Sortida Serralada Litoral - Escola La Flor de Maig\nSortida Serralada Litoral\nAquest divendres 26 de març de 2020 marxem d’excursió tota l’escola, anem a la Serralada Litoral (Cabrera de Mar).\nAnem a gaudir de la natura i a observar la Serralada Litoral (Cabrera de Mar).\nL’hora d’arribada a l’escola serà la que teniu marcada per grup bombolla, és a dir, heu de venir a la mateixa hora que els altres dies. La durada de la sortida serà de tot el dia, per tant l’hora de recollida tampoc variarà dels altres dies.\nRoba i calçat còmodes ja que farem una petita caminada pel bosc.\nUna peça d’abric (etiquetada).\nDins la motxilla\nDinar (només els infants que no es queden a dinar a l’escola, els infants que es queden normalment a menjador tindran pícnic).


El dibuixant havia d'estimular la vocació de joves estudiants de l'Acadèmia Nacional d'Art de Sofia.\n2 min. Barcelona 19/10/2017 14:33\n260x366 Cels Piñol Cels Piñol\nCels Piñol (Barcelona, 1970) és el creador de la sèrie de còmic 'Fanhunter', que ha tingut un gran èxit a tot l'Estat. Aquest estiu l'ambaixada espanyola a Bulgària el va convidar a fer una conferència i estimular la vocació del joves estudiants búlgars. "Em van dir que l'ambaixador era lector meu", assegura el dibuixant. Piñol ja tenia els bitllets d'avió i la conferència s'havia de fer a finals d'octubre a l'Acadèmia Nacional d'Art de la capital de Bulgària. Aquest dimecres, però, li van trucar des de l'ambaixada espanyola per dir-li que s'havia cancel·lat la conferència. "Em van dir que havien mirat el meu perfil i que havien vist que des de l'1 d'octubre era molt actiu i no volien embolics", assegura Piñol. "Els vaig respondre que molt abans ja era molt actiu", afegeix.\nSegons el dibuixant, l'ambaixada no volia que es repetís un "incident" com el del 4 d'octubre, quan el pianista Melani Mestre va oferir un concert dins del Festival Piano Extravaganza, dedicat a les músiques ibèriques del segle XVIII fins l'actualitat, i va decidir acabar-lo amb 'L'estaca': "Davant la gravetat de la situació del meu país, no he pogut reprimir-me i he ofert de propina una versió de "L'estaca" al públic de Bulgària, dedicada a restablir les llibertats de tots aquells catalans que han patit i segueixen patint la brutalitat i la incomprensió del qui se senten més forts, més legítims i més demòcrates per fer complir unes lleis obsoletes, irreverents, interpretables a la carta i gust del consumidor", explica el músic a la seva pàgina de Facebook. Després del concert un responsable de l'Institut Cervantes se li va apropar per comentar-li que no li havia agradat el comentari amb el qual havia acompanyat 'L'Estaca'. "Un artista sent i veu i no deixa de ser un cronista d'una realitat, em va sobtar molt que s'ho prengués malament", explica el músic. El concert va ser retransmès en fals directe per la Ràdio Televisió de Bulgària.\n"Mai no m'havien anul·lat cap conferència", lamenta Piñol. El dibuixant ha demanat a l'ambaixada que li comuniqui per escrit l'anul·lació, però de moment no ha obtingut resposta. El dibuixant igualment enviarà la conferència gravada, hi ha dedicat dos mesos, i material gràfic perquè els estudiants puguin treballar.


Més dun centenar de persones treballaran a lAjuntament en el marc del Projecte Impuls Treball - Mollet a mà\nMés dun centenar de persones treballaran a lAjuntament en el marc del Projecte Impuls Treball\nLes persones seleccionades treballaran en el camp de l’eficiència energètica i les energies renovables, en tecnologies de la informació i la comunicació, i en rehabilitació d’habitatges, edificis i equipament\nDivendres, 16 de juliol de 2010 | 02:00h\nL'alcalde de Mollet, Josep Monràs, donava aquest matí la benvinguda a les 113 persones que, des d'ahir, compten amb un contracte laboral a l'Ajuntament de la ciutat en el marc del Projecte Impuls Treball (Pla Extraordinari d'Ocupació Local). D'aquesta manera, les persones seleccionades, entre les 500 que optaven a formar part d'aquesta iniciativa, treballaran en el camp de l'eficiència energètica i les energies renovables, en tecnologies de la informació i la comunicació, i en rehabilitació d'habitatges, edificis i equipaments de titularitat o ús públic. En aquest sentit, Monràs ha encoratjat als presents a "aprofitar aquesta oportunitat" i a ser "conscients de l'esforç que han fet les administracions per tirar endavant el projecte".\nEl projecte està impulsat per la Generalitat de Catalunya i l'Ajuntament de Mollet en el marc de l'actual situació de crisi com una mesura per millorar la situació de les persones en situació d'atur. D'aquesta manera, el centenar de persones treballaran durant sis mesos en diferents sectors "segons els perfils i l'experiència" que tenen, segons Monràs. Aquest és el cas de la Rosa i Isabel que es mostren il·lusionades amb aquesta oportunitat. "Fa un any i mig que estic parada i veig aquesta oportunitat amb esperança", apunta la Rosa. Així mateix, la Isabel assegura que "no he trobat feina en el meu camp però tinc ganes de treballar i quan em van donar aquesta oportunitat vaig acceptar, estic molt contenta".\nAixí, amb la finalitat de fomentar l'ocupabilitat de les persones treballadores en situació d'atur i millorar la seva capacitat d'adaptació al canvi, ahir començava aquesta nova experiència, promoguda per Emfo, on es prioritza a aquelles persones aturades que n reben una prestació d'atur o que estiguin a punt d'esgotar-la..


les 10 millors morenes de hollywood\nPin el·lipsi Més Inici de diapositives Següent BAUER-GRIFFIN.COM Les 10 millors morenes de Hollywood com a presentació de diapositives\nKevan Brooks / AdMedia / Sipa USA Hathaway va portar els seus panys naturalment foscos un pas més, destacant el seu tall de pixie amb una tonalitat rica i brillant.\nGilbert Flores / CelebrityPhoto.com L’ombra natural de Vergara és molt més lleugera que l’expressió sensual que ara és coneguda. George Papanikolas, que va treballar al directori Família moderna Les estries de l’estrella que condueixen als Globus d’Or, asseguren que l’aspecte és bastant fàcil de duplicar. 'Si el client no té cap gris, comenceu amb un color demi-permanent que no tingui amoníac i que brillei una brillantor excepcional en una base de color neutre o marró daurat, amb relleu marró daurat i mitjà i brillant tot el cabell en un ros fosc daurat. '\nDimitrios Kambouris / Getty Images El color xocolat fosc de Kardashian és una opció de baix manteniment, per a les morenes naturals. 'La regla general és mantenir-se a dos tons del teu color natural', afirma Papanikolas. Enganxeu-vos amb tons més càlids per donar un brillo saludable als panys processats. 'Eviteu un brunet ash', afegeix. 'Pot semblar tònic, pla i sord.'\nJason Merritt / Getty Images És molt difícil per a la majoria de les dones la clara ombra de íbano de Fox. 'L'error comú és fer-se massa fosc', afirma Papanikolas. 'Si bé pot semblar sexy en una jove com Megan Fox, també pot ser dur i dur.' Abans de fer un canvi de color dràstic, Papanikolas aconsella reconstruir el cabell amb un paquet reconstructor per omplir la cutícula i crear una superfície uniforme perquè el color s’adhereixi.\nJeff Vespa / WireImage La castanya satinada de la castanya Holmes té traces de bronze. Robinson us ofereix uns quants consells útils per provar l’aspecte de casa: “Mai escolliu l’ombra més fosca, ja que us sorprendrà a la pell. És més fàcil baixar una ombra que aixecar una ombra si la sentiu massa dura. Dab vaselina al voltant de la línia del cabell per evitar la tinció i seguiu sempre les instruccions de processament i aplicació. Utilitzeu xampús per als cabells tractats amb colors i procureu no xampúreu cada dia, ja que l'aigua esbandirà les molècules de color. Eviteu també el sol i el clor excessius.\nGilbert Flores / CelebrityPhoto.com Portman deu la seva ombra marró cobreix als seus bons gens i al sol. 'Natalie té els punts naturals daurats naturals', afirma Robinson, la seva colorista. 'Podeu replicar-ho demanant al vostre colorista que només faci uns quants punts destacats que no siguin més que dos o tres tons més clars que el vostre propi cabell'.\nAP Photo / La torrada de Sienna de Kristian Dowling Green està infusionada amb notes de rubí tranquil. 'M'agrada fer subtileses tonalitats sobre to per donar a les morenetes una dimensió poc suau que doni profunditat i brillantor al color', diu el colorista Jason Backe.\nL'ònix monocromàtic de Jeff Kravitz / FilmMagic Washington forma un marc impressionant per les seves suaus funcions.\nJohn Shaarer / WireImage La sedosa i ombra matriu de Perry irradia un blau tinta.\nBAUER-GRIFFIN.COM Chung va canviar les seves ones ombre per obtenir una nova tonalitat bruna i rica.\nMariska Hargitay diu que la seva mare, Jayne Mansfield, estava al capdavant del seu temps\nInternet Slut-Shames Ariana Grande per a minidressa d'Aretha Franklin's Funeral\n10 vegades Pete Davidson ho va aixafar en dissabte a la nit en directe\nCom obtenir un aspecte insensiblement tosc com Ariana Grande, directament del seu maquillista\nDescarregueu-ho! Comparteix i compra equips de gent gratuïts amb la seva nova aplicació mòbil\nKate Moss no podria semblar més magnífica, ja que celebra 10 anys amb David Yurman\n40 setmanes de profunditat: coneix el radar baix de Bella Hadid\nNova alerta del color del cabell: Cheryl Cole va fer més fosca.\nJennifer Lopez adora els vestits de J. Lo Halloween tant com ho feu\nLa mirada de bellesa de Nashville, de Rachel Bilson, parlarà amb el seu minimalista interior\nUna història a les celles: vegeu les formes de navegació més populars a través de les dècades\ncatt sadler nova feina\nestil de moda vergara de sofia\nStephanie Beatriz embarassada


Mai més sola – Mary Higgins Clark | ePubGratis\n24 septiembre, 2020 Mary Higgins Clark Catalán, Ficción, Intriga, Novela\nPer fugir de la humiliació pública de l’arrest del seu futur marit la vigília del seu casament, Celia Kilbride, una experta en joies, emprèn un creuer en un transatlàntic de luxe. A bord coincideix amb la coneguda Lady Emily Haywood, una velleta de vuitanta-sis anys immensament rica que és propietària d’un collaret de maragdes de valor incalculable. Un cop acabi el creuer, lady Emily té la intenció de deixar la joia a la Smithsonian. Però el tercer dia de creuer, troben morta lady Emily i el collaret ha desaparegut. La llista de sospitosos és força llarga…\nLa Cèlia, amb l’ajuda d’una parella que estan celebrant el seu quaranta-cinquè aniversari de casament, es proposa trobar l’assassí.


Els pagesos es manifesten arreu de Catalunya per denunciar “l’abús de les distribuïdores” a l’hora de fixar preus\nCatalunya.- Els pagesos s’han manifestat arreu de Catalunya aquest dissabte per denunciar el que consideren un “abús de les distribuïdores” a l’hora de fixar els preus de compra dels aliments.\nAsseguren que se’ls paga per sota del cost de producció i que, per tant, estan “perdent diners per treballar“. El sector acusa les distribuïdores de pagar en funció del preu màxim que fixen al supermercat i això obliga al pagès a vendre per una quantitat que no li permet cobrir les despeses, especialment en el cas de la llet. Per tot plegat, s’han mobilitzat arreu del territori amb tractorades i concentracions a les comarques gironines, al Pirineu, a Terres de l’Ebre, al Camp de Tarragona, a la plana de Lleida, a la Catalunya Central i a l’àrea metropolitana.\nA la històrica reivindicació del preu que els paguen les grans superfícies, els pagesos hi han afegit l’increment de costos de producció a causa de la pujada del gasoil, els adobs i els productes fitosanitaris. Pere Guinovart, coordinador territorial d’Unió de Pagesos al Camp de Tarragona, ha xifrat l’augment entre el 30% i el 40%.\nA més, ha desvinculat la situació de la guerra a Ucraïna: “Ens fan creure que la guerra és la responsable però són els especuladors de les grans superfícies els que han augmentat els preus“, ha assegurat. I ha afegit: “Diuen que l’IPC el fa pujar les fruites, les verdures i l’oli, però els productors no ens guanyem la vida. Els responsables són Mercadona, Carrefour, Lidl i les grans superfícies, i això el consumidor ho ha de saber“, ha etzibat.\nPer evitar que el sector primari cobri per sota del preu de producció, Guinovart ha reclamat “un laboratori de preus” que fixi el què cal pagar per cada producte i una llei que estableixi que els distribuïdors no poden comprar per sota d’aquest import. A més, ha afirmat que “hi ha un acord entre la indústria transformadora i les grans superfícies” per establir els preus, i que es demostraria perquè a les llotges la cotització d’un aliment és molt estable durant tot l’any.\nAl Camp de Tarragona la concentració d’Unió de Pagesos ha començat al Morell i s’ha desplaçat fins al Carrefour del centre comercial Les Gavarres. Hi han participat una trentena de tractors i un centenar de persones, alguns dels quals s’han desplaçat en cotxe. A les portes del supermercat han desplegat una pancarta amb el lema “La pagesia diu prou”, l’eslògan de la campanya arreu del país. També han repartit centenars de fulletons informatius als consumidors per explicar la problemàtica que pateixen. Finalment, han abocat fems a les portes del supermercat. A la regió els conreus més afectats pels baixos preus que reben de les grans superfícies són l’avellana, l’oli i el vi.\nA les Terres de l’Ebre, els sindicalistes han protestat davant del Mercadona de Móra d’Ebre i l’Esclat de Móra la Nova. Les accions s’han reproduït a Lleida, la Seu d’Urgell, la Vall d’en Bas, Malla i Vilafranca del Penedès.\nUna cinquantena de tractors a les comarques gironines\nA les comarques gironines la protesta s’ha dividit en tres localitats, Girona, Figueres i Ripoll. En total han estat una cinquantena de tractors entre els tres municipis els que s’han plantat davant de tres grans supermercats de cada localitat. El motiu de la protesta ha estat, en essència, el preu de la llet que paguen les distribuïdores i que continua sent “irrisori“.\nEn concret, el responsable del sector lleter a la demarcació, Marc Xifra, ha denunciat que estan rebent 0,35 cèntims per litre, quan el cost actual és de deu cèntims més, per tant, acaben perdent diners per treballar. En aquest sentit, carreguen contra les marques blanques que ofereixen la llet al client per preus al voltant dels 70 cèntims, lluny de l’euro per litre que reclamen els pagesos.\n“El que fan amb la marca blanca és rebentar-nos a nosaltres el preu. Ells no hi guanyen diners, però els serveix com a reclam, a costa nostra i això és el que no podem permetre, perquè cada vegada tanquen més explotacions ramaderes a les comarques de Girona“, ha assenyalat Xifra.\nAl final de la protesta, els pagesos han abocat llet i líquid vermell per fer visible “la mort del sector lleter“. I és que actualment hi ha menys de 400 explotacions ramaderes quan havien arribat a ser més de 1.600. “Això és una sagnia que s’ha d’aturar com sigui“, ha conclòs Xifra.\nArxivat com a: Comerç, Societat Etiquetat com a: agricultura, alimentació, Catalunya, Comarques gironines, comerç, crisi, economia, manifestació, pagesia, preus, producció, protestes, societat, supermercat, Unió de Pagesos


Vídeo xat Elazığ - Sales de vídeo xat en Turquia - Kangaroochat\nPàgina d'inici › Per país › Turquia › Vídeo xat elazığ\nVídeo xat elazığ Turquia\nElazığ té una població de 605379 persones. I de totes aquestes persones, pot haver-hi una persona única que el destí s'adapti a vostè a través d'Vídeo xat Elazığ. No perdi aquesta oportunitat, perquè la vida gairebé no dóna la mateixa oportunitat d'una segona oportunitat.\nSi té problemes conèixer gent nova, la millor opció per a vostè és Vídeo xat Elazığ, on es podia posar-se en contacte amb amics potencials, des de la comoditat del seu sofà. No deixar que el temps passi, feu clic per accedir a aquesta xerrada divertida i pacífica.\nNo pot ser d'una altra manera: En Kangaroochat, el més interessant i sofisticat de Elazığ reunir-se per xerrar una varietat de temes que tenen un bon temps, o almenys un moment de diversió. És afalagador que els nostres usuaris escriuen els compliments com aquest, quan hi ha moltes altres plataformes de xat a Internet. Així que si voleu unir-se a la millor web per xatejar a l'Internet, l'accés a aquest moment a la sala de xat Vídeo xat Elazığ i gaudir.\nMostrant 3 Vídeo xat Elazığ\nVídeo xat Elazığ per ciutat important\nVols fer nous amics de Elazığ? Aquesta ciutat que pertany a Turquia té una població de 298004 habitants i ofereix el millor que es pot trobar en aquest país. Així que en aquest moment en contacte amb la gent d'allà, fer nous amics i visitar-la amb la companyia de la gent d'allà que podria mostrar la més bella d'aquest lloc.\nSap vostè Karakoçan, aquesta ciutat de Turquia, amb 29735 habitants? Si vostè està pensant a visitar aquesta meravellosa ciutat, podem posar-li en contacte amb la gent d'allà perquè pugui conèixer algú especial, que us mostrarà les atraccions turístiques més importants i amb els quals es podria tenir una connexió. ¿Vostè s'atreveix? A continuació, accedir al xat en aquest moment.\nVols fer amics de Kovancılar, en Turquia? O, ¿li agradaria trobar la seva ànima bessona entre els quals 22976 habitants d'aquest lloc? És el mateix que si vols un o altre: la veritat és que es pot trobar gent encantadora i especials en aquesta divertida xerrada. Accés i et divertiràs, això és segur.\nHomes i dones de Baskil, en Turquia, de totes les edats, es poden trobar al xat d'aquesta ciutat. Amb una població de 15922, hi ha una alta probabilitat que la seva ànima bessona està esperant allà a l'espera de conèixer algú com tu.\nAmb una població de exactament 11271 habitants, Palu que podria ser la millor ciutat per trobar a aquesta persona que vostè està buscant. Accedir a aquest divertit xatejar per conèixer gent d'aquest lloc i potser la sort li va somriure avui.\nPrem el botó de 'entrar al xat' sense pensar-ho massa! Hi ha molta gent de Keban, en aquesta bella ciutat de Turquia, que estan tractant de trobar algú com tu. Atreveix-te! La seva ànima bessona pot ser enmig d'aquest 5837 habitants.\nVídeo xat Elazığ per província\nA sentir una connexió molt forta amb algú que acaba de conèixer al fet que no és una cosa que passa sovint. No obstant això, darrere de la pantalla de les persones poden compartir moltes coses, potser més del que creu, i per això és per això que és tan comú que les persones es connecten i s'enamoren a través d'un xat en línia. Vols provar-ho amb gent de Altres ciutats a Elazığ, en Turquia? A què estas esperant? L'accés a aquest moment per al xat i gaudir al mateix temps llança la seva fletxa de Cupido.\nusuaris de major classificació en Elazığ


Apareix una clàusula del contracte de César Azpilicueta que complica la seva arribada al Camp Nou - XCatalunya.cat\nApareix una clàusula del contracte de César Azpilicueta que complica la seva arribada al Camp Nou\n11/02/2022 Mireia Puig\nCésar Azpilicueta, més lluny de ser jugador del FC Barcelona\nEl fitxatge de César Azpilucueta pel FC Barcelona semblava dat i beneït. El lateral dret del Chelsea acabava contracte aquest 2022 i no tenia cap interès en renovar. La voluntat del navarrès era deixar Londres i formar part del projecte de Xavi Hernàndez. El seu fitxatge era una incorporació clau per millorar la banda dreta. Dani Alves té 38 anys i no és gens segur que continuï la temporada que ve. Sergiño Dest i Óscar Mingueza no tenen el nivell per jugar al Barça.\nTot i això, ara s’ha conegut que el seu contracte té una clàusula oculta, amb la qual els anglesos el podrien renovar, fins i tot, sense el seu consentiment. D’aquesta manera, els blues bloquejarien el fitxatge del lateral dret i el Barça hauria de buscar altres alternatives. L’acord entre el FC Barcelona i l’exjugador de l’Osasuna és total, de manera que si no fos per aquest detall, l’arribada seria segura.\nEl Chelsea vol saber què passa amb els seus jugadors, Antonio Rüdiger i Andreas Christensen, que també acaben contracte aquest 2022 i que tampoc tenen interès en prorrogar el seu vincle. Si perd aquests centrals, no seria gens estrany que executessin aquesta clàusula i evitessin la sortida d’un altre jugador.\nPrecisament, el Barça s’ha interessat en el Christensen. Xavi Hernàndez insisteix molt en què es necessiten centrals. La continuïtat de Gerard Piqué no està assegurada, ja que està meditant la seva retirada. I a Clément Lenglet i a Samuel Umtiti se’ls està buscant una sortida.\nEs fa difícil pensar que els anglesos el deixin escapar tan fàcilment. César Azpilicueta viu un moment dolç a Stamford Bridge. La temporada passada, la 2021/2022, va guanyar la Champions League i també va disputar l’Eurocopa amb la Selecció Espanyola. Disposa de minuts i és un dels capitans de l’equip.\nTags: César Azpilicueta, cláusula\n6 pensamientos sobre “Apareix una clàusula del contracte de César Azpilicueta que complica la seva arribada al Camp Nou”\nRetroenllaç: Xavi Hernàndez canvi d'estratègia i es fixa en aquest altre central - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: La jugada del Chelsea amb Andreas Christensen que podria esguerrar a darrera hora el seu fitxatge pel Barça - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Així avança el FC Barcelona amb César Azpilicueta - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Males notícies pel Barça amb César Azpilicueta: Ja no podrà venir de franc - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Moviment de César Azpilicueta per forçar la seva sortida al Barça - XCatalunya.cat


L’hort del terrat - Habitar\nDiferents mitjans ja s’han fet ressò del projecte de reforma del mercat de la Vall d’Hebron, i encara que tan sols hagi començat a caminar, la futura reforma s’ha publicitat a bastament. Òbviament, la política té a veure molt amb aquesta acció, ja que necessita imatges per donar a conèixer la seva activitat. Però, en qualsevol cas, hi ha alguna cosa de singular que mereix un comentari. Ja saben vostès que els mercats municipals van engegar ja fa anys una transformació radical que ha fet que aquests edificis hagin sofert uns canvis que són una forma de prendre el pols de la ciutat. Són, per dir-ho d’alguna manera, un reflex de tot el que passa i de les sensibilitats del moment, i que van des de la conversió en atraccions turístiques gurmet fins als panteons nacionals, passant per aparcaments o el rescat de restes arqueològiques, però per sobre de tot expressen les noves maneres de menjar. Senzillament, la reforma dels mercats municipals és una radiografia de com ha evolucionat la ciutat en els darrers anys. Pel que fa a arquitectura, podríem dir que la transformació, especialment als de la zona central, ha afectat essencialment el subsòl, i en aquest sentit és molt gràfic que ara sembli arribar el moment de la coberta, com passa al mercat de la Vall d’Hebron. Aquest darrer fa que els que estem una mica descreguts sobre els avantatges de la coberta plana i les bondats dogmàtiques de l’arquitectura moderna puguem per un instant pensar que alguna cosa bona ha de tenir. En termes generals, els mercats de l’àrea central, a excepció del de Santa Caterina, han mantingut la qualitat de la coberta (Sants, Ninot, Concepció…) —que quasi equival a dir la qualitat del seu volum—, mentre que en les intervencions realitzades als mercats dels anys seixanta domina el fet d’haver-los embolicat —literalment— amb una nova façana, normalment lleugera, a base de malles, prefabricats translúcids, etc., que els projectistes deuen haver considerat de més bona qualitat que l’anterior. El més ofensiu d’aquests mercats és sense cap dubte el de sant Gervasi, a la plaça del Putxet, al carrer Balmes.\nÉs aviat encara per opinar en conjunt d’aquest nou mercat reformat de què parlo, però crec que és l’ús a què es vol destinar la coberta, on es plantarà un hort urbà, el que resulta interessant. A més de l’hort també hi haurà un restaurant, amb el qual sembla tancar-se un cercle format per l’hort, les parades de productes frescos i la taula parada per menjar. Aquí l’hort ajuda a fer visible el menjar, d’una manera diferent de la de les parades tradicionals o la dels supermercats que s’han encastat en els vells mercats, com fins ara. El menjar, allò comestible, representat aquí per un hort de 1.400 metres quadrats, és la recreació singular de la idea de producte de proximitat. L’hort tanca la seqüència d’elements que són la parada tradicional amb productes frescos, els supermercats amb productes manufacturats i, darrerament, el restaurant. Al Ninot, per exemple, un dels darrers a reformar-se, moltes parades s’han dotat d’un lloc per a la degustació. L’hort és la plantació organitzada i no aleatòria per excel·lència, és el jardí comestible, i el fet d’estar situat al començament de la cadena del que mengem li confereix una prerrogativa que no discutim, és el que atorga els noms. És la cultura per excel·lència.\nPerò, al meu entendre, aquest hort de terrat ajuda a fer evident, per sobre de tot, la creixent presència del menjar a la ciutat, la seva innegable petjada en l’espai públic als darrers anys, el menjar que marca l’hora de la ciutat i d’alguna manera l’ordena. El menjar és un element urbà d’una importància monumental que els arquitectes no semblem haver observat encara com es mereix. El menjar ha pres l’espai públic de manera imparable els darrers temps, a Barcelona això és innegable. La ciutat sembla parar taula a unes hores, la forma, l’aspecte, el color, el renou i la “textura” d’alguns carrers o places queden determinats per aquest fenomen que en altres cultures és absolutament quotidià. Un fenomen que permet entendre també el que ha canviat de la casa, ja que el carrer, les terrasses, la gent asseguda als bancs amb carmanyoles o qualsevol lloc per seure, són improvisats menjadors que suplanten els domèstics, almenys entre setmana. La casa sembla haver sortit a dinar fora.\nXavier Monteys / El País, 19 de novembre de 2016\nImatge: imatge virtual del futur mercat de la Vall d’Hebrona realitzada per Estudio Baas i pareguda en El País


Vaga verda, consideracions jurídiques | Plataforma en defensa de l'escola pública.\nVaga verda, consideracions jurídiques\ntags: educacio publica, Mobilitzacions, Opinió, Vaga setembre-octubre 2013\nEl dret de vaga és un dret humà fonamental que, al llarg de la història del moviment obrer, sempre ha estat durament reprimit. En aquest sentit, recordem que la classe treballadora commemorem, cada primer de maig, des de l´any de 1889, el dia internacional dels treballadors, en record de vuit vaguistes (la majoria immigrants alemanys) que foren condemnats a mort, i posteriorment penjats, pel govern dels Estats Units, pel fet d´haver exercitat el dret a vaga en reclamació de millores laborals a la ciutat de Chicago durant l´any 1886. Convé recordar això a tots aquells que, encara a dia d´avui, qüestionen un dret que ha costat tants de màrtirs per esser aconseguit. Per tant, des de la democràcia, no es pot permetre que es qüestioni el dret de vaga.\nD´entre tots els drets fonamentals, l´únic dret fonamental que costa doblers als ciutadans quan s´exerceix, és el de vaga (article 28.2 de la Constitució espanyola, CE, en endavant). Els docents illencs han perdut milions d´euros en sous pel fet d´exercir el dret fonamental a la vaga, romanent, molts d´ells, en situacions personals molt precàries (hipoteques, fills, préstecs…). Per tant, des de la democràcia, no es pot permetre que se´ls tracti de “vagos” (sic) o de no voler fer feina. La democràcia representativa és una de les múltiples modalitats de democràcia que existeixen. I la democràcia, per molt representativa que sigui, no és un dret a exercir el vot que comporti una condemna a quatre anys d´esclavitud. Així, la pròpia CE recull el dret constitucional a participar directament (sí, sí, “directament”) en els assumptes públics (article 23.1). A més, la CE reconeix (article 9.2) el dret fonamental dels ciutadans a participar en la vida política, econòmica, social i cultural de l´Estat. Els mecanismes de participació educativa (claustres, consells escolars, associacions de pares, sindicats de treballadors de l´ensenyament…) són un desenvolupament directe d´aquests drets constitucionals. Els docents, pares i alumnes tenen, a més, el dret constitucional a participar en les principals decisions dels centres sostinguts amb fons públics (article 27.7 CE); i, la lingüística, com és obvi, és una de les principals decisions que afecta a qualsevol centre educatiu. Per tant, des de la democràcia, no es pot permetre que es digui que reclamar el dret constitucional a participar en les decisions escolars de fills i alumnes és “antidemocràtic”.\nEls pares tenen el dret, en exercici de la pàtria potestat, de decidir si els seus fills han d´anar o no a l´escola, si l´escola no funciona amb normalitat per culpa d´una vaga laboral (article 154 Codi Civil). Amenaçar-los en llevar-los els fills o posar-los multes coercitives si no duen els nins a l´escola és, a més d´una aberració jurídica, un exercici coactiu intolerable en un Estat de Dret. Per tant, des de la democràcia, no es pot permetre que s´amenaci als pares coartant-los la seva llibertat d´aquesta forma.\nEl denominat habeas data és un dret fonamental (article 18 CE). No es poden fer bases de dades, amb vet a saber tu quina finalitat present o futura, dels professors vaguistes, ni, molt manco, dels nins. Per tant, des de la democràcia, no es pot tolerar que es facin llistes negres d´infants i docents.\nEl fracàs escolar és un fenomen complex. El fet de què les Illes Balears siguem líders de l´Estat espanyol en fracàs escolar s´ha d´analitzar amb detall. Per ventura, hi té a veure que estiguem a la coa en quants a inversions estatals (per posar un exemple, l´Estat, l´any 2014, invertirà a les Illes 66 euros per habitant; i, per comparança, invertirà a Castella-Lleó 547 euros per habitant); o el fet de tenir una economia productiva basada en l´esclavitud dels pares durant quatre mesos i la condemna a l´atur durant la resta de l´any; o la reducció de 1.000 places de professors a les Illes durant els dos darrers anys; etc. Els factors que contribueixen al fracàs són múltiples. Per posar un exemple, l´any passat, milers de nins hagueren de dur flassades de casa seva perquè no tenien calefacció a les aules ja que la Conselleria no pagava el gasoil. No sé, permeteu-me el sarcasme, de quina manera deu afectar el tremolar de fred i els constipats en el rendiment escolar i en que siguem líders en fracàs escolar. Per tant, dir, des de la presidència del País, que la culpa del fracàs escolar la té que s´ensenya en català és, a més d´una salvatjada i una aberració pedagògica, un atac intolerable a la llengua pròpia d´aquesta terra (sí, sí, “pròpia”, article 4 de l´Estatut d´Autonomia), i, de retruc, a tots els que la parlam; ja que, en el fons, es pretén dir que el català és un patois de pagesos en el que no es pot ensenyar res seriós i que, si es fa, els nins acaben irremeiablement suspenent. Per tant, des de la democràcia, no es pot permetre un atac d´aquesta índole a la “llengua dels nostres padrins”.\nMés de 100.000 persones sortírem al carrer diumenge dia 29 de setembre de 2013. Hi vaig veure persones de totes les classes socials; padrins amb crosses i cadires de rodes; dones amb el vel musulmà que hi duen els seus nins; gent, en definitiva, de tota casta i condició, molta d´ella monolingüe castellanoparlant. La gent que ens manifestàrem no érem quatre “rojos” i “catalanistas” radicals: érem gent que lluitàvem, no ja pel català, per l´escola de qualitat, o per la dignitat i drets laborals dels professors; érem gent que lluitàvem, en el fons, per la pervivència de la mateixa democràcia i dels drets fonamentals i les llibertat públiques que tant ens ha costat aconseguir; lluitàvem, i lluitarem, per un país, en definitiva, en el que ens poguem sentir segurs, lliures i iguals. Haver de lluitar per això en el segle XXI és el més trist de tot plegat.\nfrom → ARTICLES, GENERAL, PREMSA\n← Més de 1.500 persones “fan camí” per l’educació a Menorca\nLa marea verde balear amenaza con volver a la huelga →


Llista de distribució | Revistes Digitals de la UAB\nA petició de les mateixes revistes digitals i per a facilitar l'intercanvi de coneixement entre iguals, des del ReDi-UAB hem donat d'alta la següent llista de distribució:\nPot sol·licitar formar part de la llista qualsevol persona vinculada a qualsevol revista de la UAB.\nAbans d'escriure a la llista, és molt reconmanable llegir les següents nomes de publicació que manllevem de les llistes de correu de pangea.org:\nNormes d’etiqueta en el correu electrònic\nNo existeixen unes regles i normes ‘oficials’ per a l’ús ‘adequat’ i ‘educat’ d’Internet i les seves eines (correu electrònic, llistes de distribució, etc), però sí que existeixen unes sencilles normes, surgides de la propia comunitat d’Internet, que van ser recopilades al 1995 en un document anomenat RFC 1855.\nA continuació us explicarem algunes d’elles. Veureu que són unes sencilles pautes, molt fàcils de seguir, que us ajudaran a comunicar-vos de forma eficient i educada tant en comunicacions personals com massives, i a mantenir una bona convivència en la xarxa.\nPel correu electrònic:\nNo oblidis posar un assumpte (subject) al missatge, i procura que sigui descriptiu del contingut del missatge i concís. Els receptors poden decidir llegir o no el missatge basant-se en el contingut de l’assumpte.\nQuan enviis còpies d’un correu a diverses persones, posa la llista d’adreces a enviar en el camp Bcc o Cco (Blind Carbon Copy o Còpia Carbó Oculta) enlloc d’utilitzar el camp Cc (Carbon Copy) o el camp To (Para), i posa la teva pròpia adreça en el camp To (Para). D’aquesta forma evitaràs donar a conèixer l’adreça de terceres persones. L’adreça de correu electrònic és una dada personal, i s’ha de procurar mantenir la privadesa de les persones.\nAssegura’t que qualsevol missatge que responguis va dirigit a tu. De vegades un missatge pot haver-te arribat com còpia o còpia oculta i no requereix de la teva resposta.\nInclou la teva signatura en el missatge. Identifica’t, signa els teus missatges, amb el teu nom i dades de contacte, facilitaràs la vida a qui li correspongui llegir-lo. La majoria de programes de correu permeten configurar una o diverses signatures.\nVés amb compte quan enviis un mail, fixa’te bé a quina adreça l’envies i a qui correspon aquesta adreça.\nRevisa els CC’s quan responguis, envia copia solament si és necessari.\nNo enviis missatges massa grans. L’adjunció de grans fitxers pot fer tan gran el missatge que resulti que aquest no pugui ser enviat o que el seu enviament consumeixi excessius recursos. No enviis missatges més grans de 50 Kilooctets. Si t’és necessari considera altres alternatives com partir el fitxer o usar l’FTP.\nQuan enviis fitxers adjunts, procura utilitzar formats oberts. Si utilitzes un format propietari, és possible que el destinatari no tingui el programa necessari per a visualitzar-lo.\nMai enviis mails en cadena, falses alarmes de virus, etc.\nNo enviis mails no sol·licitats. El cost d’enviar un mail es reparteix a parts iguals entre el remitent i el receptor. En el cas dels mails el cost correspon a l’ample de banda, l’espai en disc, l’ús de CPU… Per això el correu no sol·licitat no és ben rebut. Mai enviis correu comercial no sol·licitat. Si ho fas, el teu servidor de correu pot ser inclòs en les llistes negres, i molts servidors d’Internet es negarien a acceptar missatges que procedeixin o hagin passat per ell. Fins i tot si no tenen caràcter publicitari, els enviaments massius i no sol·licitats de convocatòries, notícies, etc, també es consideren spam (correu escombraries).\nQuan responguis un missatge, en la resposta ha de veure’s clarament què és el que tu dius, i què és el que deia el missatge original. La majoria dels programes de correu afegiran el signe ‘>’ al principi de les línies del primer missatge. A més d’això, separa amb una línia en blanc els paràgrafs originals dels teus.\nCuida la teva ortografia i gramàtica. Internet és un excel·lent mitjà de comunicació, però si no ho fas, podria ser que els receptors tinguessin dificultats per entendre el que vols dir. Abans d’enviar un missatge, assegura’t que el missatge està escrit amb concreció i claredat, i que realment diu el que vols expressar.\nSi escrius un missatge llarg, escriu per paràgrafs perquè el missatge quedi millor estructurat, i separa’ls amb línies en blanc, perquè el missatge convidi a la lectura. Els missatges molt llargs i amb munts de línies seguides, a part de no convidar a la lectura, són més pesats de llegir.\nUtilitza majúscules i minuscules. Si solament utilitzes majúscules indiques que estàs cridant.\nUsa emoticons (smileys) per a indicar el to de veu, però utilitza’ls amb cura i amb mesura. No assumeixis que la inclusió d’un smiley farà que el receptor es senti feliç amb el que li estàs dient. Quan mantenim una conversa cara a cara, tan importants són les nostres paraules com els nostres gestos i expressions, i l’entonació de la nostra veu. D’aquesta manera unes paraules formalment ofensives es poden convertir en una broma entre amics, etc. Quan ens comuniquem per Internet, podem alleujar la manca del llenguatge corporal usant els emoticons: petits dibuixos fets amb caràcters ASCII (els del teclat), que ens ajuden a expressar les nostres emocions: alegria, tristesa, humor, empipament, etc. Girant el teu cap a l’esquerra i mirant-los de costat, podràs observar que representen cares somrients, plorant, etc. Hi ha desenes d’emoticons, i no és necessari conèixer-los tots. Segurament amb els que recollim en aquesta taula tindràs suficient.\n:-) Somrient, content :-( Trist ;-) Fent broma (picant l’ullet)\n:-D Rient :-0 Sorprès, esbalaït :-P Burleta (traient la llengua)\n:-/ Contrariat 0:-) Innocent }:-) Dimoniet\nRecorda que la gent amb la qual et comuniques pot estar a l’altre costat del planeta, o te altres cosses a fer més apremiants que respondre al correu. Si algú no contesta el teu missatge de seguida pensa que pot ser que encara no l’hagi vist, no creguis que no ha arribat o que no els importa.\nVerifica les adreces abans d’iniciar un personal o llarg discurs. És de bona educació indicar en l’assumpte (subject) si el missatge és llarg (inclou la paraula LONG). Un missatge es considera llarg si té més de 100 línies.\nRecorda que el receptor del teu missatge pot tenir una cultura, idioma, humor o punt de vista diferent al teu. Es curós amb el format, els idiomes, el llenguatge i especialment amb els sarcasmes.\nEvita enviar resposta molt emocionals als missatges. Si estàs molt enutjat/a… espera unes hores abans de respondre el missatge.\nSigues breu al respondre els missatges i inclou el suficient text del missatge original com perquè la resposta tingui sentit, però elimina el material irrellevant.\nLa netiquette és més extensa, i segueix en permanent construcció. Les regles bàsiques a recordar són que el que hi ha a l’altre costat del monitor són persones que tenen sentiments igual que tu, a les quals has de tractar tal com t’agrada que et tractin a tu, i que els recursos de la xarxa són limitats, i hem de cuidar-los entre tots. Si ho desitges, pots llegir el document *RFC 1855 complet (en anglès) a: http://rfc.net/rfc1855.html


L'IRB Barcelona rep un llegat d'un milió i mig d'euros | IRB Barcelona\nL'IRB Barcelona rep un llegat d'un milió i mig d'euros\nEls diners es destinaran a la investigació del càncer i la metàstasi.\nL'Institut de Recerca Biomèdica (IRB Barcelona) ha rebut un llegat de 1.552.655 euros que, per voluntat expressa dels donants, aniran destinats a donar suport a la investigació del càncer i la metàstasi. Es tracta de la primera herència testamentària que rep el centre, donació que prové d'un matrimoni de Barcelona que així mateix va indicar la voluntat que els seus noms no transcendissin.\n"Sempre van estar compromesos amb la investigació biomèdica i la salut", descriu Jaume Solé i Janer, advocat de la família i marmessor testamentari, "i havien realitzat en vida altres donacions a hospitals i a entitats per promoure la recerca i l'assistència social. La seva impressió sobre l'IRB Barcelona sempre va ser excel·lent".\nEl matrimoni es va posar en contacte el 2009 després de conèixer el centre a través de Joan Massagué, en aquell moment director adjunt. "Durant més de set anys, vam mantenir un contacte constant, ens vam reunir en diverses ocasions i van visitar els laboratoris. Entenien la recerca en metàstasis com una necessitat i una oportunitat per fer avançar el coneixement i millorar la salut, i això els feia molt feliços", explica agraït Joan J. Guinovart, director de l'IRB Barcelona.\nPer a l'IRB Barcelona, els fons seran clau per accelerar els estudis punters en metàstasi que estan desenvolupant diversos equips científics del centre. Aquesta és precisament una de les àrees d'investigació en la qual l'IRB Barcelona despunta i a la qual ja ha contribuït amb descobriments d'impacte internacional.\n"És una donació molt generosa i és molt rellevant per als centres de recerca rebre aquests suports de la ciutadania. Detectem una conscienciació creixent sobre la importància de la investigació biomèdica per a la societat", expressa Guinovart. Joan Massagué, actualment president del Comitè Científic Assessor de l’IRB Barcelona i director del Sloan Kettering Institute (Nova York, EUA) destaca la importància de “reforçar amb filantropia la recerca bàsica, no solament la clínica, per assegurar l’avenç contra la malaltia en benefici dels pacients i les seves famílies”.\nA més de l'herència que l'IRB Barcelona acaba de rebre, en els últims anys més persones han comunicat al centre la seva decisió d'incloure’l com a legatari en el seu testament.\nLlegat solidari, menys de l'1%\nSegons xifres publicades pel Col·legi de Notaris de Catalunya el 2015, l'import de llegats solidaris en testaments en tot el territori espanyol va ser de 115 milions d'euros (33 milions a Catalunya), i un 0,9% del total d'herències d'aquell any incloïen un llegat solidari (un 0,7% a Catalunya).\nPer donar a conèixer aquesta opció entre la ciutadania, l'IRB Barcelona s'ha sumat enguany a la campanya LegadoSolidario.org, al costat de 22 entitats més sense ànim de lucre. Des d'aquesta web, l'IRB Barcelona rep consultes, informa de la feina que realitza i explica les possibilitats de fer un llegat solidari a la institució i formes de col·laborar.\nL'Institut treballa activament des de 2014 per estimular donacions cap a la investigació biomèdica. Pel que fa a les campanyes de sensibilització realitzades, destaca el vídeo dels científics ballant per fomentar el mecenatge, amb més d'un milió de visites a YouTube, i la beca "IRB Barcelona Futur" de suport als joves científics finançada amb donacions.


5 « gener « 2009 « bloQG — El blog del 'Quadern gris'\nArxiu per al 5 gener 2009\ndilluns 5 gener 2009\nDiumenge. Dia de vent de garbí molt aponentat, la temperatura en alça, un grau d’humitat elevadíssim, una humitat covada que es palpa amb la mà. Vora mar, aquest temps és insuportable; una mica terra endins, el seu coeficient de tristesa s’aigualeix lleugerament. Quan hom surt de l’atmosfera carregada del cafè, el primer embat de l’aire és fascinador. És un vent que fa caminar lentament i parlar amb un punt de vaguetat. A mesura que el contacte persisteix sentiu com si les orelles us caiguessin una mica. Arribeu a casa amb l’esperit desfibrat i incoherent, com si les articulacions se us haguessin afluixat i els ossos afeblit.\nEn la seva curiosa i divertida «Vida de Don Quijote y Sancho» –que acabo de llegir–, Unamuno presenta Cervantes com un pícaro. Ara Xènius diu en «La Vall de Josafat» que a la primera part de l’obra Cervantes és un pícaro que esdevé, en la segona part, un irònic trèmul d’estovat sentimentalisme. Unamuno sempre ha estat, per mi, un enorme confusionari: és un liberal saturat d’idees angleses que ha de navegar en l’ambient pràcticament feudal de Castella. Aquesta podria ésser –fins a cert punt– una justificació. Aquesta vegada, però, Xènius l’ha batut: l’ha batut pel gust d’estar a la page, per demostrar que no se li escapa res. Jo em demano per quina raó no es parla mai de Cervantes tal com realment fou: un home mort de fam, de fàstic i de tristesa. Aquesta és la impressió que fa permanentment a tota persona normal que el llegeixi..\nHi ha hagut, coincidint amb la darrera guerra, una revolució vestimentària masculina: l’aparició dels calçotets curts; hi ha hagut una revolució vestimentària femenina: l’abolició de les cotilles. I hi ha hagut una revolució en el gust literari: la gent s’ha donat, ara, a llegir novel·les policíaques. És una cosa nova en el país. La sensibilitat de la gent, després de la guerra, sembla molt més grollera.\nPel meu gust, si els detectius d’aquestes novel·les fessin de tant en tant un paper ridícul, serien molt més simpàtics. Però no n’erren ni una i totes se les pensen. Quin prestigi no va prenent Scotland Yard! Sospito només que aquestes novel·les tindrien encara més compradors si alguna vegada plantegessin les coses, no pas des del punt de vista de l’indefectible triomf de la policia, sinó des del punt de vista dels interessos dels lladres. No es pot pas matar tot el que és gras, em sembla!\nEscrit dins de clima i meteorologia, lectures, literatura, societat | 8 comentaris »


Persones, Seguretat viària\nTipus de contingut >Debats i entrevistes>Informes i Estudis>Campanyes de conscienciació>Projectes IDIseguretat-viaria-seguretat-viariatecnologia-en-el-transport-seguretat-viariaimpacte-de-la-mobilitat-seguretat-viariacost-de-la-mobilitat-seguretat-viariaTots\nHas cercat: Informes i EstudisSeguretat viàriaPersones\nEl RACC ha presentat la tercera edició del baròmetre que analitza els hàbits i l'opinió de les persones que es desplacen en bicicleta per la ciutat de Barcelona. A les conclusions de l'informe, el Club considera ne [...]\nEstudi que analitza els canvis d’hàbits en la mobilitat dels ciutadans de Barcelona i l’àrea metropolitana causats per la pandèmia de coronavirus. Conclou que un de cada tres ciutadans ha canviat el seu mode de transp [...]\nEl RACC i Zurich Seguros presenten un estudi que analitza la percepció de seguretat personal i els hàbits de mobilitat que tenen homes i dones mentre es desplacen per Madrid a peu o en diferents modes de transport públics i priva [...]\nEstudi. Mobilitat des d’una perspectiva de gènere a Barcelona\nEl RACC i Zurich Seguros presenten un estudi que analitza la percepció de seguretat personal i els hàbits de mobilitat que tenen homes i dones mentre es desplacen per Barcelona a peu o en diferents modes de transport públics i pr [...]\nEstudi. La micromobilitat en patinet elèctric a Barcelona\nEl RACC ha analitzat les claus del fenomen de l'increment de l'ús dels Vehicles de Mobilitat Personal (VMP) a la ciutat de Barcelona des de la visió de la seguretat viària. L'estudi inclou una sèrie de recomana [...]\nRecomanacions per fer front als reptes de la mobilitat post-confinament\nDavant la represa de l’activitat en un marc de distanciament social per evitar rebrots de la pandèmia del Covid-19, el RACC demana a les administracions una estratègia de mobilitat transversal i amb visió metropolitana per [...]


Consorci Corporació Sanitària Parc Taulí de Sabadell - El Parc Taulí ha acollit l’acte de lliurament de les beques de la Fundació Olga Torres per a treballs de recerca sobre càncer de còlon\nPublicat el 13 Abril 2016 |\nRecerca\tCàncer de còlon\tBeques FOT 2016\nL’Auditori Taulí ha acollit avui el lliurament de les beques que anualment atorga la Fundació Olga Torres (FOT) per a treballs d’investigació sobre càncer de còlon. L’acte ha comptat amb el recolzament i col·laboració de la Corporació Sanitària Parc Taulí i la Fundació Parc Taulí i de l’Acadèmia de Ciències Mèdiques i de la Salut de Catalunya i Balears. Els projectes guanyadors han estat atorgats a la Dra. Sònia-Vanina Forcales i al Dr. Nabil Djouder.\nEl president del Parc Taulí, Modesto Custodio, ha manifestat la satisfacció de la institució en acollir novament aquest acte i de poder col·laborar amb la FOT, una fundació que juntament amb la Fundació Parc Taulí són dos referents en recerca a l’àrea del Vallès. Custodio ha destacat que “estem orgullosos de tenir entitats com la FOT que col·laboren en la prevenció de la salut i en la recerca en benefici de la població, tal com ho van demostrar fa uns dies amb la donació al Parc Taulí d’un videocolonoscopi, que serà de gran ajut per al Programa de detecció precoç de càncer de còlon i recte que es coordina des del Parc Taulí”.\nEn el decurs de l’acte, el director mèdic de l’Hospital Clínic de Barcelona, Antoni Castells, ha pronunciat la conferència “Formes hereditàries del càncer colorectal: què podem fer al segle XXI”. El Dr. Castells ha parlat dels factors que augmenten la susceptibilitat de patir aquest tipus de càncer i com es treballa en les línies que permetran precisar el risc de patir-ho.\nPer la seva part, el president de l’Acadèmia de Ciències Mèdiques i de la Salut de Catalunya i Balears, Àlvar Net, ha assenyalat que “la Fundació Olga Torres i el Parc Taulí, com la gran majoria dels grups de recerca, són els que ens projecten cap el futur”.\nLa clausura ha anat a càrrec del president de la Fundació Olga Torres, Josep Bombardó, i de l’alcalde de Sabadell, Juli Fernàndez. Bombardó ha fet una crida per “implicar a la ciutadania en la importància de la recerca per avançar en el diagnòstic i tractament del càncer”. L’alcade de Sabadell, com tots els presents a la taula, ha felicitat als guardonats i ha assenyalat que “invertir en sanitat i educació és una inversió amb retorn, són dos pilars fonamentals de la societat”.\nLa FOT destina els seus recursos a dotar anualment unes beques per a desenvolupar projectes de recerca sobre el càncer colorectal. En l’acte d’avui s’han lliuren les beques als guanyadors de la convocatòria 2015-2016. Ja està obert el termini per a la presentació de Projectes a la convocatòria de 2016-2017, en la qual s’ofereixen altres dues beques de 60.000 € cadascuna.\n“Identificació de biomarcadors cromatínics i predictius de resposta i sensibilització als tractaments actuals en el càncer colorectal.”\nEl projecte es desenvoluparà a l’Institut de Medicina Predictiva i Personalitzada del Càncer (IMPPC- Badalona).\n“Comprensió del paper de factors de creixement i nutrients en la inflamació intestinal i càncer colorectal”.


La Policia Local i els Amics dels Clàssics restauraran un vehicle per promocionar el cos policial - La Veu - Notícies\nLa Policia Local i els Amics dels Clàssics restauraran un vehicle per promocionar el cos policial\nEl Seat Panda, que està restaurant exteriorment, encara no pot funcionar perquè li falta tota la mecànica\nL’Ajuntament, per mitjà de la Policia Local, i els Amics dels Clàssics de Montcada i Reixac (ACMiR) han signat aquest dimarts un conveni de col·laboració per recuperar una rèplica d’un vehicle que el cos policial va tenir als anys 80. L’entitat restaurarà i s’encarregarà del manteniment d’un Seat Panda, similar al que utilitzava la Policia Local fa 40 anys, que formarà part de les peces del seu museu i que es farà servir a diferents activitats de la ciutat per promocionar la imatge del cos policial. L’acte de signatura del conveni s'ha fet a les dependències policials i han assistit l’alcaldessa, Laura Campos, el regidor de Policia Local, Oriol Serratusell (ambdós d'ECP), acompanyats del president de l’ACMiR, Francisco Martínez, i socis de l’entitat.\nActualment, el vehicle només està restaurat exteriorment, però no pot funcionar perquè li falta tota la mecànica. La Policia Local i voluntaris de l’ADF van realitzar els treballs de xapisteria i pintura i es va presentar l’any passat a la inauguració de les noves instal·lacions de la Prefectura, al polígon La Ferreria. Ara, el club local de clàssics s’encarregarà de posar el motor i tots els elements necessaris per tal que pugui circular. Quan estigui finalitzat, l’entitat també podrà exhibir el cotxe a fires i concentracions de vehicles clàssics.\nEl Seat Panda de la Policia Local estarà present a la VII Fira d’automòbil i trobada de vehicles clàssics de Montcada i Reixac que la regidoria de Promoció Econòmica i els Amics dels Clàssics organitzaran el 27 d'octubre davant del pavelló municipal Miquel Poblet (camí de la Font Freda, 3) i als terrenys de les antigues pistes d’atletisme, al barri de Pla d’en Coll. La previsió municipal és que per la fira passin més de 3.000 persones i participin 400 vehicles clàssics i 40 estands.


L'Audiència de Barcelona ordena investigar un nou cap policial per les càrregues "desproporcionades" de l'1-O\nEl tribunal també ordena que es torni a interrogar un altre agent per l'actuació a l'IES Pau Claris\nBarcelonaLes imatges de l'actuació de la Policia Nacional a les escales de l'IES Pau Claris de Barcelona són de les més recordades de l'1-O. Els agents es van fer pas entre la multitud de votants que s'asseien als esglaons amb les mans enlaire estirant-los dels cabells, a bufetades i en alguns casos arrossegant-los escales avall. Una actuació que l'Audiència de Barcelona qualifica de "desproporcionada" en una nova resolució d'aquest dijous. El jutge del cas, Francisco Miralles, ja investiga diversos agents per la seva actuació individual a l'institut barceloní i havia rebutjat citar a declarar dos dels seus comandaments directes aquell dia, que actuaven sota els identificatius de GAMO 40 i LOBO 20. Diverses acusacions, entre les quals l'entitat per a la defensa dels drets humans Irídia, van recórrer la decisió i ara l'Audiència ha ordenat al jutge que interrogui els dos comandaments que eren a peu de carrer.\nSegons fonts judicials, un dels policies ja estava investigat per la seva actuació en un altre centre de la ciutat, l'Escola Mediterrània. L'altre se suma a la causa ara, únicament per la seva responsabilitat en les càrregues a les escales de l'IES Pau Claris. D'aquesta manera ja són una setantena els agents investigats per les càrregues a la capital catalana. Però la investigació se centra únicament en els agents i els comandaments que van actuar a peu de carrer i no en els seus màxims responsables. De fet, la mateixa Audiència de Barcelona va denegar fa poc una altra petició de les acusacions per investigar el màxim responsable dels antiavalots de la policia espanyola, José Miguel Ruiz Iguzquiza, que aquell dia es va autobatejar amb l'indicatiu Mart, el nom romà del déu de la guerra.\nTot i la negativa de l'Audiència perquè es depurin responsabilitats en l'alt nivell de la cadena de comandament, l'advocada d'Irídia Sònia Olivella considera que l'última resolució del tribunal avala la necessitat que això sí que es faci entre els caps de l'operatiu a peu de carrer. "No és una actuació d'agents en concret, sinó que també hi va tenir a veure com estava organitzat l'operatiu i com es va dur a terme", explica l'advocada.\nTribunals violència policial Càrregues policials 1-O


Les plataformes de música digitals, com Spotify, recopilen dades personals dels usuaris i dels seus estats d'ànim\nÒscar Costa 21/10/2020 - 22.25 Actualitzat 22/10/2020 - 11.49\nL'MTV va ser qui, a partir dels anys 80, va marcar la pauta en la indústria musical a escala planetària. Es va instaurar la cultura mainstream i un artista sense videoclip que passés la cadena no era pràcticament res. La televisió va matar l'estrella de la ràdio i, de fet, les cançons es van adaptar al llenguatge audiovisual, fins i tot, amb clips molt llargs i gairebé cinematogràfics, com el cèlebre "Thriller", de Michael Jackson.\nQuatre dècades després, l'MTV potser encara manté una gran quota de poder, però ha hagut de canviar de canal. Arribar ara a la gran audiència suposa passar pel filtre de les plataformes de streaming. I això ha comportat i està comportant molts canvis en el món musical.\nCanvis per als artistes\nLes plataformes marquen unes noves regles del joc. Un clar exemple és la norma dels 30 segons. L'artista cobra si aconsegueix que l'usuari escolti almenys mig minut de la seva cançó. Això, com explica la periodista especialitzada en tecnologia i autora del llibre "El enemigo conoce el sistema", Marta Peirano, ha provocat que molts artistes estiguin retallant les seves cançons.\n"Les cançons són cada cop més curtes, es llancen més singles i cada cop hi ha menys LPs que, al final, acaben sent agrupacions de cançons de diferents estils per arribar a més audiència."\nEls canvis arriben també a afectar l'estructura de les cançons. La tendència, ara és posar tota la carn a la graella al principi, ja sigui posant elements de la tornada i tota mena de recursos musicals en els primers compassos. Peirano apunta que "un model de negoci amb uns objectius concrets ha canviat la manera de fer música per primer cop en 70 anys".\nEls artistes, doncs, s'han adaptat a la nova lògica que els "força" a llançar-se a la recerca del clic, de les reproduccions i a augmentar els seus seguidors i la seva popularitat digital.\nImpacte en l'audiència i playlists\nEl "model MTV" només donava una informació molt limitada de l'opinió dels televidents. Audímetres, enquestes i vendes de discos eren algunes de les eines per mesurar l'èxit o no dels videoclips. Ara, en canvi, les plataformes tenen informació, en temps real i molt més acurada, de les preferències dels usuaris.\nPeirano adverteix que "el negoci de totes les plataformes digitals és vendre atenció. És que tu els diguis què t'agrada i què no." Una recerca d'informació que encara poden afinar més coneixent l'estat d'ànim de l'usuari a través de playlists. I per això, la periodista i assagista conclou que "estan aprenent a manipular-nos emocionalment a través d'un mitjà... musical."\nEl paper dels algoritmes\nEn aquest escenari, hi ha un element clau: els algoritmes que recomanen música a l'usuari basant-se en el seu historial de reproduccions. "Els algoritmes no són neutrals", adverteix Lorenzo Porcaro, investigador del grup de recerca en Tecnologia Musical de la UPF.\nHan fet un estudi sobre les dades de la plataforma Last.fm i han comprovat l'efecte altaveu que provoca la lògica d'aquests algoritmes. Amplifiquen els tics que ja hi ha ara en la indústria musical.\nAixí, segons Dougal Shakespeare, estudiant del Master in Sound and Music Computing (UPF), "els artistes que són molt populars reben una atenció desproporcionada i les dones artistes estan infrarepresentades". Un biaix de gènere que ja existeix, però que els algoritmes encara emfasitzen més i que també passa amb altres aspectes com la raça dels artistes o la predominància de les grans discogràfiques per sobre de les independents.\nUn cercle viciós que, de fet ja existia als 80, que acaba retroalimentant una oferta limitada d'artistes molt populars i que, ara, doncs, les plataformes de música digital sembla que perpetuen.\nLes plataformes de streaming condicionen la composició de cançons


Fòrum 2004: cobra i vés-te'n - Opinió contundent - VilaWeb\nL'any 1996, el batlle de Barcelona, Pasqual Maragall, anunciava que el 2004 hi hauria un macroesdeveniment anomenat Fòrum Universal de les Cultures que havia d'acollir onze milions de visitants. Sota la cobertura ideològica de conceptes com ara 'cultura' --fonamental en el naixement de la disciplina antropològica al segle XIX--, 'pau', 'sostenibilitat' i 'diàleg', es pretenia organitzar un acte de ressò mundial. Es tractava d'afirmar una identitat col·lectiva barcelonina, de mantenir la ciutat al mapa de les destinacions turístiques globals, d'imposar una perspectiva sobre les relacions internacionals que situés la font del conflicte no pas en els processos colonials i en la desigualtat dins el marc capitalista, sinó en les 'diferències' religioses i culturals. I, sobretot, es tractava de prosseguir el desplegament d'un model urbanístic i arquitectònic amb intervencions a gran escala --resseguint el solc dels Jocs Olímpics del 1992-- sobre l'entorn del Fòrum. L'espectacle s'esdevingué del 6 de maig al 26 de setembre de 2004 amb una apologització mediàtica quasi absoluta, sense marges per a cap reflexió crítica ni abans, ni durant ni després. Per al nou batlle, Joan Clos, les previsions d'assistència un temps abans de l'inici del Fòrum eren de set milions de visitants; tres mesos després de començar el Fòrum (el juny del 2004), les previsions per a un dels organitzadors, O. Sarsanedas, eren de cinc milions; i, un mes després (al juliol), els mateixos organitzadors les situaven en tres milions --mentre TMB, Coca-Cola i Aguas de Barcelona regalaven entrades a dojo. Sota la candidesa filosòfica --ni econòmica, ni política, ni jurídica-- dels debats sobre la 'pau', l'exhibició dels Guerrers de Xi'an va triomfar apoteòsicament. Però el simulacre mercantilitzador del Fòrum erigit sobre els afusellats al Camp de la Bota fou condemnat al fracàs pels figurants que hi foren convocats.\nFa pocs dies --el dia 17 d'aquest mes-- es feren públics dos informes de la Sindicatura de Comptes sobre algunes de les irregularitats comeses pels organitzadors del Fòrum 2004. Els informes abasten fins al final del 2012 i els han difosos una gran part dels mitjans de comunicació públics i privats de Catalunya. Hem esperat deu anys a tenir-ne coneixement. Però l'endemà, 18 de juliol, ningú no donava explicacions de res, i encara és més xocant que ningú no en demanés. Els polítics professionals i càrrecs públics que en el decurs d'aquests anys s'han anat tapant les vergonyes mútuament abracen membres de l'establishment polític en ple. Les administracions públiques implicades foren l'Ajuntament de Barcelona, la Generalitat de Catalunya i l'estat espanyol. Algú exigirà formalment la depuració política, econòmica i judicial dels beneficiaris d'aquesta operació? En tres recerques antropològiques dutes a terme sobre el terreny entre el 2004 i el 2006 --la primera, personal; la segona i la tercera (aquesta, amb l'antropòleg Andrés Antebi), finançades per l'Inventari del Patrimoni Etnològic del Departament de Cultura--, vaig analitzar críticament les dimensions polítiques, econòmiques, ecològiques i urbanístiques de la descomunal impostura que significava el Fòrum 2004 i el desenvolupament posterior del Parc del Fòrum, associat a l'extrema especulació immobiliària sobre l'entorn i a una ordenació i un disseny dels usos de l'espai confrontada sense embuts amb les apropiacions d'aquest mateix espai per part dels vianants i amb les necessitats tant del veïnat immediat --dels barris del Besòs, el Maresme, la Catalana i la Mina--, com dels visitants del recinte.\nSegons la Sindicatura de Comptes, l'incompliment de les normatives i les reglamentacions vigents el 2004 conduí a allò que es pot qualificar de manipulació interessada i sistemàtica dels recursos que concerneix diversos àmbits: 1) la contractació de treballadors; 2) el pagament de sous i de sobresous sota la classificació de gratificacions i dietes; i 3) la selecció de patrocinadors (alguns d'implicats en la indústria de guerra i l'agressió a pobles indígenes i al medi). El 1999 es crearen el consorci que organitzà el Fòrum 2004 i la societat instrumental que l'executà, amb un pressupost de més de 220 milions d'euros i de 20 milions afegits que el 2012 encara no s'havien retornat a la Generalitat. Eren els organitzadors tècnics i polítics del Fòrum: l'empresa Fòrum Universal de les Cultures Barcelona 2004, SA, i el Consorci Organitzador del Fòrum Universal de les Cultures Barcelona 2004.\nSintetitzem les qüestions centrals dels informes a què remetia la premsa el proppassat dia 17: l'assistència presencial a les assemblees generals de totes dues entitats --tècnica i política-- fou irrisòria: en el període analitzat, només hi acudiren 5 representants dels 159 de les tres administracions públiques; a la comissió executiva i el consell d'administració hi assistí regularment una sola persona de les 54 que cobraven per fer-ho; no es feren públiques convocatòries de licitacions ni adjudicacions; s'adjudicaren contractes a partir de 12.000 euros i no pas de 30.000, com establia la legislació; les clàusules de 'proveïdor preferent' eren il·legals; quant al transport i la instal·lació d'exposicions, s'atorgaren a dit 69 contractes per valor de 13,6 milions d'euros sense acreditar-ne com cal els motius; s'utilitzaren empreses de treball temporal per proveir personal, amb què s'incomplia la legislació; gratificacions com les que reberen el conseller delegat, Jaume Pagès, i el director general, Jordi Oliveras, superaren els 120.000 euros entre tots dos, uns sobresous que també reberen la resta de directius i que superaren en conjunt els tres milions d'euros, tot i que no es justificà mai d'una manera completa la feina que suposadament acompliren; els membres del consell d'administració cobraren en dietes, del 1999 al 2004, més de 700.000 euros, que rebien tant si assistien a les reunions com si no, perquè en aquests casos sols calia justificar l'absència i delegar el vot, malgrat que això no ho preveien ni els estatuts de la societat ni la junta general d'accionistes (hi trobem beneficiaris coneguts per la condició de representants institucionals com ara el batlle Clos, Mascarell, Ernest Maragall, l'actual batlle Trias, Piqué, Mayol, Portabella, Fernández Díaz, Saura, Gispert, Villatoro, Carretero, Ortega i Fisas --pertanyents a tots els partits presents a l'ajuntament: PSC, ICV, ERC, CiU i PP--); els 12,2 milions d'euros de despeses de desplaçament dels ponents no eren justificats documentalment; i en alguns casos els patrocinadors obtingueren beneficis fiscals quatre vegades superiors a la seva aportació –com ara Endesa, Telefònica, El Corte Inglés i Toyota.\nLa Sindicatura de Comptes sosté que aquests anys no ha rebut la documentació necessària per a aclarir la resta de comptes. Això s'afegeix a les 'irregularitats' que detectà en la realització de les obres --de més de 800 milions d'euros--, per part de la societat pública BIMSA.\nEntorn del Fòrum, es publicaren dues obres el mateix 2004: el llibre col·lectiu 'L'altra cara del Fòrum de les Cultures, S.A.' (Edicions Bellaterra), i 'L'espai clos. Fòrum 2004: notes d'una travessia pel no-res' (Edicions de 1984), en què l'amplíssima quantitat de martingales, malbarataments, enganys i irregularitats que hi vaig denunciar en causaren un buit mediàtic d'aquests que fan època, sense merèixer tampoc l'atenció de jutges, fiscals ni polítics. Ho advertia Jim Morrison: 'No pots tocar aquests fantasmes.' Vam pagar de nou la seva festa: ells continuen ocupant càrrecs públics i nosaltres continuem pagant. Rectifico: van cobrar, però no se n'han anat.\nFa pocs dies --el dia 17 d'aquest mes-- es feren públics dos informes de la Sindicatura de Comptes sobre algunes de les irregularitats comeses pels organitzadors del Fòrum 2004.\nVam pagar de nou la seva festa: ells continuen ocupant càrrecs públics i nosaltres continuem pagant. Rectifico: van cobrar, però no se n'han anat.


La justícia europea diu que les hipoteques amb IRPH poden ser abusives - Canal Taronja Osona i Moianès\nIniciNotíciesGeneralLa justícia europea diu que les hipoteques amb IRPH poden ser abusives\nEl Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) considera que les hipoteques referenciades amb l’índex IRPH poden ser abusives. El TJUE contradiu així la decisió del Tribunal Suprem, que considera que els préstecs hipotecaris referenciats a l’IRPH no poden sotmetre’s a control judicial perquè no impliquen cap abús per part dels bancs. La sentència de la justícia europea obre la porta a indemnitzacions milionàries als consumidors afectats.\nAquesta sentència no ha acabat de deixar contents als consumidors, que esperaven més fermesa del tribunal europeu. Amb la situació actual, els tribunals de cada país seran els que determinaran, estudiant cada cas, si la l’IRPH ha estat aplicat de forma abusiva al·legant una manca de transparència dels bancs\nL’IRPH és un índex que elabora el banc d’Espanya i és el segon més utilitzat en hipoteques a l’estat, just darrere de l’Euríbor. Els bancs l’util·litzaven al·legant que és més estable que altres índexs. El que no explicaven els bancs és que l’IRPH els obligava a pagar un preu molt més alt ja que l’Euríbor es troba en moments històricament baixos.\nEls casos més especials son els que fan referència a persones que han perdut la seva llar a causa d’execucions hipotecàries per part dels bancs, o fins i tot de dacions en pagament.\nEls afectats per aquest índex poden reclamar les indemnitzacions amb caràcter retroactiu, encara que ja hagi vençut la seva hipoteca.


Alerta a les Terres de l'Ebre per pluges abundants de més de 100 litres\nProtecció Civil posa en alerta el pla Inuncat | Robby Geebelen\nLes onades poden superar els 2,5 metres al litoral i el vent bufar amb ratxes de més de 90 km/h al Camp de Tarragona\nper Albert Fuertes 21/03/2022 07:40h\nLes pluges dels últims dies han deixat grans quantitats d'aigua a tot el territori. Una situació que pot anar a més en les últimes hores i ha obligat Protecció Civil a activar aquest diumenge l'alerta del pla especial d'emergències per inundacions de Catalunya (Inuncat).\nSegons han informat, s'espera que continuï la pluja que hi ha a les Terres de l'Ebre. Una situació de la qual també s'ha alertat a la comarca de l'Alt Empordà amb els mateixos possibles incidents.\nEn aquest sentit, l'alerta s'ha activat per l'acumulació de pluja que hi ha en aquests dos punts de Catalunya i per l'onatge superior als 2,5 metres que es mantindrà al litoral català fins aquest pròxim dimecres.\nSegons el Servei Meteorològic de Catalunya, les precipitacions que hi haurà podran superar els 100 litres per metre quadrat en 24 hores als dos extrems del país. A més, a la zona del Massís dels Ports, aquesta quantitat pot ser més elevada i arribar fins als 150 litres.\nPer tot plegat, Protecció Civil ja ha avisat els municipis afectats per aquesta mesura i dels riscos que hi ha en les pròximes hores. En aquest sentit, ha recomanat tancar els punts dels municipis inundables i tenir precaució a l'hora de moure's pel territori i de fer activitats a l'aire lliure.\nEl vent també serà protagonista d'aquests dies provocant un gran onatge. Segons el Meteocat, el vent de component marítim bufarà amb força sobretot al sud. En aquesta zona ja se superen els 40-50 km/h. La nuvolositat i la precipitació augmentaran amb el pas de les hores, sobretot al terç sud.\nPrimer avís el diumenge a la tarda\nEl diumenge ha estat complicat i amb una gran quantitat d'aigua que ha caigut a les comarques de les Terres de l'Ebre. Protecció Civil, a primera hora de la tarda, ja havia activat el pla Inuncat en prealerta al Baix Ebre, el Montsià i la Terra Alta.\nUna situació que s'allargarà durant tot aquest dilluns i també està previst per aquest dimarts.\nDes de Protecció Civil també s'havia alertat que les precipitacions també es podrien traduir en gruixos de neu de més de 20 centímetres a partir dels 1.200 metres.\nAnar a portada Última hora Terres de l'Ebre\nMilionària inversió al Castell de Miravet a càrrec dels fons Next Generation\nLa pesca ajuda a controlar la població de cranc blau a les Terres de l'Ebre


El Club Tennis Sabadell guanya al Cercle en el Campionat de Catalunya - Diari de Sabadell\nEl Club Tennis Sabadell guanya al Cercle en el Campionat de Catalunya\nImatge d'un dels partits individuals del duel femení sabadellenc/Cercle (cedida)\nEn el derbi local femení que obria el Campionat de Catalunya absolut per equips en les instal·lacions del Cercle Sabadellès 1856, el Club de Tennis Sabadell es va imposar a l'amfitrió en un duel molt igualat i emocionant. Els individuals van acabar en taules (2-2) i tot es va decidir en el partit de dobles en el qual es va manifestar la superioritat del CTS per 6-3 i 6-1. Ara, a semifinals, es toparà amb el cap de sèrie número 2, el potent RCT Barcelona 1899 aquest dijous a partir de les 13.30 h. L'altra semifinal és entre C.T. Barcino i RC de Polo (10.30 hores).\nLa competició en categoria masculina arrenca també aquest dijous. El Cercle Sabadellès té les màximes opcions davant el C.T. Vic (10.30 hores) i si es compleix el pronòstic, s'enfrontarà en semifinals amb l'actual campió, el C.T. Barcino. Per la seva banda, el C.T. Sabadell tindrà un dur rival com el RCT Barcelona (cap de sèrie número 2) a partir de les 13.30 hores. Completa el quadre de quarts l'eliminatòria entre C.T. Manresa i RC Polo (cap de sèrie número 4). Les finals, en les dues categories, es disputaran dissabte.


Salou es promocionarà en setze fires en tres mesos — Ajuntament de Salou\nSalou es promocionarà en setze fires en tres mesos\nSalou es promocionarà en setze fires en tres mesos https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-es-promocionara-en-setze-fires-en-tres-mesos https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-es-promocionara-en-setze-fires-en-tres-mesos\nL'activitat del primer trimestre de l'any estarà centrada en la promoció de la destinació\nDes del Patronat Municipal de Turisme de Salou s'ha dissenyat una important acció de comercialització de la destinació durant el primer trimestre del 2015. Per aquest motiu, l'equip de promoció del Patronat ha definit l'assistència, durant els tres primers mesos de l'any, a un total de 16 fires en països com Holanda, Irlanda, França, Alemanya, Bèlgica o Rússia, i també accions promocionals a fires que se celebren arreu de la geografia espanyola, entre elles Fitur o Feria Golf a Madrid o Navartur (Navarra) o Sevatur (Sant Sebastià) mercats de proximitat, tots ells molt importants per a Salou.\nEl regidor de Turisme, Benet Presas destacava que “som conscients que la comercialització de la destinació és essencial durant aquests primers mesos de l'any”, apuntava però “també desenvoluparem diverses accions, com ara workshops, per reforçar els valors associats amb la capital de la Costa Daurada, posant l'accent en la qualitat de les nostres platges, els establiments hotelers i de restauració i també l'important oferta d'oci i comercial”, deia. Altres assistències que s'han programat per part del Patronat Municipal de Turisme, i que ja han rebut el vist-i-plau al darrer ple de Patronat, també centren esforços en la promoció als mercats exteriors; el primer d'ells a la fira Vakantiebeurs d'Utrecht a Holanda del 13 al 18 de gener ; o un conjunt d'accions a Belfast o Dublin, on Salou és líder en turisme familiar dins el mercat irlandès.\nAquest primer mes de l'any, també es farà un esforç de presència a Alemanya a través de les fires de Berlín, Erfurt o a París al Salon Mondial du Turisme a més d'altres accions a l'Ille, Lyon oToulouse, totes elles al mercat francès.\nUn altre punt del continent per on Salou es promocionarà serà a la capital de Bèlgica: Brussel·les i també manté la seva presència la MITT de Moscou (a Rússia), del 18 a 21 de març. En aquest sentit, Presas, destacava com “tot i que som conscients que hi ha una davallada del mercat rus entenem que no hem d'abandonar-hi la promoció. Fa vint anys que hi treballem, i el nostre èxit va donar-se per ser els primers en arribar-hi. Ara hi ha una crisi conjuntural que no serà sostinguda i nosaltres hem de recordar que som una bona destinació”. Aquest document d’assistència a fires està subjecte a possibles modificacions que s’afegiran al Pla de Fires del Patronat Municipal de Turisme de Salou pel 2015 ja que al llarg de l’any hi pot haver diferents circumstàncies de conjuntura dels mercats, propostes d’accions per part d’organismes supra-municials, o propostes també de possibles intermediaris que es plantejaran de forma individual a aprovació del Consell d’Administració del Patronat.


La Batllia anul·la dos anys després el concurs que va servir per triar cap financer al SAAS - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa Justícia confirma la deixadesa emprada durant el procés que va denunciar un dels aspirants al càrrec i ordena fer marxa enrere i tornar a composar un comitè de selecció que en realitat mai no va existir, com lamenta el tribunal\n23/11/2020 (10:58 CET)\nEl concurs per proveir d’un cap de l’àrea de finances -al final una cap- el Servei Andorrà d’Atenció Sanitària (SAAS) s’ha anul·lat dos anys després. El temps que ha trigat la Batllia per confirmar la deixadesa, com a mínim, amb què va actuar el SAAS durant tot el procés de selecció. Així ho va denunciar un dels aspirants al càrrec i així ho ha acabat constatant el tribunal en primera instància, que anul·la el nomenament que es va fer al seu dia i ordena fer marxa enrere. Malgrat les matisacions que fa la Batllia, el pronunciament és molt contundent.\nÉs cert que tècnicament l’organisme jurisdiccional no dóna la raó al demandant en tot allò que va al·legar. Però en l’essencial, en el desgavell denunciat en relació a un comitè de selecció que segons les diferents normatives aplicables en matèria de concurs i contractació de personal hi ha d’haver necessàriament i que el SAAS es va passar pel folre. Amb bones paraules, el Tribunal de Batlles reconeix que aquell comitè seleccionador que havia de valorar els candidats mai no va existir. I que realment va ser una sola persona que va triar qui més li va convenir.\n“Difícilment aquest comitè, conceptuat a origen amb un sol membre amb dret a vot es pot considerar un òrgan col·legial, com hauria correspost si ens atenim a la regulació prevista en el Reglament d’estructura i funcionament del CHA”\nLa Batllia conclou, en relació a aspectes col·laterals, per dir-ho així, exposats pel demandant, que no se li ha causat indefensió i que el fet que en els concursos es pressuposi la preferència dels andorrans no vol dir que els nacionals hagin de passar per davant d’espanyols, francesos o portuguesos en qualsevol cas. Sobre la indefensió, el tribunal recorda que malgrat que l’aspirant demandant no va poder tenir tota la documentació relativa al concurs fins després de la fase de recurs administratiu, sí que s’ha pogut defensar plenament en seu jurisdiccional. I en relació a la nacionalitat, es recorda que l’andorrana només és preferent en cas d’empat.\nTambé hi ha un debat sobre si és extemporani o no impugnar el plec de bases en el moment processal que es fa. El tribunal descarta l’argument de l’extemporaneïtat i quan entra en el nucli essencial de la demanda, és a dir, és la composició de la comissió de selecció, és on deixa clar que el SAAS no va fer les coses gens bé. O, exactament, les va fer extremadament malament. “Difícilment aquest comitè, conceptuat a origen amb un sol membre amb dret a vot es pot considerar un òrgan col·legial, com hauria correspost si ens atenim a la regulació prevista en el Reglament d’estructura i funcionament del Centre Hospitalari Andorrà (CHA)”, afirma la sentència ara dictada en un dels seus fonaments de dret.\nI és que el presumpte comitè de selecció estava només integrat pel director econòmic i de recursos generals del SAAS i per la cap de recursos humans. Segons es desprèn de la normativa i la jurisprudència aplicable al cas, i també de com va anar el concurs, queda clar que la cap de recursos humans no tenia dret a vot en el procés, amb la qual cosa només una persona formava, efectivament, tot un suposat comitè. Però és que, a més, quan es va iniciar el procés de selecció, quan es va posar en marxa el concurs, ja se sabia que la fins llavors cap de recursos humans plegava de l’organització. Fins al punt que ni tan sols va participar de les entrevistes. Ho va fer una tècnica a mode d’assessorament.\nEl tribunal retroteu “les actuacions administratives a la redacció del plec de bases, tot perquè es procedeixi a la designa d’un comitè de selecció” que realment compleixi amb la normativa. I, a partir d’aquí, que es valorin novament tots els candidats\nAquest darrer fet també és retret pel tribunal. La secció administrativa de la Batllia deixa clar que el sol fet que un comitè sigui realment constituït per una sola persona comporta l’anul·lació del concurs. Però, a més, exposa que no es va preveure la substitució de la cap de recursos humans i mai no es va comunicar qui n’agafava el relleu. I la presència d’una tècnica “s’hauria d’entendre complementària, amb la finalitat d’aportar els coneixements especialitzats que siguin necessaris en cada cas, però no pot implicar la substitució del membre de ple dret previst en el plec de bases i que havia de formar part necessàriament del comitè tècnic de selecció”. Per tant, “la conseqüència no pot ser altra que l’anul·lació de tot el procés”.\nD’aquesta manera es deixa sense efecte el nomenament efectuat pel consell directiu del SAAS de la cap d’àrea de finances (Raquel Muñoz) i ordena a la parapública a fer marxa enrere. O el que és el mateix, a “retrotraure les actuacions administratives a la redacció del plec de bases, tot perquè es procedeixi a la designa d’un comitè de selecció” que realment compleixi amb la normativa. I, a partir d’aquí, que es valorin novament tots els candidats d’un concurs que es va dur a terme l’estiu d’ara fa dos anys. La decisió la pot recórrer el SAAS, i probablement ho farà. Però els fonaments jurídics de la resolució de primera instància són d’allò més contundents.


Via molt amable on trobarem bona roca, ombra (si anem a primera hora) i també una excursioneta per fer l’aproximació.\nDeixem el cotxe al pàrquing del Monestir, pugem per les Escales dels Pobres i passem pel Pas dels Francesos. Passem a la banda de Santa Anna i seguim pujant cap a la zona de Gorros. Recorrem un tram curt del camí de Sant Jeroni i després de la Gorra Marinera, ens desviem per un sender a mà esquerra. Pugem per les Escales de Jacob i passem per l’ermita de Santa Magdalena. Arribem a la Magdalena Superior i baixem per una canal, anant a buscar la cara oest i arribant a peu de via.\nEl primer llarg és fàcil, 45m de III grau i el pugem molt de pressa. El segon llarg és més curt (30m) però de grau IV/V, amb la segona part bastant exposada. La segona reunió és una mica incòmoda i penjada. El tercer llarg (30m) és el més entretingut, força vertical i amb un pas de V+. En tot moment és possible fer A0s. L’últim llarg és fàcil, després d’una sortida més vertical amb bones preses, tomba bastant, fins a arribar a un últim i fàcil muret de III grau.\nArribem al cim de la Magdalena Superior i anem a buscar el ràpel a la cara sud. Fem un únic ràpel fàcil de 50m (aconsellable que el primer baixi amb les cordes en bandolera) i arribem a la collada. Des d’aquí tornem al pàrquing caminant per la mateixa ruta de pujada.\nAntic vs. Modern\nEl 3er Llarg\nA punt per rapelar…\nAutor fnklmbs*Publicat el 14 de Juny de 2021 5 d'Agost de 2021 Categories Barcelona, Montserrat, Regió MagdalenesEtiquetes Conglomerat, Equipada, Sud-Est, V+/Ae\nAnterior Previous post: Renom-Olmedo a la Paret de les Gaites\nSegüent Next post: Diedre Gris a la Panxa del Bisbe\nPuig del Martell (4)\nRegió Magdalenes (9)\nRegió Sant Salvador (14)\nSant Llorenç del Munt (30)\nLa Mola (25)\nRoc Rumbau (1)\nArxius Selecciona el mes Desembre 2021 Octubre 2021 Juliol 2021 Juny 2021 Mai 2021 Març 2021 febrer 2021 Desembre 2020 Juny 2020 Març 2020 gener 2020 Novembre 2019 Octubre 2019 Agost 2019 Juny 2019 Mai 2019 Abril 2019 Març 2019 gener 2019 Desembre 2018 Setembre 2018 Agost 2018 Juliol 2018 Abril 2018 febrer 2018 gener 2018 Desembre 2017 Novembre 2017 Octubre 2017 Setembre 2017 Agost 2017 Juliol 2017 Mai 2017 Abril 2017 Març 2017 febrer 2017 gener 2017 Desembre 2016 Novembre 2016 Setembre 2016 Agost 2016 Juny 2016 Març 2016 febrer 2016 gener 2016 Novembre 2015 Octubre 2015 Setembre 2015 Agost 2015 Juliol 2015 Juny 2015 Mai 2015 Abril 2015 febrer 2015 gener 2015 Desembre 2014 Novembre 2014 Octubre 2014 Setembre 2014 Agost 2014 Mai 2014 Abril 2014 Març 2014 febrer 2014 gener 2014 Desembre 2013 Novembre 2013 Octubre 2013 Agost 2013 Juny 2013 Mai 2013 Abril 2013 Març 2013 Desembre 2012 Setembre 2012 Agost 2012 Juliol 2012 Mai 2012 Abril 2012 febrer 2012 gener 2012 Desembre 2011 Novembre 2011 Setembre 2011 Agost 2011


Rutes Pirineu català: on i com fer-les\nAl Pirineu català es poden fer moltíssimes coses: des dels esports d’aventura més apassionants a la relaxació més absoluta en algun dels seus hotels, hostals, càmpings o balnearis. Però si de debò volem explorar a fons els Pirineus, el millor és descobrir-los a peu, caminant a través dels seus camins centenaris, congosts i paratges extraordinaris.\nExisteixen moltes rutes de senderisme pel Pirineu català, perfectament marcades i senyalitzades, però en aquest article ens hem volgut centrar amb dues d’elles per poder-les explicar amb una mica més de detall:\nLa ruta per la Serra del Cadí (entre el Berguedà i la Cerdanya).\nLa ruta per l’Estany de la Llebreta (Lleida).\nRuta per la Serra del Cadí\nSituada entre el Berguedà i la Baixa Cerdanya ens trobem amb una cadena muntanyenca calcària molt singular: la Serra del Cadí. A més del mític massís del Pedraforca, amb els seus 2.506 metres d’altitud, aquesta part dels Pirineus catalans és també famosa per oferir altres llocs molt bonics i espectaculars, on es produeix un gran contrast entre zones amb uns pendents ondulats i suaus amb alguns precipicis de vertigen de fins a 500 metres de caiguda pronunciada.\nAquesta ruta es pot realitzar en diverses etapes, transcorrent-les de manera circular per un entorn inigualable: el Parc Natural del Cadí-Moixeró. Durant el recorregut tindrem l’oportunitat d’endinsar-nos per les zones de boix i pi vermell per ascendir, posteriorment, a través de crestes que ofereixen una increïble visió panoràmica.\nPodem arribar fins al cim del Comabona, que amb els seus 2.548 metres és el segon pic amb més altura de la Serra del Cadí. L’esforç de l’ascens ens donarà la gran oportunitat de descendre pel pas dels Gosolans, un dels camins més mítics i amb valor històric dels Pirineus: una plana que ens permetrà relaxar-nos, contemplar un paisatge de pel·lícula i, al mateix temps, recuperar forces.\nAl CerdanyaEcoResort posem a la disposició dels clients uns roadbooks pels qui desitgin realitzar una excursió per la serra del Cadí pel seu propi compte, al seu aire i en total llibertat.\nNo hi ha dubte que aquesta ruta és una proposta ideal per tots aquells que, a més de descobrir la part més natural dels Pirineus catalans, tenen interès a iniciar-se a l’apassionant món de les travessies de muntanya.\nRuta per l’estany de la Llebreta\nAl cor del Pirineo lleidatà es troba el Parc Nacional d’Aigüestortes, famós pel llac de Sant Maurici, encara que n’existeixen fins a 200 de grandàries molt diferents, entre ells el de la Llebreta.\nTenint com a element bàsic l’aigua i els llacs, una de les rutes més interessants és la de l’estany de la Llebreta. Per realitzar aquesta travessia no és necessàri tenir massa experiència, encara que sí un mínim de forma física, ja que el trajecte és d’uns 14 quilòmetres, sumant l’anada i la tornada.\nUn possible recorregut d’aquesta ruta és començar des de la palanca de la Molina i anar remuntant la Vall de Sant Nicolás. Mentre fem aquest camí gaudirem d’unes privilegiades vistes al parc nacional, destacant els prats, trencalls i meandres que forma el riu del mateix nom.\nAnima’t a venir al Pirineu català i recórrer algunes de les seves rutes però no només admirar el seu paisatge, sinó fer un pas més i endinsar-te a fons del seu meravellós interior.


El Govern desmenteix nous errors en el baròm... - Govern.cat\nEl Govern desmenteix nous errors en el baròmetre de l'acció del govern del 2000\nquery_builder 15 març 2003 15:48\nEl Govern català vol manifestar que una vegada fetes les corresponents verificacions tant a la Direcció General d’Avaluació i Estudis, a l’Institut d’Estadística de Catalunya, com a l’Oficina de Relacions amb el Parlament del Departament de la Presidència, s’ha constatat que la informació que avui publica el diari El País no s’ajusta a la informació de la qual es disposa i que va ser tramesa oportunament al Parlament de Catalunya.\nS’ha constatat que les valoracions dels líders polítics que el diari esmenta coincideixen amb les que figuren a l’informe públic que es va difondre a través de l’oficina del portaveu l’1 d’agost del 2000, corresponent al baròmetre de juliol, configurat en base a dues onades d’abril i juny.\nA més, el qüestionari tramès al Parlament en data 25 d’abril del 2001, amb número de registre 23.536 amb el qual es respon a la pregunta núm. 320-00368/06, corresponent al qüestionari de l’onada de juliol del 2000, hi figuren les preguntes 26, 28 i 30 del qüestionari en què es demana que es valori de l’1 al 10 els tres polítics que el diari esmenta com a no preguntats.\nAixí doncs, consultat el conjunt del qüestionari no es constata que hi hagi cap diferència entre el qüestionari, l’informe fet públic, les taules estadístiques i el tramès al Parlament.\nEl Govern també vol fer públic que el diari El País va enviar un fax divendres 14 de març sol·licitant informació sobre la qüestió i que la mateixa tarda aquesta ja li va ser facilitada d’acord amb els documents dels quals es disposa.\nEl Govern ha admès errors en la gestió d’alguns estudis, però, en l’esforç obligat de contrast de la informació i, perquè es puguin donar respostes fiables a l’opinió pública, és del tot necessari poder verificar l’origen de les informacions que es publiquen a la premsa així com la seva veracitat per evitar confusions indesitjades.\nBarcelona, 15 de març de 2003\nRegistreu-vos al web de les Notícies del Govern (http://www.gencat.net/premsa), on podreu consultar aquesta nota de premsa i la resta d’informació generada pel Govern


Un silenci intencionat en el Dia Mundial de la Llibertat de Premsa | El blog de Maite Ruiz\nPublicado: 3 mayo, 2013 en Dia Mundial de la Llibertat de Premsa, Periodisme, Política\nEtiquetas:crisi, futur, mitjans, periodisme, professió\nEl 198 3 l’Assemblea General de les Nacions Unides va proclamar el 3 de maig com a Dia Mundial de la Llibertat de Premsa amb la intenció de reconèixer la necessitat d’una premsa lliure, plural i independent com a component essencial de tota societat democràtica. Avui, 3 de maig, commemorem la declaració de Windhoek sobre la llibertat en l’exercici del periodisme i la feina que fan els professionals per informar les seves societats, de vegades fins i tot arriscant les seves vides.\nAvui, per tant, és un dia de reflexió sobre l’exercici de la nostra professió i jo em pregunto com d’informats estem i quin control dels poders públics exercim a Espanya tenint en compte les darreres dades facilitades per la Federació d’Associacions de Periodistes d’Espanya (FAPE) que xifra en 4.800 els periodistes que van perdre la feina a Espanya en el 2012 i, per tant, ja sumen més de 10.000 els periodistes aturats i amb prop d’un centenar de mitjans tancats.\nI és curiós que si en el Dia Mundial del Medi Ambient, el Càncer, la Dona, la Joventut o, tan s’hi val, fins i tot Sant Jordi… és habitual l’aparició de tots els polítics davant els micròfons fent declaracions solemnes i reivindicatives sobre l’afer en qüestió, mostrant el seu suport i anunciant accions en defensa de… És curiós veure el silenci que provoca en els polítics la reflexió avui ‘Sense periodistes, no hi ha periodisme. Sense periodisme, no hi ha democràcia’. Ho ha denunciat en un comunicat la FAPE.\nSobretot perquè ells, els polítics, s’alcen com els màxims representants de la democràcia i n’haurien de ser els principals defensors. I habitualment, parlen amb els periodistes, es prenen un cafè, s’hi fan rialles… però tots, en el fons, sabem que els som molests. Que no els agrada que els preguntin, que els demanin sobre la seva feina ‘pública‘, sobre la seva gestió ‘pública’, sobre el què cobren o el que es gasten i com s’ho gasten, malgrat que són diners ‘públics’.\nSi, avui hi hagut moltes declaracions institucionals de periodistes (FAPE, Col·legis de Periodistes, Mitjans de Comunicació) però cap de polítics ni administracions públiques i poques, també cal dir-ho, dels grans mitjans, que evidencien així la complicitat amb el poder i la distància amb la redacció. Una menció especial vull fer a la carta enviada pels sindicats al president Artur Mas.\nAquest silenci, intencionat diria jo, deixa entreveure el poc interès que desperta un dret fonamental com és la llibertat d’opinió i el dret a la informació en els nostres màxims representants. Tampoc es que descobreixi res de nou perquè ens ho demostren cada dia quan fugen i es neguen a respondre als periodistes, quan convoquen rodes de premsa sense preguntes o darrera una pantalla, quan justifiquen acomiadaments tot menyspreuant les feines dels professionals o quan hi posen traves i més traves al treball dels periodistes.\nPer això, un dia com avui, hem d’aixecar la veu, hem de dir prou i hem de defensar el #periodigno.\nComunicat de la FAPE\nEls 10 passos a seguir d’un director de comunicació


ENLLAÇATS NO ACATEM: Rajoy exclou del pressupost el 75% de descompte en els vols entre Balears i la Península Google+ Google+\nRajoy exclou del pressupost el 75% de descompte en els vols entre Balears i la Península\nEl conseller Marc Pons ha assegurat a través de les xarxes que el govern estatal "demostra una manca de sensibilitat cap a les Illes perquè no té en compte les seves necessitats"\nARA BALEARS Palma\nUn avió d'Air Europa operant una de les rutes interilles. / ISAAC BUJ\nEl ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, ha presentat aquest dimarts al Congrés dels Diputats els pressupostos per a l'any 2018, dels quals ha exclòs l'esperat 75% del descompte aeri en els vols entre Balears i la Península. De moment, es manté l'actual bonificació del 50% en els desplaçaments entre la Península i Balears i el 75% en els vols entre illes.\nArran de la notícia, el Conseller de Territori, Energia i Mobilitat de les Illes Balears, Marc Pons, ha assegurat a través de les xarxes socials que "el govern estatal del PP demostra una manca de sensibilitat cap a les Illes amb uns pressupostos que no recullen les millores en matèria de transport que necessiten". A més, també ha acusat Biel Company "d'acotar el cap" davant la situació.\nMiquel Ensenyat, president del Consell de Mallorca i membre de MÉS per Mallorca, també ha reaccionat a través de les xarxes socials i ha acusat el PP que s'" omple la boca que les Illes són seves i després els dona l'esquena".\nFont: Rajoy exclou del pressupost el 75% de descompte en els vols entre Balears i la Península