com la carta a Mariano Rajoy o el diàleg pel seu compte. "Esperem que puguem concretar, i tant que volem votar, per a nosaltres no serveixen plans b", ha avisat sobre les eleccions plebiscitàries.\nEn matèria social, ha estat molt crítica i ha reconegut que el relat que ha fet el president la "fereix" i la "ofèn". "A quins catalans mira a la cara Mas quan explica les millores que hi ha hagut o el que cal millorar?", ha preguntat Camats, que ha opinat que aquest relat "no té res a veure amb la realitat dels catalans".\nSobre l'anunci de Mas de restituir la paga extra si l'Estat compensa l'impost sobre dipòsits bancaris, l'ecosocialista ha acusat el president de tenir els treballadors públics com a "ostatges". "Li hem de recordar que el nostre grup va proposar aquest impost dos anys abans a què el president es va atrevir a aprovar-lo? I si es va atrevir és perquè sabia que no es podria aplicar", ha recriminat.\nTambé ha retret que estigui "prenent el pèl" als ciutadans quan parla d'educació, ja que només parla de millorar el nivell d'anglès i no de les retallades.


Tatuatges i pírcings | Joves\nAbans de fer-te un tatuatge, reflexiona-ho i pensa que és per a tota la vida i que també tens l'opció de fer-te'n un de temporal o solar.\nAquesta peça ha de ser d'acer inoxidable, d'or de 14-18 quirats o de titani i ha d'estar esterilitzada.\nUn cop presa la decisió és aconsellable que la consultis amb un/a metge/ssa que t'informi dels possibles problemes de salut que pot produir (per exemple, hi ha persones que presenten contraindicacions que poden afectar la cicatrització).\nHas de saber que si el tatuatge o el pírcing no es realitza correctament i no se segueixen les mesures profilàctiques hi ha un alt risc de contagi d'infeccions de la pell, hepatitis B i C, SIDA, tètan, tuberculosi, queloides (cicatriu protuberant) o al·lèrgies.\nAbans de fer-te un tatuatge o un pírcing, hauràs de signar un document de consentiment que inclou la pràctica a realitzar, els riscos sanitaris i complicacions, les cures necessàries per a la cicatrització, les condicions de reversibilitat de la pràctica, les indicacions i contraindicacions d'aquesta i les característiques dels productes i materials a implantar o a utilitzar en la pràctica escollida.\nSi tens menys de 16 anys, a més d'aquest consentiment, hauràs d'aportar un certificat de maduresa signat pels pares o tutors legals.\nDesprés de fer-te el tatuatge o el pírcing t'has d'informar bé sobre quines mesures de cura, desinfecció i neteja hauràs de seguir fins que cicatritzi totalment la ferida i seguir-les meticulosament.\nSi malgrat tot s'infecta, acudeix a un/a metge/ssa per evitar complicacions.


Prop de 200 vehicles participen en la XXI Volta de motos clàssiques\ndilluns, 24 octubre 2016, 11:21:49\nProp de 200 vehicles, entre motos i cotxes, i més de 300 persones participaren diumenge al matí en la XXI Volta de motos clàssiques. Una jornada festiva on destacà el bon ambient i on es van poder vore autèntiques reliquies molt ben conservades, i que per...\nSandra Seguer guanya el 1r premi del concurs fotogràfic de Pit i Sentit\ndilluns, 24 octubre 2016, 10:33:34\nEl Col·lectiu de mares lactants Pit i Sentit de l'Olleria va entregar els Premis del seu concurs fotogràfic dissabte al Migdia al Teatre Goya on estan exposades les obres participants. La relació de premis és la següent: 1º Premi: Sandra Seguer 2n Pr...\nMés de 150 persones omplin la Casa Santonja en la Presentació del disc de José Chafer\ndilluns, 24 octubre 2016, 09:35:35\nJosé Cháfer va demostrar, una vegada més, el seu domini de la trompeta dissabte a la vesprada en la presentació del seu nou disc 'Textures'. Una presentació a la que van acudir més de 150 persones, que ompliren la sala de la Casa Santonja. Jos&eacu...\nEls més menuts disfruten amb el Contacontes i la Globotà de Fira\ndilluns, 24 octubre 2016, 09:02:30\nEl diumenge de matí desenes de xiquets i xiquetes ompliren la Plaça del Convent de Loreto per escoltar a Llorenç el Contacontes relatar les histories més sorprenents, que va deixar a més d'un menut bocabadat. Més tard al migdia, i ja en el carrer ...\nEl dissabte 29 d'octubre es celebrarà la 10K de l'Olleria\ndivendres, 21 octubre 2016, 13:34:13\nEl C.A L’Olleria, conjuntament amb l’Ajuntament de l’Olleria, organitzen el dissabte 29 d’octubre de 2016 la 4ª 10k de l’Olleria amb el patrocini de la Diputació de Valencia i la col·laboració de diferents cases comercials. L’ei...\nMés de 100 persones participen en la Volta Cicloturistica de la Fira\ndilluns, 24 octubre 2016, 08:09:30\n105 persones, de totes les edats, participaren dissabte de matí en la XVII Volta Cicloturística de la Fira. Malgrat la incertesa de l'oratge, i el canvi de recorregut, la gent va respondre un any més en esta divertida jornada en la que s'intenta promocionar l'esport de...\nA partir d'ara els plenaris de l'Ajuntament els podràs vore en You Tube\ndijous, 20 octubre 2016, 09:59:28\nEls plenaris de l'Ajuntament de l'Olleria els podràs vore a partir d'ara en You Tube. El primer que està disponible és el ple ordinari que es va celebrar el passat 27 de setembre. Junt a la imatge trobaràs diferents pestanyes numerades que corresponen als punts ...\npàgina 70 de 212


Els 10 beneficis de fer la migdiada - Diari de Girona\nEls 10 beneficis de fer la migdiada\nDescansar entre 20 i 30 minuts diàriament augmenta els reflexos i la capacitat de concentració\nep 26.08.2016 | 07:22\nEls 10 beneficis de fer la migdiada Getty Images\nTot i la creença que des d'altres països es té sobre la migdiada a Espanya, el 60% dels espanyols mai la fan, encara que s'hagi demostrat científicament que dormir una estona a meitat del dia aporta importants beneficis per a la salut, tal com recorda la Fundació Espanyola del Cor.\nPer això, i amb l'objectiu de fomentar la seva pràctica, l'organització ha informat sobre els deu beneficis que aporta a l'organisme:\n1. Preveu les cardiopaties. La migdiada ajuda a disminuir en un 37 per cent l'estrès i el risc de patir malalties cardiovasculars. Quan es dorm, s'allibera, però, l'hormona del creixement, antídot del cortisol, que estimula el sistema immunològic, redueix l'estrès i l'ansietat, ajuda a reparar els músculs i a perdre pes.\n2. Redueix la tensió arterial. Un estudi del Allegheny College de Pennylvania (Estats Units) realitzat a 85 universitaris sans ha demostrat que els qui dormen una migdiada diària d'entre 45 minuts i una hora després d'haver suportat un dia d'estrès i tensió psicològica veuen disminuir la seva pressió arterial i el ritme cardíac .\n3. Facilita l'aprenentatge. Un estudi de la Universitat de Berkeley assegura que els que fan la migdiada rendeixen més a les tardes i augmenten en un deu per cent la seva capacitat d'aprenentatge. El somni, diuen, permet afrontar nous coneixements i fixar els ja adquirits. Seria una manera de resetejar el cervell. Per aquesta raó, el descans després del dinar augmenta la productivitat dels treballadors i el rendiment escolar dels nens.\n4. Augmenta la concentració. Existeixen nombrosos estudis que demostren que la migdiada (fins i tot de sis minuts) contribueix a millorar qualsevol tasca que suposi recordar llistes de paraules o d'objectes. El somni facilita l'emmagatzematge de la memòria a curt termini i deixa espai per a noves dades. Durant el son, els records recents es transfereixen de l'hipocamp al neocòrtex, el nostre disc dur, on es consoliden els records a llarg termini.\n5. Facilita resoldre problemes. Robert Stickgold, professor de Psiquiatria de la Harvard Medical School, ha descobert que quan els subjectes arriben a la fase REM del son (fase de gran activitat cerebral en què somiem), els porta menys temps realitzar diferents connexions entre idees.\n6. Estimula la creativitat. Un equip de neuròlegs de la Universitat de Georgetown ha comprovat que la migdiada augmenta la creativitat o, almenys, estimula l'activitat de la zona del cervell (l'hemisferi dret) que s'associa amb aquesta capacitat.\n7. Millora els reflexos. Un estudi de la NASA a 747 pilots va demostrar que aquells que dormien una migdiada diària de 26 minuts cometien un 34 per cent menys errors en el treball i duplicaven els seus nivells d'alerta.\n8. Millora l'estat d'ànim. La serotonina és un neurotransmissor que regula el son, el apetido i l'estat d'ànim. I dormir inunda el nostre cervell de serotonina, el que ens proporciona una sensació de satisfacció i benestar.\n9. Afavoreix l'abstracció. Un organisme nord-americà ha estudiat les expressions facials de diversos nens de 15 mesos davant frases que han sentit anteriorment. Els nens que van dormir la migdiada van aprendre una oració i la seva relació amb altres, mentre que la resta no reconeixia les frases. Això suggereix que la migdiada afavoreix l'aprenentatge abstracte o capacitat de detectar el patró general d'una nova informació.\n10. Fomenta la positivitat. Un altre estudi de Berkeley diu que els individus que fan la migdiada i passen per la fase REM augmenten la seva receptivitat davant l'expressió facial de felicitat, mentre que els que no ho fan manifesten més ira i por.


Perspectiva de joventut - Nosaltres La Veu\nPerspectiva de joventut\nJa és definitiu. Més-Compromís (l'antic Bloc Nacionalista Valencià) s'ha convertit en el partit polític més avançat en matèria de participació de la seua militància jove (menor de trenta-un anys). El passat cap de setmana es va celebrar el 8é Congrés Nacional de l'organització, en què s'ha refundat i s'han renovat els seus òrgans, però en què també s'han aprovat els seus nous Estatuts amb la incorporació de la perspectiva de joventut.\nTots els articles i les disposicions dels textos estatutaris són importants perquè regulen la manera en què ens organitzem i funcionem. Però els primers renglons sempre són especials, perquè parlen dels principis polítics i organitzatius (dels conceptes més importants a l'hora de concebre's). Ahí hi ha un dels grans èxits per a la joventut valencianista en l'últim cap de setmana.\nTot passa en l'article 7, que succeïx el que regula el principi de paritat, i que porta el nom de «perspectiva de joventut». Es parla de treballar activament per augmentar la quantitat de persones joves vinculades a l'organització, garantir-ne la presència en les llistes electorals, comptar-ne per a la representació institucional i, fins i tot, establir mecanismes perquè la representació en els òrgans del partit siga, com a mínim, proporcional al pes en el cens. N'hi ha qui ho vorà innecessari, n'hi ha qui ho vorà un error. Res més lluny de la realitat.\nLa representació juvenil perseguix dos objectius: el de participació i el de perspectiva. D'una banda, la representació juvenil ha de fomentar la participació de les persones joves en els diferents òrgans i espais per tal d'involucrar-les en la construcció orgànica i política del projecte. D'altra banda, la representació juvenil ha d'aprofitar-se perquè s'integre la perspectiva de joventut de forma transversal en tot el projecte, des del punt de vist del diàleg intergeneracional i l'estratègia de relleu.\nDe fet, el principi de perspectiva de joventut es basa en la participació de les persones joves des d'un enfocament socioeducatiu (importantíssim per a aprofundir en la democràcia participativa) i una visió estratègica (des de l'aprenentatge actiu i la construcció de nous lideratges que li donen futur al moviment polític).\nTot açò conduiria a un model organitzatiu de quotes d'edat? En cap cas. Les persones joves, per la nostra condició d'edat, patim discriminacions per no ser tan adultes, per no tindre tanta experiència, que suposen més dificultats a l'hora d'expressar les nostres opinions, d'involucrar-nos o, simplement, de tindre'ns en compte. Se'n diu adultcentrisme (i no hauria de tindre cap cabuda en una societat que creu en l'educació integral i continuada). Per això es pot plantejar un mecanisme corrector. De fet, no és una necessitat nova, per alguna cosa existix la participació i l'autoorganització juvenil.\nDoncs això, entre moltes coses, Més-Compromís esdevé el primer partit valencià i de l'Estat espanyol en considerar la perspectiva de joventut com un principi estatutari, ben detallat. Caldria explorar si ho és, també, en l'àmbit europeu i mundial. Explorarem com funciona. De moment, seguim, amb 10 joves a l'executiva nacional, una secció juvenil referent, denunciant l'emergència generacional i reescrivint el pacte intergeneracional.\nEn esta organització les persones joves tenim molt bona cabuda, així que benvinguda i benvingut si t'hi vols implicar; es necessita la teua perspectiva.


⏯ Raimat adequa unes 700 hectàrees del parc natura per rebre visitants | Lleida.com\nEl celler de Raimat està adequant el parc de natura que abastarà unes 700 hectàrees de la seva finca per poder rebre els primers visitants a principis de maig. Amb aquest projecte, vol obrir la finca al públic perquè pugui gaudir de la riquesa d'aquest espai natural i agrícola. Pretén esdevenir un nou atractiu de turisme familiar i de natura a Catalunya ja permetrà descobrir-hi les nombroses espècies de flora i fauna que hi habiten i, a més, disposarà de rutes per recórrer a peu o en bicicleta. S'ha habilitat una passarel·la que voreja el pantà de la Clamor Baixa i, ara, s'estan construint el centre d'interpretació i el punt d'activitats on, entre altres, es podran llogar bicicletes. L'entrada serà gratuïta però caldrà reserva prèvia.\nEn arribar, el visitant es trobarà un centre d'interpretació, que s'està construint, on se l'informarà de les zones visitables d'interès. Aquest serà un espai multidisciplinari que també podrà acollir exposicions o formació per a escoles, així com activitats enoturístiques com ara tasts de vins del celler de la DO Costers del Segre. Després, podrà iniciar la visita a peu o en bicicleta triant alguns dels recorreguts disponibles. Per això, també s'està habilitant al peu del pantà de la Clamor Baixa un punt d'activitats on es podran llogar bicicletes elèctriques o convencionals i, fins i tot, s'organitzarà alguna visita en globus, entre altres propostes per gaudir de l'entorn. En aquest sentit, també s'ha pensat perquè pugui funcionar com a embarcador.\nEsteve explica que la voluntat és inaugurar el Raimat Natura Parc perquè pugui rebre els primers visitants a principis de maig. L'accés serà gratuït perquè tothom en pugui gaudir però caldrà fer reserva prèvia, sobretot per poder dur a terme alguna de les diferents propostes i activitats que s'oferiran però també per controlar l'aforament de visitants per la covid-19 i evitar aglomeracions. El projecte inicial ocupa la finca de Codorniu que és d'unes 700 hectàrees tot i que, en un futur no tanquen la porta a ampliar-lo a la resta de finques del celler lleidatà, amb la qual cosa es podria arribar fins a les 3.000 hectàrees.


El “circ” de Naturlàndia, creixen els nans | FÒRUM.ad\n← Domesticació ciutadana\nEls cítrics, fruites que ens ajuden a l’hivern →\n11/11/13 7:00 Miquel Calsina Sento Curiositat Leave a reply\nAjuntament de Sant Julià de Lòria (Andorra).\nNaturlandia. Eco-park temàtic dels Pirineus. Proposta de redefinició integral de Naturlandia. Eco-Park lúdic i natural ubicat al Comú de Sant Julià de Lòria (Andorra 2012/2013).\nAixò és un copiar-enganxar de la web de l’empresa designada a “dit”, que ara mateix du les “suposades” rendes de Naturlàndia (amb accent), on “enardeixen” de les seves darreres feines (cosa que, em sembla molt bé).\nI aquesta feina figura en la seva capçalera com si es tractés d’una “bona” feina.\nI potser si que ho és, doncs ve a dir exactament el mateix, encara que amb altres paraules, que varen explicar els auditors “acomiadats”. O sigui, per dir la veritat.\nTot això em fa pensar que no serveixen de gaire els amiguismes, per a fer correctament una feina encomanada i pagada.\nTornant al “redactat” en qüestió: la paraula redefinició no apareix al diccionari de la llengua catalana, però dóna a entendre que significa definir de nou.\nLa paraula integral sí que apareix al mateix diccionari, amb el següent significat : “que comprèn tots els elements que pot tenir per a ésser complert”, “que entra en la composició d’un tot”.\nResumint : el que venen a dir és que s’ha de fer amb Naturlàndia un canvi total.\nAmb amiguismes o sense, els “consultors” venen a dir el mateix: Naturlàndia no funciona ni funcionarà mai, no ofereix bones perspectives, no genera confiança, no tirarà mai endavant, és un desastre econòmic, s’ha de canviar tot, és un fracàs… Poden posar-hi el concepte que vulguin… Encara que, sempre serà negatiu. Sempre i quan vostès no “visquin” o depenguin de la “padrina” laurediana, que al final resulta que som tots els residents a la parròquia.\nEl que més em dol de tot plegat és que quan el fracàs de Naturlàndia “peti” definitivament, amb rescat governamental o sense, tothom es rentarà les mans.\nI el que més em sorprèn és que els accionistes callin i atorguin. Perquè, pel que fa a rendibilitat de les seves accions, no n’obtindran mai.\nMentrestant, Unió Laurediana, o els membres de la mateixa continuen queixant-se en privat i callant en públic. I els dos cònsols, continuen col·locant amics, parents i coneguts.


Futbol | Esport Andreuenc\nFutbolErnest Tamayo 15/02/2019\nEl Sant Andreu visita el camp del Llagostera Costa Brava, segon classificat en el grup 5 de Tercera Divisió, a la recerca de la tercera victòria consecutiva que permeti mantenir una bona dinàmica per apropar-se a la zona de promoció. Després de batre el Terrassa en la darrera jornada, els quadribarrats visiten el millor equip […]\tLlegir més...\nFutbolErnest Tamayo 11/02/2019\nMikel Azparren sap que l’ambició del seu equip no té fronteres i així ho ha demostrat posteriorment a la victòria enfront del Terrassa, ja que “estic tranquil perquè sé que competirem fins al final segur”. El navarrès ha confessat que “si matemàticament fos impossible, seguiríem competint”, perquè “així som i així ens agrada ser”. La […]\tLlegir més...\nSegovia, un any més al Sant Andreu\nFutbolJordi Cochran 03/06/2016\nAquest divendres al matí el conjunt quadribarrat ha anunciat que José Segovia renova per una temporada amb la Unió Esportiva Sant Andreu. Si el conjunt andreuenc, ascendeix de categoria l’any vinent, s’ampliarà de forma automàtica el contracte del porter quadribarrat. Segovia va arribar al mercat d’hivern de la temporada passada provinent de l’AEC Manlleu. Des […]\tLlegir més...\nFutbolJordi Gómez 20/02/2016\nEl conjunt quadribarrat disputarà aquest diumenge al migdia la 26a jornada del campionat de Tercera Divisió. Ho farà al Municipal Sagnier del Prat de Llobregat, contra el líder indiscutible del grup cinquè de la lliga, el Prat, que busca assegurar-se una setmana més la plaça per al play-off d’ascens a Segona B. Mentrestant, els de […]\tLlegir més...\nEl Sant Andreu no aixeca el cap\nFutbolRoger Graells 25/10/2015\nDos punts dels darrers vint-i-un disputats. El Sant Andreu no ha tingut cap opció a Manlleu, on els locals han infringit als quadribarrats la tercera derrota a domicili. L’equip, incapaç de sortir de la dinàmica negativa on es troba les darreres jornades, pràcticament no ha xutat a porteria i ha vist com els osonencs, que […]\tLlegir més...


Complir Kalisz Pomerantz - Brasil Xat De Vídeo - Bate-Papo!\nRàpid, fàcil i lliure accés A la Datació lloc sense Necessitat de registre-a través De les xarxes socialsFeb Feb Feb: mostra el Formulari de cerca: la Cerca Per a un nen nena No importa la cerca: no Importa, nena, nen a edat: On: Kalisz Pomorski, a Polònia, Actualment amb fotos, en una Pressa per escollir cares noves, Vol intentar trobar l'altra Meitat de l'ànima d'Una ciutat polonesa de l'Home l'home dona noia Amb descripcions de dades i paràmetres. Només queda per conèixer la Segona meitat i establir un Interessant diàleg, convidar i l'Encant de la meva primera data. La família secret de la Felicitat en el matrimoni, totes Les parelles estan buscant la Felicitat de la família i La prosperitat.\nPer tant, algunes regles de Petons es van desenvolupar\nÉs només que la recerca Mostra que el significat, la Definició donada en el concepte De família, la felicitat, és Diferent per a persones completament diferents.\nEl que es considera bell I digne de respecte per A alguns serà l'estranger I inacceptable per als altres.\nLes estadístiques mostren que hi Ha una sèrie de models Que ajuden a fer una Llarga, sana i feliç matrimoni. Kim, Comentaris: el primer petó, El primer petó és una Gran quantitat d'emocions, les Emocions i la foscor de Les emocions que el turment D'una persona. I això sol causes del Primer petó-aquest és el Temor d'un home, si Tot és cert, aleshores tot Això dóna plaer a la Seva parella.\nEn primer lloc, cal descartar Tots els gravats.\nEspecialment davant d'una noia A la del primer petó, Les palmeres de suor, genolls Tremolar i sovint colpejar el cor.\nMentre petons, no cal córrer Massa, potser inici comentaris on La traïció s'inicia. La relació que les línies Amunt a la maternitat entre Un noi i una noia, Al seu torn, és sempre Era una complexa i polièdrica tema.La deconstrucció ha estat sempre Complexa i decadent tema entre Un noi i una noia. Com tants conceptes d'amor, Perquè moltes coses van de La mà amb la traïció. És molt difícil sensació al Barrejar amb res més. Constant ansietat, la gelosia, un Món de sofriment, una constant De la veu de la Consciència, i molt més, que Una persona sent que d'ell. El més gent hi ha, Més temps es pregunten: comentaris.\nSala De xat En línia Amb una\nНимаз адямиос Пуко чат рулетка.\nxat de vídeo en línia sense necessitat de registre lliure conegut al carrer de vídeo xat de vídeo sense registrar-se i nenes lliure la ruleta de xat en línia amb el telèfon dona casada vol conèixer anuncis xat de vídeo amb les nenes lliure sense inscripció Xat descarregar vídeo de Cites nu de Cites vídeos xat sense necessitat de registre


Les ànimes invisibles d’Hamaguchi i Hansen-Løve - paris-barcelona.com\nCG CINÉMA | Mia Wasikowska, a l’escena de Bergman Island, de Mia Hansen-Løve, on balla amb la cançó The Winner Takes It All dels Abba\nVICENÇ BATALLA. Arribats a l’equador del Festival de Canes, i esquivant els perills d’un virus que segueix condicionant tots els moviments, dues pel·lícules a competició ens parlen d’aquelles relacions invisibles que no es veuen però formen part del viscut quotidià. Aquesta és la fantàstica plasmació en pantalla de Drive My Car, del japonès Ryusuke Hamaguchi, que malgrat ser el film més llarg que opta a premi amb tres hores necessita precisament de tot aquest temps per fer-nos arribar visualment aquestes figures presents i absents de la cinta, amb un exercici de la paraula i el silenci que deixa petjada. Endinsant-se en la illa de Fårö d’Ingmar Bergman, la francesa Mia Hansen-Løve es fa seva a la seva vegada l’herència cinematogràfica d’aquest tòtem fer portar-ho al seu terreny deconstruint històries del passat i el futur. Més clàssica, però amb l’encant d’aquells lligams com a veïns d’uns territoris força inhòspits entre Finlàndia i l’actual Rússia, és Hytti Nro 6 (Compartiment nº 6), del finès Juho Kuosmanen. En canvi, la presència un altre cop en la màxima competició de Sean Penn, amb Flag Day, no està justificada i encara menys, tot i que pugui semblar estrany, la de Nanni Moretti amb Tre piani (Tres plantes).\nRyusuke Hamaguchi, el realitzador japonès de 42 anys actualment més en alça, no va arribar a les pantalles occidentals fins al seu llargmetratge del 2015 en cinc capítols i gaire bé cinc hores Senses (que a França es va veure als cinemes en tres parts). A l’Estat espanyol, a l’octubre s’estrena per primer cop una pel·lícula seva Guzen to Sozo (La ruleta del amor y la fantasía), presentada a la Berlinale al març passat. Però tant Senses, un elegant i sensible encreuament d’històries de parella i generacionals al Japó contemporani, com Asako 1 & 2, la seva primera participació en competició a Canes el 2018, han quedat inèdites fins ara a la Península.\nARXIU | L’actor protagonista Nishijima Hidetoshi i la conductora del seu vehicle, Miura Toko, durant bona part de la pel·lícula Drive My Car, de Ryusuke Hamaguchi\nLa intensa producció d’Hamaguchi li permet de presentar ara a Canes aquestes tres hores de Drive My Car, basat en un conte de Haruki Murakami del recull del 2014 Homes sense dones (Empúries, 2015). A diferència de les seves pel·lícules anteriors en què se superposaven diferents històries paral·leles i en el cas d’Asako de vegades els personatges podien quedar una mica diluïts, en aquesta ocasió seguim un protagonista central (l’excel·lent Nishijima Hidetoshi) que en travessa simultàniament d’altres, sobretot dones, en un puzle de situacions i sentiments que confereixen aquest cop el llargmetratge d’una unitat deliciosament harmònica.\nEl dol per mitjà de la paraula de ‘Drive my car’\nEl paper d’aquest protagonista és el d’un actor i director teatral, amb una companya guionista de sèries de televisió (Kirishima Reika) que es mor abans que ell munti una versió multilingüe d’Oncle Vània, l’obra de Thékhov, a Hiroshima. D’entrada, les escenes al llit quan fan coincidir coit amb el desenvolupament dels guions d’ella ja sobten per la seva inventiva. Encara que el fil que roman durant tota la pel·lícula són els enregistraments que li ha fet ella amb la seva veu perquè ell pugui donar les rèpliques del personatge de l’oncle Vània escoltant-les a l’interior del cotxe, mentre condueix. És la manera com la mantindrà en vida i com la seva nova conductora (impressionant de sobrietat la jove Miura Toko) coneixerà aquesta història de dol que estarà lligada a una altra viscuda per ella mateixa. Un quart personatge clau és el de l’actor i amant rival del director teatral (Okada Masaki), que confronta cara a cara les pors i angoixes dels rols masculins. I, com a colofó, apareix una noia sud-coreana muda (Park Yoo-rim) que es comunica amb el llenguatge dels signes i que contribuirà a aquest memorable joc entre la paraula, els gestos i els silencis en què s’haurà transformat el film.\nEl ritme és sostingut i pausat, prenent nota d’altres mestres de la regió com Jia Zhang-ke o Lee Chang-dong. No fa falta introduir cap mena de dramatisme a aquests girs vitals de cadascun dels personatges; el ritme el marca la seva respiració i el de les imatges. I com a epíleg, a més, hi ha una bonica metàfora rodada ja en plena pandèmia que demostra que Hamaguchi és capaç de llegir cinematogràficament els canvis a les nostres vides. La cinta s’estrena a França el 18 d’agost i no té data encara a l’Estat espanyol.\nEls fantasmes femenins de ‘Bergman Island’\nCG CINÉMA | Vicky Krieps, l’alter ego de la realitzadora Hansen-Løve i Tim Roth, a Bergman Island\nEn aquest joc d’esperits i fantasmes, la francesa Mia Hansen-Løve se’n surt de forma brillant a la illa sueca de Fårö identificada per sempre més amb el cèlebre director teatral i de cinema Ingmar Bergman, amb Bergman Island. Feia por que la pel·lícula no es convertís en un clixé amb la seva parella de protagonistes realitzadors (interpretats per Vicky Krieps i Tim Roth; i com a possible recreació de Hansen-Løve i la seva ex parella, el també director Olivier Assayas), que se’n van a la illa a escriure els seus guions respectius. Un perill perquè la subtil Hansen-Løve ens havia fallat amb el seu anterior film Maya (2018), amb un fotògraf de guerra insuportablement egòlatra. Però aquesta nova pel·lícula ens tranquil·litza que només va ser un accident.\nAquest risc del clixé, després d’haver vist ja l’exhaustiu documental de l’alemanya Margarethe von Trotta Entendiendo a Ingmar Bergman (2018), també es dissipa a mesura que el cinema entra a l’escenografia de Hansen-Løve. Perquè hi introdueix una pel·lícula dins d’una altra pel·lícula, i personatges que s’entrecreuen entre l’una i l’altra amb l’agilitat i senzillesa que caracteritzen la directora. Hi ha evidentment un homenatge a Bergman, Hansen-Løve va anar a la illa cinc anys seguits inclosos els del rodatge el 2018 i 2019, però també la seva cara menys amable com a intractable amb les seves dones i fills. I, sigil·losament, el rol de Krieps va agafant cada cop més ascendent respecte al de Roth fins a convertir-se en el principal com a apropiació femenina d’aquest llegat Bergman. La pel·lícula dins la pel·lícula es complementa amb els personatges encarnats per Mia Wasikowska i Anders Danielsen Lie (present ja al film noruec en competició Júlia) i, en aquesta trama de nines russes, en sortim amb una mirada nova sobre aquest lloc de pelegrinatge cinèfil gràcies a la lleugeresa i melancolia de la directora.\nA destacar que, a l’escena del Bergman Tour, hi ha un cameo del crític de cinema català i actual director del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB), Jordi Costa. I, coneixent l’interès per la música de ball de Hansen-Løve (demostrada el 2014 amb l’entranyable Eden, sobre l’altra cara del French Touch), hi ha evidentment una escena disco amb el The Winner Takes It All dels Abba i el I Love to Love (But My Baby Loves to Dance), de Tina Charles, que es repeteix als crèdits de tancament. A França, el film s’estrena aquest mateix 14 de juliol i, a l’Estat espanyol, el 22 de desembre.\nEl fred però acollidor ‘Compartiment nº 6’, de Juho Kuosmanen\nSAMI KUOKKANEN/AAMU FILM COMPANY | La finesa Seidi Haarla i el rus Yuriy Borisov, a Compartiment nº 6 de Juho Kuosmanen\nSense moure’ns de terres escandinaves, el finlandès Juho Kuosmanen realitza a Hytti Nro 6 (Compartiment nº 6) un aconseguit exercici retro en terres àrtiques que compta amb una delicada trobada entre dos éssers que fugen de la seva solitud. Kuosmanen, que es va donar a conèixer el 2016 amb El día más feliz en la vida de Olli Mäki sobre la història real d’un boxejador als anys seixanta, continua furgant en el passat en aquest cas el d’una Rússia post-soviètica que sembla no haver canviat d’era i que situaríem cap a l’any 2000. I ho fa utilitzant aquells colors foscos, verds i marronosos amb els quals ha excel·lit el seu compatriota Aki Kariusmäki, que s’adiuen a aquest ambient una mica fora de temps i a l’enclaustrament del vagó nº 6 amb lliteres on coincideixen els dos personatges per aquest viatge des de Moscou a la ciutat lapona de Múrmansk.\nElla és una jove estudiant d’arqueologia finesa (Seidi Haarla), que deixa enrere una història d’amor amb una moscovita de major edat del circuit cultural de la capital, i ell un jove rus sense cap altra aspiració que anar-se’n a treballar a les mines de Múrmansk per guanyar diners i emborratxar-se mentrestant (Yuriy Borisov). L’encontre és brusc i podria resultar previsible perquè, de mica en mica, s’acaba establint una relació d’afecte entre ella que, en el fons se n’adona que tot i finesa mai no serà acceptada per segons quin cercles russos, i ell que se m’amaga darrera de la seva virilitat per incapacitat de mostrar el seus sentiments. Però el treball de Kuosmanen i la interpretació dels actors, més d’altres situacions que s’intercal·len durant el viatge, fan creïble aquesta relació i serveixen tant per explicar una època grisa que sembla que no se n’hagi d’anar mai de la Rússia contemporània com les emocions que sorgeixen en un territori tan hostil com el nord rus. Al final del viatge, no és que els dos mons tan diferents d’un i altre s’hagin evaporat però sí que la companyonia en aquest entorn tan glacial els ha servit per sentir-se una mica menys malament. I la culminació visual del film en plena Lapònia també és digna de contemplar-se.\nDecepcionants Sean Penn i Nanni Moretti\nMETRO GOLDWYN MAYER PICTURES FILM | Dylan Penn i el seu pare Sean Penn, interpretant ambdós l’última pel·lícula realitzada pel segon Flag Day\nI entrem en el capítol de les dues decepcions dels últimes dies, amb pel·lícules que haguessin pogut estar a la selecció oficial pels seus autors però es justifiquen poc en competició si aquest any hi ha un oberbooking de 24 títols. L’actor i realitzador nord-americà Sean Penn va viure un fracàs absolut fa cinc anys quan va presentar, també en competició, Diré tu nombre, una excursió amorosa entre Javier Bardem i Charlize Theron com a membres d’una ONG a la guerra de Libèria. Aquesta història d’amor omplia tot el primer pla i les víctimes del conflicte quedaven totalment amagades. En aquesta ocasió, Flag Day manté més la compostura, en un cara a cara en pantalla entre el mateix realitzador i la seva filla Dylan Penn -aquest seria el seu major atractiu-, però tampoc no té sentit que ocupi la plaça de moltes altres pel·lícules de major qualitat que segur que ens estem perdent a la secció paral·lela Un Certain Regard.\nPer resumir-ho, Flag Day és la història real d’un seductor però mentider compulsiu, John Vogel, que va acabar estafant milions de dòlars mentre la seva filla deixava de creure en ell i es posava a treballar com a periodista per contrarestar la seva ifluència. D’això, ella en va escriure un llibre en el qual es basa lliurement el film. Penn juga amb les complexes relacions pare-filla d’aquesta història i el seu doble sentit sabent qui són els qui ho interpreten i, per evocar els moments feliços dels anys setanta, utilitza unes imatges que es volen amateurs de Super 8 però que, aquestes alçades, no tenen res d’original. Ens consolem amb la música que sona de Cat Power. No hi ha data a l’Estat espanyol, però a França el film s’estrena el 22 de setembre.\nPer la seva part, Nanni Moretti s’ha basat per primera vegada en un text aliè per posar en escena Tre pyfgfgiani (Tres plantes), que és una novel·la recent de l’autor israelià Eskhol Nevo. És la pitjor pel·lícula que li hem vist al realitzador i també actor italià. Ja no ens va convèncer la seva anterior, Mia Madre, a Canes el 2015. I ara ha trasplantat aquest relat israelià a les famílies burgeses d’un edifici de Roma. I el resultat no deixa de ser un relat descosit, amb personatges plans i fins i tot retrògrads i una facturació que moltes sèries de televisió actuals superen amb escreix. També sense data a la Península, surt a França el 27 d’octubre i esperem que no enterboleixi la carrera d’un Moretti en el seu moment força més inspirat.


gastronomia | Les Barraques Digitals\nPosted on Abril 8, 2018 by marinavinallonga21\nLa República de Malta és un arxipèlag format per tres illes situades al mig del mar Mediterrani. Aquestes illes limiten al sud amb Sicília i al nord amb Líbia. Actualment, és un país independent, membre de la Unió Europea, amb una extensió de 316km 2 i 413.609 habitants.\nLa seva capital és La Vallett que, històricament ha estat el centre urbà de major rellevància. A causa de la seva situació estratègica, un punt d’unió entre els continents Europeu i Africà que permet tenir un bon control sobre el Mar Mediterrani, l’arxipèlag de Malta ha estat disputat per molts països al llarg de la història; de fet, fins a l’any 1964 formava part de les illes sotmeses a la corona anglesa.\nLa bandera de Malta es compon de dues franges verticals blanca i vermella, i una creu de Sant Jordi delineada en color vermell en la part superior del costat esquerre de la bandera. La creu amb la inscripció “per la seva valentia” va ser donat a Malta pels britànics com un honor per a la capacitat de recuperació durant el bombardeig d’una força militar alemanya-italiana durant la Segona Guerra Mundial.\nHistòria de l’arxipèlag:\nEls primers indicis de civilització daten de l’any 5000 a. de C., i pertanyen a un poble amb un gran maneig de les seves habilitats, i d’aquesta època daten certs elements que proven aquesta hipòtesi: monuments prehistòrics que es troben entre els més antics del món, entre els quals es troba l’hipogeu d’Hal Saflieni. Aquesta civilització va desaparèixer uns 2000 anys més tard sense que es pugui precisar amb certesa les causes.\nPosteriorment l’illa de Malta va ser conquistada per fenicis (750 a.C) i a partir de llavors va començar a convertir-se en un dels punts més importants del comerç en el Mediterrani. I a partir de llavors va començar a ser disputat pels romans i posteriorment, els espanyols i els anglesos.\nEn general es pot visitar l’illa de Malta en qualsevol època de l’any, ja que generalment el clima és temperat.\nEls hiverns a Malta són curts i les temperatures no són molt baixes. Els mesos més freds són gener i febrer, i es caracteritzen per una gran humitat i molt vent. A l’estiu les temperatures solen ser molt altes (poden aconseguir els 35/40ºC). La resta de l’any la temperatura és més agradable.\nEl maltès és l’idioma oficial del país. És una llengua que, a causa de la influència cultural que ha rebut al llarg de la seva història d’Anglaterra i Itàlia, té moltes paraules preses dels idiomes d’aquests dos països. L’anglès és una altra de les llengües oficials i gairebé tots els maltesos ho parlen fluid. D’altra banda, a causa de la proximitat geogràfica i a la relació històrica que manté Malta amb Itàlia, també és fàcil trobar maltesos que parlen l’italià.\nLa moneda és l’euro, ja que des de l’any 2004 aquesta illa forma part de la Unió Europea.\nL’Estat de Malta és una república amb un president honorífic, recaient el govern en el gabinet ministerial encapçalat pel primer ministre. El President de la República nomena Primer Ministre al cap del partit que guanyi les eleccions per a un període de cinc anys. Els membres del govern són nomenats nominalment pel President de la República a proposta del Primer Ministre d’entre els membres de l’òrgan legislatiu.\nLa religió oficial a Malta és la cristiana catòlica. Hi ha 365 esglésies construïdes al llarg de tot l’arxipèlag, una per a cada dia de l’any. També, a causa de la proximitat amb els països àrabs, es poden trobar algunes mesquites. D’altra banda, a causa d’haver pertangut a l’Imperi Anglosaxó, també hi ha algunes esglésies anglicanes.\nA causa de la intensa i variada relació que l’arxipèlag ha mantingut amb altres països al llarg de la història, la seva cuina es troba influïda per altres gastronomies, fonamentalment la italiana i l’anglesa. Alguns dels plats típics són:\nPastizzi: Aquest petit pastís de pasta fullada amb ricottao de pasta de pèsols és un dels plats més populars de l’illa.\nGbejniet: El formatge de cabra i d’ovella són les principals produccions típiques del menjar artesanal maltès i s’utilitzen per realitzar tota sèrie d’aliments autòctons. El Gbejniet és un dels més populars i consisteix en un plat que combina un assortiment de formatges de cabra i ovella provinents de la petita illa de Goig.\nStuffa Tal Fenek: La preparació d’aquest porta molt temps ja que primer cal adobar la carn i després cuinar-la a foc lent durant diverses hores. D’aquesta manera s’aconsegueix un plat molt tendre, que es desfà a la boca i que compta amb un deliciós sabor.\nTimpana: Es tracta d’un plat de macarrons farcits amb carn picada i ou dur coberts amb una capa de pasta fullada i fornejats.\nHelwa Tat-Tork: Es prepara amb ametlles triturades a les quals se li agrega mel o melassa.\nKannoli: Consisteix en un confiti amb forma de tub que s’emplena amb ricotta o crema i s’endolceix amb llavors de xocolata o fruita abrillantada. Sol menjar-se al llarg del dia, com un dolç.\nLes millors platjes:\nPlatja de St Georges Bay\nQuè pots visitar?\nLa Valletta, capital de Malta.\nL’illa de Gozo: Compta amb nombroses valls profundes, penya-segats i camins rurals. A més a més si el que t’interessa són els esports aquàtics com el busseig o el snorkel, les profundes aigües blaves de Goig et resultaran impressionants.\nEls temples d’Hagar Qim: Aquests temples han estat declarats Patrimoni de la Humanitat per la Unesco i es troben en el cim d’un pujol en el sud de l’illa. Es tracta d’un gran complex arquitectònic format per un temple principal i tres estructures megalítiques.\nMarsaxlokk: És un petit i pintoresc poble en la costa sud-oriental de Malta. Té una població d’aproximadament 3.000 persones i es coneix com el poble dels pescadors. És un lloc famós perquè d’allà provenen les famoses góndoles utilitzades per a la pesca en tot l’arxipèlag, conegudes com a Luzzu.\nCreuer Hornblower Goig i Comino: si la teva estada és curta, una molt bona opció per visitar l’illa de Goig i Comino és fer-ho amb un mini creuer.\nBusseig: és una de les activitats més interessants per fer a Malta, a més, és un lloc ideal per iniciar-se en aquest esport submarí, ja que les aigües són summament tranquil·les i no existeixen perills vinculats al clima o a la fauna.\nJugar al golf: Malta també és un lloc idoni per als amants del golf; allà trobaràs molts llocs on practicar aquest esport.\nMuntar a cavall: a través de les rutes a cavall podràs descobrir veritables paradisos amagats a l’illa i recorreràs espais naturals, platges i un munt de llocs més.\nCiclisme i BTT: recórrer l’illa amb bici és una bona activitat per a aquells afeccionats al ciclisme, ja que és una illa sense muntanyes i permet als viatgers moure’s sense grans dificultats per tot el territori.\nAquí us deixem un vídeo turístic del país:\nIker Carretero i Marina Viñallonga\nFiled under: Per desconnectar! | Tagged: #moneda, Clima, gastronomia, malta, mediterrani, platjes, Política, turisme, viatgem, visitar |\tLeave a comment »\nFiled under: Posa't les botes! | Tagged: #torrijas, delicious, gastronomia |\tLeave a comment »\nPosted on febrer 17, 2018 by sergio2402\nAnglaterra és una de les nacions que pertanyen al Regne Unit. Està situat a l’illa de Gran Bretanya. Limita amb Gales, Escòcia, el Canal de la Manxa, el Mar del Nord i el Mar d’Irlanda. La seva capital és Londres. La moneda del país és la lliura esterlina. Té prop de 53.000.000 habitants i la superfície és de 130.395 km2.\nEl seu sistema polític és una monarquia constitucional que governa a tot el Regne Unit (tot i que recentment s’ha reestablert un parlament a Escòcia i una assemblea galesa, que legislen però sota la supervisió del parlament anglès). La reina és Isabel II i la primera ministra és Theresa May.\nAnglaterra té un clima oceànic. Això fa que a l’estiu les temperatures ronden els 30º C i a l’hivern, els 2 ºC. Pel que fa a les precipitacions, plou abundantment durant tot l’any.\nLa vegetació del país està condicionada pel clima oceànic.\nAbunden els arbres de tipus caducifoli: podem trobar-hi abundància de til·lers, freixes i bedolls. Tot i així, la majoria dels boscos estan formats per espècies de repoblació de creixement ràpid com pins, làrixs, avets.\nA més, a causa de la intensa pèrdua de la vegetació autòctona en el Regne Unit s’ha implantat una política de conservació i recuperació dels espais naturals, aprofitant l’abandonament i altres mètodes naturals.\nWilliam Shakespeare: Va néixer el dia 23 d’abril del 1564 a Stratford-Upon-Avon, va ser un famós dramaturg, poeta i actor anglès. La seva obra teatral més famosa es “Romeo i Julieta”.\nWinston Churchill: Va néixer el dia 30 de novembre del 1874 al “Palacio de Blenheim”, i va ser un famós polític i estadista britànic conegut per el seu lideratge a la Segona Guerra Mundial.\nDiana de Gal·les: Va néixer 1 de juny de 1961 a Sandringham a Anglaterra, va ser la primera dona de Carlos de Gales que és el príncep hereu de la corona britànica.\nIsaac Newton: Va néixer el 25 de desembre del 1642 a woolsthorpe Anglaterrra, i va ser físic, filòsof, teòleg, inventor, alquimista i matemàtic anglès. Va ser el inventor de la gravetat.\nJohn Lennon: A Liverpool el dia 9 d’octubre i va ser un multiinstrumentista i compositor britànic que va saltar a la fama sent un membre The Beatles.\nA Espanya, la gastronomia d’Anglaterra és vista com insípida i estranya. Però realment, té molta varietat d’ingredients i de plats. A més, és característica per tenir àpats diferents com l’hora del te; o per tenir un horari diferent, com el sopar que és a les 17 o 18h.\nLes característiques bàsiques de la cuina anglesa són: utilització de les verdures cuites, no utilitzar massa espècies, utilització d’oli de gira-sol o mantega…\nAlguns dels formatges més famosos del món són d’origen anglès: el cheddar, el stilton…\nPel que fa a les begudes, acostumen a beure cervesa, sidra i te.\nEl plat per excel·lència que caracteritza el país és el fish and chips. Es tracta d’un tros de peix arrebossat i fregit acompanyat de patates fregides. És molt típic trobar establiments a les zones costaneres. Moltes vegades s’amaneix amb llimona o amb vinagre.\nL’esmorzar és el seu menjar més important. El típic menú anglès consta de plats salats (cansalada, ous fregits, mongetes estofades, botifarra, arengades, xampinyons…) i alguns plats dolços (diferents tipus de coques de farina, patata o blat de moro; muffins, torrades…).\nEl dinar no sol ser gaire excessiu. Es sol menjar verdures, carn, peix, pasta o arròs.\nL’hora del te és molt típica a Anglaterra. Es fa entre les 3 i les 5 de la tarda. Es beuen diversos tipus de tes i s’acompanyen amb dolços com muffins, cupcakes, apple cakes…\nPer últim, el sopar és l’àpat final del dia. Es sol celebrar entre les 18h o les 19h de la tarda, abans que aquí a Espanya. Al ser més d’hora, es preparen plats més elaborats i no tan lleugers com aquí.\nWhitworth Art Gallery:\nAquesta institució instal·lada en un edifici de maó vermell de l’any 1910, un dels museus més famosos que podem trobar a Anglaterra amb obres d’autors com Picasso, Gauguin, Van Gogh o Turner.\nÉs un element essencial de la silueta de Londres; és a més llarga, amb 32 càpsules. Cadascuna pesa 10 tones i hi caben 25 persones. Té vistes de 55 llocs emblemàtics.\nPalau de Buckingham:\nÉs un dels pocs palaus reials en actiu que queden al món. A l’estiu, pots explorar les belles estances reials de la residència londinenca oficial de la Reina.\nÉs el nom del rellotge situat a la torre del palau Westminster. Aquest palau és la seu del Parlament del Regne Unit. El seu nom oficial era Clock Tower, fins que el 2012, en honor a la Reina Isabel II va passar-se a dir Elizabeth Tower.\nÉs un estadi de futbol situat a Liverpool. És el camp del Liverpool Football Club. Disposa d’un museu sobre l’equip i d’una botiga oficial. Té una capacitat de 54.074 espectadors. Va ser inaugurat el 28 de setembre de 1984.\nÉs la catedral de la ciutat de York. És d’estil gòtic i la més important del nord d’Europa. Va ser construïda el 1338.\nCementiri de Whitby:\nÉs el cementiri de la ciutat. És molt bonic malgrat el que significa. Es poden observar les làpides al llarg de tot un turó. La ciutat és la que va inspirar a l’autor de Dràcula per a redactar la novel·la.\nFran Terron i Sergio Fernàndez\nFiled under: Per desconnectar! | Tagged: #llocspervisitar, Anglaterra, Fauna, Flora, gastronomia |\tLeave a comment »\nPosted on gener 21, 2018 by zoeelfernandez\nAquesta setmana a la secció de reportatge us parlem sobre la celebració del Carnestoltes.\nÉs una celebració que té lloc abans de la quaresma cristiana. Té data variable (entre el febrer i el març). La gent es disfressa, surt als carrers i fan festes, balls…\nVenen d’unes festes paganes que es realitzaven en honor a Baco, el deu Romà del vi. O les que es realitzaven en honor del toro Apis d’Egipte. En la vella societat rural, fortament estructurada pel cristianisme, el temps de carnestoltes oferia mascarades rituals d’arrel pagana i un lapse de permissivitat que s’oposava a la repressió dels instints i la severa formalitat litúrgica de la quaresma.\nAbans era costum criar un porc i fer una matança a l’any. La sardina i l’arengada són menges estretament lligades a la celebració del carnaval, la coca de llardons, o en alguns llocs també altres coques, se solien acompanyar de crema catalana.\nHi fan rues que passen per tot el poble en el qual es faci aquesta celebració ensenyant les disfresses que hi fan en tot el poble. Es fa un concurs de les disfresses en diferents categories i hi donen premis concorda els grups.\nTambé hi ha el Rei Carnestoltes. És un personatge fictici que presideix totes les celebracions relacionades amb el carnestoltes. Sol anar disfressat d’una manera estrambòtica i en tot moment manté una actitud arrauxada, burleta i descarada. Inaugura el cicle del Carnestoltes amb un discurs convidant a tots el habitants a unir-se a la festa desenfrenada que es farà els dies vinents amb inspiració pagana.\nEl carnestoltes al món\nA Argentina el carnaval té un gran pes com a festa. Es fan celebracions d’una setmana. Fan balls pels carrers amb música en directe, que practiquen durant tot l’any. D’això se’n diu les Murgues. Ells mateixos fan els vestits amb decoració inspirada en el seu barri i sobretot amb accessoris que criden molt l’atenció com pegats brillants i lluentons. Això és molt típic de la capital d’Argentina, a la zona porteña. És una celebració molt patriòtica on mostren un amor pel seu país.\nUn del més famosos és el de Venècia. Abunden les maschera nobile i maschrea de galeone, que és una careta blanca amb vestidura de seda negra, o de foscos colors i barret de tres puntes. S’han anat sumant altres colors als vestits, encara que les màscares segueixen sent en la seva majoria blanques, platejades i daurades. Es fan deu dies de celebració on milers de turistes acudeixen per la celebració més gran del Carnestoltes.\nAquestes rues és caracteritzen a moltes parts del món. Sobretot, la més famosa, és la d’Alemanya. La rua del “dilluns de roses” de Colònia, amb un milió de visitants, i en la qual participen 10.000 persones de diferents colles, repartits en unes 100 carrosses, que reparteixen tot tipus de dolços com ara: caramels, xocolata, bombons. També es reparteixen altres petits regals com peluixos, ramells de flors…\nEnquesta als alumnes del Marta Mata\nQuè tens pensat fer aquest Carnestoltes?\n22 persones van votar que sortirien amb els amics.\nEt disfresses en grup o sol?\n12 persones van votar que es disfressaran en grup.\n3 persones van votar que es disfressaran sols.\n9 persones van votar que no es disfressaran.\nHavies sortit ja l’any passat?\n20 persones van votar que sí.\n2 persones van votar que no.\nSi surts, sortiràs per Montornès o un altre lloc?\n9 persones van votar a Montornès.\n13 persones van votar que a un altre lloc.\nFins aquí el nostre reportatge sobre el Carnestoltes! No queda res! Gaudiu!\nFiled under: Reportatge | Tagged: Carnestoltes, gastronomia, Internacional, origen, Reportatge, Rues, Tradicions |\tLeave a comment »\nViatgem a Copenhaguen!\nAquesta setmana al Per Desconnectar! viatgem a Copenhaguen!\nCopenhaguen és la capital de Dinamarca i està situada a l’est del país. És molt a prop de Suècia, a una distància de només 28km.\nTé 569.557 habitants i ocupa 77,2km², o sigui que la seva densitat de població és de 7.400hab/km².\nLa llengua oficial és el danès.\nLa moneda que s’utilitza és la corona danesa. A Dinamarca no es va adoptar l’euro. 1 corona danesa equival a 0,13 euros.\nLa bandera danesa: les banderes de Suècia, Noruega, Finlàndia i Islàndia estan basades en ella. És considerada la bandera nacional més antiga del món.\nLars Ulrich, el bateria de Metallica.\nHans Christian Andersen, l’autor de La Sireneta, L’aneguet lleig, La Princesa i el pèsol, El soldadet de plom.\nLa supermodel Helena Christensen.\nViggo Mortensen, un dels actors de El senyor dels anells.\nLa seva vegetació és molt pròpia d’aquesta zona d’Europa. Normalment trobes avets i coníferes que serveixen en certa forma per frenar una mica els vents. També podem trobar gran varietat de flors silvestres que creixen al llarg del camp danès, especialment a la primavera.\nDinamarca és l’hàbitat amb un gran nombre d’espècies d’aus, tant marines com terrestres, algunes d’elles es reprodueixen i creixen a Dinamarca i després emigren a zones més càlides.\nCanals de Nyhavn… Perquè els de Venècia no són els únics del planeta.\nPalau d’Amalienborg, el palau reial.\nTivoli, un dels parcs d’atraccions més antics del món.\nÒpera de Copenhague.\nCiutat lliure de Christiania, el barri hippie de Copenhague.\nSmørrebrød: Consisteix en una llesca de pa negre, untat amb mantega i amb rodanxes de carn, peix, formatge i ve acompanyat amb una guarnició.\nFlÆskesteg: És, bàsicament, un rostit de porc amb chicharrón que es cuina lentament, al voltant de 4 hores a foc molt lent.\nGravlaks: És el salmó rosat guarit en salaó i marinat en anet.\nHvid labskovs: Plat elaborat amb un estofat de vedella bullida i tallada en trossos, servit amb patates, llorer i pebre.\nKoldt bord: També és conegut com a bufet i consisteix en la preparació de diferents tipus de peixos, carns, plats calents, formatges i postres.\nHotel Bella Sky Copenhagen (167€)\nHotel Skt. Annæ (169€)\nCopenhagen Admiral Hotel (208€)\nGenerator Copenhagen (57€)\nEsperem que us hagi agradat i que un dia hi aneu de visita!\nFiled under: Per desconnectar! | Tagged: Copenhaguen, Cultura, Dinamarca, famosos, gastronomia, Viatge |\tLeave a comment »\nAquesta setmana a Per desconnectar! us recomanem anar a visitar Bordeus, França.\nEscut de Bordeus\nLocalització i població\nEs troba a sud-oest de França, com hem dit anteriorment, amb més de 240.000 habitants.\nL’idioma oficial és el francès però també es parla occità, gascó i gascó bearnès, ja que és un idioma únic per a la regió Nova Aquitània.\nEl seu clima és l’oceànic, caracteritzat per abundants pluges i temperatures suaus. La temperatura mitjana anual oscil·la entre 18-19ºC.\nCatedral de Bordeus: és una catedral catòlica d’estil gòtic, construïda durant els segles XII i XVI. Forma part del Patrimoni de la Humanitat.\nRiu Garona: és un dels rius més importants i grans de l’Europa central, amb 568,9 km de llarg. Un lloc ideal per fer-se fotografies i anar de pícnic amb la família.\nGran Teatre de Bordeus: gran teatre dissenyat per Víctor Louis amb espai per a 1.000 persones en la sala central.\nMuseu de Belles Arts: amb una col·lecció de pintura europea.\nFormatges i paté\nHotel Mercure Bordeaux Centre (158€)\nHotel ibis Bordeaux Centre Bastide (123€)\nHôtel des 4 Soeurs (108€)\nYndo Hotel (433€)\nHotel De Seze (269€)\nFiled under: Per desconnectar! | Tagged: Bordeus, gastronomia, Per desconnectar!, població |\tLeave a comment »\nEstudiants francesos visiten l’Escola d’Hosteleria\nPosted on Abril 5, 2017 by juditdurang\nEls alumnes del Collège Marguerite Duras de Libourne, a França, visiten aquests dies l’Escola d’Hostaleria, ubicada a la Masia El Molí. Divendres, 31 de març, se’ls va fer una rebuda. Durant la seva estada comparteixen classes i pràctiques amb l’alumnat d’FP del nostre institut, Marta Mata.\nPer això, alguns alumnes de 4t de l’optativa de web i francès, van decidir apropar-se a la Masia El Molí i fer-los una petita entrevista.\n1. De quina part de França sou?\nVivim a uns 20 quilòmetres de Bordeaux.\n2. Què feu aquí, al molí?\nAprenem a ser cambrers i l’ofici de cuiners.\n3. Què estudieu?\nEstem a 3r (equivalent a segon de batxillerat) i estudiem la venda i l’hostaleria.\n4. Quina diferència hi ha entre els àpats d’Espanya i França?\nCreiem que a Espanya es menja més i és més gustós, és diferent.\n5. Us agrada la gastronomia espanyola?\nA alguns ens agrada i a altres no.\n6. Què és el més sorprenent d’Espanya?\nEns ha agradat els monuments i Barcelona en general.\n7. Parleu espanyol?\nLa veritat és que no, i tampoc ho practiquem, però des de que estem aquí hem après unes quantes paraules.\n8. Què preferiu d’aquesta experiència?\nTota la part pràctica.\n9. És la primera vegada que sou a Espanya?\nNo, ja hem vingut alguna vegada.\nAlex Gil, Mika Franganillo i Judit Durán\nFiled under: Notícies de l'IES | Tagged: Barcelona, Bordeaux, Collège Marguerite Duras, Escola d'Hosteleria, Espanya, FP, França, gastronomia, Libourne, Masia El Molí, Notícies de l'IES |\tLeave a comment »\nPosted on gener 30, 2017 by helenamartín\nAquesta setmana “Per desconnectar” viatgem fins a Galícia o Galiza que és com ho diuen en gallec. Un país de la península Ibèrica, constituït com a comunitat autònoma. On la llengua oficial és el gallec d’origen comú amb el portuguès.\nEls noms “Galiza” i “Galicia” deriven de la paraula llatina Gallaecia (o Callaecia), que significava literalment “terra dels galaics” (Gal·lècia). Els galaics (en llatí: Gallaeci) van ser el poble més nombrós del nord-oest de la península Ibèrica i abans de la seva integració en l’Imperi Romà al segle I aC. Aquest nom denominarà tot un grup ètnic de llengua celta i culturalment homogeni, situat entre el mar Cantàbric i el riu Duero.\nEn general, Galícia té un clima suau d’influència oceànica , molt plujós i amb una temperatura mitjana anual ponderada de 13,3 °C.\nA grans trets, es poden distingir les següents zones:\nLes Rías Altas i interior de la província de la Corunya, amb un clima oceànic humit. Registra el major índex de precipitacions de Galícia, el menor nombre de dies assolellats i el major nombre de dies amb precipitacions a l’any.\nLa costa de Lugo , amb un clima oceànic suau amb temperatures baixes durant tot l’any.\nL’interior, amb un clima oceànic gairebé continental.\nLes Rías Baixas, amb un clima oceànic suau.\nEl curs fronterer del riu Miño, amb un clima molt proper al mediterrani suau.\nLa Ribera Sacra, amb un clima continental molt càlid propiciat per les valls del Miño i el Sil i les muntanyes que rodegen la ciutat d’Ourense. A l’estiu es registren habitualment temperatures màximes que se situen entre les més altes de tota la península Ibèrica, arribant a superar els 40°C.\nGalícia té quatre províncies que són:\nProvíncia de la Corunya(en gallec A Coruña)\nA Galícia hi ha tres aeroports a l’eix atlàntic, que donen servei a les ciutats més importants:\nL’aeroport de Santiago de Compostel·la, és el més important de Galícia. Connecta amb diverses ciutats d’Espanya i Europa, com Frankfurt,Ginebra, Istanbul , Paris o Roma. Té bases permanents d’operacions de dues aerolínies: Vueling i Ryanai.\nL’aeroport de la Corunya, té vols directes a diverses ciutats espanyoles i a Lisboa i Londres.\nL’aeroport de Vigo, té vols directes a diverses ciutats d’Espanya i a ciutats europees com Londres o París.\nMunicipis més poblats\nA diferència de la resta d’Espanya, Galícia, a pesar de no ser de les comunitats més extenses, compta amb nombroses ciutats de considerable població:\nLa Corunya (245.923).\nSantiago de Compostel·la (96.041).\nVilagarcía de Arousa (37.741).\nLa música popular gallega té un origen obscur i remot i una gran varietat de melodies i tonades. Els instruments característics són la gaita, el tamborí, el pandeiro, les ferreñas, les cunchas i la zanfoña medieval. En canvi, la música culta no ha estat gaire conreada a Galícia i ha restat limitada als mestres de capella i a les escolaines de les catedrals.\nEntre els ritmes mus icals destaquen les muiñeiras, danses folklòriques tradicionals que tenen el seu origen als molins on es molia el blat, i els alalás.\nLa gastronomia gallega destaca per la varietat i qualitat dels seus productes, demostrada pels més de 30 productes gallecs amb denominació d’origen protegida.\nEls plats més tradicionals de la cuina gallega són, entre d’altres, el caldo gallec, el pop á feira, el bullit, el lacón con grelos, els pebrots de Padrón, la caldeirada, el xurrasco, el marisc, els callos i l’empanada. Entre els postres destaquen el pastís de SantiagoS i el de Mondoñedo, les orelles (típiques del Carnaval) i les filloas. Altres productes típics són la patata, la castanya, la mel, els embotits, el formatge i el pa.\nEntre les begudes dest aquen la queimad, els aiguardents i derivats, i els diferents tipus de vi, entre els quals cal destacar les cinc denominacions d’origen: O Ribeiro, Rías Baixas, Monterrei,Valdeorras i Ribeira Sacra.\nFestes de l’Apòstol Santiago: en honor al patró de Galícia, es celebren durant dues setmanes a Santiago de Compostel·la. Inclou actes religiosos i el llançament de focs artificials la nit del 24 de juliol des de la catedral.\nFestes de Sant Froilà de Lugo:en honor al patró de la ciutat de Lugo, entre el 4 i el 12 d’octubre. Són famoses per les casetes on es degusta el pop á feira.\nSetmana Santa de Ferrol i Viveiro.\nEntroido (Carnaval) de Verín i Xinzo de Limia.\nArde Lucus: els habitants de Lugo recorden el seu passat romà i celta, disfressant-se d’època i realitzant activitats com circs romans, venda d’esclaus o casaments celtes.\nFesta del marisc: es celebra cada octubre des de 1963 a O Grove.\nFesta de San Paio: al mes de juny a A Estrada.\nFesta da Dorna: se celebra el 24 de juliol aRibeira i va néixer com una broma d’un grup d’amics als seus veïns.\nFeira Franca: fira que se celebra a Pontevedra a principis de setembre i consisteix en la recreació d’un mercat obert, amb activitats històriques i artesanals.\nRapa das Bestas de Sabucedo: es celebra a Sabucedo (A Estrada) el primer cap de setmana de juliol. És una tradició ancestral en la qual es rapen cavalls salvatges.\nFestival Internacional do Mundo Celta: es celebra durant el mes de juliol a Ortigueira amb la presència de grups celtes i de música folk.\nRomeria Viquinga de Catoira: es celebra el primer diumenge d’agost a Catoira i commemora la defensa de Galícia dels atacs pirates que buscaven el tresor de Compostel·la.\nCorpus Christi dePonteareas: es celebra el cap de setmana següent al Corpus Christi amb la confecció de catifes florals.\nFesta do polbo: fira gastronòmica que se celebra el segon diumenge d’agost a O Carballiño on el protagonista és el pop.\nFiled under: Per desconnectar! | Tagged: Corunya, festes i celebracions, Frankfurt, Galícia, gastronomia, Ginebra, Istanbul, Lisboa, Londres, Lugo, música, Ourense, París, Per desconnectar!, Pontevedra, Roma |\tLeave a comment »