25 de junio, hace 30 años: Recuerda Yugoslavia\nQuan es compleixen 30 anys de l'inici de les guerres a Iugoslàvia, de la destrucció del pont de Mostar, del setge de Sarajevo i de la matança de Srebrenica, l'espai analitza com va ser possible tant d'horror en terra europea i com un país unit artificialment sota la dictadura de Tito començava a descompondre's en repúbliques amb religions i ètnies entremesclades. Durant el documental, Boban Minic, periodista de Ràdio Sarajevo, recorda els dies en què la seva veu va ser tot el que van escoltar milers de bosnians tancats a casa seva. A més, el programa aborda el nacionalisme supremacista, els criminals de guerra, els judicis a la Haia i el paper de l'exèrcit espanyol.\nEl doctor Coté va ser denunciat per més d'un centenar de pacients per falsedat i intrusisme. Va guanyar una fortuna gràcies a pràctiques il·lícites i poc ètiques, que més tard el van portar al banc dels acusats. L'espai explica les seves tècniques d'engany. (A continuació, reposició de més reportatges.)


Últimes accions de la Campanya Banca Armada - Novessendes\nIn Banca Armada, economia del bé comú, Participació ciutadana, Projectes\nSeguim promocionant la cultura de pau i donant passes cap a la coherència financera de forma col·lectiva!\nPresentacions de l’app Banca Armada: www.petjadaenarmes.org\nAquest maig es va presentar l’aplicació Petjada en Armes al Consell de Pau i Solidaritat de l’Ajuntament de Quart de Poblet, en presència de la regidora de Cooperació, Llum Moral i de la resta d’associacions membres del Consell.\nA l’abril també vam tenir l’oportunitat de compartir aquesta eina amb la comunitat universitària: primer amb l’alumnat del Màster de Pau de la Universitat Jaume I de Castelló i després amb l’alumnat del programa INCIDE de la Universitat Politècnica de València.\nAssistència a les juntes d’accionistes\nTot i no estar entre les 100 entitats financeres mundials que més han finançat la indústria de la guerra, Caixabank es manté en el Top 10 de la Banca Armada espanyola. Per això les activistes de la campanya Banca Armada van anar el dia 14 de maig a la seua Junta d’Accionistes, celebrada al Palau de Congressos de València, per denunciar-ho!\n0 comments on Últimes accions de la Campanya Banca Armada


Firefly – Lo bloc\nAlgú molt aficionat a la ciència-ficció em va dir que Firefly era la millor sèrie de ciència-ficció que havia vist mai. La mena d’afirmació que estimula la curiositat, oi?\nD’entrada, Firefly no em sembla ciència-ficció. Ni tan sols la major part de l’ambientació és sci-fi. Firefly és un western on una banda de desarrelats va viatjant sense rumb encarant les aventures que es troben pel camí. Viatgen en una nau espacial entre diferents planetes i trames, tots els quals mostren l’escenari desèrtic típic del Old West, fan servir revòlvers i fusells, i hi ha un munt d’attrezzo i altres elements, començant per la mateixa cançó dels crèdits, que presumeix orgullosament d’aquest gènere. Space western, doncs.\nL’altre gènere al que cal adscriure Firefly és el de les road movies, perquè els personatges no fan res més que donar tombs, d’aventura en aventura, a bord de la seva nau què, spoiler, no es diu Firefly. I el viatge, més aviat les relacions que mantenen entre ells, és el que de debò centra la sèrie.\nAixò de les sèries amb episodis autoconclusius ara sona molt vell, però és que Firefly ja té prop de vint anys. Joss Whedon ja s’havia fet un nom amb el guió de Toy Story i amb Buffy the Vampire Slayer i això li va servir perquè Fox li acceptés el projecte, però no per a que l’empresa la programés amb cura (més aviat tot el contrari "Firefly’s broadcast history"), l’audiència fos massiva, i la sèrie pogués continuar.\nUn cop cancel·lada, els seguidors que havien convertit Firefly en sèrie de culte van aconseguir que es produís un epíleg en forma de film. I després s’han generat còmics, jocs de taula, i d’altres productes al voltant d’aquesta franquícia. O sigui, que Firefly és una sèrie de culte que ha agradat a un munt gent, i que gràcies a les il·legalitats d’internet i a les reposicions en les noves plataformes de distribució de continguts continua guanyant adeptes. Carn de remake?\nResulta que Firefly presenta històries tòpiques plenes de clixés (el més palmari, a l’episodi Heart of Gold) i sense desenvolupament ni pretensions, amb alguns apunts imaginatius, però inconsistents (com a The Message), una producció que no grinyola, però tampoc destaca, en part perquè hi ha mínims efectes visuals, i en molta part perquè han passat vint anys i les ficcions televisives d’avui en dia, amb pressupostos molt més elevats, posen molt més formatge enmig del pa.\nEls personatges són tots esquemàtics i típics tant del western com de les road movies, però meravellosos gràcies a les interpretacions dels actors, que els atorguen tendresa i passió, i fan impossible no enamorar-se d’ells, fins i tot del més cafre. I mira què n’és, de cafre! Què fa memorable Firefly? Sense cap mena de dubte, la colla protagonista. L’únic i enorme atractiu de la sèrie.\nLa cancel·lació precipitada de la sèrie va impedir cloure apropiadament les diverses trames. És per això que es va rodar el film Serenity.\nAdient com a entreteniment lleuger. Contraindicat per a reflexionar sobre la Humanitat i el seu futur, què és el que aporta la ciència-ficció.\nciència-ficció, Joss Whedon, western\n← The Sleepwalkers. How Europe went to war in 1914\n→ Darth Vader and Son


Dos conductors ferits en un xoc a la rotonda del Gall d'or\nVan ser traslladats a l’hospital Nostra Senyora de Meritxell amb lesions lleus\nEls dos conductors van patir lesions de poca consideració.\nAccident entre un turisme i una camioneta a la rotonda.\nActualitzada 19/09/2019 a les 10:19\nEls dos conductors implicats en un accident entre un turisme i una camioneta que va tenir lloc ahir a les sis de la tarda a la rotonda del Gall d’or d’Escaldes-Engordany van resultar ferits i van ser traslladats a l’hospital Nostra Senyora de Meritxell. La conductora de la camioneta, de matrícula francesa, i el conductor del vehicle de matrícula espanyola van patir lesions de poca consideració, segons fonts del centre hospitalari. L’home no va poder sortir del vehicle amb facilitat pels importants danys materials que va patir el turisme a conseqüència del xoc. L’accident va provocar durant una estona el tall de l’accés al carrer Ciutat de Sabadell. La policia es va encarregar de regular el trànsit dens per la rotonda.\nUna menor de 13 anys va resultar ferida en un altre accident ahir pels volts de les tres de la tarda al carrer Mirador d’Encamp. La noia, que portava una BTT amb la qual va topar un turisme, no va patir lesions de consideració i va ser donada d’alta.\nAra mateix... 404 explication not found\n#2 Victoria Abril\nFrança i Espanya va dir..Furgo francesa i cotxe espanyol, no andorrà.\nNormal. Els andorrans de postin no valoren l'exquisita bellesa de totes les escultures que llueixen al vostre país. I aquest MAGNIFIC GALL (recuperat gràcies a l'ANDLARD) s'hauria d'instal·lar al ben centre Parc Central perquè tothom es pogues fer snapsshots amb la família.i els amics de bon record.\nA Déu gracies que no han pres molt de mal i a l'hospital Nostra Senyora de Meritxell els tractaran professionalment per la seva pronta recuperació!!\n#1 França i Espanya\nFurgo francesa i cotxe espanyol, no andorrà.\n6.Els Cachafeiro es rendeixen i deixaran el Punt...\n7.Querella contra el 'tuiter' de la policia i el...


Recepta de Carpaccio de gambes i rap - La Sirena\nInici > La Sirena Xef>Receptes>Carpaccio de gambes i rap\nCarpaccio de gambes i rap\nRecepta de carpaccio de peix, deliciós!\n750 g de gamba argentina 21/30pces/kg Premium la Sirena\n3 filets de rap Basic la Sirena\nDeixa descongelar les gambes submergint-les en aigua freda durant uns quants minuts. Pela-les i lamina-les tan petites com puguis. Reserva'n els caps i les closques.\nTreu el glaceig del llom de rap passant-lo un moment per sota l'aixeta, deixa'l descongelar uns quants minuts i talla'l ben finet amb un ganivet ben esmolat.\nCombina talls de rap amb làmines de gamba sobre paper film, i fes-hi la forma i la mida depenent del plat on ho vulguis presentar. Posa un altre plàstic a sobre i passa-hi el corró. Treu un dels dos plàstics, disposa la làmina al plat i retira l'altre plàstic.\nPosa les closques i els caps de gamba amb una mica d'oli en un recipient a foc molt baix durant uns 10 minuts. Cola-ho i emulsiona l'oli amb el suc de llimona, el pebre vermell dolç, sal i pebre negre mòlt.\nAmaneix el carpaccio amb l'oli aromatitzat de gamba i decora'l amb les tàperes i el cerfull.\nGamba austral 21/30pces/kg Premium\nFilet de rap Basic\nPebre negre molt Carmencita\nBocades de tonyina amb salsa de llima i soja\nDaus de patata amb salmó a l’estil noruec\nMakisushi de salmó i tonyina\nRodanxa de tonyina a la planxa amb sèsam\nAnelles de canana amb salsa de coco i gingebre\nAperitiu de gamba amb iogurt i caviar\nAmanida de llamàntol, alvocat i meló\nTroncs de carbassó amb surimi i gambetes\nBroqueta de mandonguilles amb salsa de coco\nWon ton d’alls tendres, espàrrecs i gambes\nTallarines darròs amb bolets\nAmanida tropical d’escamarlans\nSorbet de llimona verda, menta i te verd\nGelat de xocolata amb salsa de coco i nous\nGamba austral a l’estil oriental amb bolets silvestres i bròquil\nFideus udon saltats amb cloïsses i bolets\nSaltat oriental de verdures i gambes\nRodanxes de salmó al vapor amb verdures per a wok


Gallego, sobre el sostre de despesa: “Està fatalment marcat pel desastrós llegat econòmic socialista” | Partit Popular de Catalunya Gallego, sobre el sostre de despesa: “Està fatalment marcat pel desastrós llegat econòmic socialista” | CatalàCastellano Inici\nGallego, sobre el sostre de despesa: “Està fatalment marcat pel desastrós llegat econòmic socialista”\n25.07.2012 El portaveu de Pressupostos del grup popular al Congrés, Antonio Gallego, ha advertit avui que el sostre de despesa per al 2013 “està marcat fatalment pel desastrós llegat econòmic” dels governs socialistes de José Luis Rodríguez Zapatero.\nDurant el debat relatiu a l’objectiu d’estabilitat pressupostària al Congrés dels Diputats, el parlamentari popular va manifestar que el quadre macroeconòmic que sustenta la proposta de límit de despesa pel proper any -126.792.000-, “expressa amb realisme la situació de l’economia espanyola “.\nReferent a això, Antonio Gallego ha lamentat que després d’heretar un dèficit públic desbocat i cinc milions d’aturats dels governs socialistes, el PSOE “encara no hagi assumit els seus errors, no hagi fet autocrítica i no hi hagi recapacitat”. Ara, ha dit, “hem de renunciar a moltes coses, però és millor renunciar a alguna cosa que perdre-ho tot”, va proclamar.\nSegons ha destacat, la barra lliure s’ha acabat perquè “ha arribat el moment de pagar els deutes acumulats en els últims anys”, i, en aquest sentit, ha remarcat que per al Govern “no és plat de bon gust” exigir sacrificis econòmics, però “estem en una situació econòmica límit i algú ho ha de fer”. “Sabem d’exigir sacrificis ens pot desgastar electoralment, però no prenem aquestes mesures pel bé del PP sinó per l’interès d’Espanya”, ha recalcat.\nEl diputat popular va aprofundir en les diferències que separen la forma de governar de Zapatero i de Mariano Rajoy, ja que mentre el segon “reconeix públicament que planteja ajustos, que demana sacrificis, que el seu Govern fa passos que poden fer mal a moltes persones i opta per explicar la crua realitat als espanyols i donar la cara “, el primer” es va dedicar a amagar la brutícia sota la catifa “.\nDe la mateixa manera, ha lamentat que el PSOE segueixi en els seus tretze i encara sostingui que no té res a veure amb la crisi – “es pot ser més cínic?”, S’ha preguntat-, quan fins Zapatero ha acabat finalment per reconèixer que “el problema no s’ha gestat en els últims sis mesos i que l’actual situació té a veure amb la gestió dels seus governs “, en admetre en una recent entrevista que hauria estat millor haver estalviat més.\nFinalment, Gallego va fer èmfasi en que el Govern té “rumb, ganyes, esperances i les espatlles amples” per afrontar els reptes pendents amb “valentia, altura de mires i determinació”, ha assenyalat que “si no tornem el que ens han prestat la nostra economia no guanyarà en confiança “, i ha advertit que” sense suport europeu no es sortirà d’aquesta situació “.


Parc Nacional del Jaú - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nParc Nacional del Jaú\n(S'ha redirigit des de: Parque Nacional do Jaú)\nComplex de conservació de l'Amazònia central\nparcs nacionals del Brasil i reserva natural\n2° 10′ 13″ S, 62° 37′ 02″ O / 2.1702777777778°S,62.617222222222°O / -2.1702777777778; -62.617222222222\n2000 (24a sessió)\n2003 (27a sessió)\nLlatinoamèrica i Carib\nChico Mendes Institute for Biodiversity Conservation\nEl Parc Nacional de Jaú és la quarta major reserva forestal del Brasil i és el tercer parc més gran del món amb els boscos tropicals intactes. Es troba a la selva amazònica, que cobreix els municipis de Barcelos i Novo a l'estat d'Amazones al Brasil.Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2000.\nTé una superfície de 2.377.889,00 (ha) (23.377 km²). El perímetre del parc és 1.213.791 metres (1.213 km) de llarg. És administrat per ICMBio.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Parc_Nacional_del_Jaú&oldid=19854659»\nParcs nacionals del Brasil\nEstat de l'Amazones (Brasil)\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 abr 2018 a les 09:18.


Publicat per Paco Ferron Carrion el 24/11/2015 - 14:57\nUna trentena de persones de les escoles de música de 7 municipis de la demarcació de Barcelona van iniciar ahir la formació pràctica del programa GWIDO de gestió d'escoles municipals de música.\nGWIDO ÉS una plataforma de gestió que contribueix a la millora de la qualitat i a l'eficiència del servei. A més, l'eina facilita l'autodiagnosi dels centres i redueix la càrrega administrativa, entre d'altres beneficis.\n21 centres de la demarcació, han sol·licitat a la corporació la instal·lació d'aquest innovador aplicatiu de gestió.\nReunió del diputat Rafael Homet amb representants municipals d'Osona\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 24/11/2015 - 11:07\nAlcaldes i regidors de la comarca d'Osona es van reunir dijous dia 19 el diputat d'Educació de la Diputació de Barcelona, Rafael Homet, que els va exposar les prioritats educatives de la corporació, centrades en el reforç de les funcions dels ajuntaments dins el Servei Català d'Educació, garantint el sosteniment de les escoles municipals (bressol, de persones adulte, música i arts), i en el treball per reduir l'abandonament escolar prematur.\nPublicat per Paco Ferron Carrion el 23/11/2015 - 14:44\nAl meu lloc de treball podria aplicar el reforçar la figura del tècnic d'ensenyament com element de cohesió, com a coneixedor dels recursos i impulsor de xarxes entre els\nPublicat per Plana Pérez, Francesc el 18/11/2015 - 11:36\nJa s'ha publicat el darrer número del butlletí Educ@diba


PAe - CTT - General - Inventari de Tràmits Administratius\nL'Inventari de Tràmits Administratius de la Universitat de Múrcia és una aplicació Web que permet gestionar el procés complet de publicació d'un tràmit administratiu en l'Inventari de la Universitat en la qual es trobi instal·lada, així com la seva baixa del mateix. Proporciona una interfície que permet la consulta a portals i aplicacions externes, com, per exemple, una Seu Electrònica, dels tràmits que conté. A més, permet l'exportació i sincronització dels tràmits publicats en el Sistema d'Informació Administratiu (SIA) de l'Administració General de l'Estat (AGE).\nSuport a la tramitació electrònica , Serveis horitzontals per les AA.PP , Llocs web, seus electròniques i atenció al ciutadà\nLegal , Organitzatiu , Tècnic\nLa Universitat de Múrcia ha desenvolupat l'aplicació “Inventario de Tràmits Administratius” per fer possible la gestió de tot el procés de publicació d'un tràmit en l'Inventari de procediments i serveis de la Universitat en la qual es trobi instal·lat, sobre la base d'un flux de gestió que incorpora l'eina i a l'existència de diversos rols, d'acord a la “Metodologia d'Inventariat de Tràmits Administratius” proposada per la pròpia Universitat de Múrcia.\nA més, aquesta aplicació permet la publicació automàtica en el “Sistema d'Informació Administratiu (SIA)” de l'Administració General de l'Estat (AGE), que actua com a catàleg d'informació sobre tramitació administrativa de procediments i serveis dirigits al ciutadà. Els tràmits publicats en el SIA es mostren en el Punt d'Accés General (PAG), portal d'entrada del ciutadà a totes les Administracions Públiques.\nLa gestió de la publicació d'un tràmit en l'aplicació “Inventario” comprèn el següent:\nPublicació d'un tràmit. Sol·licitud d'inventariat d'un tràmit i posterior incorporació a l'Inventari de procediments i serveis de la Universitat en qüestió.\nModificació major o menor d'un tràmit. Modificacions sobre el canvi del tràmit que poden (modificació major) o no (modificació menor) implicar canvis substancials en la descripció del tràmit.\nExportació del tràmit a SIA. Alta d'un tràmit incorporat a l'Inventari de procediments i serveis de la Universitat en SIA.\nSincronització del tràmit en SIA. Traslladar a SIA les modificacions en la descripció d'un tràmit que ja es troba donat de alta en aquest Sistema.\nBaixa d'un tràmit. Donar de baixa un tràmit de l'Inventari de procediments i serveis de la Universitat en qüestió. Si aquest tràmit també està inclòs en SIA, addicionalment, es realitza la seva baixa, de forma automatitzada, en aquest Sistema.\nL'aplicació ofereix els següents rols d'usuari:\nSol·licitant d'Inventari. Usuaris que han de donar de alta tràmits administratius. A més, poden modificar, crear versions i donar de baixa tràmits inventariats.\nUnitat de gestió de processos. Usuaris que formen part de la unitat transversal encarregada de la presa de decisions de tipus tècnic sobre la caracterització homogènia dels tràmits i l'adequació dels mateixos al marc normatiu vigent.\nResponsable d'Inventari. Usuari amb la potestat per a la incorporació o supressió de tràmits en l'Inventari de procediments i serveis de la Universitat.\nEl flux de gestió que l'aplicació ofereix per a la publicació d'un tràmit es descriu a continuació:\nLa sol·licitud és iniciada pel Sol·licitant, completant la informació necessària, i és revisada per un membre de la Unitat de gestió de processos, que completa els atributs tècnics del tràmit i, si és necessari, realitza canvis menors. En cas de requerir canvis majors (és a dir, implica canvis substancials en la descripció del tràmit), són comunicats al Sol·licitant, qui els duu a terme i tornen a ser revisats per la Unitat de gestió de processos.\nUna vegada que el Sol·licitant i la Unitat de gestió de processos validen el tràmit, sol·liciten la seva publicació al Responsable.\nSi la sol·licitud és concedida, la Unitat de gestió de processos realitza la publicació del tràmit en l'aplicació. En cas contrari, cal prendre les mesures que consideri el Responsable.\nSi el tràmit ha estat publicat en “Inventari” i es decideix que, a més, es doni de alta en SIA, un membre de la Unitat de gestió de processos marcarà l'exportació a SIA para aquest tràmit.\nSi el tràmit sofreix alguna modificació amb posterioritat al pas anterior, un membre de la Unitat de gestió de processos marcarà la sincronització en SIA para aquest tràmit.\nEn cas de desitjar, en algun moment posterior, la baixa del tràmit, el Sol·licitant marcarà el tràmit per a la seva baixa. Un membre de la Unitat de gestió de processos sol·licitarà formalment la baixa al Responsable. Si la baixa és autoritzada, la Unitat de gestió de processos donarà de baixa definitivament el tràmit de “Inventari” (i enviarà una sol·licitud de baixa a SIA, si estava publicat). Si la baixa no és autoritzada, la Unitat de gestió de processos anul·larà la baixa de “Inventari”.\nL'Inventari de Tràmits Administratius es presenta en una videosesión TECNIRIS Desplegar acordeon\nL'aplicació Inventario de Tràmits Administratius ha estat presentada en una videosesión organitzada conjuntament per RedIRIS i el grup d'Administració Electrònica de CRUE-TIC.\nEl video de la sessió es troba disponible en següent adreça .


Pilicfoto: de maig 2011\nPublicado por Pili Collell Prat en 18:15 1 comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 18:14 Cap comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 18:13 1 comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 18:11 Cap comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 18:09 1 comentari:\nAvui us presento una imatge, que com tots haureu vist no és meva i que de ben segur tots coneixeu.\nÉs, sense cap mena de dubte, una de les imatges que millor representa l' horror d' una guerra. Tant que, la seva publicació va supusar un punt d´ inflexió en la percepció dels americans sobre la guerra del Vietnam\nLa foto s'ha convirtit en un icona del S.XX.\nEl 1972, els combats entre el Vietnam del sur i del nord estaven concentrats en el poble de Trang Bang, prop de Saigon. Aquell día, dos avions sudcoreans bombardejaren amb "napalm i fòsfor blanc" el poble. Un grup de civils va fugir en direcció cap els periodistes, peró un dels pilots els va atacar.\nMentre corrían, amb les cremades provocades per les bombes químiques i l' horror en els seus rostres, els periodistes van aprofitar per fotografiar-los. I just quan la majoria d' ells es quedaven sense rodet, Huynh Cong Ut, més conegut com Nick Ut, va continuar fent fotos amb la seva segona càmera. Va ser llavors, quan va veure a la nena que corría cap a ell, cridant de dolor i amb la seva Leica M2 va inmortalitzar el moment i el va convertir en llegenda.\nEl mateix Nick Ut, junt amb altres periodistes, li van donar aigua, la van tapar i la van portar a l'hospital.\nEn un primer moment l' editor de AP, la agència per la que traballava el fotògraf, va refusar la foto, per mostrar un nu. Per sort, el cap de l´oficina va convèncer al seu jefe perquè publiques la imatge.\nAl día següent va ser portada de diaris de tot el món. Va estar premiada amb el World Press Photo i va obtenir el Premi Pulitzer.\nLa nena, que en aquell moment tenia nou anys es deia Phan Thi Kim Phuc i encara segueix sent un símbol del que pot arribar a fer l'ésser humà amb la seva pitjor cara.\nPublicado por Pili Collell Prat en 18:49 Cap comentari:\nEtiquetas: fotos famoses\nPublicado por Pili Collell Prat en 17:56 Cap comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 17:55 Cap comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 17:51 Cap comentari:\nPublicado por Pili Collell Prat en 13:40 1 comentari:


La reforma del malmès Passeig de la Revolució començarà a finals d'any\nEscrit per Jordi de Arriba el 24 maig 2018\nEs tracta d’un dels racons més singulars de Sabadell, entre el barri de Covadonga i la carretera de Caldes, cap al riu Ripoll. Poc conegut entre la majoria de la ciutadania, però valorat entre el veïnat i els amants de la natura. El Passeig de la Revolució, més mal que bé, s’ha mantingut a la ciutat des d’abans de la (Revolució) Gloriosa de 1868, a qui deu el nom. Ara canviarà de cara.\nHavia de ser el Passeig d’Isabel II. I ho va ser uns mesos, però finalment, a partir de 1868, es va imposar el nom del Passeig de la Revolució. S’havia començat a urbanitzar poc abans, l’any 1867. L’alcalde del moment, Feliu Vilarrúbias, va destinar a ell les multes imposades als detinguts arran de la revolta progressista de l’agost d’aquell any. En poc temps el Passeig de la Revolució va ser un dels carrers més vistosos de Sabadell. En parlava, amb nostàlgia al 1929, Marian Burgués, a Sabadell del meu record:\n“La visió més poètica i reconfortadora de l’esperit dels habitants de la nostra vila era, sens dubte, tota la vorera que va del carrer de Quevedo, et per Passeig de la Revolució, fins a la Cobertera. […] Aquell passeig fet pel caminet ran de cingle fins a la Cobertera, era concorregut tohora. El panorama del riu Ripoll vorejat d’albes i pollancres, bardissars i canyes, falgueres i xèrries; aquells hortets tan diversament conreats com un mosaic i regats pel rec dels molins; les tonalitats de les terres de tintes roses i ocres i mangres i sienes dividits els colors per unes ratlletes de reguerotets, i bròquils i cols gegantes, blats de moro o herbetes com el peu trist, corretjoles i fanassa; els molins des del camí de la Salut fins al molí d’En Gall, ha estat tapat per a sempre. Ens hem deixat prendre un passeig magnífic.”\nDurant el franquisme, va ser el Paseo de Santa Teresa. Fins 1985 quan la reforma del nomenclàtor impulsada pel consistori democràtic li va retornar el seu nom. Ja llavors els veïns el cuidaven i mantenien de forma desinteressada. I així, tot i que més mal que bé a causa de l’incivisme i la deixadesa, el Passeig de la Revolució ha arribat a avui dia.\nA finals d’aquest any aquest carrer de vianants, ple de vegetació, i no gaire mantingut, serà reformat.\n“L’arranjament del passeig coincidirà amb el 150 aniversari de la creació d’aquest espai i creiem que la millor manera de celebrar l’efemèride és remodelar aquest porta al riu Ripoll tan emblemàtica”, diu el regidor d’Espai Públic, Xavier Guerrero.\nL’associació de veïns de Covadonga ha donat, a nivell general, el vistiplau al projecte, aquest dimecres. S’estudia, però, com museïtzar el passeig amb plaques explicatives. El regidor d’Espai Públic creu que abans que acabi l’any podran començar unes obres valorades al voltant dels 130.000 euros. Duraran unes poques setmanes i canviaran sobretot la vegetació a la zona.\nEn què canviarà el Passeig de la Revolució?\nS’intervindrà en la vegetació de la timba i en la del camí, plantant noves espècies i incorporant el reg automàtic. Alguns arbres seran eliminats, i substituïts per d’altres. La il·luminació es renovarà, introduint il·luminació intel·ligent de color per reduir l’impacte en la fauna.\nElements com el mur i els bancs de pedra es restauraran. El paviment serà reposat i en els punts amb més pendent s’hi aplicarà sauló sòlid, per evitar-ne la degradació. A l’àrea de jocs infantils sobre el Passeig es canviarà l’arbrat, que representa un risc per a la seguretat, segons indiquen fonts municipals.\nFoto portada: entrada al Passeig de la Revolució des de la carretera de Caldes. Autor: Google Street View.


Procés de superfície de tractament tèrmic per inducció: què és el tractament tèrmic per inducció?\nQuè és el procés superficial de tractament per calor per inducció?\nCalefacció d'inducció és un procés de tractament tèrmic que permet un escalfament molt específic de metalls per inducció electromagnètica. El procés es basa en els corrents elèctrics induïts dins del material per produir calor i és el mètode preferit utilitzat per unir, endurir o estovar metalls o altres materials conductors. En els processos de fabricació moderns, aquesta forma de tractament tèrmic ofereix una combinació beneficiosa de velocitat, consistència i control. Tot i que els principis bàsics són ben coneguts, els avanços moderns en tecnologia d'estat sòlid han fet que el procés sigui molt senzill i econòmic per al mètode de calefacció per a aplicacions que impliquin unir, tractar, escalfar i provar materials.\nEl tractament tèrmic per inducció, mitjançant l’ús altament controlable d’una bobina escalfada elèctricament, us permetrà seleccionar les millors característiques físiques no només per a cada part metàl·lica, sinó per a cada secció d’aquesta part metàl·lica. L’enduriment per inducció pot proporcionar una durabilitat superior a les jornades de rodament i a les seccions de l’eix sense sacrificar la ductilitat necessària per manejar les càrregues de xoc i les vibracions. Podeu endurir les superfícies de coixinets interns i els seients de les vàlvules en parts complicades sense crear problemes de distorsió. Això vol dir que podeu endurir o recobrir zones específiques per a la seva durabilitat i ductilitat de la manera que millor serveixi per a les vostres necessitats.\nAvantatges dels serveis de tractament tèrmic d’inducció\nTractament tèrmic enfocat L'enduriment de la superfície conserva la ductilitat original del nucli mentre endurix una àrea de desgast elevada de la peça. La zona endurida es controla amb precisió respecte a la profunditat, amplada, ubicació i duresa de la caixa.\nCoherència optimitzada Elimineu les incoherències i els problemes de qualitat associats a la flama oberta, l’escalfament de la torxa i altres mètodes. Una vegada que el sistema es calibra i configura correctament, no hi ha variacions o treballs d'endevinalla; el patró de calefacció és repetible i coherent. Amb els sistemes moderns d’estat sòlid, el control precís de la temperatura proporciona resultats uniformes.\nProductivitat màxima Les velocitats de producció es poden maximitzar perquè la calor es desenvolupa de forma directa i instantània (> 2000º F. en <1 segon) a l'interior de la peça. L’inici és pràcticament instantani; no cal un cicle d’escalfament o refredament.\nQualitat del producte millorada Les peces mai entren en contacte directe amb una flama o un altre element calefactor; la calor s’indueix dins de la pròpia peça mitjançant corrent elèctric altern. Com a resultat, es minimitzen els índexs d’inversió, distorsió i rebut del producte.\nConsum reduït d’energia Cansat d'augmentar les factures de serveis públics? Aquest procés únic d’eficiència energètica converteix fins al 90% de l’energia gastada en calor útil; els forns per lots solen ser un 45% d’eficiència energètica. No calen cicles d’escalfament o refredament, de manera que es redueixen al mínim les pèrdues de calor en espera.\nAmbientalment sòlid La crema de combustibles fòssils tradicionals no és necessària, cosa que provoca un procés net i no contaminant que ajudarà a protegir el medi ambient.\nCalefacció d'inducció és un mètode d’escalfament sense contacte dels cossos, que absorbeixen l’energia d’un camp magnètic altern, generat per la bobina d’inducció (inductor).\nHi ha dos mecanismes d’absorció d’energia:\ngeneració de corrents de bucle tancat (remolí) a l’interior del cos que provoquen escalfament a causa de la resistència elèctrica del material corporal\nescalfament de la histèresi (NOMÉS per a materials magnètics) degut a una fricció de micro volums magnètics (dominis), que giren seguint l'orientació del camp magnètic extern\nPrincipi de calefacció per inducció\nCadena de fenòmens:\nAlimentació per calefacció per inducció proporciona corrent (I1) a la bobina d’inducció\nEls corrents de la bobina (amperes) generen camp magnètic. Les línies de camp sempre estan tancades (llei de la natura!) I cada línia rodeja la font actual: girs de bobina i peça de treball\nUn camp magnètic altern que travessa la secció transversal de la peça (acoblat a la peça) indueix tensió a la peça\nLa tensió induïda crea corrents de Foucault (I2) a la part que flueix en direcció oposada al corrent de la bobina sempre que sigui possible\nEls corrents de Foucault generen calor a la peça\nFlux de potència en instal·lacions de calefacció per inducció\nEl corrent altern canvia de direcció dues vegades durant cada cicle de freqüència. Si la freqüència és d'1 kHz, el corrent canvia de direcció 2000 vegades en un segon.\nUn producte de corrent i tensió dóna el valor de la potència instantània (p = ixu), que oscil·la entre la font d'alimentació i la bobina. Podem dir que la potència està sent parcialment absorbida (potència activa) i parcialment reflectida (potència reactiva) per la bobina. La bateria del condensador s’utilitza per descarregar el generador de la potència reactiva. Els condensadors reben potència reactiva de la bobina i l’envien de tornada a la oscil·lació de suport de la bobina.\nUn circuit "bobina-transformador-condensadors" s'anomena circuit de ressonància o tanc.\ncategories FAQ, Tecnologies etiquetes tractament tèrmic, inducció de tractament tèrmic, servei de tractament tèrmic, tractament tèrmic, tractament de calefacció, Tractament tèrmic d’alta freqüència, tractament tèrmic d'alta freqüència, tractament tèrmic d'alta freqüència, tractament de calor d'inducció, procés de tractament tèrmic d’inducció, tractament tèrmic superficial, tractament de calefacció de superfície Missatge de navegació


El llard en temps de Quaresma - El Gourmet Català\nEl Llard en temps de Quaresma\nAra que ja hem entrat en el període del cicle anual que, des de fa segles, ha mantingut que carn i peix eren diferents, fins al punt de prohibir, en aquests dies, el consum de la primera en benefici del segon -i d’un esperit mortificador i penitent-, potser va essent hora de qüestionar-nos aquesta diferència.\nSobretot perquè la ciència ha demostrat que ambdues són proteïnes incloses en la categoria animal, és a dir, diferents de les vegetals i bàsiques pel nostre bon funcionament.\nTambé perquè, històricament, els prescriptors de la quaresma havien caigut en errors tan palmaris com considerar –i fins i tot recomanar- el greix de balena com a substitut del saïm de porc durant els dies de la Quaresma.\nProteïnes animals i vegetals\nUn producte destinat, naturalment, als pobres, mentre els rics s’atipaven de llengua de balena, tan “carnosa” com el filet de vedella i cara com les espècies. I tot gràcies a la sentència d’un legislador eclesiàstic que havia determinat que la balena era un peix.\nEl mateix que havia imposat que els rics mengessin ocells voladors als seus banquets perquè, en estar més a prop del cel, deien que eren més plaents a la divinitat i donaven indulgències.\nI que deixaven, curiosament, el peix, l’ànec i animals terrestres com el porc per les classes socials inferiors. Una filosofia que s’estenia també als vegetals, preuant les fruites d’arbre i menystenint bulbs, tubèrculs i arrels, més ficats en la terra i, per tant, més propers a l’infern.


Col·lecció de pergamins de la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll | Arxiu General de la Diputació de Girona\nCol·lecció de pergamins de la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll\n1054 – 1750\nEstà formada per documentació de tipologies diverses, que únicament tenen en comú el fet de tenir el pergamí com a suport documental. Els pergamins microfilmats abasten, cronològicament, els segles XI al XVIII i, geogràficament, tot el territori català.\nCatàleg de la col·lecció de pergamins\nCAT AGDG 10 06\n13 microfitxes (33 unitats documentals)\nLambert Mata i Sala\nLes notícies que tenim de la personalitat i àmbit d’actuació de Lambert Mata i Sala (Ripoll?, 1857? – Barcelona, 1931), bibliòfil i col·leccionista, són poques.\nLa seva activitat no es limitava únicament a col·leccionar llibres, sinó que també tenia interès en les obres d’art i en les antiguitats. Per a la recerca d’obres i també per a desprendre’s de les que no li interessaven tenia diverses persones que actuaven com a agents seus, entre ells, Salvador Babra, a qui comissionà en nombroses ocasions per a fer adquisicions. Home culte, refinat, interessat en l’art i en la història, manifestà gran interès per Catalunya i per la seva llengua. Prova d’això és la seva inclusió en la llista de “Congressistes Efectius” del Primer Congrés Internacional de la Llengua Catalana que, promogut per Antoni Maria Alcover, tingué lloc el mes d’octubre de 1906 a Barcelona.\nLambert Mata moria a Barcelona el 29 de gener de 1931. El dia anterior testà a favor de l’Hospital de Ripoll, instituint-lo hereu universal en ple domini, excepte dos llegats a les seves nebodes segones de cinc mil pessetes cada un. L’Ajuntament de Ripoll acordà fer-se càrrec de l’herència, efectuant una primera estimació dels llibres, manuscrits, publicacions periòdiques i obres d’art, que varen ser enviades a Ripoll.\nLa col·lecció de pergamins de la Biblioteca Lambert Mata va ser microfilmada durant la dècada de 1980 a l’Arxiu General de la Diputació de Girona a iniciativa de Narcís Castells, arxiver de la Diputació. És molt probable que aquest fet tingués lloc l’any 1988 durant la Campanya de microfilmació de fons patrimonials portada a terme per l’Arxiu General, una iniciativa que naixia amb la voluntat de preservar el patrimoni documental privat, i suposava la continuïtat de les actuacions portades a terme entre 1985 i 1987 quan, gràcies a dues beques d’estudis del Servei d’Estudis, Documentació i Informació de la Diputació de Girona, tutoritzades per Ramon Alberch i el mateix Narcís Castells, es varen elaborar inventaris d’arxius patrimonials i privats de l’Empordà, la Selva i el Gironès.\nDurant el mes de setembre del mateix any, l’arxiver Narcís Castells elaborà un catàleg de la documentació, amb un regest de cada pergamí digitalitzat.\nL’any 1988 la documentació original d’aquest fons ingressaria temporalment a l’Arxiu General i, un cop microfilmada, seria retornada als seus titulars.\nLa col·lecció de pergamins de la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll està formada per documentació de tipologies diverses, que únicament tenen en comú el fet de tenir el pergamí com a suport documental.\nEls pergamins microfilmats abasten, cronològicament, els segles XI al XVIII i, geogràficament, tot el territori català.\nRespecte al seu contingut, les principals tipologies documentals són relatives a documentació de tipus familiar i patrimonial (documents de venda de terres, àpoques, establiments emfitèutics, capitulacions matrimonials, testaments…), tot i que s’hi inclou altra documentació diversa (butlles papals o lletres reials, per exemple).\nEls documents s’organitzen en dos sobres, d’acord a la seva instal·lació física. El sobre número 1 conté els documents 1 – 20, ordenats cronològicament; el sobre 2, els documents 1 – 13, ordenats majoritàriament de forma cronològica.\nFons tancat. No se’n preveuen.\nCondicions d'accés i ús\nD’acord al reglament de l’Arxiu General de la Diputació de Girona.\nLlatí, amb alguns documents en català. Al revers d’alguns pergamins escrits en llatí hi ha anotacions en català referents al seu contingut.\nCatàleg de la col·lecció de pergamins de la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll: base de dades 1006_LAMBERTMATA elaborada amb Inmagic CSTextWorks. La descripció és a nivell d’unitat documental simple.\nA la pàgina web de l’Arxiu General hi ha accessible una versió en PDF del catàleg del fons:\nEls originals es conserven a la Biblioteca Lambert Mata de Ripoll.\nEs conserven dues còpies de les microfitxes a l’Arxiu General de la Diputació de Girona.\nControl de la descripció\nArxiu General de la Diputació de Girona, 2018.\nLa mateixa unitat de descripció i, per informar l’element Història del productor, s’ha utilitzat:\nCatàleg de la Biblioteca “Lambert Mata” de Ripoll. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura, 1989.\nPer informar l’element Història arxivística, s’ha utilitzat:\nMAYMÍ, Josep. “Història de l’Arxiu General de la Diputació de Girona”. Directora: Mª Assumpció Colomer. Diputació de Girona, 2008.\nFONS DE L'ARXIU GENERAL DE LA DIPUTACIÓ DE GIRONA\nORGANISMES AUTÒNOMS, PATRONATS I CONSORCIS\nConsell d’Iniciatives Locals per al Medi Ambient de les Comarques de Girona (CILMA)\nConsorci Ruta del Carrilet d’Olot\nConsorci de la Via del Tren de Sant Feliu de Guíxols a Girona\nServeis de Millora i Expansió Ramadera i Genètica Aplicada (Semega)\nInstitut d’Assistència Sanitària (IAS)\nBiblioteca Hemeroteca de la Diputació de Girona\nBiblioteca Pella i Forgas\nCol·lecció de pergamins de l’Hospital de Santa Caterina\nCol·lecció de pergamins de l’Hospici de Girona\nCol·lecció de pergamins “Sant Pere de Galligants”\nCol·lecció de pergamins “Ensesa de Girona”\nConfraria dels Terrissaires de Quart\nMas Vilarnau de Camós\nMas Perpinyà de Pardines\nMas Estany de Sant Miquel de Campmajor\nMas Ferrer de Palol de Revardit


espeleobloc: Fotografiant relleus residuals 1 : Paisatges ruïniformes (1)\nFotografiant relleus residuals 1 : Paisatges ruïniformes (1)\nEn aquest post i en el tres següents presentem fotografies de formacions geològiques resultants de l’erosió i ens alguns casos relacionades amb l’evolució de l’exocarst o amb la destrucció de l’endocarst. En els dos primers ens dediquem als interessants Paisatges ruïniformes, amb alguns "tossals testimonis" (en castellà "cerros testigo"), relleus residuals que sobresurten dels peneplans actuals i que son els restes d'antigues superfícies d'erosió. I en els dos següents ens centrarem en els Ponts naturals o Arcs de roca. Tots aquests elements tenen en comú que formen escenaris d’interès paisatgístic molt populars entre els amants del turisme geològic.\nEl contingut dels quatre posts es fonamentalment fotogràfic, amb exemples variats de diferents països. Però addicionalment, a la part del text escrit, també vull deixar caure idees de llocs magnífics que podem visitar sense sortir de Catalunya o d'Espanya i que ens demostren que no cal anar-se'n molt lluny per gaudir d'alguns dels paisatges mes rics i excepcionals de la terra! . Si algun d'aquests indrets propers us crida l'atenció trobareu a Internet força informació per accedir-hi.\nEls processos erosius multiparteixen el terreny i a mida que progressen van deixant fragments de roca isolats entre valls cada cop mes amples. Si es tracta d’erosió pel fregament del gel en un punt de confluència de dues o mes glaceres, a la intersecció es retallen pics piramidals amb les parets polides, anomenats “horns” als Alps germanoparlants. El Matterhorn, (Cervino) a la frontera italo-suissa seria el mes representatiu, i el Cerro Torre a Patagònia el mes impactant. Si l’erosió es del tipus càrstic, en el carst clàssic de les regions temperades es formen turons testics entre les dolines i poljes coalescents; mentre que a les regions geoclimàtiques equatorials, on la devastació del relleu per la carstificació es mes accelerada, tenim originals “boscos de pedra” amb laberints de megarasclers, “tsingys”, estructures troncocòniques del tipus “Mogotes” i altres varietats gegantines que es consideren específiques del modelat càrstic tropical.


el blog de pere justo: de setembre 2013\nTargeta QSL de Ràdio Zurnal (República txeca)\nRàdio Praga em verifica amb aquesta bonica targeta postal un informe de recepció de les emissions de Ràdio Zurnal, estació del servei públic de la ràdio txeca, que emet en ona llarga en els 270 kHz, presumptament des de Brno, a uns 1712 kms, de Serra (València), lloc de la recepció. L'informe va ser enviat per correu-e a cr@radio.cz i ha tardat 17 dies a arribar.\nLa pàgina web de Ràdio Zurnal és http://www.rozhlas.cz/english/portal/, de la qual he extret aquesta informació al respecte del seu ideari: “La nostra missió és servir al públic, oferir informació de qualitat, educació, cultura i entreteniment i contribuir a la defensa i al desenvolupament dels valors fonamentals d'una societat democràtica”.\nLa targeta QSL, en blanc i negre, com en altres ocasions presenta un L-410 Turbolet, un dels aeroplans txecoslovacs que, segons sembla, va ser molt popular a Àfrica i a Amèrica del Sud.\nTargeta QSL electrònica de Ràdio Damasc!\nHi ha targetes QSL, encara que siguen electròniques, que són més valorades que unes altres i, sense dubte, aquesta de Ràdio Damasc és molt estimada per mi, per motius evidents que no fa falta concretar. Me l'envia la Sra. Amelia Puga que, a més, inclou els següents emotius correus, que reproduïsc:\nBenvolgut amic, com estàs? Estic intentant enviar-te dues QSL electròniques pels teus informes de recepció que no he pogut contestar en el seu moment. Espere que et trobes gaudint de bona salut en companyia dels teus éssers volguts. Tot l'equip de Ràdio Damasc agraïm la teua fidelitat, paciència i afecte. Gràcies i fins prompte. Només puga t'enviarem les QSL promeses per correu postal. Un abraçada i feliç dia.\nI el segon correu diu així:\nEstimat Pere: espere que comprengues per la situació difícil que estem passant. No és oblit, els nostres amics i oients són el mes important per a nosaltres. Una abraçada i fins prompte.\nMoltes gràcies a Amelia i a l'equip de Ràdio Damasc en espanyol per l'esforç en aquests moments tan durs per a l'emissora i per a tota la societat siriana. Valorem l'esforç d'intentar mantindre el contacte amb els oients. Això és el que distingeix les grans emissores de les altres. Els enviem, en la distància, una forta abraçada i els encoratgem a continuar mantenint el contacte amb els oients en la mesura que siga possible. Gràcies!, encara que em quede curt amb aquesta expressió.\nPere Justo ha rebut aquesta bonica targeta QSL de Ràdio Tailàndia, corresponent a dos informes de recepció del mes de maig, que van ser enviats a manager_thailand@tha.ibb.gov i que han tardat 118 dies a arribar. Moltes gràcies a l'emissora tailandesa. Per cert, jo desconeixia la vinculació d'alguna classe que deu existir entre l'emissora i La Veu d'Amèrica, com es pot deduir pel logotip de la dreta de la targeta QSL.\nJa ha eixit un nou número del Butlletí del Club S500!\nEls editors de la revista electrònica em fan arribar aquest correu que reproduïsc:\n"Puntual a la cita semestral acaba de publicar-se el número 25 del butlletí diexista Club S500. Un butlletí replet de notícies i informacions en les seues 60 pàgines, amb més de 200 imatges i en el qual han participat prop de 30 col·laboradors de tot el món.Grans articles de temàtica diexista i radioescolta en general, en format PDF. És gratuït i té un pes aproximat d'11 MBytes.Intentant no estendre'ns massa, vos podríem avançar uns quants continguts. No deixeu de llegir el missatge per a generacions futures en l'article "La Càpsula del temps". L'últim programa "Europarade" de Ràdio Nederland, els 60 anys de la Deutsche Welle, "La ràdio antiga" com a llibre recomanat, les QSL de Ràdio Damasc, l'"adéu ona mitjana" de Ràdio Vitòria a Espanya, la transmissió especial de Ràdio Praga pel seu 90é aniversari, Juan Franco Crespo amb "Ràdio i filatèlia" (aquesta vegada Praga i Budapest), el blog Qué onda Taiwan! De RTI, un fascicle especial del "Suècia calling DX-ers" datat en 1974, les escoltes de Javier Company (des de Barcelona) i Javier Robledillo (des d'Elx), ambdós d'Espanya.Però açò només és el principi. T'imagines poder escoltar el planeta Júpiter en el teu receptor?, conéixer l'ona curta en DRM?, visitar els webs d'algunes emissores internacionals?, la ressenya d'Hugo Longhi a Espanya?, el comiat d'Isabel Ramis en RTI?, etc.I encara que no ho puga paréixer, ens quedem curts ja que no falten les seccions habituals d'escoltes, "Radionotícies", "Tauler d'anuncis", "Última Hora", "Les cites de la ràdio", "Cartes a la redacció", i el comentari invitat, aquesta vegada a càrrec de Rafael Prats Rivelles (periodista en actiu de diversos mitjans impresos), i moltíssimes coses més [...][…] El butlletí del Club S500 es una publicació longeva que complix més de 10 anys i 25 números editats fins al moment. Per a descarregar aquest últim butlletí, així com els anteriors, visiteu el web www.clubs500.es. Ja sabeu que esperem les vostres col·laboracions i/o aportacions. Tan sols volem desitjar-vos que totes aquestes pàgines animen els diexistas a continuar amb la nostra afició i inciten les radioemissores a seguir oferint els seus programes informatius a través de l'ona curta.Una salutació diexista per a tots.Emilio Sahuquillo, Julio Martínez, València (Espanya) Editors"\nSense dubte, val la pena descarregar-se gratuïtament el nou número del Butlletí del Club S500. Els ho recomane. Hi ha hores de gaudi, i no exagere, per als aficionats a les ones curtes i a la ràdio en general. I, a més, citen i reprodueixen algun article del Blog de Pere Justo.\nTargeta QSL de Deutsche Welle (Alemanya)\nPere Justo ha rebut una altra targeta QSL de Deutsche Welle (La Veu d'Alemanya) corresponent ara a una sintonització en anglés, en els 11800 kHz, entre altres freqüències. Els vaig sintonitzar des de València (Espanya) i per això la sintonització era mediocre. Entre Kigali (Rwanda) i València hi ha uns 5560 kms, aproximadament. Estranyament en l'emissora alemanya, ha tardat molt a arribar, concretament 114 dies, després d'enviar un informe de recepció al seu correu info@dw-world.de.\nAllò novedós en aquesta ocasió no és la targeta QSL (que és la mateixa que la de l'entrada d'aquest blog de 14 de novembre de 2012) sinó els adhesius que acompanyaven la carta, dedicats com es veu a la commemoració del 60é aniversari de La Veu d'Alemanya. I és que, com s'assegura en la seua pagina web (http://www.dw.de/actualidad/60-aniversario-dw/s-100273), Deutsche Welle nforma sobre els esdeveniments que succeeixen a Alemanya i en el món de forma objectiva i pròxima a les persones, en 30 idiomes des del 3 de maig de 1953. Felicitats! Per molts anys!\na de setembre 03, 2013 Cap comentari:


L’estadi Comunal tindrà nova gespa i zona tècnica el juny de l’any vinent | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa visita de la delegació de la UEFA al Principat va servir per fer una primera inspecció de les reformes que s’han de dur a terme a l’estadi Comunal. Les decisions exactes i definitives es prendran les setmanes entrants.\nEn una reunió prèvia es van trobar els representants del màxim organisme europeu amb components del Comú d’Andorra la Vella i de la Federació Andorrana de Futbol, i es va tractar de la situació del futbol al país i del seu desenvolupament i de les instal·lacions de què es disposa al Principat. Després es van desplaçar a l’estadi Comunal, on van poder comprovar en quin estat estan el camp i el seu entorn.\nLa UEFA aportarà una ajuda addicional per fer les reformes, que s’acabaran de definir un cop visiti properament el país un expert de l’organisme en aquestes qüestions. La prioritat és canviar la gespa i la zona tècnica, millorant els vestidors dels jugadors i dels àrbitres. Pel que fa a la gespa, la primera opció és que continuï sent natural, ja que l’artificial té una despesa de manteniment. “Cada any ha de passar un test per ser homologada, que és car, i no s’assegura que es pugui passar”, va admetre Joseph Mifsud, vicepresident de la UEFA. El dirigent maltès també va assenyalar que per no malmetre la superfície del camp i protegir-la, al contrari del que passa actualment, “només s’hauria d’utilitzar per a les competicions. Tota la resta s’hauria de fer en altres camps”.\nEn el mateix sentit es va pronunciar Thierry Favre, director d’estadis i instal·lacions de la UEFA: “El futbol s’inicia a la gespa i, per tant, es necessita jugar en les millors condicions. Volem que tothom pugui fer servir el camp, però hi ha prioritats.”\nAquestes reformes podrien ser una realitat el juny del 2010, abans que comenci la nova temporada, i més endavant s’estudiaria el canvi de les graderies. Favre també va assenyalar algunes mancances de la instal·lació, com ara la capacitat d’aficionats, l’estat del terreny de joc en certs partits, els vestidors i la zona de premsa.\nL’estadi nacional ha d’esperar\nQualsevol d’aquestes reformes no tindrà res a veure amb la futura construcció de l’estadi nacional. El cònsol menor de la capital, Josep Vila, va assegurar que “qualsevol obra que es faci és provisional i és impossible que s’aprofiti res. Tot anirà a terra”. I és que en el pla d’urbanisme la ubicació de l’estadi està desplaçada del lloc exacte on és el Comunal.\nEl pressupost que es necessita per portar a terme aquest pla d’actuació no el poden assumir actualment ni la corporació ni Govern, així que no seria una realitat fins a “mitjà o llarg termini”. L’espai en què es faria la construcció és de 27.000 metres quadrats i encara no s’ha començat a negociar amb els propietaris dels terrenys.


Empesos per aquest periodisme prêt-à-porter o de fast food que tant s’estila ara, abans no canonitzem la canceller Angela Merkel per la seva excelsa misericòrdia, fora bo recordar que no fa ni dos dies, de tour per un col·legi alemany, va respondre amb fredor germànica amb un demolidor i inclement “no podeu venir tots” a la nena palestina Reem, provinent d’un camp de refugiats libanès. La jove, abans, li havia manifestat el seu desig de continuar estudiant a Alemanya. La Reem i la seva família es trobaven llavors en procés d’expulsió, i d’aquí la súplica. La crueltat de Merkel va fer saltar pels aires la serenitat de la noia, que es va posar a plorar, sense que la política sabés com consolar-la. La inflexibilitat i falta d’empatia de la cancellera es va propagar a la velocitat de les xarxes. La impietat de Merkel va ser espontània, li va sortir de dins. Si hagués passat pel filtre de la reflexió i els assessors, no dubto que, fins i tot la gèlida mandatària, hauria maquillat el seu exabrupte encara que només fos per freds càlculs polítics. Però l’espontaneïtat esdevé la millor credencial.\nLlavors, per tot plegat, em costa d’empassar la miraculosa reconversió magnànima de la cancellera, que pocs dies després d’aquell incident s’ha convertit en la principal valedora dels refugiats siris i d’altres països que, fugint de la guerra, busquen empara a Europa. Però no ha estat l’única que ha girat el discurs com un mitjó, el seus aliats, entre ells Espanya, també abracen una sobtada commiseració. Sigui pura o interessada, benvinguda sigui la reconversió. Amb els anys, tendeixo a malfiar i m’inclino a pensar que el canvi ve d’una racionalitat econòmica més enllà de raons altruistes. En un continent ple de vells, com és Europa, l’esperança per fugir de la crisi són els immigrants. Però insisteixo, sigui per esmena o per fariseisme, benvinguda l’actitud de socórrer.\nFet el preàmbul, el que en realitat volia escriure és que celebro els reflexos exhibits per Barcelona posant-se al capdavant de les ciutats acollidores d’Europa, un exemple que es propaga. I aplaudeixo igualment la voluntat inequívoca manifestada per Igualada de formar-ne part. Com la capital catalana, la de l’Anoia ja va demostrar l’any 92 la seva solidaritat acollint i abraçant un grup de refugiats provinents de la guerra de Bòsnia. La ciutat en general i la Creu Roja en particular va fer llavors una molt bona feina, que no dubto es repetirà ara. Recordo que no va ser fàcil aquell acolliment, però el resultat final va valer la pena, com segur tornarà a passar ara.\nDe processons i aconfessionalitats\n17 de setembre 2015.13:11h\nAquella nena a la que la Merkel, la dolenta i tal, va tractar tan malament ja estudia a Alemanya.\nSi davant les TV li hagués dit que si, ara tindria una cua que no s’acavaria. Pot ser que... Llegir més inclos jo, que tinc 89 anzs, tamb[e estaria fent cua per poder estudiar a Alemanza.\n16 de setembre 2015.15:37h\nMira,que vols que et digui.....\nLlogic que la Merkel digui que no podeu venir tots ,es una veritat com un temple que tots no poden venir.\nPer el que fa als de bosnia de la creu roja.....van fer... Llegir més festa major quant alguns dels refujiats van marxar de la creu roja,tot igualada sap de qui parlo.\nI de operacions de marqueting ara en sortiran moltes ,un entrenador ,que li busquen equip,una inmobiliaria que li deixa el pis etc...operacions de marqueting...si no hi ha res a guanyar,ningú en vol cap.poderoso caballero es don dinero.\n16 de setembre 2015.10:05h\nGenial, com sempre. És un goig tornar-te a llegir.


recomana.cat - Crítica de l'obra: La porta absent + La cambra perduda | Roda el món... i torna a la dansa per Andreu Sotorra\nEls Peeping Tom han tornat als orígens. Diuen que han deixat el teatre a banda per tornar a la dansa. Però el fet és que la seva dansa continua sent molt teatral. Diuen que el «Díptic» que han recuperat de dues peces seves, «La porta absent» i «La cambra perduda» —amb un càsting amb prop de 2.500 ballarins que van preparar aquest espectacle al Teatre Nacional de Bèlgica en ple coronavirus per estrenar-lo a Barcelona— no té narrativitat, però el fet és que si acordem que el moviment i la imatge també proporcionen una lectura visual, el seu «Díptic» acaba estructurant un plantejament, un nus i potser fins i tot un desenllaç. I tot plegat perquè els Peeping Tom han fet un nou muntatge de dues peces antigues amb caràcter gairebé cinematogràfic perquè no amaguen que és com si estiguessin en un plató i per això se'ls nota que estarien encantats que la claqueta indiqués allò de: “escena 1, presa 4... clac!”.\nGabriela Carrizo i Franck Chartier, els creadors de Peeping Tom, van estrenar el 2013 i el 2015 les dues peces ara recuperades, revisades i reestructurades, amb la companyia del Nedelands Dans Theatre. Segurament que l'assot del coronavirus i la plaga del confinament que s'ha estès en aquests “feliços 20 del XXI” pel planeta els ha anat com anell al dit perquè els personatges del «Díptic» es mouen —¿es mouen...?, no!, es retorcen com si estiguessin motoritzats per una turbina!— en un espai claustrofòbic del qual no es poden escapolir. Atrapats primer en una cambra plena de portes que ni tan sols s'obren i després, en la cabina d'un vaixell, intentant sempre trobar la sortida del laberint que té aires de misteri, d'atmosfera tenebrosa, de túnel del terror, a vegades. Hi ha també la simbologia —tan narrativa!— de moure's entre allò que és real i allò que és fantàstic i, esclar, manipulats per déus superiors —també hi ha déus malignes!— que els empenyen cap a un destí incert —la incertesa del futur.\nTornem a la claqueta: “escena 2, presa 4... clac!”. El guió de cinema mut recorre al gènere de la intriga, l'humor negre i el gènere del més enllà... d'enllà on ningú no sap què hi ha, què amaga i on porta. En més d'un moment, entre la primera i la segona funció del Teatre Grec hauran tingut la sensació —davant la incertesa de si podrien continuar o no amb les dues representacions compromeses— que es trobaven en una cambra amb moltes portes que es resistien a obrir-se o a la cabina d'un vaixell amb aires de Titànic. Que tres hores abans de la segona funció, se'ls comuniqui que les mesures de seguretat anticoronavirus els permet continuar fent el que feien té, casualment, nom i cognoms: «La porta absent» i «La cambra perduda».\nEls personatges dels Peeping Tom són també personatges de pel·lícula: famílies de la burgesia d'una època intemporal però sempre decadent i personatges al seu servei amb la venjança reprimida al cos. També no es pot evitar d'esmentar, com gairebé tothom que ho veu ho esmenta, que hi una una picada d'ullet —potser subtil— a la popular cabina dels germans Marx.\nPotser la insistència frenètica del moviment dels Peeping Tom, que han rodat el món i han tornat a la dansa, corre el perill que en algun moment el «Díptic» es faci una mica feixuc per repetitiu —un risc que corren les peces coreogràfiques basades exclusivament en l'exercici físic—, però aquest petit llast se supera amb la capacitat escènica de la companyia i l'acompanyament dels efectes escenogràfics, i el de la il·luminació i el so, dos elements tan imprescindibles en aquest «Díptic» com aquell piano dels inicis del cinema mut que marcava amb les seves notes el sentiment anímic de cada situació.


Opinió: "Els mentiders i els coixos", per Miquel Saumell\nEls mentiders i els coixos\nEs diu que s’agafa abans un mentider que un coix. No cal dir que un coix no té cap culpa de ser-ho, i es mereix tota la solidaritat dels que tenim la sort de caminar sense dificultats perquè, més endavant, vés a saber què ens trobarem nosaltres mateixos. Ara bé, un mentider, o una mentidera, es mereix tots els retrets de la societat, i més encara quan es tracta de persones a les quals els ciutadans els paguem un sou públic més que generós. Mentir és molt lleig, t’ho miris com t’ho miris. Abans de mentir, sempre val més callar. Allò de la mentida pietosa que alguns defensen per justificar segons què no ho he entès mai. Digues la veritat o calla, però no menteixis, perquè s’agafa abans un mentider que un coix i, al final, t’acabaran enxampant.\nNo han passat ni quinze dies i ja s’ha fet públic que la nova jutgessa espanyola del Tribunal Europeu dels Drets Humans d’Estrasburg va mentir en el currículum que va presentar per optar a ocupar la plaça, atribuint-se falsament tasques que no havia fet mai i la redacció de diversos documents. S’agafa abans un mentider que un coix, i aquesta senyora no sembla pas que coixegi. Parlo de coixejar físicament, que coixejar de principis és una altra cosa. Cal recordar que el seu contrincant, que optava a la mateixa plaça, va quedar eliminat, també, per mentider, ja que el seu nivell d’anglès no anava massa més enllà del “my tailor is rich”, quan ell presumia, i així ho va fer constar en el currículum, d’un bon nivell d’anglès. El coneixement d’una llengua estrangera s’ha d’acreditar entenent-la i parlant-la; no és com el valor, que a la “Cartilla del Servicio Militar” espanyol es deia —no sé si encara passa— que “el valor se le supone”. El fet és que quan aquest personatge era davant del jurat i va dir que no entenia què li preguntaven, en anglès, va demanar que li fessin les preguntes en espanyol. El tip de riure que es devien fer els membres del tribunal del candidat a jutge encara deu ressonar.\nMaria Elósegui, la nova jutgessa espanyola del Tribunal Europeu dels Drets Humans d’Estrasburg.\nCal no oblidar que aquests personatges pretenien representar el seu país en una institució internacional de prestigi. I després alguns encara s’omplen la boca amb la marca España i altres expansions patriòtiques per l’estil. Amb els molts casos de corrupció d’aquest país passa el mateix. A banda de la corrupció pecuniària, tot es basa en la mentida. Per intentar tapar-ne una, de mentida, se n’han de dir tres de noves, i així fins que, al final, ja no recordes què has dit, i t’acaben enxampant. I és que per mentir, a més, s’ha de tenir memòria.\nPrevious articleEntrevista a Teresa Puig, actriu i presidenta de La Casa dels contes, a Gràcia\nNext article«Tosca» de Puccini a l’Ateneu Cinema en directe des del Royal Opera House de Londres


Els botiguers de Gràcia impulsen el Dia del petit comerç | Gràcia TV\nEls botiguers de Gràcia impulsen el Dia del petit comerç\nEl comerç de Gràcia vol convertir el 12 de maig en el Dia del Petit Comerç. I per aconseguir-ho ha escollit la figura de Sant Pancraç per promocionar la festa. Tradicionalment era costum regalar una figureta d'aquest sant quan s'obria una botiga. Era símbol de salut i prosperitat.\nVICTÒRIA IBARS, comerciant del carrer de Verdi\n“Com hi ha el Dia del Llibre, el Dia de la Mare, doncs nosaltres també volem tenir el Dia del Petit Comerç. Sant Pancraç és un sant que totes les botigues, de la gent que té més tradició, sempre l’ha venerat, llavors nosaltres hem volgut recuperar aquesta tradició i hem fet un Sant Pancraç una mica diferent.”\n“Les botigues xineses van posar de moda el gat que belluga el braç, que també fa una funció, com el Sant Pancraç, que atreu la sort, són coses que fan gràcia i llavors fa que tapi les nostres tradicions, que sigui també el potenciar el petit comerç.”\nEls botiguers han començat una recollida de signatures per instaurar el Dia del Petit Comerç. Aquesta iniciativa, que neix a Gràcia, s’ha estès per tot el territori. Aquest 12 de maig ha estat una prova pilot. S’han fet adhesius, globus i promocions que duraran fins al 30 de maig.\nDAVID RODRÍGUEZ, Unió de Botiguers de la Travessera de Gràcia – Casc Antic\n“Les grans superfícies tenen molts diners per muntar el que vulguin, poden muntar un espot publicitari i nosaltres, les associacions, hem de reinventar-nos sempre i aquest és un dia realment per reivindicar el comerç.”\nLes botigues de Gràcia ja fa un any que ha començat a treballar en la plataforma El Gran Moviment del Petit Comerç.\nJAUME GAIXAS, director creatiu de l’agència de comunicació Cromek System\n“El gran moviment, com ho diu la paraula, va començar també l’any passat amb el Black Friday Barcelona que vam fer ballar més de 40 comerços d’aquí de Gràcia, i a més a més, amb el flaixmov que vam organitzar també a la plaça de la Vila. Llavors, com que tot era un moviment i era un moviment de comerços, un moviment de botigues, un moviment de gent, va ser el gran moviment que va arrencar com a plataforma.”\nA través d’aquesta associació els botiguers volen aglutinar el comerç de barri, potenciar-lo i fer-lo més atractiu.


Qui som? – Joves Ecosocialistes\nA Joves Ecosocialistes ens organitzem per transformar la realitat que ens envolta. Creiem en un món just, igualitari, feminista, inclusiu, ecologista i d’esquerres. En una alternativa necessària on puguem desenvolupar el nostre projecte de vida propi on, quan i com vulguem. El sistema actual caduc i immobilista no ens representa i les promeses del sistema s’han convertit en unes perspectives vitals frustrades. Ara, però, tot crida, de forma inevitable, cap a una nova transició que està de camí.\nFa massa temps que la nostra realitat es redueix a escollir entre precarietat, atur o exili mentre patim tota mena de desigualtats. Els i les joves hem sigut un col·lectiu precaritzat des d’abans de la crisi i ara veiem com ens han fet servir de conillet d’índies per substituir el model de societat amb drets i dignitat pel qual tantes persones van lluitar.\nLa nostra proposta política fa una aposta decidida pels valors d’esquerres, ecologistes i feministes. Reivindiquem la solidaritat, la igualtat i la llibertat en la lluita contra el capitalisme salvatge que provoca enormes desigualtats socials i degrada el medi ambient en un sistema heteropatriarcal on les dones som sempre molt menys pel simple fet de ser dones. La lluita contra la desigualtat que en forma de masclisme, LGTBIfòia, xenòfobia o racisme, entre moltes altres, lluita per conservar els privilegis d’uns pocs per davant dels drets de tothom.\nJoves Ecosocialistes forma part de l’espai dels Comuns a Catalnya i de la Federació de Joves Verds Europeus, som hereus de la Joventut Comunista de Catalunya i la Joventut Socialista Unificada. La nostra història és la del jovent motor de la transformació social. Per tot això, som conscients que ens necessitem les unes a les altres. Només des de les aliances d’esquerres, molt més enllà d’objectius electorals, podrem canviar l’actual paradigma. Hem de fer nostre un projecte col·lectiu, ampli, plural, però sobretot valent i capaç de capgirar el sistema.


VallèsActual: La visita a la Seu d’Egara serà gratuita fins a final d’any\nLa visita a la Seu d’Egara serà gratuita fins a final d’any\nTerrassa. La visita a la Seu d’Ègara - Esglésies de Sant Pere de Terrassa serà gratuïta fins a final d’any. L’Ajuntament de Terrassa ha decidit prorrogar el període de gratuïtat, inicialment previst només pel mes d’octubre, arran la gran afluència de públic en el primer mes després de l’acabament de les obres de restauració i museització del conjunt.\nEntre el 3 i el 28 d’octubre, la Seu d’Ègara ha tingut un total de 5.318 visitants, el que representa una mitjana de 204,5 persones al dia. D’aquests, 3.617 visites han estat individuals i 1.701 persones han participat en visites de grup. Abans no acabi el més s’espera que la xifra superi els 5.600 per les visites de grup programades.\nPer aquest motiu, l’Ajuntament ha decidit mantenir la gratuïtat de les visites fins el 31 de desembre, per tal de donar facilitats als ciutadans que encara no han tingut l’oportunitat de conèixer de primera mà la nova etapa de les esglésies. Aquesta ampliació permetrà als visitants gaudir de les esglésies sense grans estones d’espera, millorant així la qualitat de la visita.\nL’Ajuntament de Terrassa vol convertir la Seu d’Ègara en un referent cultural i turístic de primer ordre. Amb aquest objectiu, el conjunt ampliarà notablement el seu calendari d’obertura al públic a partir de l’any vinent. Fins ara, les esglésies es podien visitar de dimarts a diumenge, excepte festius. A partir de l’1 de gener de 2010, el conjunt monumental obrirà tots els dies de l’any excepte l’1 de gener, l’1 de maig, i el 25 i 26 de desembre.\nLa Seu d’Ègara és un conjunt monumental format per les esglésies de Sant Pere, de Santa Maria i de Sant Miquel, tres temples medievals, i una rectoria, construïts sobre l’antic conjunt episcopal d’Ègara del segle VI, un dels més antics del món. A més del gran valor arquitectònic del conjunt, la Seu d’Ègara acull obres mestres de la pintura i l’escultura medievals catalanes, com ara el martiri de Tomàs Beckett (pintures murals a Santa Maria), els retaules de Sant Miquel i d’Abdó i Senén, o el retaule de pedra de Sant Pere, únic al món per les seves característiques. A més, els treballs arqueològics han deixat al descobert diferents elements del conjunt religiós original.\nEl Pla Director de les Esglésies de Sant Pere, que ha finalitzat aquesta tardor després de prop d’una dècada d’obres i investigacions, ha inclòs excavacions arqueològiques molt reveladores, la restauració de tots els edificis i obres d’art, la urbanització del recinte i la museització de tot el conjunt. Per a celebrar l’acabament dels treballs, el 4 d’octubre va tenir lloc una multitudinària festa d’inauguració amb espectacles audiovisuals, teatrals i musicals, una missa i l’obertura de portes del recinte. L’acte va comptar amb la presència del president de la Generalitat, el bisbe de Terrassa i altres autoritats eclesiàstiques i civils.\nPublicat per Lidia Sanchez a 29.10.09


Passivhaus: realment valen la pena?\n11 gen 2022 | Notícies\nLa llum no dona respir als consumidors. Posar la calefacció a casa s'ha convertit en els últims mesos en un esport de risc per a molts, però no per a tots. Hi ha afortunats que continuaran veient el seu consum de llum molt reduït gràcies a viure en una Passivhaus. Però és tant l'estalvi? Realment val la pena invertir una mica més per tenir una casa amb aquesta certificació energètica? Quins són els beneficis?\nS'escalfen amb la llum del Sol. Aquestes cases, per això, no necessiten pràcticament calefacció. Això ja suposa un gran estalvi en la factura mensual de llum.\nEstalvi de fins a un 80% d'energia. Gràcies als materials utilitzats en la seva construcció, les passivhaus gaudeixen d'un bon aïllament i hermeticitat, per la qual cosa les pèrdues de calor es redueixen de manera dràstica.\nL'aire de l'interior és més saludable. El procés de ventilació interior de la casa passiva és natural i la qualitat interior és superior respecte a una casa convencional.\nAïllament acústic. Un altre avantatge respecte a una casa convencional és que el seu aïllament acústic és molt elevat. No se senten sorolls de l'exterior.\nTemperatura estable tot l'any. Tot l'interior està a la mateixa temperatura, tant a l'hivern com a l'estiu.\nAdeu a l'aire condicionat. Com disposa d'un gran aïllament i bon sistema de ventilació, la temperatura es manté estable i no es necessita aire condicionat. Un altre estalvi substancial per a les butxaques a l'estiu.\nPlantes més saludables. Gràcies a la major puresa de l'aire interior les plantes creixen més sanes i es desenvolupen millor.\nSense pols. La ventilació natural redueix la formació de pols al mínim.


I Premis Es Reguinyol de Composició - Es Reguinyol, Muro\nI Premis Es Reguinyol de Composició\nCom a concepte i com a conjunció instrumental, la característica colla de xeremiers mallorquina té uns orígens que arrelen en els segles medievals, fet demostrat per les imatges plàstiques i pels documents escrits. La destil·lació secular posterior modelà els perﬁ ls organològics dels tres instruments i, molt especialment, de la cornamusa ﬁns a convertir-la en les xeremies modernes.\nLa seva evolució estesa entre el segle XV i la vintena centúria també conﬁgurà, en la pràctica sonora del conjunt instrumentalment triple, uns vincles i uns lligams entre diversos fets, concretament entre la continuïtat conceptual com a formació d’alta música, funcionalment apropiada a la pràctica de carrer, de cercavila, de festa, i la marginació ideològica, així com l’emmarcament social envers l’univers de la ruralia i el marc vital dels pastors.\nEls vincles entre l’acció sonora individualitzada i solitària —mig silvestre i gairebé reduïda a ser una part més del contrapunt ressonant del paisatge i de la natura— de la labor de conduir i pasturar el bestiar, i la praxi pública i urbana, festiva i col·lectiva de la colla, ﬁ ns a esdevenir signe d’identitat de la pròpia comunitat, comitent i receptora i de la seva festa, generaren una tensió especial entre la continuïtat, la singularització -subjectiva i/o local- i la renovació –amb noves incorporacions i adaptacions- de les tonades que conﬁ guraren els repertoris coneguts i reconeguts com a tradicionals. La convivència i suma entre les tonades velles i les peces noves dels repertoris de les colles foren solcades, en la pràctica, pels límits dels gestos heretats i pels horitzons d’impecabilitat desitjada.\nLes distorsions de la modernitat abocaren la pràctica i els repertoris de les colles envers l’arraconament de les coses caduques, anacròniques i polsegoses. La cultura turística les immergí en els bassiots del “folklorisme” i la cultura mercantilista i pop les embrutí en una degradació funcional i especialment tècnica i interpretativa. Ja enmig d’un moment límit per la pervivència de les colles i de les seves tonades (anys setanta del passat segle) eixiren actituds de refeta, actituds esforçades ﬁ ns a l’heroïcitat per uns —pocs— nous i emergents músics.\nAquelles empreses individuals, però coincidents, cercaren assolir millors i depurades tècniques d’execució, recuperar la fabricació dels instruments i inventariar per difondre i conèixer millor les peces pròpies del repertori tradicional. Aquelles energies renovadores o revifadores esdevingueren les llavors de l’esponerós sementer d’avui. Aquella labor “brusquera” d’uns comptats visionaris assolí, doncs, els seus objectius principals, és a dir, prenyar de futur una tradició esmorteïda i a punt de defunció, assegurar l’elaboració de les eines sonores i posar a l’abast de tothom de la col·lecció exhaustiva de les tonades i les seves variants.\nTot aquell esforç ha fermentat un present de plenitud quantitativament exultant —mai havien existit tantes colles de xeremiers i mai les colles havien sonat en tantes menes d’actes—. L’explosió exitosa pot, emperò, conduir a un “morir d’èxit”, si més no, a “perdre llençols” pel camí al distorsionar-se, potser greument, alguns d’aquells trets que secularment han caracteritzat els nostres conjunts i les seves músiques.\nLa literatura que ha conformat el repertori tradicional de les colles presenta avui una faiçó probablement massa “limitada” per als nous temps històrics i les seves necessitats funcionals, potser hem entrat en el moment que cal sumar a la col·lecció de les antigues tonades unes noves peces —això sí, desitjant i treballant perquè no esdevinguin pertorbadores i embrutidores dels perﬁ ls propis i tradicionals—.\nL’aplec que el lector té a les mans és una proposta que, d’alguna manera, vol respondre als nous reptes de la praxi de xeremiers i fobiolers. Potser, el temps dirà, resultarà matèria sonora que incorporaran els repertoris del futur sedimentats per objectes de la memòria i, alhora, pels fruits de noves creacions i aportacions. Aquesta col·lecció de noves peces, juvenils, recents, renovadores i composades per a colla, nasqué d’una iniciativa pionera empesa per l’entitat “Xeremiers de Muro Es Reguinyol”, concretada en els “premis Es Reguinyol de Composició”. El concurs, organitzat i realitzat a les darreries del 2005 i sentenciat el 14 de gener del 2006, contemplà la participació d’obres decantades en dos àmbits creatius, un seguidor o impregnat d’estil i estructura “tradicional” i l’altre format per les composicions creades i pensades des d’un angle conceptual renovador o innovador. La nodrida participació de concursants cal varolar-la com un fet absolutament exitós que conﬁ rmà l’encert de la proposta.\nLa realització pública de les tonades seleccionades fou pregonament alliçonadora, tot una alenada d’aire fresc per un clos musical habitualment estàtic. El conjunt de peces presentades, tant les guanyadores com les altres, representen i retraten un moment concret de la història musical nostrada i un reﬂex de les pautes, idees, estètiques i models estilístics perseguits pels xeremiers i fobiolers illencs d’avui. Esperem que aquesta mostra no sigui una interessant i extraordinària però isolada ﬂ or i es consolidi, en canvi, com l’inici d’un camí dirigit a convertir-se i incorporar-se com a peces de tradició en els repertoris futurs de les colles.\nJoan Florit Salas; Jota aranyona\nTeodor Salvà i Miquel Mestre; Jota corbada\nMateu Vila Cerdà; La caleta d’Ariant\nPau Arbona Nebreda; Trescaviles\nTeodor Salvà; Sempre presents\nXavier Joan Garcia; Sonada dels vuit vents\nJoan Morei Company; Ball de caparrots i Es cavall desbocat\njaume : diumenge 18 de gener de 2009\nenhorabona per sa feina que feis vos he de dir que sa jota corbada la teniu a dos compositors en miquel mestre i teodor salva garcia


T’esperem al Dinar del Brot el diumenge 11 de juliol a Espiells! – Festa de la Fil·loxera\n5 de juliol de 2021 per Pitu\nUn any més, amb el Dinar del Brot, donem el tret de sortida a la Festa de la Fil·loxera 2021. Per celebrar el 40è aniversari de la Festa hem escollit una ubicació molt especial: Espiells, envoltats de les vinyes on es va trobar la fil·loxera per primera vegada a la comarca.\nL’acte començarà a dos quarts d’una del migdia amb un vermut acompanyat de música en directe pel Bluebell Duet. Seguidament hi haurà l’acte de presentació de la samarreta i del programa 2021 amb els dissenyadors i protagonistes dels mateixos, que es podran adquirir durant la mateixa jornada. La presentació acabarà amb la tradicional tronada. Després del Dinar totes les persones que ho vulguin podran jugar al Quinto i guanyar productes de la Festa.\nAmb la intenció de complir totes les mesures de la pandèmia, aquest 2021 l’Associació de la Festa de la Fil·loxera juntament amb La Llar del Pollastre ens encarregarem del menjar, la beguda i les postres. Els assistents haureu de portar plats, coberts, gots i copes.\nEls tiquets s’han de comprar a través de la Botiga Online dins de la pàgina web www.festadelafiloxera.cat o al CIC Fassina en els seus horaris d’obertura habituals. Els tiquets estaran disponibles fins al dijous 8 de juliol a les 23.55 h.\nEndavant amb la Festa de la Fil·loxera!


Maison d'Hôtes L'Escale Du Loup Blanc Maringes França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nMaison d'Hôtes L'Escale Du Loup BlancLe Bourg , Maringes, Maringes, França, 42140 - Veure al mapaNotable8,0Basada en50comentarisMaison d'Hôtes L'Escale Du Loup BlancVeure més fotos"Nice rooms with welcoming owner. We got this delicous cheese..."EinarIcelandplatjaVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,3Veure al mapa8,3Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Maringes, Maison d'Hôtes L'Escale Du Loup Blanc és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Maison d'Hôtes L'Escale Du Loup Blanc asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix transport hotel/aeroport, habitació familiar per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió, habitacions interconnectades disponibles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, massatge, jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Maison d'Hôtes L'Escale Du Loup Blanc la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Maringes.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Idiomes ParlatsAnglèsFrancès EspanyolItalià Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que informeu el Maison d'Hôtes L'Escale Du Loup Blanc de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 80 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.Mostrar més\nAllotjaments a Maringes


La remodelació del Pujador dels Fontanals del Pui estarà llesta e\nLa remodelació del Pujador dels Fontanals del Pui estarà llesta el febrer i té l'objectiu de millorar el paviment i la circulació\nNoticies » Societat 05 d'octubre, 2021\nEl cònsol major de Sant Julià de Lòria, Josep Majoral, ha informat als veïns de la zona del Solà de com es desenvoluparà la remodelació del Pujador dels Fontanals del Pui. Aquest ha estat un dels temes centrals de la reunió de poble que ha tingut lloc aquest dimarts al vespre.\nL'objectiu del projecte a la zona del Solà té dos propòsits: d'una banda, millorar el paviment, i així, la seguretat en accedir-hi amb el vehicle. I de l'altra, arreglar el baixador peatonal.\nEls treballs costaran uns 100.000 euros, duraran aproximadament un mes i mig i es preveu que estiguin enllestits al febrer. Majoral també ha informat que aquestes obres implicaran afectacions de trànsit. És un projecte que ja estava previst en l’anterior mandat que no es va poder executar per qüestions pressupostàries.\nEn aquest sentit, el cònsol major lauredià ha remarcat que la previsió és que el Pujador dels Fontanals "només quedi en sentit pujada", i aclareix que "la gent quan surti de casa haurà de fer la volta per l'Hotel Sol-Park i baixar per la carretera de Fontaneda". Actualment, aquesta via es pot fer tant en sentit pujada com baixada, fet que segons Majoral "genera inconvenients perquè no hi passen dos vehicles" i, per tant, aquest canvi permetrà millorar molt més la circulació d'aquest punt.


Per avançar cal ser prudents i curosos | Futfem.cat\nAquesta setmana em ve de gust reflexionar sobre diversos temes que no van directament relacionats amb l'Espanyol, que és del que sempre parlo. L'equip sembla que funciona i que està reconduint la situació, i per tant prefereixo parlar d'altres coses que em preocupen.\nCelebro que cada vegada el futbol femení sigui més mediàtic i tingui més cobertura en tots els aspectes, ja era hora! El que passa és que hi ha coses que no m'acaben d'agradar i que espero que siguem a temps de frenar o solucionar. M'explico. Per fer la crònica de l'Espanyol d'aquest cap de setmana, sort en vaig tenir de l'atenció del seu cos tècnic per no cometre diverses errades importants, ja que a l'hora de redactar la fitxa tècnica que apareix a la web de La Liga, no hi havia cap canvi que estigués ben posat. Ni un minut van encertar, quelcom certament preocupant tenint en compte que el partit era a Madrid, van jugar contra el Rayo, i que tan sols em puc refiar d'aquesta font oficial. Però ni això. Per tant, haurem de seguir tibant de comptes de Twitter de seguidors que desinteressadament informen del que succeeix, ja que un altre tema és com molts clubs narren els partits als seus comptes... Això podria ser una història a part. Però sigui com sigui, aquest no és el bon camí.\nSi fem les coses, fem-les bé, no fotem. La professionalitat no passa només pel camp, hi ha moltes altres coses que no es poden passar per alt, i una d'elles és la informació i la cobertura dels partits, ja que per desgràcia, aquest món encara no mou suficients diners perquè els periodistes que cobrim la informació de diversos equips ens puguem desplaçar quan juguin a fora.\nI d'altra banda, un dels temes que més em preocupa és un mal endèmic que es dóna en el futbol masculí i que cada vegada més s'estén al femení; els rumors. Cada vegada això de 'tot s'hi val' impera més i, sincerament, em fa molta pena. Veure com cada vegada més alguns representants comencen a 'jugar' i a fer sonar noms i la premsa s'hi presta. Com surten a la llum informacions gratuïtes sense cap fonament, quan en realitat aquest món és molt petit i l'accessibilitat amb les àrees esportives dels clubs, per segons quins aspectes, és molt bona.\nNo sóc ningú per dir com s'han de fer les coses a la meva professió, però entendran que sí que en puc opinar. Sóc la primera que he pogut 'cagarla', amb perdó per la paraula, però el que sí que puc afirmar és que sempre m'asseguro bé de les coses, doncs si no li faria un flac favor a un futbol femení que sempre he seguit i defensat tant. Així que donem més visibilitat al que realment és important i busquem menys la medalla. Entenc que vivim de notícies, jo la primera, però no a qualsevol preu.


La regidora de Benestar Social, Marta Escudero, acompanyada del representant de la Coordinadora de Penyes, Eloy Cerdá, la representant de Creu Roja Cora Jiménez, i el tècnic de la Unitat de Prevenció Comunitària de Conductes Addictives de l'Ajuntament (UPCCA), Albert Rodríguez, ha presentat la campanya que es posarà en marxa enguany per tal d'evitar al màxim l'abús d'alcohol entre els joves durant les Festes Patronals. La campanya compta amb el suport de la Coordinadora de Penyes i Creu Roja Joventut i s'integra en el Pla d'Acció Integral de Prevenció de Drogodependències de l'Ajuntament de Benicarló.\n«Les festes estan per a veure-les i viure-les. Consumeix responsablement». Amb aquesta idea central, en la que pivota l'estratègia de la campanya, es pretén «evitar actituds incíviques que massa sovint acaben amb fets greus com accidents, baralles o fins tot agressions sexuals». Així ha definit la regidora de Benestar Social, Marta Escudero, el context que es deriva de l'abús de l'alcohol a les festes. «El que ens preocupa, sobre tot, és el consum entre els menors, que són el col·lectiu més vulnerable». En aquest sentit, la regidora ha dit que «l'objectiu final és retardar l'edat d'inici al consum el màxim possible, perquè això implica quasi sempre un actitud més responsable».\nAlbert Rodríguez, coordinador de la UPCCA, ha cridat «a la responsabilitat dels pares i dels propietaris de bars». En aquest sentit, Rodríguez ha demanat un esforç «per tal que els pares reflexionen amb els menors i fixen patrons de comportament que limiten el consum i eviten l'abús», i ha recordat als hostalers «la prohibició de dispensar alcohol als menors de 16 anys».\nAmb aquesta campanya, l'Ajuntament de Benicarló vol implicar a diferents col·lectius per tal que l'estratègia contra l'abús, i sobre tot entre els joves, siga realment efectiva. El portaveu de la Coordinadora de Penyes, Eloy Cerdà, ha anunciat que el col·lectiu penyero brindarà tot el suport a aquesta campanya. Cerdá ha recordat que enguany no es permetrà l'entrada a menors de 16 anys al recinte de penyes, i que els gots reutilitzables, portaran llegendes cridant al consum responsable.\nLa portaveu de Creu Roja Joventut, Cora Jiménez,ha anunciat que el recinte de penyes comptarà amb un punt d'assistència que brindarà ajuda i informació als joves.\nLa campanya pretén implicar a joves, pares, famílies i hostalers amb un objectiu comú: dissociar la festa de l'abús de l'alcohol i inculcar als joves que la diversió és contradictòria amb el consum irresponsable.


Maria Tindara "La Locanda" Vulcano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Piano snc, Vulcano, Vulcano, Itàlia, 98050 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Maria Tindara "La Locanda" és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Vulcano. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Maria Tindara "La Locanda" és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Vulcano, el Maria Tindara "La Locanda" és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (40) Parelles (21) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (3) Grups (4)


moianès.net, el portal del Moianès i rodalies - La Sindicatura de Comptes instruirà el procediment obert pel Tribunal de Cuentas\nMoià: La Sindicatura de Comptes instruirà el procediment obert pel Tribunal de Cuentas\nEnviat el Dijous, 22 d'abril a les 15:56:25 per Redaccio\nSegons informacions que hem pogut recollir, el passat dia 24 de març el Tribunal de Cuentas va donar l’aprovació per al nomenament del Delegat Instructor que ha de dur a terme les diligències prèvies al procediment judicial obert a l’ajuntament.\nAquest nomenament, ha recaigut en la Sindicatura de Comptes de Catalunya, possibilitat prevista a la legislació sobre el Tribunal de Cuentas.\nEs dóna la paradoxa que el màxim òrgan fiscalitzador dels comptes públics de Catalunya, que per tres vegades ha desestimat els nostres requeriments d’investigació, ara l’haurà de portar a terme ineludiblement per encàrrec del Tribunal de Cuentas.\nUna vegada instruït el procediment, la Sindicatura l’haurà de trametre de nou al Tribunal per tal que la secció d’enjudiciament es pronunciï sobre el tema. Confiem que faci el seu treball amb la dedicació i eficiència degudes.\nGrup Municipal MAP-ERC


No desentona... i això ja és molt\nAraújo, durant el partit davant el Mallorca | Europa Press\nUna de les sorpreses -o de les novetats- de l’onze de Quique Setién en el retorn de la Lliga ha estat la titularitat de Ronald Araújo, un jove jugador uruguaià del filial blaugrana, a l’eix de la defensa. Lenglet arrossegava una sanció i no podia jugar i Umtiti no ha arribat amb una forma física prou correcta, així que el tècnic càntabre no s’ha deixat enganyar pels galons i ha apostat pel novell. Araújo no ha fet un partit que passarà a la història, però ha complert amb el seu rol de forma més que correcta i això, tenint en compte el mateix Umtiti, ja és molt.\nEl Barça és un equip que genera molt ofensivament, així que és fàcil que deixi la línia defensiva descoberta i necessita centrals segurs i que s’equivoquin poc. Umtiti -i Lenglet en alguna ocasió molt puntual- havien estat assenyalats aquesta temporada, així que era important que Araújo no arrisqués i fes el que havia de fer. I això ha fet. A la primera meitat no ha comès cap errada, més enllà d’una acció en què Kubo, per velocitat, l’ha driblat amb facilitat com hauria fet amb qualsevol defensa de la seva alçada, i fins i tot ha estat el futbolista que ha fet més passades (tot i que la majoria d’elles han estat horitzontals).\nA la segona meitat no se li pot destacar pràcticament cap error i fins i tot ha rebutjat algunes pilotes complicades. Ha format un bon tàndem amb Piqué i els centrals blaugranes, més exigits del que podria semblar pel resultat, han resolt moltes ocasions de perill amb seguretat. Al finalitzar el partit, Setién ha tingut paraules d’elogi cap a l’uruguaià: “Ronald ha fet un partit superb. L’hem compromès molt posant-lo a l’esquerra i ha respost molt bé. Ha fet el que li hem demanat i ha resolt totes les accions amb solvència. Pot estar orgullós del partit que ha fet”. Després d’experiments fallits, com els de Yerry Mina o Todibo, és interessant que el Barça trobi tercers i quarts centrals de garanties i que una opció d’aquestes sigui justament un futbolista del filial.\nUn espontani salta a la gespa durant el Mallorca-Barça a porta tancada\nA la segona part del primer partit postconfinament del conjunt blaugrana s'ha viscut una situació surrealista\nSetién: “Començar així és un gran estímul de cara al futur”\nL’entrenador del Barça celebra el bon partit del Barça al camp del Mallorca: “Estic molt satisfet amb moltes de les coses que han passat al terreny de joc”\nRes no canvia: el Girona punxa fora de casa (0-0)\nEls blanc-i-vermells han jugat un partit soporífer a Gran Canaria, on pràcticament no hi ha hagut ni ocasions de gol


MBA en Gesti� Hotelera 2012-13 (12a edici�) - M�sters i Postgraus - Estudis - Escola Universit�ria de Turisme i Direcci� Hotelera de la UAB\nESTUDISEstudis de 1er CicleGrau de TurismeRetitulaci� de la diplomatura al grau de TurismeGraduat en Direcci� HoteleraGrau de Direcci� Hotelera (2013-2014)* Pendent ratificaci� Consejo de UniversidadesM�sters Oficials M�sters i PostgrausMaster i Postgrau en Gesti� i Organitzaci� d�Esdeveniments - Turisme de Negocis 2012-13 (13a edici�)MBA en Gesti� Hotelera 2012-13 (12a edici�) > Continguts\t> Professorat\t> Admisi�, Inscripci� i Matriculaci�\t> Reconeixements\tMBA in Hotel Management 2012-13 (3rd edition) M�ster Oficial 'Uni� Europea - Xina: Cultura i Economia'Postgrau en M�rketing i Finances Hoteleres 2012-13 (6a edici�)Postgrau en T�cniques en Gesti� i Assessorament a les Ag�ncies de Viatge 2012-13 (5a edici�)Fitxa dels M�sters i Postgraus EUTDH a la UABAvan� dels M�sters i Postgraus 2013-2014M�sters i Postgraus 2013-2014Intercanvis InternacionalsAmpliaci� d�estudis a l�estrangerAcc�s a un segon cicleCurs de preparaci� per a les proves de Guia de Turisme de CatalunyaCurs de Guia Acompanyant de Turisme Nacional i Internacional (Guia de Ruta)Cursos d'Especialitzaci� en Ecoturisme (2a edici�) Cursos d'AmadeusProgrames de Formaci� sobre Manipulaci� d'Aliments est�ndards i 'in company' o a midaCursos d'Especialitzaci�Curs en Yield and Revenue ManagementCurs d'Especialitzaci� en Turisme per a Tothom (Turisme Accessible)International Summer SchoolTurisme + IdiomesINICI > ESTUDIS > MÀSTERS I POSTGRAUS > MBA EN GESTIÓ HOTELERA 2012-13 (12A EDICIÓ) MBA en Gesti� Hotelera 2012-13 (12a edici�) En els darrers anys les empreses hoteleres han protagonitzat un profund procés de desenvolupament, globalització i concentració vertical. Aquest fet ha provocat dèficits formatius en els professionals, els quals necessiten disposar de capacitats i competències que els facilitin una visió corporativa de la direcció hotelera. Tot això és especialment important atesa la rellevància econòmica del sector hoteler en l'economia mundial.\nEl programa de MBA en Gestió Hotelera\nneix amb el desig de cobrir aquest buit existent en gerents i alts directius de cadenes hoteleres, proporcionant-los una sòlida base en management empresarial i una especialització sectorial. Es tracta, per tant, d'un MBA orientat al sector hoteler. Tota aquesta formació es dóna a un nivell universitari i amb la qualitat docent que comporta el segell de la UAB.\nLes estratègies de localització i activitat multimercat condicionen la direcció estratègica i la creació de valor, i evolucionen progressivament cap a l'adopció d'estratègies corporatives. Tots els àmbits del management estratègic estan influïts per aquests fets, alhora que requereixen, cada cop més, un coneixement rigorós de l'entorn i la progressiva immersió en l'e-economy. Aquests i altres aspectes són els que es desenvolupen en el programa de MBA en Gestió Hotelera\n, que està clarament orientat al coneixement pràctic i l'intercanvi d'experiències, per vertebrar així una oferta docent altament interactiva.\nProporcionar coneixements, habilitats i tècniques específiques que capacitin als alumnes per dirigir, administrar i gestionar hotels i grups hotelers de forma innovadora, estratègica i eficaç.\nOferir una formació integrada de la gestió general de l'empresa a curt i a llarg termini, emmarcada en l'entorn de transformació actual dels grups hotelers. En aquest sentit, s'analitzen els sistemes de direcció en cadascuna de les àrees funcionals i s'integren en una direcció estratègica corporativa i de grup. Un cop assolit aquest objectiu, l'alumne demostrarà una versatilitat que el capacitarà per a liderar qualsevol departament o nou projecte encetat des de la seva cadena.\nTitulats universitaris i professionals que desenvolupin la seva tasca en l'àmbit de la direcció hotelera interessats a adquirir una formació especialitzada del més alt nivell que els capaciti per integrar-se en l'alta direcció de les grans corporacions i grups hotelers.\nLes classes del programa s'impartiran en castellà. Així mateix, els materials de treball es composaran per publicacions en diferents idiomes, principalment en castellà i anglès.\nAquest programa de formació de tercer cicle es presenta en un format bimodal, en què es combinen les tècniques docents de l'ensenyament presencial i de l'educació a distància a través d'Internet i les tècniques de formació on-line.\nSessions presencials. La major part dels coneixements del curs s'impartiran en sessions presencials, on es combinaran els continguts teòrics amb l'anàlisi pràctica. Les sessions teòriques es realitzaran a l'inici de cada mòdul i les pràctiques inclouran l'estudi de casos i la simulació d'escenaris per a la presa de decisions.\nPlataforma virtual. Una part dels continguts es proporcionaran mitjançant documents i materials disponibles en el domini d'Internet i seran d'accés i descàrrega exclusius per als alumnes del programa. La plataforma garanteix l'atenció i la comunicació permanent entre els alumnes, la coordinació i el professorat del programa, permetent una formació continua al llarg del curs. Així l'alumne trobarà avisos, horaris, correus electrònics i fòrums temàtics a més de materials d'ampliació i de casos pràctics.\nVisites a hotels i centrals hoteleres: Per tal de verificar i contrastar tots els coneixements assolits, puntualment es realitzen visites a hotels i a centrals de cadenes.\nPràctiques en cadenes hoteleres: La realització de pràctiques són obligatòries, tot i que existirà la possibilitat d'acreditar-les per aquells alumnes amb experiència prèvia. L'objectiu és adaptar-les individualment per tal de complementar de la millor manera possible el perfil professional de l'estudiant en funció de la seva experiència prèvia i orientació professional futura que desitgi.\nIndiscutiblement un dels principals actius d'aquest programa és la riquesa d'experiències aportades pels propis participants. Per aquest fet, el professorat dinamitzarà les classes, estimulant la participació activa dels alumnes i fent sorgir el debat entre tots els participants, atès que l'actitud dels estudiants i la seva intervenció en els debats són fonamentals per afavorir l'intercanvi d'opinions i la contrastació dels temes tractats.\nPlans de carrera en cadenes hoteleres\nEl programa MBA en Gestió Hotelera disposa de places en plans de carrera de cadenes hoteleres espanyoles per a alguns dels seus alumnes. Per a beneficiar-se d'aquestes places els alumnes interessats hauran complir els requisits preestablerts a cada cas.\nAquest programa permet obtenir gradualment diverses titulacions:\nMBA en Gestió Hotelera de la Universitat Autònoma de Barcelona cursant la totalitat del programa, incloent-hi les pràctiques en empresa i realitzant la Tesis de Màster.\nCertificats d'assistència de l'Escola de Postgrau de la UAB per a les persones que realitzin un o més mòduls en format de cursos d'especialització.\n*Nota: Les persones sense titulació universitària però amb experiència suficient acreditada només tindran dret a certificat d'assistència.\nAdmisi�, Inscripci� i Matriculaci�