La formació dels mestres de religió catòlica a través de Fira Reli | Tribuna d'educació\nLa formació dels mestres de religió catòlica a través de Fira Reli\nDes de fa uns quants anys, el professorat de l’Àrea d’Humanitats dels Estudis de Magisteri que imparteix les assignatures optatives de l’itinerari de la DECA (Declaració Eclesiàstica de Competència Acadèmica) posem a l’abast dels estudiants de l’itinerari una estratègia didàctica pròpia del model formatiu Blanquerna per als futurs mestres de religió catòlica: la Fira Reli. Es tracta d’una mostra de recursos i materials per a l’ensenyament de la religió catòlica a l’escola.\nLa metodologia de les assignatures pedagògiques i didàctiques d’aquest itinerari està pensada per capacitar els estudiants en la pràctica reflexiva, crítica, integradora i innovadora de l’ensenyament de la religió catòlica a l’escola. Una classe de religió catòlica amb un plantejament inclusiu de la diversitat d’experiències religioses i amb una orientació que afavoreixi i que fomenti el diàleg interreligiós 다운로드.\nEn aquest sentit, l’objectiu és capacitar teològicament, pedagògicament i didàcticament els futurs mestres de religió catòlica per tal que puguin desenvolupar el currículum de religió catòlica en les etapes de l’educació infantil i primària, i dissenyar, planificar, elaborar i avaluar els mètodes i recursos adequats per a l’acostament dels continguts fenomenològics, antropològics i teològics a l’escola.\nAl darrere del plantejament d’aquesta Fira Reli hi ha una pretensió, i és que els alumnes de DECA puguin repensar l’actual ensenyament de la religió a l’escola i que siguin capaços d’entreveure quin tipus d’acció didàctica resta implícita en el rerefons de la Fira (rol del mestre, ambient de la classe, concepció de l’ensenyament-aprenentatge); en definitiva, quins elements o fonaments pedagògics i didàctics podrien sostenir una proposta didàctica si a l’escola tinguéssim i féssim servir aquests tipus de materials i recursos. Hi ha uns recursos als quals s‘ha de recórrer per desenvolupar unes activitats amb les quals es treballen uns continguts per assolir uns objectius didàctics 다운로드. Entre d’altres, podem assenyalar:\nTreballen des d’una concepció constructivista de l’aprenentatge. Trenca amb la dinàmica tradicional i facilita l’aprenentatge significatiu, que parteix de l’experiència dels alumnes i ajuda a interpretar i correlacionar allò que sorgeix de la seva experiència amb la tradició. A través dels molts materials -adaptats per als infants de totes les edats i nivells maduratius-, podrien ser utilitzats per ells mateixos per construir coneixement.\nPotencien capacitats diverses i tenen cura del polifacetisme del llenguatge: visual, auditiu, plàstic, corporal; expressió oral, verbal 다운로드.\nL’alumne ha de tenir un paper actiu, ha de participar, experimentant i tocant els materials, de manera que amb el treball cooperatiu de tots els nens i les nenes puguin anar construint coneixement.\nAtès que els infants són els protagonistes, cal repensar el rol del mestre, que quedarà en un segon pla. Ell ha d’acompanyar l’infant en el procés d’aprenentatge. Per tant, ha de ser el mediador entre el nen i el coneixement. Fa de suport, de guia –proposa itineraris-, és col·laborador, parteix de la interpel·lació dels nens i els mena cap a la recerca, aclareix dubtes i proporciona les eines i els recursos necessaris per aprendre 다운로드. Ha de ser un mestre innovador, obert i inquiet.\nUn mestre investigador que crea i dissenya uns materials i n’aprofita d’altres. Desbanca el llibre de text tradicional, que és només un dels possibles recursos a utilitzar.\nLa possibilitat de disposar de material i recursos de tipus lúdic fa pensar que no hauria de ser una classe del tot informativa i transmissora, sinó que els mateixos infants poden aprendre, manipular, experimentar i jugar amb els diversos materials.\nEl fet que els infants puguin disposar de tots aquests materials per familiaritzar-se i comprendre determinats continguts afavoreix un ambient distès, relaxat i proper, que privilegia la trobada i el debat entre els nens 파라오 게임 다운로드. Hi ha una forta interacció entre els infants i el mestre, i entre els nens mateixos. El clima de l’aula és motivador i positiu, de tal manera que crea una predisposició perquè el nen intervingui i participi. Es potencia el diàleg i l’intercanvi d’experiències i d’opinions.\nA través dels diferents materials, poden adonar-se de la facilitat que tenen com a mestres de treballar des de l’àrea de religió de manera interdisciplinària amb les altres matèries curriculars.\nLa Fira té, entre d’altres, aquestes finalitats:\nConèixer alguns dels materials i recursos existents al mercat.\nAfavorir la creació de materials propis 신데렐라 다운로드.\nPrendre consciència de la possibilitat de compartir els recursos i els materials amb altres àrees curriculars.\nComplementar les didàctiques específiques de diferents temàtiques presentades a l’assignatura.\nL’objectiu de la Fira no és que els alumnes de Magisteri hi facin una “visiteta”, sinó que té un sentit actiu a través de la manipulació, el visionat, la recerca, la lectura, la comparació, etc.\nEstà organi tzada a partir de tres àmbits temàtics: la Bíblia -les fonts i els orígens, la persona, la vida i el missatge de Jesús, i el fet religiós–, els elements com a fet o fenomen, els elements sagrats comuns, i el diàleg interreligiós, tal com els hem tractat a l’aula 삼국지 12 pk 다운로드.\nFonamentalment els estudiants hi poden trobar:\nRecursos i materials per a l’educació infantil i primària, principalment editats i\nque es troben en el mercat en format paper; en format audiovisual (CD, vídeos); en format digital (programes); jocs.\nAquests són recursos i materials de suport, de consulta, per llegir, per observar, per investigar. Bàsicament són materials i recursos d’aquí -en català i castellà, i estrangers -francès, italià, anglès, noruec, etc.\nAlguns treballs fets amb els alumnes i pels alumnes\nMaterials i recursos elaborats i dissenyats per mestres\nEls continguts de caràcter fenomenològic, antropològic i teològic que poden repassar a partir de la Fira Reli són:\nÀmbit de la BÍBLIA: les bíblies adaptades i il·lustrades per a diverses edats; esquemes i escenogrames sobre la seva formació; diccionari bíblic; mapes i atles bíblics 다운로드. Sobre personatges clau: Noè, Jonàs, Abraham, Moisès, David i Goliat. Moments importants: la Creació, l’Èxode. Llibres per jugar.\nÀmbit de JESÚS: el context (geogràfic, històric, social, etc.) en què es desenvolupà la vida de Jesús de Natzaret; la seva trajectòria històrica. El Missatge: les paràboles (del Regne i de la misericòrdia); les benaurances, el parenostre; els miracles. La persona o la identitat de Jesucrist. L’Església com a comunitat de seguidors de Jesús (la vida i el culte). El calendari i les festes: calendari litúrgic. Art: Sagrada Família, catedral, etc.\nÀmbit del FET RELIGIÓS: material específic d’algunes religions; com s’explica el fet religiós i les religions als nens; llibres amb informació de totes les tradicions religioses; propostes per afavorir el diàleg intercultural i interreligiós –des d’una aproximació experiencial i cognitiva-, i imatges i objectes de diverses tradicions religioses 다운로드.\nPer acabar, fem ressaltar algunes de les aportacions que els estudiants fan un cop s’ha acabat l’activitat sobre l’aportació de la Fira Reli en l’assoliment dels objectius de l’assignatura i com la valoren:\n“Considero que la Fira Reli ens ha acabat d’ajudar a assolir els objectius de l’assignatura, ja que, en veure materials didàctics in situ, ens ha permès posicionar-nos com a mestres i ser crítics davant dels recursos, valorant per a què ens podien servir i reflexionant si a través d’ells podríem educar des de la pedagogia del sentit.”\n“La valoro molt positivament, ja que el fet de poder veure tants materials i recursos ha sigut enriquidor per fer-nos adonar que existeixen molts materials de religió que, possiblement, no coneixíem. Però, també, que nosaltres mateixos, com a mestres, podem adaptar i construir alguns materials per treballar continguts de religió a través de jocs i activitats. Només caldrà una mica de creativitat.”\n“Ens hem adonat que és senzill treballar l’ensenyament de la religió catòlica en relació amb altres àrees d’aprenentatge, i que hauríem de potenciar-ho a les escoles, ja que, d’aquesta manera, a través del treball interdisciplinari, oferirem una visió més generalitzada als infants.”\n“Penso que ha sigut molt encertat el fet de veure aquesta mostra de recursos després d’haver treballat els fonaments pedagògics per al mestre al mòdul, ja que d’aquesta manera hem pogut veure els materials amb uns altres ulls, pensant en cada moment què es podria fer amb allò que teníem davant, i que, per tant, ens ha permès fer aquesta reflexió més profunda tenint en compte els fonaments teòrics.”\n“Valoro positivament l’organització dels materials per seccions, i el temps que hi hem dedicat, ja que hem pogut aprofitar les dues hores per tocar i tafanejar, de manera que ho hem pogut veure tot amb tranquil·litat i sense presses.”\n“M’ha generat motivació, ganes de fer coses, de fer classes de religió Winxp sp3 download.”\n“He descobert que hi ha una possibilitat metodològica nova i diferent per fer la classe de religió a l’escola, més entenedora, variada, atractiva, profitosa, activa, globalitzada, participativa, dinàmica i motivadora.”\nAquestes opinions i consideracions posen de relleu el valor que l’alumnat atorga a la Fira Reli i que ens mostra la seva validesa com a aposta didàctica en la formació dels futurs mestres de religió catòlica. Una formació com a mestres que resulta innovadora, reflexiva, crítica, suggeridora, útil i oberta a noves perspectives i que permet la reconversió d’idees i prejudicis.\n← La tutoría en la etapa de Educación Infantil\tLa formación de los maestros de religión católica a través de la FIRA RELI →\ncultura TIC aprendizaje Educación reflexión sobre el propio aprendizaje Innovación educativa àrea de visual i plàstica matemáticas igualdad arte TAC Humanidades educación artística tecnología salud formación docente educación física actividad física aprendizaje cooperativo Apps


L'Oficina Comarcal del Consumidor va registrar 1.274 consultes l'any passat - Empordà\nL'Oficina Comarcal del Consumidor va registrar 1.274 consultes l'any passat\nSegueixen predominant les demandes en el sector de les telecomunicacions, els subministraments i els serveis comercials\n14·03·17 | 10:07\nCoincidint amb la celebració del Dia Mundial del Consumidor, que s'escau el 15 de març, des de l’Oficina d’Informació al Consumidor de l’Alt Empordà s’ha donat a conèixer el balanç de les actuacions realitzades durant l’any 2016. En total s'han atès 1.274 consultes i s'han rebut 363 reclamacions que han donat lloc a les corresponent mediacions. També s'han tramitat 30 denúncies per possible infracció administrativa així com 21 queixes a les empreses. En relació al 2015 han baixat tant les consultes (van ser 1.506) com les reclamacions (411), però han canvi han crescut les denúncies (van ser 10) i les queixes (21).\nL'Oficina d'Informació al Consumidor realitza tasques d'informació i d'assessorament a les persones consumidores i usuàries de la comarca a través de les seves dependències situades al tercer pis de la seu del Consell Comarcal. També tramita totes les reclamacions presentades i es duen a terme les mediacions derivades de les mateixes. Pel que fa a la procedència de les visites, el 57% procedeixen de Figueres. A continuació hi figuren els municipis de Roses, Castelló d'Empúries, Vilafant i l’Escala\nPel que fa als temes de consum que més reclamacions han generat, destaca en primer lloc el sector de les telecomunicacions i telefonia, tant fixa com mòbil, i servei d'Internet amb un 25,62% de les reclamacions tramitades. En aquest sentit cal dir que el nombre de reclamacions de telefonia en general ha anat baixant en els últims anys. En aquest apartat s'inclouen tant els problemes derivats de la compra d'aparells de telefonia, com els derivats de la prestació del servei contractat per part de les operadores. Es segueixen detectant temes habituals, com ara el fet que l'operadora pretén cobrar una penalització per baixa anticipada sense que l'usuari hagi signat un contracte amb clàusula de permanència, sinó simplement per haver-li subministrat un aparell mòbil a un preu bonificat o per haver-li prorrogat unilateralment la clàusula de permanència, l'aplicació de tarifes no contractades, la facturació per serveis no prestats una vegada l'usuari ha fet la portabilitat a una altra operadora, generant així una doble facturació.\nCal assenyalar que la major part d'aquesta problemàtica es genera com a conseqüència de la contractació telefònica dels serveis per part dels usuaris, amb la qual cosa aquests no disposen de cap document on hi figurin les condicions contractades amb l'operadora, ja que aquesta no compleix amb la seva obligació de lliurar el corresponent contracte per escrit amb posterioritat a la contractació telefònica. Com a conseqüència d'aquestes contractacions telefòniques, es continuen detectant reclamacions per altes fraudulentes, dutes a terme per terceres persones que han usurpat les dades del reclamant per contractar a nom seu una o vàries línies telefòniques i d'aquesta manera poder gaudir del servei contractat durant uns mesos fins que l'operadora talla el servei per manca de pagament i li reclama el deute a la persona que apareix com a titular del contracte, o bé per adquirir terminals de gama alta amb una elevada penalització per incompliment del compromís de permanència que finalment li serà reclamada també a la persona que ha estat objecte del frau. Pel que fa a la compra d'aparells de telefonia, els principals problemes que es plantegen són els derivats de l'aplicació de la garantia, negant-se els establiments a acceptar el canvi de l'aparell defectuós o la devolució del seu import.\nEl segon lloc pel que fa al nombre de reclamacions plantejades l'ocupa el sector dels subministraments bàsics. En aquest apartat s'inclouen els conflictes amb el subministrament elèctric, subministrament de gas i subministrament d'aigua amb un total de 24,24% de les reclamacions tramitades. Els temes més habituals són problemes amb la facturació del subministrament, factures molt elevades com a conseqüència d'expedients de regulació per avaries de comptadors, o bé per manca de lectures del comptador.\nTambé s'inclouen en aquest apartat les contractacions a domicili dels serveis i canvis de companyia. Aquestes contractacions es realitzen amb el consentiment de la persona consumidora, sense esser aquesta conscient que s'està realitzant un canvi d'empresa. Els comercials els diuen que són de la mateixa companyia on tenen contractat el servei i que volen oferir-los un descompte per millorar el preu, però en realitat el que fan és un nou contracte amb una altra empresa. En algunes ocasions s'ha detectat que es fan canvis de companyia sense el consentiment de les persones consumidores, els demanen que els mostrin una factura i el DNI, en fan una fotografia i al cap d'un temps quan arriba la factura de la nova empresa s'adonen que els han fet el canvi. Els venedors domiciliaris han d'exhibir al comprador la documentació que n'acrediti la condició i que identifiqui l'empresa que representen i els productes que estan autoritzats a oferir, cosa que no es produeix en tots els casos.\nEl tercer lloc l'ocupa els serveis comercials, amb un 12,95% que engloba les reclamacions sobre la compra de productes o serveis diversos. D'una banda ens trobem amb reclamacions en què la persona consumidora ha adquirit un bé o un servei i aquest presenta una manca de conformitat, es reclama la reparació, la substitució, la rebaixa del preu o la resolució del contracte, d'acord amb la garantia legal dels productes i serveis, i la persona venedora, que és qui ha de respondre de la manca de conformitat, no se'n fa càrrec. D'altra banda ens trobem també amb què la persona consumidora reclama el canvi d'un producte que es troba en perfecte estat, però el comerciant no té la obligació de canviar-lo a menys que ho anunciï.\nPel que fa a les consultes plantejades per les persones consumidores i usuàries de la comarca, segueix destacant el tema de l'habitatge, en particular les qüestions derivades dels arrendaments urbans. En relació als arrendaments, les consultes se centren moltes vegades en com recuperar la fiança lliurada en formalitzar el contracte davant la negativa del propietari a retornar-la un cop finalitzat el mateix, així com en quines són les obligacions de les parts pel que fa a les obres que s'han de dur a terme en l'habitatge.\nCal assenyalar també les consultes relatives als serveis financers i d'assegurances. En relació als serveis financers sobre les comissions bancàries i les clàusules dels contractes de préstecs hipotecaris. Arrel de les diverses sentències judicials relacionades amb les clàusules terra, i les despeses de constitució de les hipoteques, ja durant l'any 2016 hi ha hagut un increment de persones consumidores que sol·licitaven informació sobre aquests temes. D'una banda per saber si estaven afectats per la clàusula terra, i de l'altra per conèixer el procediment per a reclamar en cas afirmatiu. En relació a les assegurances les consultes més habituals són sobre les baixes dels serveis, el cobrament de les anualitats d'aquestes i les disconformitats en la tramitació dels sinistres.\nFinalment cal destacar també les consultes sobre els subministraments bàsics, sobretot qüestions relacionades amb la facturació del subministrament elèctric, els canvis de comptadors digitals i la pobresa energètica i el drets d'accés als subministraments bàsics. En aquest sentit destacar que informem a les persones consumidores que venen a l'oficina per demanar informació sobre qüestions relacionades amb la facturació dels serveis bàsics i que ens manifesten que tenen problemes econòmics per mantenir aquests serveis, de la possibilitat d'acudir als serveis socials del seu municipi per tal d'evitar-ne el tall. També els informem sobre les mesures d'estalvi, d'eficiència energètica i de les tarifes socials\nLa mediació de consum és un procés voluntari de resolució extrajudicial de conflictes mitjançant el qual les persones consumidores i els empresaris o empresàries promouen l'obtenció d'una solució consensuada a un conflicte, amb d'intervenció d'una persona mediadora formada en mediació que actua de manera imparcial, experta i neutral.\nEn el decurs de l'any 2016 s'han tramitat 342 mediacions de consum (l'any anterior van ser 285) amb les empreses reclamades, de les quals convé destacar que 189 han estat resoltes per mediació entre l'empresa i la persona consumidora i vuit s'han traslladat a la Junta Arbitral de Consum de Catalunya per a la resolució del conflicte mitjançant l'emissió d'un Laude arbitral. Així doncs, gairebé un 58% del total de reclamacions tramitades s'han resolt mitjançant un acord satisfactori per ambdues parts, evitant que aquestes hagin d'acudir a la via judicial en defensa dels seus drets.\nAltres tasques realitzades per l'Oficina d'Informació al Consumidor de l'Alt Empordà són les activitats educatives i formatives. També s'han facilitat els reglamentaris fulls de reclamació a un total de 97 empreses de la comarca. Finalment, destacar que al llarg del 2016 es van realitzar 14 vistes arbitrals de consum a la mateixa seu del Consell Comarcal, totes elles relacionades amb temes de telecomunicacions.


José López Domínguez - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nautor i polític espanyol (1829 - 1911)\nJosé López Domínguez (Marbella, Màlaga, 29 de novembre de 1829 – Madrid, 17 d'octubre de 1911) fou un militar i polític espanyol. Va ocupar la presidència del govern des del 6 de juliol de 1906 al 30 de novembre de 1906.\nJosé López Domínguez el 1897\n17 octubre 1911 (81 anys)\ncementiri de San Isidro 40° 24′ 06″ N, 3° 43′ 43″ O / 40.401564°N,3.728597°O / 40.401564; -3.728597\n6 juliol 1906 – 15 octubre 1906\n← Agustín de Luque y Coca – Agustín de Luque y Coca →\n← José López Domínguez – Marcelo Azcárraga y Palmero →\n← José López Domínguez – José López Domínguez →\n20 març 1893 – 17 octubre 1911\n11 desembre 1892 – 14 desembre 1892\n← José María Beránger y Ruiz de Apodaca – Pascual Cervera y Topete →\n← Arsenio Martínez-Campos Antón – Genaro de Quesada y Matheus →\n25 febrer 1876 – 30 desembre 1878\n20 juliol 1874 – 31 desembre 1874\n← Francisco Serrano Bedoya – Arsenio Martínez-Campos Antón →\n14 abril 1871 – 16 maig 1871 – Ignacio Fernández de la Somera →\n12 novembre 1863 – 23 juny 1864\n15 març 1859 – 12 agost 1863\nFrancisco Serrano Domínguez (oncle)\n(25 juliol 1908) cavaller de l'orde del Toisó d'Or\n(22 gener 1894) Gran Creu del Mèrit Naval amb distintiu roig\n(14 setembre 1879) Gran Creu Llorejada de Sant Ferran\n(30 juliol 1874) Gran Creu del Mèrit Naval amb distintiu vermell\nCom a tinent d'artilleria va prendre part en el pronunciament de Leopoldo O'Donnell en 1854. Va pertànyer a la comissió militar espanyola que va acudir a la guerra de Crimea i va participar en una missió a Itàlia durant la guerra amb Àustria de 1859. Va lluitar en la guerra d'Àfrica, contra el sultà del Marroc, entre 1859 i 1860, aconseguint el grau de coronel.\nAfiliat al partit moderat de la Unió Liberal, va ser elegit diputat a Corts en diverses legislatures. Parent del general Serrano, va participar amb ell a la Revolució Gloriosa de setembre de 1868. El va acompanyar a la batalla d'Alcolea, en què els lleialistes de Pavia van ser derrotats i gràcies a la qual va ascendir al generalat.\nVa ser diputat a les Corts Constituents de 1869. Constituït el govern provisional amb Serrano com regent i Prim com a president del govern, va ser nomenat sotssecretari de la Presidència, i després secretari de la Regència.\nEl 1871 va ascendir a mariscal de camp i Amadeu I el va nomenar el seu ajudant militar. Elegit cap de l'exèrcit del Nord, va lluitar contra els carlins el 1873. Aquest mateix any Emilio Castelar el va cridar perquè assetgés Cartagena, revoltada pels cantonalistes. Un cop rendit el cantó per les dissensions internes dels seus caps va tornar al nord i va alliberar Bilbao, assetjat pels carlins.\nEl 1874, després del cop d'estat de Pavia, i sent de nou Serrano cap del poder executiu, va ser capità general de Catalunya. Amb la Restauració borbònica va entrar al Partit Liberal Fusionista de Sagasta, separant-se d'ell quan Serrano va fundar Izquierda Dinástica. Va ocupar la cartera del Ministeri de la Guerra el 1883 amb Posada Herrera.\nEl 1888 va iniciar una nova aproximació a Sagasta, i fou nomenat de nou ministre de la Guerra amb ell de 1892 a 1895. L'anomenada guerra de Melilla li va beneficiar amb un ascens a capità general. Membre del Senat per Màlaga, el qual arribà a presidir.\nAl juliol de 1906 va ser finalment nomenat president del govern en un gabinet apadrinat per Canalejas i els sectors més esquerrans dels liberals. Al començament del seu mandat es va ocupar inicialment de la cartera del Ministeri de la Guerra. Combatut durament per membres del seu propi partit, quan tot just feia quatre mesos en l'exercici del càrrec, va ser apartat per una maniobra poc honesta de Segismundo Moret.\nDesprés de la dimissió va viure apartat de la política, morint a Madrid el 17 d'octubre de 1911.\nPerfil biogràfic al Web de la Presidència del Govern espamyol\nExpedient Personal en el Senar d'Espanya\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: José López Domínguez\n(juliol-octubre) 1906 Succeït per:\n1905- 1907 Succeït per:\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=José_López_Domínguez&oldid=26909368»\nDarrera modificació: 7 abr 2021 a les 01:07\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 abr 2021 a les 01:07.


9 d’Octubre (1238-2020): de Regne a República - Nosaltres La Veu\n9 d’Octubre (1238-2020): de Regne a República\nSi el poble valencià vol existir políticament ens cal un Estat\nper Ximo Cunyà, Assemblea de República Valenciana\nDijous, 8 d'octubre de 2020 - 11:00h\nLa Diada Nacional del País Valencià d’enguany ve en un context de crisi econòmica agreujada per la pandèmia i de crisi política del regim del 78/39/1707 pels esdeveniments -que no s’aturen- de la revolta democràtica i republicana dels catalans i que l’arribada dels anomenats governs de progrés a Madrid i del Botànic ací, no solucionen i que les seues responsabilitats són desviades cap un moviment antifeixista, que no presenta cap alternativa política. L’Estat espanyol s’ha després de la disfressa ‘democràtica’ i apareix tal qual és: una dictocràcia aferrant-se patèticament, però també amb la repressió pròpia de les tiranies, als restos d’un Imperi terminal.\nPer als demòcrates valencians, per als republicans valencians, per als valencians que volem passar pàgina del regim del 78, concatenat amb el del 39, però també amb el del 1707, per als valencians que no renunciem a la sobirania i a esdevindre en un Estat lliure, el camí a seguir és l’iniciat pels republicans catalans, punta de llança i abanderats contra el regim del 78/39 i , per a ells, del 1714. Els dinàstics i els espanyols els volen vençuts, nosaltres independentistes valencians republicans, els volem d’aliats i guanyadors.\nRV/PVE vol assolir que el País Valencià, siga de nou un País lliure, una Nació sobirana, un Estat republicà. Volem anar construint la República Valenciana mitjançant un procés constituent republicà sobirà al País Valencià; perquè els valencians tornem a tindre políticament de nou, un lloc entre les nacions sobiranes a Europa i el món.\nRV/PVEdefensa –la nostra acció política és– fer possible que el poble valencià –és a dir, els residents d’Oriola a Vinaròs, siga el que siga el color de la seua pell, la parla dels seus pares o la seua condició jurídica– assolisca l’Estat Valencià lliure i sobirà, per a poder sempre fer o desfer, per a poder sempre acceptar o rebutjar, per a poder sempre ‘anar’ allà on ens convinga, però també per a poder sempre ‘tornar’ d’allà on no ens interesse estar. És a dir per a no perdre mai la sobirania i per a poder sempre tindre les claus de la casa i de la caixa. Sense un Estat valencià, lliure i sobirà, els valencians, políticament, no existirem. Sense ell desapareixerem.\nPer això RV/PVE convida els valencians, els residents d’Oriola a Vinaròs, en este 9 d’Octubre, a reivindicar que hem de tornar a ser de nou un Estat, però ara en forma de República. Recordar la fundació del Regne de València en 1238, ara en el 2020, significa reivindicar la República Valenciana.


Heu perdut petits detalls de Hellboy - Pel·lícules | Febrer 2021\nHeu perdut petits detalls de Hellboy\nPer Gracia Ziah/12 d’abril de 2019 a les 7: 40h EDT\nL’infern està buit, i tots els diables són aquí. Bé, l’Infern no està buit, i aquí només hi ha un mig diable. És correcte, Hellboy finalment ha arribat als cinemes amb totes les accions que pot demanar un puny demoníac i punxant de l'espasa. Dirigida per Neil Marshall (El descens)i protagonitzat David Harbour (Coses estranyes), Daniel Dae-Kim (Perdut) i Milla Jovovitx (El Cinquè Element), Hellboy és la primera pel·lícula de Hellboy en acció en directe que es va estrenar en més d'una dècada. Els aficionats esperen anys per esbrinar quins nous girs seran afegits a la història per part del nou equip creatiu de la franquícia reiniciada.\nPerò, mentre que la pel·lícula té alguns moments molt grans (i monstres molt grans), què passa amb les coses petites? No, no estem parlant només de les fades i les criatures minúscules que corren al fons. Estem triturant les dents, traient les nostres pols Hellboy història i emetre un encanteri de màgia de sang per portar-vos tots els petits detalls que vau perdre Hellboy.\nHellboy the lluita lliure\nHellboy comença la pel·lícula dirigint-se cap a Mèxic per trobar un desaparegut B.P.R.D. agent i íntim amic Esteban, que va desaparèixer mentre investigava un grup de vampirs. Es troba amb la seva lluita antiga en una arena lliure de lluita sota el nom de Camazotz, que sembla indiferent a la preocupació de Hellboy pel seu benestar. Arribats a aquest moment, els membres de l'audiència podrien haver tingut una sensació de por que Esteban no fos ell mateix, però Hellboy Els lectors de còmics probablement estaven per davant de ningú.\nA la història del còmic Hellboy a Mèxic, Hellboy s'uneix a un grup de luchadores mentre combatien vampirs a Mèxic durant els anys 50. Després d'una nit de beguda intensa, un dels germans (anomenat Esteban) es desperta a la nit i es converteix en un luchador vampíric anomenat Camazotz. La pel·lícula segueix, més o menys, la història fins a la pel·lícula, ja que Hellboy es veu obligat a lluitar contra la criatura gegant de ratpenat i, en última instància, l'empeny en un anell proper. La pel·lícula fins i tot inclou els dorsals que beuen durant molts mesos que Hellboy continua. Independentment de les crítiques a la pel·lícula, no es pot dir que no estigui inspirat en els còmics.\nLa Germandat Heliòpica de Ra i el Club Osiris\nUna vegada que Hellboy és recollit a Mèxic per un parell de B.P.R.D. agents, el professor Bruttenholm fa saber al nostre heroi quina és la seva propera feina: ha d’anar al club d’Osiris i ajudar-los amb un problema gegant que tenen. Segons la seva conversa, el Osiris Club és un dels principis de la Heliopic Brotherhood de Ra, una organització amb la qual Hellboy coneix. Té bones raons per ser-ho.\nA la còmics, la Heliopic Brotherhood és un grup de cultistes obsessionats per la sobrenatural que es van dirigir i van causar problemes de tota manera. Normalment lluitaven contra Sir Edward Gray, el Witchfinder, un precursor de l'època victoriana a herois d'època com Lobster Johnson i Hellboy. La referència de Brotherhood a la pel·lícula no consisteix només a demostrar que la nova pel·lícula està fermament enredada dins del film més gran Hellboy l’univers del còmic, però. També és una mica feixuc predir per la traïció a Hellboy del club d'Osboy mentre es trobava a la caça salvatge. El club d'Osiris podria ser un marcatge de la Germandat, però estan igualment disposats a embrutar les seves mans col·lectives per aconseguir un objectiu.\nquè va passar amb el cuiner dane\nUll veu què vas fer allà\nSi teniu fòbia al voltant d'un traumatisme ocular, hauríeu de mantenir-vos lluny Hellboy. L’escena d’obertura presenta un corb que clava els ulls d’un cadàver. El mateix Hellboy encega almenys tres monstres diferents (i probablement més) a la pantalla al llarg de les seves extremadament violentes aventures. A més, hi ha Baba Yaga, la bruixa que va perdre un ull a Hellboy abans dels esdeveniments de la pel·lícula i està desitjosa de posar un dels ulls grocs de Big Red al seu endoll. Ofereix a Hellboy un acord: informació sobre la propera jugada de Nimue the Blood Queen a canvi d’un dels seus ulls. Hellboy accepta, però acaba renegant de l’acord, dient a la bruixa que pot tenir l’ull quan hagi acabat.\nTot i que podria semblar una bona experiència per part de Hellboy, aquesta podria no ser la decisió correcta. Va rebre una brutal maledicció cortesia de Baba Yaga (més sobre això després), però també acaba perdent una mica de saviesa. Tenint en compte la quantitat de les seves aventures estan tan fortament influenciades per la narració i el folklore mítics, probablement Hellboy hauria d'haver recordat el mite nòrdic d'Odin. A les històries, es diu que Odin va dedicar una ullada a la saviesa divina, i les representacions posteriors (i les inspiracions de la cultura pop) han demostrat que el sacrifici de la meitat de la vostra visió 20/20 us ajuda a veure les coses una mica més clares. Metafòricament, és clar. Sembla una cosa que Hellboy podria haver utilitzat una mica abans.\nEspecifiqueu sempre un calendari quan es tracti de bruixes\nParlant del tracte de Hellboy amb Baba Yaga, pot sortir del comerç dient-li a la bruixa que mai va especificar un termini per a quan pogués recollir-li els ulls. Per descomptat, es tracta d'un joc de paraules experimentat que proporciona al nostre heroi el terreny més alt per no mantenir-se fidel a la seva paraula quan fa un acord amb una bruixa caníbal que mata un nen, però també connecta subtilment Hellboy amb Nimue. Una part significativa de la pel·lícula està dedicada a Hellboy que lluita amb les seves dualitats de lleialtat a la humanitat, epitomitzades pel professor Bruttenholm i al monstredom, representat per Nimue. Ella li diu que estan connectats, lligats per la sort.\nAixò pot ser cert, però també estan tan complicats de ser tots dos. Després que Gruagach derroti a Hellboy en combat, Nimue es va allunyar del poder del primer. Quan Gruagach recorda lamentablement a Nimue que li va prometre 'fer-lo sencer', respon que ho va fer ... Simplement no li va dir durant quant de temps. La doble trampes de Nimue i Hellboy és una forma subtil de connectar els dos personatges mitjançant un diàleg reflexiu.\nBig Red i la profecia de l’arengada vermella\nAssenyalarem un darrer detall a la casa de pollastres de Baba Yaga abans de passar a altres escenes. Quan Hellboy surt amb els dos ulls, Baba Yaga li maleeix que podrà utilitzar els dos ulls per veure que la persona que més estima al món pateix i morirà. Al final de la pel·lícula, Alice es veu afectada per una de les agulles verinoses de Nimue i la seva perspectiva sembla tènue. Amb Alice tocant a la porta del cel, sembla que la pel·lícula s'està convertint en la desafortunada receptora de la maledicció de Baba Yaga. Pel que resulta, tot el que necessitava era una mica de màgia Merlínia per posar-se de nou en peu.\nEn canvi, el veritable objectiu de la maledicció sembla ser el professor Bruttenholm, assassinat per Nimue al final de la pel·lícula mentre Hellboy ho mira. Si Hellboy és maleït de veure morir el seu pare davant seu, la maledicció de Baba Yaga també lliga molt bé el forat argumental del motiu pel qual el professor Broom era un dels únics membres de la B.P.R.D. no ser massacrat per Nimue.\nAnteriorment, esmentàvem que la negativa de Hellboy a renunciar a l'ull el deixa de l'oportunitat d'obtenir saviesa en la tradició de la mitologia europea. Aquest no és l'únic crit que tenen els mites europeus a la pel·lícula: la caça salvatge també queda fora d'aquests mites. Hi ha moltes, moltes variacions a les diverses regions, però un dels aspectes més coherents de la caça és que presumeix un esclat de guerra o plaga quan un humà normal ho veu. La caça salvatge de Hellboy és una mica diferent perquè tots els implicats en la caça, excepte Hellboy, és un humà normal.\nTot i així, els aspectes de la caça que presagiava la guerra i la plaga es van veure obviament en el film. Nimue és conegut per provocar les seves plagues i la seva destrucció i, definitivament, hi ha prou dimonis i soldats que triguen a les escenes finals per qualificar-se de guerra.\nNadó, quin és el teu signe?\nUna de les línies més memorables del tràiler (i a la pel·lícula acabada) arriba quan Hellboy refuta l'oferta d'aliança romàntica de Nimue dient-li que 'això no funcionarà, ja ho sabeu, perquè sóc un Capricorn i tu' tornes a fer-ho! Tot i que pot haver-se fet riure als teatres, en realitat no és exacte. En els còmics, Hellboy és donat l’aniversari és el 5 d’octubre, cosa que el convertiria en un Libra. És fàcil veure per què el guionista Andrew Cosby va anar amb el símbol Capricorn en lloc de l’aniversari canònic de Hellboy; el símbol del zodíac del Capricorn és una cabra. El pare dimoni d’Helboy pren forma de cabra de tant en tant. Les banyes d’Helboy són de cabra. Té prou sentit.\nTot i això, Hellboy en els còmics és una Libra és bastant perfecte, almenys en referència a les caracteritzacions d’horòscop. Les Llibres són conegudes per la seva conducta reflexiva, fins i tot per la quilla i per la necessitat de socis, qualitats que coincideixen perfectament amb la vibració general de Hellboy en els còmics. En canvi, Hellboy a Hellboy és una mica més feixuc i independent, de manera que potser la versió pel·lícula en vers del personatge és realment un Capricorn.\nAixò no és clau, això és la meva mà!\nUna altra línia amb un significat més gran del que podríeu pensar, quan Hellboy visita el Osiris Club per primera vegada. Un dels caçadors pregunta a Hellboy per a què serveix la seva mà dreta roca, a la qual Hellboy respon: 'Es trenca les coses bé.' Aquesta línia podria haver estat un xoc per als súper fans dels còmics i els anys 2004 Hellboy la pel·lícula, ja que sabrien que la 'Right Right of Doom' de Hellboy és la clau per desbloquejar i controlar Ogdru-Jahad, les criatures esqueres Lovecraftian més enllà de l'espai i del temps.\nBàsicament res d'això entra en els anys 2019 Hellboy, en bona part perquè entre les diverses profecies del dia en què hi fa Hellboy, la seva mà de pedra de control de cuc espacial no n’és cap. En canvi, és més una batalla entre el seu mal demoníac i les bones herències bessones artúries, amb les forces del mal guardades decididament en el regne folklòric i infernal. Escrivint aquesta línia al principi de la pel·lícula, els cineastes són capaços de mantenir clares les expectatives del públic sobre quina mena de figures d’apocalipsi es troben al clímax de la pel·lícula.\nAneu amb compte amb la meva garra, perquè he arribat a provocar justícia\nSi bé l’aparició de Hellboy a una petita illa escocesa després d’un ritual nazi es manté bastant fidel als còmics originals, hi ha una sensació de gir a la història d’origen del nostre heroi demoníac preferit. Aquesta seria l’aparició de l’heroi de polpa Lobster Johnson, per exemple el llagosta. Al còmic original, hi ha un superheroi de polpa al llarg de l'operació, però no és el llagosta; és un tipus que es diu Torxa de la Llibertat, una creació de John Byrne que va ser prestada a Mike Mignola en un sol moment per a la història mentre col·laboraven Hellboy: llavor de destrucció. Com que el personatge tenia una figura tan destacada en l'origen de Hellboy, hauria d'esperar que faci una altra aparició en els propers 25 anys de còmics, en canvi, a causa de problemes de copyright, Mignola s'ha evitat de tornar a utilitzar Torch.\nEn canvi, sempre que Mignola (i els seus molts col·laboradors) necessitaven fer servir un heroi de polpa per combatre els nazis a la regió Hellboy univers, utilitzaven la llagosta. Fer-lo testimoni oficial de l’arribada d’Helboy a la Terra és una declaració molt maca que la pel·lícula té lloc dins d’aquest univers més gran. El que és més important, van mantenir la seva frase de capçalera extremadament bona: 'Aneu amb compte amb la meva garra, perquè he vingut a provocar justícia!'\nAbe Sapien és al tanc\nSi et preguntessis per què no veies moltes cares conegudes de les anteriors Hellboy pel·lícules a la pel·lícula de 2019, hi ha un motiu senzill. Els realitzadors estan clarament intentant reiniciar la franquícia i volien evitar que el públic el confongués per a una seqüela. Tot i així, si el final de la pel·lícula és algun indici, òbviament sabien que només es podrien portar bé per a una pel·lícula sense el bon amic i company de confiança més fiable de Hellboy, Abe Sapien.\nInterpretat per Doug Jones als anys 2004 Hellboy i Hellboy II: The Golden Army, Abe Sapien és un icthyo sapien. Si aquesta frase no significa res per a vosaltres, només heu d’imaginar un tipus que sembli una criatura més humanoide de la Llacuna Negra. És un aliat i amic molt llarg de Hellboy's, i el personatge està gairebé intrínsecament lligat a l'univers Hellboy més gran com el mateix Big Red. L’escena de cloenda dels anys 2019 Hellboy compta amb Hellboy, Alice i Ben Daimio que assaltaven un magatzem a Sibèria amb un tanc que diu 'Icthyo Sapien'. Si la pel·lícula acaba guanyant una seqüela, és una aposta segura que l’home humit preferit de tothom apareixerà per ajudar Hellboy a rebentar alguns caps i investigar alguns llacs.\nGaudir d’esperits amb esperit\nNo seria una pel·lícula de còmics sense un detector de crèdits posteriors i Hellboy no és una excepció. L’escena troba que el mig dimoni s’embriaga prodigiosament a la tomba del seu pare, només per ser interromput pel fantasma de la llagosta. Hellboy es queda a la trobada de l'heroi de la infància i el llamàntol fa una emotiva conversa per aconseguir que Hellboy torni a estar a peu.\nÉs una escena bonica, però probablement és el moment més important de la pel·lícula. Per què? Perquè si a Hellboy li agrada fer alguna cosa, s’embruta de fantasmes. Més que cops de puny als monstres, més que disparar i perdre objectius amb el seu revòlver sobredimensionat, Hellboy no en pot treure prou de volar amb el benvolgut partit. De fet, així va ser La caça salvatge Comença la història en els còmics: Hellboy està cridat a dirigir la caça després d'haver-hi fet una gira per les fantasies cases fantasmes de Gran Bretanya. Alguns ritmes de caràcters són simplement massa importants per a que qualsevol adaptació s'ignori, i si voleu Hellboy La pel·lícula ha de tenir una escena d'ell bevent-lo amb el més enllà.\nepisodi de científicologia del parc sud\namb qui s'hauria de casar batman


Banc Sabadell organitza la primera "hackathon" - Sant Cugat Informa!\nInici » Notícies » Política i Economia » Economia » Banc Sabadell organitza la primera “hackathon”\n7 Setembre 2014 a 15:00\nL’objectiu és fomentar la innovació digital en el sector financer\nImatge del web de l’esdeveniment\nEl Banc Sabadell organitza, amb la col·laboració de Mobile World Capital Barcelona, la primera hackathon, que tindrà una durada de 33 hores i que es desenvoluparà a la Universitat Politècnica de Catalunya durant els dies 11 i 12 d’octubre. En aquest recinte s’hi reuniran un gran nombre de programadors amb l’objectiu d’inventar noves idees i creacions. El banc ha anomenat l’esdeveniment Instant Banking Hack Day.\nEl concepte de hackathon (paraula originària de combinar els conceptes “marató” i “hacker”), defineix una convocatòria, cada vegada més popular, que reuneix en un mateix recinte i durant poc temps, un elevat nombre de programadors amb l’objectiu de generar innovació i potenciar les idees que aportin noves funcions i prestacions, fent que millorin l’experiència digital dels clientes de les entitats financeres.\nEn aquesta primera edició, els participants treballaran en la creació de noves aplicacions web i mòbils que milloraran l’experiència dels usuaris en quatre àrees: mitjans de pagament, transformació del servei al client, Internet de les coses i serveis contextuals i predictius. També es presentarà de forma excepcional l’accés obert a l’API de serveis del banc, en un entorn realista on els participants se sentiran directament en un espai de proves calcat als serveis bancaris de l’entitat a Internet.\nCal recordar que les inscripcions són gratuïtes i es podran realitzar fins a les 12.00h del 26 de setembre a la web: www.ainstantbankinghackday.org. D’entre totes les candidatures rebudes, un jurat especialitzat seleccionarà els participants que es compondran en equips d’entre 2 i 5 persones.\nL’equip guanyador serà premiat amb el desenvolupament del seu projecte, gaudirà d’un fast trackpel programa Bstartup 10 de Banc Sabadell i rebrà entrades per a la segona trobada internacional d’emprenedoria de 4YFN, organitzada per Mobile World Capital Barcelona. A més, comptarà amb 5.000 euros de beca pel desenvolupament del projecte a la incubadora Incubio, per tal d’accedir a informació privilegiada sobre empreses i llocs, i amb un curs de formació avançada en desenvolupament segur, impartit per Deloitte CyberSOC Academy, valorat en 2.500 euros.\nAixí mateix, es reconeixerà el projecte amb el millor desenvolupament tècnic, l’equip més innovador i creatiu i l’equip més jove. Tots ells rebran un fast track pel programa BStartup 10 de Banc Sabadell i altres premis vinculats a Incubio, Imagine Express, 4YFN, Deloitte CyberSOC Academy, Everis i Fundació Inlea.\nL’esdeveniment comptarà amb la col·laboració de companyies globals top en el seu sector, com Deloitte, MasterCard i Telefónica, així com mestres de prestigi i reconeguts que acompanyaran el projecte. Entre altres hi haurà Xavier Verdaguer, fundador de l’Imagine Creativity Center a San Francisco; Genís Roca, president fundador de Roca Salvatella; Toni Rami, director d’Operacions de Kantox.com, i Jaume Gomà, director executiu d’Ulabox.com.\n#Banc Sabadell #bstartup 10 #economia #hackathon #Instant Banking Hack Day #Mobile World Capital Barcelona #Universitat Politècnica de Catalunya


El govern municipal té previst convocar una nova línia d’ajudes per a autònoms i petites empreses\nL’últim Ple de l’Ajuntament de Son Servera celebrat aquest dimarts va acordar incorporar 353.000 euros del superàvit municipal d’anys anteriors per a ajudes directes a la ciutadania i per a projectes de millora i de caràcter prioritari per al municipi. Una decisió que ve donada per una proposta de l’equip de govern després d’arribar a un acord per part dels dos partits que el formen.\nLa intenció del pacte de govern és poder donar una mà a totes aquelles persones que, tot i no ser usuàries de serveis socials, qualsevol esforç econòmic extra pot suposar un problema en aquests moments de dificultats.\nEn aquesta línia, se’n convocarà una nova línia d’ajudes per a autònoms i petites empreses per atendre aquelles que es quedaren fora de la primera convocatòria dotada amb 120.000 euros. Altres 127.000 euros aniran directament a les famílies, i és que es destinaran a ajudes per a llibres i material escolar per al pròxim curs.\nNotícies relacionades350.000 eurosajudes socials directesSon Serverasuperàvit\nL’Hospital de Manacor suma 2 pacients més a l’UCI en 24 hores


Pintura i dibuix dels segles XV al XIX a la Fundació Mascort | Bonart\nDel 27 de juny al 12 d’octubre, la Fundació Mascort (carrer Església, 9, Torroella de Montgrí) exposa la mostra L’art de la pintura i el dibuix. Visions 1400 – 1800.\nLa Fundació inicia així una trilogia d’exposicions entorn de la col·lecció pròpia de pintura i dibuix. La mostra permetrà fer un recorregut artístic d’obres des del segle XV fins als primers anys del segle XIX, que ha reunit durant la seva vida Ramon Mascort Amigó, moltes de les quals mai han estat mostrades al públic.\nEntre les obres exposades destaquen el retrat de la reina Margarita d’Àustria acompanyada de la nana doña Sofía, realitzat per Juan Pantoja de la Cruz, entorn del 1601; l’esbós preparatori a l’oli realitzat per Luca Giordano, Crist reprèn sant Jeroni; el dibuix Vista de Barcelona (c. 1642-1650) considerada com a una de les primeres imatges de la ciutat feta des del mar, obra d’Ercole Bazzicaluva; o també la imatge inèdita de Palamós, titulada La plaza de Palamos vista da la parte de la foscha sobre la colina (1676), de Lorenzo Possi.\nAmb motiu d’aquesta exposició, la Fundació Mascort ha confiat la selecció de les peces, la catalogació i el comissariat d’exposició a la doctora en Història de l’Art, Rosa M. Creixell, professora a la Universitat de Barcelona. S’ha editat un llibre-catàleg explicatiu de les obres, amb la seva catalogació, imatges a color, i traducció dels textos introductoris a l’anglès i francès.\nEtiquetes: Dibuix · Fundació Mascort · pintura


Periodista Itinerant: Ciutadans invisibles\nGairebé la meitat dels beduïns del Nègueb viuen en pobles no reconeguts per l’Administració israeliana, que els nega qualsevol tipus de servei, demoleix les seves cases i intenta expulsar-los\nSense carrers asfaltats, clavegueram o electricitat i amb un subministrament precari d’aigua corrent, la pobresa és ben visible a Khasem Zaneh, un poble beduí d’uns 2.500 habitants situat uns 15 quilòmetres a l’est de Beersheva, al Nègueb. Pràcticament totes les cases són barraques, no hi ha botigues i buscar l’escola o algun tipus de centre mèdic al poblat és absurd. No té ni l’una cosa ni l’altra. Un munt de runa escampada és el testimoni de la darrera demolició que les autoritats israelianes hi han portat a terme. Qualsevol construcció és il·legal a Khasem Zaneh. Tots els immobles del nucli tenen l’amenaça d’una ordre de demolició, encara que, segons Atia Atameen, el president del Consell Local, els edificis precaris que tenen més d’un any d’antiguitat són tolerats, mentre que aquells que s’han aixecat en els darrers 12 mesos tenen tots els números per ser tirats a terra després d’una de les inspeccions regulars que hi porta a terme la policia israeliana. Perquè, oficialment, Khasem Zaneh no existeix, és un poble no reconegut.\nEl poblat de Khasem Zaneh.\nNo és un cas aïllat: dels 200.000 beduïns que viuen al Nègueb, pràcticament la meitat ho fan en algun dels 45 pobles que l’Administració hebrea no reconeix. Són ciutadans israelians, poden votar en les eleccions a la Knesset (el Parlament israelià) i paguen impostos, però no reben serveis bàsics, com ara llum, ni tenen un accés en condicions a l’educació o a la sanitat. Des de la creació de l’Estat d’Israel el 1948, tots els governs han intentat expulsar-los de les seves terres –en gran part ho han aconseguit– i els qui s’han negat a fer-ho han hagut d’acceptar els riscos de residir en cases «il·legals», sempre segons la llei de Tel-Aviv. I és que pobles com Khasem Zaneh ni tan sols apareixen als mapes oficials.\n«La lluita és per la terra. L’Estat la vol i busca concentrar-nos en alguns nuclis urbans per quedar-se-la. Si em queixo, en nom del poblat, per la manca de serveis que patim, sempre em diuen que, si en vull tenir, m’he de traslladar a un municipi o ciutat reconeguda, tot i que això impliqui renunciar per sempre als terrenys que tinc ara i acceptar una forma de vida imposada», relata Atia Atameen.\nDes del 1948, els beduïns han anat quedant confinats en una àrea cada cop més petita i actualment només són propietaris del 2,7% de la superfície del Nègueb. El nomadisme que havien practicat durant segles ja fa dècades que és història, però cada cop ho tenen més complicat per sobreviure com a ramaders o agricultors sedentaris.\nIgnorant les demandes\nEl proppassat 11 de setembre, l’Executiu encapçalat per Benjamin Netanyahu va aprovar un pla per recol·locar fins a 30.000 beduïns de pobles no reconeguts en assentaments que sí gaudeixen del vistiplau oficial. El projecte, que segueix les recomanacions de l’informe Prawer –amb referència al nom de l’autor-, preveu certes indemnitzacions per a les persones que hagin d’abandonar les seves cases i instal·lar-se en ciutats ja existents, com Rahat o Khura. Atef Abu Rabia, investigador del Consell Regional per als Pobles Beduïns no Reconeguts –organisme que els representa i que té la seu a Beersheva–, denuncia que el pla s’ha fet sense tenir en compte l’opinió dels afectats i que només es busca expulsar-los en contra de la seva voluntat i apropiar-se la terra que ocupen.\n«Aquest Govern estúpid serà el responsable de la Intifada beduïna al Nègueb», va assegurar després de conèixer l’aprovació del projecte Taleb al-Sana, diputat de la Llista Àrab Unida i únic beduí amb seient a la Knesset. L’amenaça explica fins a quin punt està canviant l’actitud de la població autòctona, que tradicionalment ha estat fidel a l’Estat jueu, fins al punt que la majoria dels homes han servit voluntàriament a l’Exèrcit.\nParal·lelament, l’Administració israeliana també té un altre pla per expulsar els 27.000 beduïns que viuen a Cisjordània, encara que tots ho fan a l’anomenada àrea C, és a dir, sota control total hebreu. L’objectiu és que s’estableixin en altres zones del territori palestí per deixar el camí lliure a l’expansió dels assentaments jueus, tots il·legals segons la llei internacional. El primer grup que serà forçat a marxar són els més de 2.000 beduïns que viuen prop de Jerusalem, per aplanar el projecte d’expansió de Maale Adumim, l’assentament jueu més gran, amb una població superior als 40.000 habitants.\nLes demandes dels beduïns del Nègueb són clares i simples. Tenint en compte que són ciutadans israelians i, com a tals, paguen impostos, reclamen rebre serveis bàsics, com ara electricitat, aigua corrent, clavegueram, unes carreteres en condicions per accedir als seus pobles –actualment són camins de terra en molt mal estat–, centres mèdics, escoles i, òbviament, el reconeixement dels nuclis en què viuen, fet que els permetria construir-hi immobles legalment i posar fi a les demolicions. L’Executiu de Netanyahu, però, no preveu en cap cas atendre les seves demandes, malgrat que la Comissió Goldberg –formada per experts internacionals i locals– va recomanar- li l’any passat que aturés les polítiques discriminatòries cap als beduïns i escoltés les seves peticions.\nEl més pobres d’Israel\nEl naixement de l’Estat d’Israel va suposar un drama per als beduïns del Nègueb, una regió desèrtica però fronterera amb Egipte i Jordània. La població nativa, formada per unes 90.000 persones, va ser expulsada o va fugir massivament cap a Gaza, Cisjordània, la península del Sinaí (Egipte) i Jordània. El contingent que s’hi va quedar –reduït a 11.000 ànimes- va veure’s obligat a concentrar-se, amb algunes excepcions, al Siyaq [‘tanca’ en àrab], una àrea de tot just 1.100 quilòmetres quadrats amb Beersheva i Dimona marcant-ne els límits externs. Com la resta dels palestins d’Israel, els beduïns van viure sota un règim militar fins al 1966, però la seva situació no es pot dir que hagi millorat gaire des d’aleshores.\nDel 1968 al 1990 es van construir set localitats per absorbir la població beduïna, fins aleshores dispersa en diversos pobles sense cap tipus de servei, entre les quals destaca Rahat, que, amb més de 30.000 habitants, és la principal ciutat. Les persones que s’hi van traslladar, però, van haver de signar documents pels quals renunciaven a qualsevol reclamació sobre la terra que havien tingut –o com a mínim on havien viscut– fins al 1948. Amb una superfície molt limitada, els set municipis presenten una alarmant manca de serveis, com a conseqüència de la pràcticament nul·la inversió estatal, un deficient transport públic, una taxa d’atur que supera sense problemes el 40% i uns elevats nivells de delinqüència, provocats per l’elevada pobresa i la manca d’expectatives.\nLes condicions de vida són dolentes, però no arriben als nivells dels pobles no reconeguts, on dues terceres parts dels habitants viuen per sota del llindar de la pobresa i són, amb diferència, els que pateixen una pitjor situació econòmica de l’Estat. «Tenim una mortalitat infantil cinc vegades superior a la dels jueus, però no tenim clíniques. Diuen que no hi tenim dret, fins al punt que les ambulàncies no s’apropen als pobles perquè això seria una forma de reconèixer-los», exposa Atef Abu Rabia.\nLa insistència del Consell Regional dels poblats beduïns ha aconseguit que en els darrers anys se’n reconeguin 11, però Abu Rabia admet que això no ha significat una inversió estatal ni una millora de les condicions, sinó que simplement s’han acabat les demolicions de cases. Als 45 nuclis que no apareixen als mapes, en canvi, no han deixat de créixer des del 2001, passant de vuit a més de 400 el 2008, segons dades de la Comissió Goldberg.\nDècades d’expulsions massives, desplaçaments, destrucció d’habitatges i de pobles –amb casos com el d’Al-Araqib, demolit més de 20 vegades el darrer any, severes restriccions a l’hora de construir i l’eliminació d’un mode de vida basat en el cultiu i la ramaderia han acabat indignant una comunitat on l’islamisme polític no deixa de guanyar força i ja té, per exemple, l’alcaldia de Rahat. L’elevadíssim creixement demogràfic dels beduïns –cada dona té una mitjana de 5,5 fills- també preocupa Tel-Aviv, que vol preservar la majoria jueva al Nègueb. «Potser ens expulsaran, però no ens convenceran amb la seva oferta per anar a les ciutats. Tenim dret a decidir on i com volem viure, tot i que ells no ho acceptin», conclou Atia Atameen des de la seva modesta llar de Khasem Zaneh.\n*Reportatge publicat amb el número 1.034 del setmanari El Triangle. 21 d’octubre de 2011.\nPublicat per periodistaitinerant a 12:52\nEtiquetes de comentaris: beduins, Israel, Nègueb, pobles no reconeguts\nAnònim 24 d’octubre de 2011 a les 14:24\nMuy bueno el reportaje, gracias por hacernos llegar historias de personas a las que los medios no prestan ni puñetera atención.\nReclosos per evitar l’expulsió de casa seva\nRecordant que és el somriure\nlsrael viola la legalitat internacional al deporta...\nEl nen que no ha pogut créixer\nIsrael se’n fot de l’ONU


ES POT DIR MÉS ALT, PERÒ NO MÉS CLAR - ALBERT CORTES MONSERRAT\nES POT DIR MÉS ALT, PERÒ NO MÉS CLAR\nEn el dia d’avui podríem parlar del cop de gracia al català en el País Valencià amb la línia única en castellà a l’educació, es un autèntic genocidi cultural, o l’aprovació dels pressupostos que no tenen l’explicació de l’espoli consentit al seu costat, per no passar vergonya com a país. De totes maneres avui els indignats havien de decidir si parlaven del dret a l’autodeterminació, i si ho afegien a les seves propostes, i m’ha semblat oportú publicar el text de Víctor Alexandre sobre el tema, i que amb la seva desinhibició habitual, podria signar paraula per paraula, i com deia es pot dir més alt, però no més clar.\nLa no-nacionalista ‘Spanish Revolution’\nL’Acampada de Barcelona ha estat molt controvertida, ideològicament, perquè, a diferència de les celebrades a capitals d’altres països, com ara Londres, París, Berlín o Madrid, té el component afegit de la reivindicació del dret dels pobles a decidir lliurement el seu futur. Vull dir que una cosa és la reivindicació d’una millora social, com passa en aquestes ciutats esmentades, i una altra la demanda d’un dret bàsic i previ a tots els altres, com és el de la llibertat. Els anglesos, els francesos, els alemanys o els espanyols poden demanar moltes coses, però mai la llibertat dels seus països i el consegüent reconeixement jurídic per la senzilla raó que no els cal. Ja en són, de lliures, i ja viatgen pel món amb el seu nom. Els catalans no. Els catalans tenen els problemes socials propis d’Occident i, a més a més, han de demanar respecte per una cosa tan elemental com és la seva identitat.\nLa controvèrsia, per tant, ve justament del fet que no tots els acampats estan a favor d’aquest respecte. En el millor dels casos, els és indiferent o hi estan a favor sempre que el poble en qüestió no sigui Catalunya. Els altres pobles sí, Catalunya no. I és així com, d’acord amb la política a l’ombra de l’espanyolisme de dretes i d’esquerres, cadascú pel seu cantó, han aparegut un munt de sectors que no sols estan en contra de l’atur, de la corrupció política i de les mesures d’austeritat governamentals, sinó també de les banderes. Però no de totes. Només de les banderes ‘nacionalistes’. I és que hi ha banderes nacionalistes i banderes no-nacionalistes. La que porten a la butxaca tots ells en el DNI espanyol no és una bandera nacionalista. Per això la duen i la passegen pel món quan van de vacances a visitar països no-nacionalistes.\nFixem-nos si són universalistes Anglaterra, França, Alemanya o Espanya que les seves banderes, per més que hi són, semblen invisibles. Ningú no les veu perquè encarnen la normalitat, i, com tothom sap, la principal característica de la normalitat és que passa desapercebuda. Per això, com que no han de reivindicar res, perquè ja tenen tots els drets reconeguts i són membres del selecte i gens excloent club de les Nacions Unides, la seva única missió consisteix a onejar en edificis públics, especialment en els dels pobles colonitzats. Així els recorden subliminarment qui mana allà i fan que en el seu imaginari col•lectiu arreli la idea que la seva identitat, el seu país i la seva llengua són la identitat, el país i la ‘lengua común’ del colonitzador. Un altra cosa és que aquest últim, com a demòcrata que és, permeti que la bandera del colonitzat onegi –sempre en segon pla, és clar–, al seu costat. D’aquesta manera la gent pot veure la diferència entre una bandera no-nacionalista, universalista i progressista i una de nacionalista, provinciana i carrinclona. Tan nacionalista, provinciana i carrinclona com la Catalan Revolution. Res a veure amb la Spanish Revolution. I ara! La primera és folklòrica, la segona cosmopolita. I és que hi ha gentilicis nacionalistes i d’altres que no ho són. Si ets espanyol, ets integrador. Si ets català, ets excloent. Deu ser per això que els no-nacionalistes aplegats sota la Spanish Revolution tenen tan clar que ‘spanish’ és un terme universal i no-nacional.\nArribats aquí, cal dir que l’únic nacionalisme que existeix és aquell que, no tenint cap reconeixement jurídic a reivindicar, s’imposa sobre nacions més febles, s’enriqueix a costa seva, destrueix la seva identitat, llengua i cultura i les converteix en una part d’ell mateix. I perquè això sigui possible cal un bon estol de caragirats que li faci la feina bruta i que, tot proclamant les bondats de l’amo, blasmi els seus propis germans titllant-los d’exaltats. Això sí, totes les proclames i desqualificacions són de manual. De manual socialista i ecosocialista, com el del portaveu d’un col•lectiu acampat: “Per què voleu els diners de l’espoliació espanyola? Perquè se’ls acabin quedant els quatre ‘convergents i unions’ de sempre?”. Doncs bé, heus aquí un discurs clarament reaccionari i demagògic. És el discurs d’algú que justifica l’espoliació d’un poble –el seu poble– per justificar la seva addicció a l’espoliador. I, és clar, amb el cervell encegat per la necessitat de justificar-se davant d’ell mateix, comet la incongruència de demanar una millora del seu nivell de vida i diners per finançar-la. Però, quins diners? Hi ha res més grotesc que exigir un benestar familiar tot defensant el lladre que s’emporta els recursos que el farien possible? La independència de Catalunya no és un tema de dretes o d’esquerres –tota adscripció social és posterior al dret de ser–, és una qüestió de supervivència, i, per tant, és una qüestió de sentit comú.


L'any passat es van convocar 29 borses en total, mentre unes estan en fase de llistats provisionals, altres ja estan esgotant-se. “Es van convocar categories en què no existia necessitat i altres amb gran volum de demanda, no es convocaren”, assegura Soledad Fernández, secretària d'Acció Sindical de la Federació de Serveis a la Ciutadania de CCOO PV.\nDe nou enguany, en ple mes d'agost, s'ha de realitzar convocatòria d'una borsa amb caràcter d'urgència, d'auxiliar de gestió, amb gran risc de ser qüestionada en els tribunals. I pareix que eixiran altres més. Contínuament es repeteix la situació en borses de categories de la qual el personal ha de ser substituït durant les seues vacances.\n“Pareix que les Conselleries desconeixen el fet que les persones treballadores tenen dret a un mes de vacances i que pot ser interrompuda l'activitat de l'administració”, manifesta Fernández. Eixa falta reiterada de planificació repercuteix en una mala gestió dels serveis i sobresaturació del personal durant l'època estival.\nCCOO amb tots els Governs, i en tots els períodes de legislatura, insisteix que cal planificar les necessitats de personal per a mantenir els serveis prestats a la ciutadania amb qualitat, encara que siga en mínims, així com en què la solució passa per ofertes d'ocupació pública que generen borses actualitzades amb personal suficient. No obstant això, altres organitzacions sindicals, en compte d'exigir la gestió normalitzada i àgil, prefereixen posar pedres en el camí, paralitzant la convocatòria d'eixes ofertes.\nDavant d'aquesta situació, “és urgent que s'inicien les convocatòries de l'OPE de 2017, amb els criteris que, tant des de la jurisprudència com des del Ministeri d'Hisenda o la Mesa Sectorial de Funció Pública Valenciana, avalarien un procés en què es garantisquen els principis constitucionals d'accés a l'ocupació pública”, segons Soledad Fernández. Així es compliria a l'objectiu de reduir la temporalitat per davall del 8%, al mateix temps que es faria possible la constitució de bosses de treball per a cobrir llocs de manera temporal i evitar la improvisació que amb tanta assiduïtat impera en la Funció Pública Valenciana.


En el sorteig de Loteria Nacional del 09 de juny de 2018, el premi ha correspost al número 21821 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 07 de juny de 2018, el premi ha correspost al número 55619 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nLoteria Nacional: premis majors del sorteig del 02 de juny de 2018\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 02 de juny de 2018, el premi ha correspost al número 82109 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nLoteria Nacional: premis majors del sorteig del 31 de maig de 2018\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 31 de maig de 2018, el premi ha correspost al número 46422 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nLoteria Nacional: premis majors del sorteig del 26 de maig de 2018\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 26 de maig de 2018, el premi ha correspost al número 66828 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nLoteria Nacional: premis majors del sorteig del 24 de maig de 2018\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 24 de maig de 2018, el premi ha correspost al número 87558 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nLoteria Nacional: premis majors del sorteig del 19 de maig de 2018\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 19 de maig de 2018, el premi ha correspost al número 33871 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional\nLoteria Nacional: premis majors del sorteig del 17 de maig de 2018\nEn el sorteig de Loteria Nacional del 17 de maig de 2018, el premi ha correspost al número 54478 . Tota la informació oficial sobre aquest sorteig de Loteria Nacional


Som un estudi de disseny gràfic ubicat a Barcelona | Noreste\nParticipem en projectes en els quals puguem traçar una bonica història per la teva marca.\nNoreste som un estudi de disseny gràfic i direcció d'art que està a Barcelona. La direcció ja la tenim clara però el camí ho fem junts, la destinació final és fer alguna cosa que perduri, llueixi i sigui útil per a tu. Cartró, pantalla, paper, couché, qué més dóna, ens adaptem al format i a tu. Tu ets únic i especial, fem que sigui evident i tothom ho sàpiga.\nA Noreste estudi de disseny gràcifc, tractem cada treball individualment, creant un equip adequat pel que es necessita. Ens agrada pensar lliurement, no estem lligats a cap filosofia, a cap conjunt de regles. Experimentem, investiguem, i explorem. És un enfocament que ens manté àgils i ens permet anar més enllà.\nAmb més de 10 anys d'experiència com a estudi de disseny gràfic a Barcelona, hem treballat per a petits i grans clients d'importants sectors com la moda, la perfumeria, l'hostaleria o la cultura, i en projectes de tota mena oferint serveis de direcció d'art en fotografia, moda i publicitat, disseny web, modelatges 3D, disseny de producte, embalatge, disseny d'imatge corporativa i identitat visual.\nA Noreste creiem que els records que són per sempre són aquells que es guarden en el cor. Per això tots els nostres treballs persegueixen alguna cosa en comú: provocar sentiments. Aquesta és la nostra premissa. Si no emociona, no és Noreste. Mitjançant el nostre disseny aconseguirem traçar una bonica història que aconsegueixi connectar a la teva marca amb el teu públic des de l'emoció.\nAmb les coordenades clares, sabem on volem anar i com arribar. Amb rumb fix, acompanyats per tu i amb els nostres valors sempre presents. A Noreste estudi de disseny gràfic mai trobaràs a faltar:\nÀnima → Una part de nosaltres neix i es queda en cadascun dels nostres treballs. Dissenyem des del nostre interior per a aconseguir projectes de disseny sincers que aconsegueixin enamorar. Amb el teu permís, voldrem a la teva marca gairebé tant com la teva.\nQualitat → En el món del disseny i en la societat mateixa la percepció ho és tot, per això cuidem fins a a el més mínim detall per a assegurar-nos que la qualitat dels nostres treballs és el resultat que esperaves. Qualitat en les idees, en els processos i, per descomptat, qualitat en l'execució.\nArt → A Noreste estudi entenem l'art com un sentiment en si mateix. Amb el nostre treball buscarem crear un univers propi per a la teva marca que emocioni i convenci a qui el contempla.\nCompromís. Quan acceptem un projecte l'assumim amb la màxima responsabilitat. Empatitzem amb els nostres clients per a aconseguir que els nostres dissenys compleixin i satisfacin les necessitats de la marca. T'acompanyarem de principi a fi, des del moment en què ens coneguem fins al dia que celebrem el resultat del nostre primer projecte junts.\nPersones → Comptem amb un equip de grandíssims professionals i millors persones. El costat humà del nostre estudi de disseny gràfic es reflecteix en la sensibilitat i personalitat de cadascun dels projectes de Noreste.\nEl nostre estudi de disseny gràfic està situat en el cor de Barcelona, la seva creativitat inspira el dia a dia del nostre treball. Envoltats pel modernisme i la personalitat única del barri de l'Eixample, el ritme d'aquesta ciutat ens fa estar en constant evolució, atents sempre a les últimes tendències i influències perquè els nostres dissenys mai quedin obsolets. Tot perquè el disseny de la teva marca i els teus productes perduri en el temps i en el record de tot els clients.\nEl reconeixement dels nostres clients és la destinació del nostre viatge. Ens esforçarem per oferir-te dissenys únics recognoscibles per la seva autenticitat i la seva llum. Així ho hem fet sempre i així ho continuarem fent, aconseguint a més en nombroses ocasions, ser reconeguts també per grans prescriptors del disseny com els premis Laus, German Design Awards, que han guardonat alguns dels nostres treballs en els últims anys.\nA Noreste estudi de disseny gràfic sabem més que ningú que una imatge val més que mil paraules, per això et convidem a veure els nostres projectes i a emocionar-te amb què podem fer per tu. Sé atrevit, pregunta'ns, qüestiona'ns i coneix-nos. Quan estiguis llest, començarem a traçar junts la nostra particular història.


Catalunya serà al costat de Grècia, Itàlia, Estònia i Portugal | Per primer cop la Fira comptarà amb finançament directe de la Unió Europea\nEl programa d’internacionalització que treballa la Fundació Fira Mediterrània de Manresa comptarà amb un aliat estratègic de primer ordre, l’Ajuntament de la ciutat de Roma, i revertirà en un finançament de les despeses estructurals de la fira en el període 2013-2014. El projecte ‘FolkMus – Young musicians and old stories, folk music in musEUms and more’ –FolkMus – Joves músics, velles històries, música d’arrel als musEUs i altres espais- liderat per l’Ajuntament de Roma és dins el programa europeu de Cultura, cofinançat per la Unió Europea. Hi participen cinc països: Grècia, Itàlia, Estònia, Portugal i Catalunya.\nEls objectius essencials són la generació, a partir de l’intercanvi entre territoris diversos, d’un repertori confeccionat a partir de l’arrel dels països involucrats, amb noves adaptacions de tonades tradicionals per crear un so elaborat per intèrprets joves amb instruments antics. El fil conductor seran les narracions orals. El treball investiga cada territori per trobar similituds i diferències pel que fa als instruments i les melodies entre el nord i el sud d’Europa.\nEls músics seleccionats tenen entre 20 i 30 anys, i han hagut d’acreditar pràctiques en les noves tecnologies, així com el domini de l’anglès. Catalunya envia a aquest projecte dos intèrprets: Pau Figueres, guitarrista, i Manu Sabaté, intèrpret de gralles, tarotes i clarinets. El resultat es projectarà a través de la participació en diferents esdeveniments a Estònia, Itàlia, Portugal i Catalunya, i mitjançant l’enregistrament discogràfic en uns estudis a Grècia, que després es presentarà a la Fira Mediterrània.


1.-Objectius - Magic Rainbow Hospitalet de Llobregat\nEstil pedagògic » 1.-Objectius\nLa nostra escola persegueix\nConviure amb llengua anglesa com la dominaria un nen de la mateixa edat amb un dels pares que sempre parlés anglès de manera fluïda amb el seu fill. Per això totes les nostres tutores (la segona persona de referència per a un nen després dels seus pares) només parlen en anglès al nostre centre i s'establirà un horari rotatiu d'auxiliars que parlaran català castellà perquè el nen se senti segur en el centre.\nDesenvolupar les intel·ligències múltiples de Gardner. Totes les nostres activitats estaran plantejades des de la perspectiva del joc, la manipulació, l'experimentació i la música per afavorir que el nen adquireixi un gran nivell en totes les seves capacitats.\nDescobrir i utilitzar les pròpies possibilitats motrius, sensitives i expressives adequades a les diverses activitats que emprèn en la seva vida quotidiana. Per això disposem d'una sala multiusos de més de 50 metres quadrats per fer la psicomotricitat diària dels nens i un ampli pati de 180 metres perquè pugui córrer i jugar en un ambient segur i vigilat.\nProgressar en l'adquisició d'hàbits i actituds relacionats amb el benestar i la seguretat personal, la higiene i l'enfortiment de la salut. Per a això disposem de bany visible des de les aules, zones de descans i un serial de rutines i activitats diàries per a aquest objectiu.\nOBJETIUS GENERALS DEL CICLE LLAR D'INFANTS\nEls Objectius marcats tenen una doble finalitat:\n· Servir d’orientació a l’hora de portar a terme les diferents actuacions que es realitzin dins l’escola, y\n· Com a instruments d’analisi de la nostra acció educativa que ens possibiliti avaluar-la i, si cal, modificarla.\nEls objectius generals per a la Llar d'infants expressen les capacitats que ha d'adquirir l'infant en finalitzar aquest període, tant si la seva educació es realitza en el context familiar com si es comparteix amb el centre educatiu.\nAixí, l'infant haurà de ser capaç de:\n_ Adonar-se que creix, prenent consciència i apreciant totes les parts del seu cos i les habilitats que va adquirint.\n_ Organitzar progressivament les dades sensorials.\n_ Comprendre el llenguatge adult i comunicar-se i expressar-se a través de la música, el moviment, el gest, el joc i la paraula, amb una progressiva millora del llenguatge oral.\n_ Identificar-se ell mateix com a persona i participar progressivament en la relació amb els altres, establint relacions afectives, principalment amb els adults més propers.\n_ Col·laborar amb iniciativa en les activitats quotidianes d'alimentació, repòs, higiene i neteja personal.\n_ Comprendre, conèixer i apreciar progressivament el seu entorn immediat: les persones i els objectes, iniciant-se en la pròpia autonomia i en l'adquisició d'hàbits de comportament social.\n_ Representar objectes i accions de la vida diària mitjançant el joc simbòlic i els diferents llenguatges.\n_ Actuar sobre la realitat immediata i establir relacions entre els objectes segons les seves característiques perceptives i les pròpies vivències.\n_ Reconèixer i orientar-se en els espais habituals i en les seqüències temporals quotidianes.\nEls objectius del nostre projecte educatiu han estat elaborats a partir de l’analisi de la realitat on esta ubicada la nostra escola, dels trets d’identitat del centre i de les prescripcions marcades al curriculum d’educació infantil elaborat pel Departament d’Ensenyament.


Penzion Dvůr Netolice República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Netolice.\nObora 9, Netolice, Netolice, República Txeca - Veure al mapa\nCasa 4 Habitacions (Premium Four-Bedroom House)\nApartament Premium 1 Habitació (3 Adults) (Premium One-Bedroom Apartment (3 Adults))\nApartament Premium 1 Habitació (2 Adults) (Premium One-Bedroom Apartment (2 Adults))\nConvenientment situat a Netolice, Penzion Dvůr és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPenzion Dvůr ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Penzion Dvůr.\nTots els tipus de viatgers (22) Parelles (6) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (12) Famílies amb infants grans (4) Grups (1)


L’apassionant món de les abelles | Un paisatge que alimenta\n← Jornada de voluntariat a Capell de Ferro\nXerrada “Dones pageses i organitzades al Perú: experiències i reptes” →\nL’apassionant món de les abelles\nPublicat el 7 Mai 2012 per custodiaagrariamenorca\nAquest dissabte vàrem visitar les casetes d’abelles, situades a la finca Turmadèn d’es Capità, de la mà de l’apicultor Sisco Gornès. Després de la xerrada que vàrem realitzar al Molí del Rei, era hora de veure la part pràctica de l’apicultura.\nEls presents vàrem aprendre moltes coses noves sobre l’apassionant món de les abelles. A detectar l’abella reina d’entre totes les obreres o conèixer els vagots (els mascles), i tot un seguit de recomanacions per als pagesos i pageses de les finques on instal·larem caixes d’abelles.\nAquesta actuació pretén afavorir la pol·linització i, a la vegada, oferir la possibilitat de fer mel a les finques. L’activitat s’emmarca dins el projecte pilot Cultivant Sinergies cofinançat pel Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient i el FEADER, amb la col·laboració de l’Obra Social de Sa Nostra.


El Ripollès - 06/08/2019 - 15:28\nAmb el lema "Del productor al consumidor" es vol remarcar el valor de ser una fira sense intermediaris\nEls dies 21 i 22 de setembre, la plaça de la Lira de Ripoll, acollirà una nova edició de la Fira Europea del Formatge, organitzada per l'Ajuntament de Ripoll en col·laboració amb l'Agencia de Desenvolupament del Ripollès i l'Associació Ruta Europea del Formatge. La fira reunirà productors de formatge i punts de venda de productes afins, com ara vins i cerveses. Enguany seran 6 els productors formatges del Ripollès que hi participaran: Roura Soler, Muuu Beee, Palou, Pujol Orra, Mas el Lladre i les Vaques d'en Mel. Pel que fa a formatges Europeus hi haurà representació de 8 territoris: DO Idiazabal, DO Cabrales, DO Maó-Menorca, DOP Torta del Casar, DOP Beira Baja, DOP Nisa, DO Flor de Guia i Quesos de Vilalluenga. Una nova oportunitat de tastar i comprar formatges de renom internacional a la nostra vila.\nEl dissabte l'horari de venda i degustació serà de 10.00 a 19.45 hores, ininterrompudament. A partir de les 20 hores es celebrarà un sopar especial de tapes amb productes dels territoris participants a la fira, la Chesse Route. El Diumenge l'horari de venda i degustació serà de 10.00 a 20.00 hores, ininterrompudament. Com a novetat d'aquest any, a les 12 del migdia i durant dues hores se celebrarà un vermut formatger elaborat per Murcarols. Durant tot els cap de setmana, es podrà gaudir de menús especials als restaurants adherits, que estaran anunciats a la mateixa plaça i visiblement identificats, es podrà visitar una formatgeria i conèixer Ripoll amb el trenet turístic. Pensant amb la mainada, al llarg del cap de setmana, es programaran diferents activitats.


B&B Gerbera Roma Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Lorenzo Il Magnifico 15, Nomentano, Roma, Itàlia, 00162 - Veure al mapa\nBarri Nomentano Nomentano Estació Central de Termini Nomentano Estació Central de Termini Nomentano Nomentano Nomentano Nomentano Nomentano\nSituat en el cor de Nomentano, B&B Gerbera Roma és un lloc ideal des d'on descobrir Roma. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 4 km, i normalment només es triga 60 minuts per arribar a l'aeroport. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Ambaixada d'Austràlia, Museu de la Vila Torlonia, Villa Torlonia.\nEl B&B Gerbera Roma, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, B&B Gerbera Roma no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (109) Parelles (58) Viatgers en solitari (18) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (2) Grups (23)


266 abonats estan sense llum al barri de la Font de la Pólvora de Girona - El Gerió Digital\nProtecció Civil manté l'alerta del Procicat per l'onada de fred siberià\nDissabte, 4 de febrer de 2012 11:00h\nUn termometre marcant la temperatura a les nou del matí © ACN\nD'altra banda, des de les sis d'aquesta matinada, 266 abonats d'Endesa estan sense llum al barri de la Font de la Pólvora a Girona. Aquests no han recuperat el servei fins a les cinc de la tarda.\nJa s'ha pogut reparar el transformador elèctric a l'entrada de Bolvir, a la comarca de la Cerdanya, que havia caigut cap a les deu de la nit d'aquest divendres. En un principi, el transformador va causar també afectació al nucli de Ger i aquest matí queden molt pocs afectats a Bolvir.\nA Arenys de Mar a les sis de la tarda d'aquest divendres també va haver-hi afectacions a la meitat nord de la població, on uns 2.000 abonats es van quedar sense subministrament elèctric per un excés de consum. A les nou del vespre només quedava una dotzena de clients afectats i a mitja nit ja es va poder restablir totalment el subministrament.\nSet carreteres afectades per la neu\nAquest dissabte al matí hi ha set carreteres afectades per la neu. La C-28 està tallada a Vielha per anar cap al Port de la Bonaigua i també es necessiten cadenes per circular per aquesta mateixa carretera d'Alt Àneu cap al Port de la Bonaigua i de Naut Aran a Vielha. També calen cadenes per circular per la C-142b de Naut Aran cap al Pla de Beret, L-504 de Llavorsí a Tavascan i la L-510 de Llavorsí a Àreu. La N-230 prsenta neu i gel a la calçada i està restringida als vehicles de tercera categoria a Vilaller.


El nom aforisme és paraula grega, aphorismós, que no vol dir altra cosa que “una frase concisa que enuncia una norma”, i per aquesta raó la paraula “moderna” —que ja es troba en textos del XIII però no es generalitza fins al XV-XVI— va designar de seguida aquesta escriptura antidiscursiva, breu, més o menys sentenciosa, i amb propòsit d’il·lustrar el lector al voltant tant de les coses de cada dia com de les més transcendentals. Hi ha aforismes molt senzills, a base d’una sola frase, que contenen una saviesa prolixa i pertorbadora —són freqüents entre els moralistes francesos del Grand Siècle, i no poc a Valéry—; n’hi ha, per contra, que són trossos d’una reflexió inacabada, com els de Lichtenberg, com gairebé tots els dels membres de la revista alemanya Athenäum, de començament del segle XIX, o com els de Nietzsche i Schopenhauer. Les reflexions breus, sovint tancades en elles mateixes i formant un “pensament complet” —així es definia la “frase” quan jo era petit— són, per antonomàsia, aforístiques. Però les més llargues i enrevessades, quasi discursives, mereixen un altre nom per no despistar els lectors: aquest és el cas del primer volum d’una novíssima edició dels escrits de Lichtenberg, servits ara mateix en llengua castellana: Georg Christoph Lichtenberg, Cuadernos, vol. I, traducció de Carlos Fortea (Hermida Editores, 2015), que és el primer lliurament d’un conjunt —tant de bo!— de cinc entregues. En català en tenim un bon recull als Quaderns de notes editats oportunament el 2012 pel segell Ela Geminada.\nJordi Llovet, Aforisme i discurs, Quadern. El País, 08/04/2015


Relat "A les tres, seran les dues"\nInici > detall del relat: A les tres, seran les dues\nNo tenia cap compromís fins a ben entrada la vesprada, però només alçar-se de bon matí, va sentir-ho. Ja tenim ací un dia d’eixos que tu i jo sabem, va dir-se mentalment mentre es raspallava les dents. I no és que fóra una dona metòdica, perquè no ho era en absolut. Però tot i això, li generava confusió el fet d’haver d’ajustar l’hora quan arribava el darrer diumenge d’octubre.\nSi tancava els ulls, veia son pare canviar l’hora del rellotge de cuina, i encara hui recordava l’inusual rapidesa amb què les agulles de les hores i els minuts es menejaven. En qüestió de segons, vint-i-tres hores passaven al seu davant, i no podia evitar pensar que morien sense haver-les pogut viure.\nSon germà gran, va intentar explicar-li que això dels rellotges era per no sé quina crisi energètica que ella no entenia. Ella només sabia que se sentia com forçada a mudar-se a una existència paral·lela que només abandonava quan, en primavera, les coses tornaven al seu estat natural amb son pare tornant a ajustar les agulles.\nAmb el front més arrugat que de costum, desplaçà tota la pasta de dents a la part de dalt, perquè quedara el tub ben llis, i després de repassar-se les celles i de pessigar-se un poc les galtes, va anar a fer-se el desdejuni a la cuina. Cafè amb llet i una de sacarina, i mitja torrada amb oli. I també, si n’hi havia i era després de l’estiu, una miqueta de tomaca refregada.\nHavia de canviar uns quants rellotges, cada any més. El de la cuina, que havia heredat dels seus pares, va ser el primer que marcà el nou ordre. Ara se’m farà de nit quan torne de casa de Maria Teresa, pensà. Netejà amb un drapet la seua esfera, i en baixar d’ell, el tamboret.\nDesprés va procedir amb els que tenia de polsera, que ajustà i col·locà en el mateix ordre al calaix de la tauleta de nit. També es va atrevir amb el de la ràdio-despertador, que es va quedar parpellejant. No sé jo per què, però em sembla que em donarà guerra, va remugar baixet. I així decidí que l’hora del mòbil, de l’ordinador i del vídeo ja se les arreglaria son germà gran, que de tota la vida s’haviat aclarit més amb la tecnologia.\nS’emportà tot junt cap al saló, cafenet, cullera i pa torrat, a sobre d’un plat verdós. I en el silenci del corredor, es rigué pensant que tot i no ser molt major, tenia un pols com per a robar panderetes.\nJa al saló i quan estava deixant les coses a la taula de disseny del saló, va vore el rellotge de la prestatgeria dels llibres. Tornà a la cuina a pel drapet i quan agafava el rellotge, que no feia cap soroll, una foto en color va caure a terra, fent el mateix vol pausat que les fulles dels arbres del parc de baix de casa.\nRecollí la foto i en vore-la per davant, es va quedar callada i pensativa. Instintivament es va repassar les celles i les galtes, i va tornar a posar la foto, ara al davant del rellotge que no feia cap soroll. Es mirà la resta de fotografies del saló, una per una, com si passara llista. En color, en blanc i negre, i fins i tot les grogues pel pas del temps.\nVa tornar a la cuina, i plegà el drapet en quatre a sobre de la bancada. Despenjà el telèfon de paret i va marcar un número amb un nus a la gola. Un to. Dos tons. Tres. Quatre..\n- Maria Teresa, que no m’en recorde – va dir amb un filet de veu..\n- Quí és?\n- Ai, que sóc jo, la Laura.\n- Xica que no t’havia conegut la veu. És que estava ficant la roba a la rentadora i ..\n- Que no m’en recorde, Maria Teresa, que no m’eix la seua veu.\n- Filla no sé què vols dir-me, que no m’he fet el meu cafè i ja saps que jo sense el meu cafenet no sóc persona.\n- És que estava canviant d’hora els rellotges i ha caigut a terra la foto de Ferran. I no m’eix, Teresa, no m’eix..\n- Que no t’eix què?\n- La seua veu, Teresa, la seua veu. I he mirat totes les altres fotos i recorde totes les veues. Totes, m’entens? Totes. Fins i tot la de l’estúpid aquell amb qui em vaig embolicar a la discoteca de Santa Pola que..\n- Xica ja saps que amb això del canvi d’hora ens desbaratem tots un poc i..\n- Ja però només em passa amb ell. De la resta recorde totes les veus, totes. Totes. Però el Ferran se m’ha quedat mut, i no ho entenc.\nEs va fer un silenci d’uns segons i es tornà a sentir la veu animosa de Maria Teresa:\n- Laura, no et faces mal, ja saps que encara és tot massa recent.\n- Però no pot ser que l’haja oblidat, si la seua veu és el que més m’agradava d’ell al principi d’eixir, quan el vaig vore a la Fira de Tots Sants. Quantes voltes ho haurem parlat? És que no ho recordes, Teresa?\n- Sí, ja saps que ho recorde, filla meua. Mira, farem una cosa, deixa’m que acabe d’arreglar la rentadora i com que vull anar al superercat, te’n véns i així t’aireges, eh?\n- Ai, que no tinc jo hui dia ni cos per a res.\n- Que no, Laura, a i vint passe per baix de ta casa i baixes.\n- Aprofitaré per a comprar peix.\n- Veus com si? Vinga, ara ens vorem.\nClic. Laura tornà cap al saló i agafà el rellotge de fusta que no feia soroll.\nVa donar-li corda poc a poc. Se’l posà a l’orella i el tic tac familiar la va tranquilitzar un poc. Començà a girar el rellotge vint-i-tres hores. Negant amb el cap, va mirar la foto mentre pensava que la crisi energètica eixa només que feia que marejar les persones.\n- Ferran, no m’ho faces això. Parla’m, d’acord? Parla’m.\nEn primavera, tot tornaria a la normalitat. En primavera, tot tornaria a la normalitat.


La classe obrera a l’atur i a la precarietat, els responsables de la crisi a les Bahames – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > La classe obrera a l’atur i a la precarietat, els responsables de la crisi a les Bahames\nLa classe obrera a l’atur i a la precarietat, els responsables de la crisi a les Bahames\nAls “Caps de tot això”: banquers, executius, directius, consellers, i polítics…, els va “de cinema” i aquest any se segueixen repartint dividends sobre la base de la llibertat de mercat… Per a quan la Justícia Social?\nIgnacio Galán, president d'IBERDROLA va percebre 6,37 milions d'euros en salaris més 10,23 milions en gratificacions: Total 16,60 milions d'euros.\nCésar Alierta, president de TELEFÒNICA va percebre 3,125 milions d'euros.\nEmilio Botín, president del SANTANDER, va percebre 3,9 milions d'euros en salaris més 1,8 milions al seu fons de pensions. Total: 5,7 milions d'euros.\nFrancisco González, president de BBVA, va percebre en el 2008, 5,3 milions d'euros més 3,2 milions d'incentius plurianuals i 11,2 milions aportats al seu fons de pensions. Total 19,7 milions d'euros.\nAntonio Brufau, president de REPSOL, va percebre 2,6 milions d'euros més 2,3 Milions en el seu fons de pensions. Total: 4,9 milions d'euros.\nSalvador Gabarró, president de GAS NATURAL, va percebre per pertànyer al Consell, 1,1 milions d'euros, més 1,45 Milions per ser president, més el seu fons de pensions sense especificar. Total: 2,55 milions d'euros.\nFlorentino Pérez, cap de la constructora ACS, es va embutxacar 3,33 milions d'euros, més 111.111 euros en pensions. Total: 3,5 milions d'euros.\nJuan Ignacio Entrecanales, d'ACCIONA, va percebre 2,3 milions d'euros.\nI així, fins a 11.518 milions d'euros en dividends solament en els sis primers mesos del 2008, en les 176 majors empreses cotitzades a Espanya.\nLes 35 empreses de l'Ibex, van elevar la retribució satisfeta al conjunt dels seus Consells d'Administració en un 48,2% de mitjana, durant el període comprès entre 2004 i 2007. Els honoraris –sous- mitjans per administrador executiu van augmentar en el 2007, el 66,9%. Si en el 2004 percebien d'honoraris mitjos 1,37 milions d'euros, en el 2007 van percebre 2,28 milions d'euros.\nEn el període de 1999 a 2006, els beneficis empresarials van créixer el 73%, i les rendes salarials van descendir en 3 punts la seva aportació al PIB.\nSegons l'INE, a través de la seva enquesta de l'Estructura Salarial 2006, més de sis milions d'assalariats van percebre una mitjana anual de 17.640 euros per assalariat. Altres quatre milions d'assalariats van percebre una mitjana anual de 22.050 euros per assalariat.\nSegons la CNMV, el conseller “tipus” (membre de consell d'administració sense càrrec executiu), percep de guanys -“salaris”-, 540.000 euros, és a dir 30 vegades més que un assalariat dels sis milions amb ingressos mitjos de menys de 18.000 euros. O dita d'altra forma, un sol membre “tipus” de qualsevol Consell d'Administració de qualsevol Empresa, guanya anualment el que 30 assalariats de qualsevol empresa.\nSi la comparança la fem, amb Ignacio Galán que va percebre 16,60 milions d'euros en el 2008 i ho dividim pel salari mig d'aquests quatre milions d'assalariats que perceben anualment 22.000 euros, ens trobem amb l'explicació de la llei de l'embut: Ignacio Galán ha guanyat ell solet el que 754,5 assalariats.\nJA N'HI HA PROU. Necessitem Justícia Social i, aquesta, no vindrà de la mà dels “Caps de tot això”, sinó de la MOBILITZACIÓ de la classe obrera. La majoria social ningunejada pel capital i el seu sistema: polítics, mitjans de comunicació, gran consum, especulació, corrupció,…\nÉS NECESSÀRIA UNA VAGA GENERAL, social i laboral, per una veritable JUSTÍCIA SOCIAL.


"Chiles en nogada", Julià Guillamon - BARCELONA RADICAL\n"Chiles en nogada", Julià Guillamon\nEl 27 de setembre de 1821, Agustín de Iturbide va consumar la independència de Mèxic. Les monges del convent de Santa Mónica, per complimentar-lo després de la signatura del tractat de Còrdova, van idear un platet que consisteix en un chile poblano (el nostre pebrot verd), farcit de carns i fruites, una salsa elaborada amb nous tendres i unes dents de magrana. El chile verd, la salsa blanca i la magrana vermella: la bandera de Mèxic. Un dels ingredients és un cactus, el citrón, que està gairebé extingit. Per això, la meva amiga Victoria Schussheim, que és una gran cuinera, l'ha eliminat de la recepta. A Catalunya no existeix tradició de menjar les nous tendres (a diferència del que succeeix amb les ametlles, que es recullen verdes, al juliol: els ametllons). A més, hi ha poques nogueres. Fa deu anys, a la Font del Ferro vaig plantar-ne una que, prèviament, havia fet créixer en un test a casa. L'estiu passat va donar la primera nou.\nVa durar exactament una setmana. Algú va veure la boleta verda en una de les branques altes, va doblegar el tronc fins a partir la branca i es va emportar la nou. Era a la fi de juny. Les nous es recol·lecten el setembre. Es nota que estan madures perquè la pela passa de verd a negra i se separa fàcilment de la capa interior coriàcia. Aquesta primavera va tornar a brollar i, en previsió d'un nou estropici, vaig tallar les dues nous que hi havien sortit, amb les tisores de podar.\nEn el camí de la platja hi ha una figuera. Creix en un terraplè, de manera que les branques superiors queden a peu de la sendera. Aquest any les figues arriben una mica retardades. La gent les agafa, intenta menjar-les i les rebutja perquè estan verdes. Alguna cosa semblant succeeix amb els eriçons de mar. Els treuen de l'aigua, encara mitjans, els obren, però no estan al punt i els han de tirar.\nEm pregunto què pensarien de nosaltres els nostres avis neolítics: incapaços de seguir els cicles naturals, de saber l'època de la recol·lecció d'una hortalissa o de reconèixer una fruita madura. Desdenyosos amb tot el que creix a l'espai públic que, com no és de ningú, es pot arrassar tranquil·lament. I sobretot, amb aquesta impaciència oligofrènica. Durant dècades hem anat adoptant una manera de viure basada en l'immediat: "Ho vols, ho tens", resava fa poc una publicitat bancària. Si la noguera ja té una nou, si a les branques de la figuera hi ha figues i entre les roques, eriçons de mar, per què he d'esperar-me al fet que les nous estiguin fetes, les figues madures i els eriçons plens? Els agafo i ja està. Després tothom es queixa de les expectatives frustrades, del desencantament i de les falses promeses de la vida. Jo veig aquestes expectatives frustrades i aquestes falses promeses amb forma de nou verda matxucada, de figues esventrades i resseques com les serradures, de trossos de pela i pinxos dislocats, que es podreixen sobre les roques o a un costat del camí.


El Grup de Defensa de la Natura del Berguedà fa xerrades en línia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Grup de Defensa de la Natura del Berguedà fa xerrades en línia\nEl Grup de Defensa de la Natura del Berguedà fa xerrades en línia Regió7\nEl Grup de Defensa de la Natura del Berguedà ha organitzat un cicle de microxerrades naturalistes online a causa del confinament.\nLa iniciativa «Sembrem Natura» sorgeix en temps de confinament per part de l'entitat, i en les xerrades, que tindran uns cinc minuts de durada, hi participaran diferents persones del Berguedà amb coneixement de diverses temàtiques. El cicle es podrà seguir a través de les xarxes socials de l'entitat, YouTube, Facebook, Twitter i Instagram.\nEl cicle l'ha estrenat el meteoròleg i regidor d'Urbanisme de Berga, Aleix Serra. Demà hi haurà la segona píndola del cicle, a càr-rec de Carles Navarro, que parlarà sobre «El passat històric del Grup de Defensa de la Natura del Berguedà». La ramadera Martina Marcet parlarà de «Sector primari i sobirania alimentària en temps de confinament» aquest divendres, 1 de maig. El cicle de microxerrades finalitzarà el dia 4 de maig amb una xerrada sobre la cooperativa de consumidors La Pellofa amb Pep Tuson.\nFonts del Grup de Defensa de la Natura del Berguedà afirmen que tot i que és una iniciativa que ha nascut durant el confinament per la crisi sanitària «esperem donar-hi una continuïtat al llarg del temps, amb més edicions».\nLa xarxa reacciona així al complex pla de desescalada de Sánchez.