25 Idees de decoració al soterrani per crear un espai de vida multifuncional - el bloc nzLlegir Més\nPrincipal el bloc nz 25 Idees de decoració al soterrani per crear un espai de vida multifuncional\nTant si el soterrani és una habitació petita com si ocupa un pis complet de casa, hi ha moltes opcions a l’hora d’utilitzar l’espai de manera eficaç. Maximitzar l'eficàcia també suposa treure el màxim partit a la sala, cosa que podria suposar la creació d'emmagatzematge funcional per a decoracions que s'utilitzen rarament o afegir una habitació familiar útil. Aquestes idees de decoració del soterrani ofereixen maneres d’expandir com viviu i utilitzeu l’espai amb vosaltres i la vostra família.\nPrimer, penseu en el que necessiteu de l’habitació. Voleu col·locar els visitants fora de la ciutat en una còmoda habitació, fer una escapada amb els amics o crear la sala de jocs per a nens? Siguin quines siguin les vostres necessitats i necessitats, hi ha moltes idees de decoració que us ajudaran a fer-ho realitat.\nEl soterrani, però, sovint pot ser un espai més difícil de remodelar, ja que sovint és una habitació sense acabar. Independentment de com sigui de foscor i de previsió del vostre espai, tenim un bon grapat d’idees per a la decoració del soterrani que us ajudaran a crear una habitació que us agradarà passar temps.\nDecidiu quin aspecte funciona millor\nUn cop calculat el vostre pressupost i com voleu utilitzar l’espai, determineu un pla que us ajudarà a executar-lo. Si voleu crear una habitació de convidats, probablement també voldreu afegir un bany i caldrà planificar-lo en conseqüència. Si el vostre espai és gran, podeu dividir-lo en diverses habitacions que atenguin necessitats diferents, siguin quines siguin. Si és petit, encara podeu utilitzar-lo per a diverses funcions amb una planificació adequada.\nEls colors forts i atrevits criden l’atenció afegint drama, però també fan que l’espai es vegi i se senti més petit. Utilitzar-los al soterrani pot fer que els sostres semblin més baixos i que les parets tinguin la sensació de tancar-se. En lloc de confiar en colors neutres clars com el gris, el taupe i el blanc que fan que l’espai se senti més extens. Utilitzeu colors similars per a mobles més grans, com ara prestatges, sofàs i taules. Afegiu color i caràcter als vostres accessoris i revestiments, com ara coixins, cortines, catifes i gerros.\nTrieu el concepte obert\nSi el soterrani es troba al costat més reduït, manteniu la zona oberta evitant afegir parets. Defineix diferents espais o zones mitjançant el color i la decoració perquè el soterrani pugui servir bé per a múltiples propòsits. Per exemple, la meitat del soterrani pot convertir-se en una zona de relaxació per a adults si està ancorada per una secció còmoda, una gran catifa d'àrea i una il·luminació amb interruptors de menor intensitat. L’altra meitat pot ser una zona d’artesania amb una taula gran i resistent, prestatges d’emmagatzematge i una il·luminació de tasques més brillant.\nMireu la Llum\nLes finestres del soterrani solen ser més petites que en altres llocs de la casa, ja que l’espai és parcial o totalment subterrani. La il·luminació no només farà que la sala se senti més gran, sinó que la llum brillant compensarà la falta de finestres. L’enllumenat encastat estalvia l’habitació, encara que és possible que no tingueu espai (o pressupost) del sostre per acollir-lo. En lloc d'això, utilitzeu aplicacions de paret, làmpades de taula i llums de terra. Per reflectir la llum, penja miralls estratègicament a l’habitació.\nCreeu solucions d'emmagatzematge\nTot i que el soterrani també pot tenir un propòsit superior, sovint acaba servint com a àrea d’emmagatzematge general. Incorporeu prestatges i armaris i assegureu-vos que les unitats d’emmagatzematge vagin des del sòl fins al sostre per assegurar-vos que treureu el màxim rendiment al vostre espai. Compreu mobles que facin un servei doble, com ara els otomans amb un compartiment ocult o les taules laterals amb calaixos. Dediqueu un extrem del soterrani a l’emmagatzematge general amagant aquesta zona amb una coberta de paret del sostre del mateix color que les parets del voltant.\n30 Interiors d'inundació de finestres a terra amb llum natural\nCom crear la sala de jocs definitiva\nCom mantenir viu el vostre arbre de Nadal i tenir bon aspecte tot el desembre\n38 Tyndall st, baix hutt3\nCoses i fets per determinar els burgers | Directe des de les boca d’intrusos\nEsquema interior monocromàtic de Daring: “Home in Black Serenity” a Taipei\nPer això, haureu de dissenyar la vostra llar des del pis


Albert Serra debuta al teatre alemany amb “Liberté” | Bonart\nAlbert Serra debuta al teatre alemany amb “Liberté”\nEl director de cinema banyolí Albert Serra va estrenar a Berlín l’obra teatral ‘Liberté’, una nova producció que compta amb la col·laboració de l’Institut Llull. És el primer gran espectacle de l’artista català en territori germànic i s’han programat 6 funcions entre febrer i març a la Volksbühne de Berlín. El prestigiós teatre també projectarà els films Els tres porquets i Història de la meva mort, tots dos dirigits per Albert Serra.\nAmb aquesta nova producció, de la prestigiosa Volksbühne, Andergraun Films i la col·laboració de l’Institut Ramon Llull, Albert Serra torna a l’escena teatral i fa el seu debut a Alemanya. Conegut pels seus controvertits retrats de Don Quixot, Lluís XIV, Hitler i Goethe, el director ara crea la seva història entorn un segle XVIII utòpic. Poc abans de la revolució, un grup de lliurepensadors francesos s’uneixen per exportar el llibertinatge a Alemanya, una filosofia basada en el rebuig de les restriccions morals i qualsevol autoritat. Però els alemanys, amb la seva idiosincràsia, encara no estan convençuts d’una tendència tan radical, per la qual cosa l’ambiciosa Duquessa de Valselay desenvolupa algunes estratègies sofisticades i grotesques per millorar el màrqueting del llibertinatge.\nEl director de cinema treballa amb actors de la Volksbühne i també amb artistes de gran prestigi internacional com Ingrid Caven, Helmut Berger, Anne Tismer, Stefano Cassetti, Johanna Dumet, Ann Göbel, Leonie Jenning, Catalin Jugravu, Günther Möbius, Jeanette Spassova i Laurean Wagner. També hi haurà en el repertori, com és habitual en el treball de Serra, actors amateurs. També serà de segell català l’escenografia que inclourà vídeos d’Artur Tort, Ariadna Ribas i Xavier Pérez, el vestuari que anirà a càrrec de Rosa Tharrats i la música, que la posarà el gironí Marc Verdaguer.\nLa Volksbühne programa 6 espectacles durant els dies 22,24,25 de febrer i el 22 i 23 de març. El prestigiós teatre també projectarà la pel·lícula Història de la meva mort, dirigida per Albert Serra (el 27 de febrer) i Els tres porquets, obra creada per Albert Serra per la dOCUMENTA 13, amb la coproducció de l’Institut Ramon Llull.\nEl 2009 va ser triat per ser la icona del nou cinema d’avantguarda de la Quinzaine des Réalisateurs del Festival de Cannes i tres anys més tard, al 2012 fou un dels artistes seleccionats per participar a la dOCUMENTA 13 de Kassel on va presentar la pel·lícula Els tres porquets.\nA l’any 2010, col·labora en l’escena teatral al Teatre Lliure conjuntament amb Àlex Rigola en el cicle ‘radicals lliures’. Allà hi va estrenar dues obres: ‘Més enllà dels alps’ i ‘Pulgasari’. El 2013 va guanyar el Lleopard d’Or al Festival Internacional de Cinema de Locarno gràcies a la pel·lícula Història de la meva mort i l’any 2015 va representar Catalunya a la 56ena edició de la Biennal d’Art de Venècia amb La singularitat, un projecte impulsat per l’Institut Ramon Llull i comissariat per Chus Martínez.\nA la imatge, Singularitat d’Albert Serra que va representar Catalunya a la Biennal de Venècia.Liberté\nEtiquetes: Albert Serra · Biennal de Venècia · Libertè


El Govern licita les obres de l'escola Sa Forcanera per 4,6 milions d'euros - Diari de Girona\nEl Govern licita les obres de l'escola Sa Forcanera per 4,6 milions d'euros\nEl plec de clàusules preveu un termini d'execució de 12 mesos i l'objectiu és que el nou centre pugui entrar en funcionament el curs 2014-2015\nblanes | acn/ddg 13.07.2013 | 07:31\nEl Departament d'Ensenyament ha licitat les obres de l'escola Sa Forcanera de Blanes per un import de 4,6 milions d'euros i un termini d'execució de 12 mesos. Segons va informar l'Ajuntament de Blanes, d'aquesta manera es podran complir els terminis anunciats pel Govern, que preveuen que el centre pugui entrar en funcionament el curs 2014-2015. L'escola Sa Forcanera està en barracons des de fa anys i la construcció d'un nou centre ha estat llargament reivindicat per la comunitat educativa. Inicialment, estava previst que l'escola fos de tres línies però finalment serà de dues. L'escola de Blanes és una de les tres que Ensenyament es va comprometre a impulsar aquest curs.\nLes obres compten amb un pressupost de sortida de 4.658.285 euros, i la data límit per a la presentació d'ofertes tècniques expirarà el 19 de setembre de 2013. La previsió és que l'obertura de pliques per revisar les ofertes econòmiques es faci el 8 d'octubre però, segons va informar l'Ajuntament, encara es desconeix quan s'adjudicaran les obres.\nEl termini d'execució de les obres és de 12 mesos. L'alcalde de Blanes, Josep Marigó, va celebrar que el Govern compleixi amb les previsions que han de permetre que l'escola nova sigui una realitat per al curs 2014-2015. L'escola Sa Forcanera és una de les tres que Ensenyament va incloure a principis de curs en el pressupost per a construcció i rehabilitació de centre. A banda de l'escola de Blanes també hi havia l'Escola Pericot de Girona i l'escola Montserrat Vayreda de Roses (Alt Empordà).\nEl nou edifici de l'escola Sa Forcanera de Blanes es construirà a un solar cedit per l'Ajuntament de Blanes situats al Pla Parcial Costa Brava. La nova escola tindrà dues línies, tot i que inicialment estava previst que fos de tres, i ocuparà una superfície de 3.639 metres quadrats dins el terreny de 10.475 metres quadrats.\nEl projecte ha de permetre la posada en marxa de la zona infantil abans d'acabar les obres. Es construirà fent servir alguns elements prefabricats, cosa que ha de fer possible que la part d'educació infantil es pugui lliurar abans d'acabar totalment l'obra. Les actuacions que s'hauran de dur a terme seran: aplanament del terreny segons cotes de projecte, estabilització dels límits nord i est del solar, construcció de l'edificació, finalització de l'edifici d'educació infantil i posada en funcionament, finalització de la resta d'equipament i urbanització tant de l'interior com de l'exterior de la parcel·la.\nL'edifici es constitueix en tres blocs. El primer bloc acull les aules d'educació infantil amb planta baixa, tres patis protegits pel joc dels infants amb un annex per a la biblioteca i les aules de reforç i desdoblament. El segon bloc consta de planta baixa i primera planta on hi ha l'educació de primària, la zona de serveis i les aules en planta baixa i primera, creant un pati tipus claustre. Finalment, el tercer bloc inclou la sala polivalent, el gimnàs i l'AMPA. Tots tres blocs estan units per una gran coberta que crea una zona porxada polivalent.


Festival de Nadal a la plaça de Catalunya (Barcelona). Activitats Barcelona\nFestival de Nadal a la plaça de Catalunya (Barcelona)\nFestival de Nadal a la plaça de Catalunya\nTots els dies de 17:00 h a 20:15 h Entrada Gratuïta Cal inscripció prèvia\nexcepte 24 de desembre de 21:00 h a 21:40 h\nEntre el 19 i el 30 de desembre, la plaça de Catalunya de Barcelona és l'escenari del Festival de Nadal, que inclourà més de vint projectes culturals diferents en una programació de més d'un centenar d´activitats per a tots els públics.\nTardes culturals. Una celebració artística i expressiva no tan sols de Nadal, sinó també del mateix fet de viure. Músiques i projectes escènics nascuts a la nostra ciutat, que representen la diversitat i la pluralitat artística de Barcelona. Sons afroamericans, afrollatins o indies acompanyats de propostes escèniques vinculades al circ contemporani i a la diversitat coreogràfica. I tot això en una versió nadalenca per celebrar i compartir els valors des de les arts i la cultura.\nCompanyia Moveo, PSIRC, Ariadna Peya, Adrián Vega, Ester Guntín,\nAndrea Jiménez, Violeta Iriberri, Elvi Balboa i la brass band Hip Horns.\nVespres universals. Cada vespre podrem gaudir de l´espectacle de format mitjà convertit en arts de carrer de mans d´una companyi a\nque domina un llenguatge modern, radical, multimèdia, simbòlic\ni oníric. El Conte de Nadal de Charles Dickens en una versió contemporània i multimèdia.


L´Alcalde de L’Arboç, Joan Sans i els regidors Alfons Ribas i José Tauste, han rebut al consistori als 11 treballadors i treballadores que des del passat 28 de juny formen part de la plantilla de l´Ajuntament a través dels Plans d´Ocupació del SOC. La convocatòria va ser de 9 places de peó d´obra i 2 d´auxiliar administratiu.\nDurant els sis mesos següents les 9 persones adjudicades amb el pla de peó arranjaran instal·lacions municipals pintant algunes zones del consistori, la Casa de Cultura, l’escola bressol i el CEIP Sant Julià. A més, eliminaran les humitats de l’escola de Puntaires de l’Arboç i a la Urbanització de Santa Llúcia milloraran i renovaran la senyalització tant vertical com horitzontal i adequaran el paviment dels carrers.\nLes dues persones adjudicatàries dels plans d´auxiliar administratiu s´encarregaran de tasques dedicades a la promoció i desenvolupament turístic.\nEls plans d´ocupació van adjudicar-se el passat 28 de juny i per optar a ells els candidats van haver d´estar en situació d´atur i estar inscrits al SOC; així com no haver participat en cap pla d´ocupacióde més de sis mesos en el transcurs dels 18 mesos anteriors. Calia,a més, tenir un perfil professional relacionat amb els llocs de treball oferts, tenint preferència aquelles persones que havien participat en accions formatives relacionades amb sectors estratègics, emergents i innovadors; el joves fins a 30 anys i els treballadors i treballadores amb discapacitat o amb risc d’exclusió social.


EL BLOG D'EN TXABI: septiembre 2011\nEn acabar de currar, avui, he decidit que descansaria, que no aniria pel club, ni sortiria a córrer pels voltants de casa. He pensat que després d'un dissabte, dilluns i dimarts, amb un recorregut total de 16 quilòmetres corrent i 10 pedalant ja n’hi havia prou per ara; demà ja serà un altra dia... fins i tot em pot tocar la “649” aquest vespre i la meva vida acabi donant un gir per complert i em dediqui, amb la Marta, a anar voltant pel món per poder córrer per llocs inimaginables -i inaccessibles- ara mateix (perquè... us imagineu poder córrer per Hawaii, fer un bon tros per la Muralla xinesa corrent, o un trecking per l’Himàlaia, la Patagònia, o córrer per camins forestals per Kenia o Etiòpia, o arribar-se fins els monumentals moais de la illa de Pasqua, o córrer per boscos al Canadà... poder gaudir corrent per tots aquests llocs, i molts més, sense que la cartera se’n ressenti ?).\nPA NEGRE (que no “pan negro”) ha estat escollida avui -per pura coherència desprès de la inesperada -en la capital del reino- pluja de Goyas- com la pel·lícula que representarà al cinema espaÑol als “Oscar” d’aquest any. Quin mal de ventre els hi haurà entrat “del Ebro p’allá”: un tràngol difícil de digerir, eh ?. Només heu de veure “l’entusiasme” amb el que han rebut avui la noticia a Madrid quan ho han fet públic (no us perdeu el final d’aquest vídeo de quan ho han anunciat: patètic !).\nEmocionat, ja m’imagino la nit de la cerimònia quan passin -com és costum- un trailer de la pel·lícula, i soni durant un minut -al menys- el català al Teatre Kodak de Los Ángeles; sonarà allà... i a tots els milions i milions de televisors de tot el món que ho veuran, ja sigui en directe o en diferit.\nI ja ni us explico " l'èxtasi " si el nom de “PA NEGRE” sona tot seguit del sempre inquietant i esperat...\n…tarda nit d’exercici mixt.\nAmb una calor gaire bé de ple mes d’agost, he passat tot el matí a Girona, entre d’altres coses “a desfacer un entuerto” amb un client que ens volia “chulear”; i p’a chuleos estoy yo, con la que está cayendo... Prova superada !.\nDesprés de dinar pel camí, de baixada he fet una paradeta a mitja tarda a Caldes de Montbui (bussines it's bussines) i passades les set he arribat al club:\n10 quilòmetres en bici, i 3 corrent (una “mini-duatloneta”, que dic jo), corrent els dos primers quilòmetres a 5:00 i l'últim a 4:36. Bé.\nVull que arribi el freeeed !!!.\n(C.Q. 1.208 132-564-644)\n… a aquestes hores (08,30 del matí) ja feia una bona estona que, sota una persistent pluja, corria la meva primera Marató pels carrers de Berlín, immers entre més de 42.000 corredors.\nI com que aquest any jo no hi he anat, l'espavilat d'en Patrick Makau ha aprofitat per batre el rècord del món de marató. Quin paio !.\nEl guanyador ha estat en Patrick Makau, de Kenya, en un estratosfèric temps de 2:03:38, establint -sota un sol de justícia- un NOU RÈCORD DEL MÓN (que estava en poder del gran Haile Gbreselassie des de l’any 2008, i que avui, a un terç d'acabar, s'ha hagut de retirar per problemes estomacals); un temps, el del guanyador d’avui (que ja va guanyar també l'any passat) moooolt allunyat -en menys, és clar- dels meus excel·lents 4:13:29 correguts sota la pluja l’any passat (beneïda pluja... perquè amb sol, segur que no acabo la meva primera marató ni de conya !).\nDestacar la brillant i molt meritòria participació, i resultat, d’atletes espanyols. Si no contem els quatre keniates de sempre, i un anglès que s’ha colat pel mig, en Ricardo Serrano ha arribat en sisena posició, amb un temps de 2:13:32 (a 9’54’’ del guanyador) i en Pedro Nimo, setè, a només 2” d’en Serrano. Enhorabona a tots dos.\nLo d’aquest Barça comença a ratllar en lo escandalós !\n(... sortosament per a nosaltres).\nEn Leo ja porta 8 gols en cinc partits de Lliga (cap de penalty) i “el ric i guapo” 7 (però 3 de penalty). Imagineu-vos, per un moment, que algun dia -encara que fos de casualitat- ens xiulessin algun penalty a favor…\nAmb quins ànims arribarà el proper equip al Camp Nou si el d’avui, l’Atlético de Madrid, que només havia rebut 1 gol en els quatre partits anteriors i que venia “en plan gallito” se n’ha endut 5 ? (amb 3 gols d'en Leo, en el que és el seu vuité "hat-trick" amb el primer equip del Barça).\nCom diu el titular de no sé quin diari digital esportiu,\n“la Pulga” (Messi) se comió al “Tigre” (Falcao).\nQue passi el següent...\nSentència de l'Albert dilluns passat, a compta del meu pobre resultat a La Cursa de La Mercè:\n- El que et passa, Txabi, és que "t'estàs amariconant" corrent a la cinta a velocitats tan lentes...\nI potser té raó: m'he acostumat a anar fent 10 quilòmetres a ritme “marató”, a 6:00, i després em costa accelerar aquest ritme a les curses.\nPer intentar “desamariconar-me” una mica, avui he començat a posar-hi fil a l'agulla: han tornat les sèries !.\nI una sèrie relativament ràpida: he completat 6 quilòmetres:\n5 quilòmetres, fent cadascun d'aquests 5 quilòmetres en dos trams: 250 metres a 6:00 i 750 metres a 4:36 (a 10 i 13)\ni el darrer quilòmetre fent els primers 250 metres a 6:00 - i els darrers 750 metres a 4:16 (a 10 i 14)\ncompletant la sèrie en 29:35 i cremant 510 calories. He acabat bastant fos, empapat... però content, sense molèsties.\nPer poc que pugui, a partir d'ara només faré sèries; més curtes o més llargues, però sèries. Sí que he notat avui, però, que el ritme durant el temps de recuperació (6:00) era massa lent. Els propers cops, la sèrie la faré a 5:27 en lloc de a 6:00 i a 4:36. I la alternaré altres dies amb una sèrie, més ràpida, però de dues tirades de 500 metres, a 5:00 i a 4:16 (a 12 i 14).\nEstà jugant el Barça i estem perdent 2-1 a València... però queda temps, moooolt de temps encara (els del “guapo, ric, excel·lent jugador i envejat” han empatat a Santander).\n… a favor o en contra de la mal dita “Fiesta Nacional”; però a mi m'agrada el cartell anunciador de la última “corrida de toros” que es farà a la plaça de braus Monumental de Barcelona ( ...al menys fins que el PP digui el contrari i declari aquesta barbàrie com a “espectáculo de interés nacional”).\nI no soc fan d’en Miquel Barceló, precisament...\nJa he esmorzat; el dia s’ha llevat, sortosament, fresquet; no sé apreciar si ha plogut o no aquesta nit, o si les rajoles que veig mullades al jardí ho estan pels aspersors (els varem instal·lar per si algun dia ve en Mourinho a celebrar alguna cosa...).\nEl que sí que ja no hi ha qui ho canviï és que:\navui és diumenge, és 18 de setembre, hi ha Cursa de La Mercè... i que jo la correré amb els companys.\nEl genoll ? de moment no ha dit ni ase ni bèstia. Tot sigui que, en començar a córrer, li doni per “despertar” i tocar-me els nassos. Esperem que no.\nI és que mira que en som de "CAGADUBTES" els culés a les primeres de canvi, eh ?.\nCom es pot desconfiar d'aquest equip, d'aquests jugadors, de la seva insaciable ambició, del seu voler guanyar-ho tot sempre... ?.\nJO VULL CÓRRER DEMÀ\nLA CURSA DE LA MERCÈ . . . !!!.\n(ara per ara, molèsties mínimes, insignificants, al genoll; veurem demà què tal en córrer… però aquesta propera setmana demanaré hora, sens falta, al traumata…).\n… per poder córrer la cursa diumenge !. Ja ho tinc tot preparat: el dorsal, la samarreta Tribanda, el pantaló, els mitjons, la visera, el rellotge, el xip...\nEm nego a no poder córrer-la !.\n(aquesta tarda no he sentit gens de dolor: crec que he encertat abans quan deia que creia que “algo roto anda suelto por ahí” i depèn del lloc on s’encaixa, em fot la punxada...)\nI si finalment no corro la Cursa de la Mercè, avançaré en la lectura de “Si a los tres años no he vuelto” que aquesta tarda he començat.\nA veure si podré\nlluir-la o no...\nDoncs, sí que anem bé !. El genoll esquerra és, precisament, el que em vaig operar del menisc l’any 2006 (en paraules del traumata que em va operar: “Txabi, tenies el menisc posterior totalment trinxat, esmicolat !”). Lo collonut del cas és que no em fa mal “de continuo”. Per exemple, m’he llevat amb “dolorcito”; per feina, avui he caminat força aquest matí i fins migdia i, contra el que cabria esperar, en anar-se “escalfant”, el dolor ha anat remetent. I després, a estones va, a estones ve. M’acabo de prendre un antiinflamatori, a veure si remet (... però si és menisc, poca cosa farà).\nAhir vaig anar tot el día en cotxe, puto cotxe. I jo que crec que la història ve d’aquí: pujant i baixant del cotxe deuria girar malament el genoll i “el cachito de menisc” -que deu estar esberlat- se’m va moure de lloc i ara s’ha quedat allotjat en una zona que em produeix aquest dolor... Perquè quan vaig pujar ahir a la cinta no tenia cap tipus de dolor: em va venir de repent, de cop, quan gaire bé portava 2 quilòmetres corrent. És clar que també hem de tenir en compta, i no oblidar-nos, de la variant + 54 (*)\nPer cert, aquest matí he tancat una molt bona operació comercial, he donat un bon cop (...lo que viene a ser "un gran pelotazo") i m'he regalat uns retrovisor nous per la meva Triumph. Me'ls he guanyat !.\n(*) +54 ... i camí ja dels 55.\nPer primer cop, des de que corro, he tingut que baixar de la cinta per un fort dolor al genoll, una punxada; no podia seguir corrent. Ha estat un dolor intens, que "no m'aguantava la cama", a la part interna del genoll esquerra. Preocupant. Si la cursa de la Mercè fos demà, no la corro ni en conya!. Ara, quan acabi d'escriure, em posaré gel al genoll, per indicació de l'Albert, que m'ha fet baixar de la cinta en quan m'he queixat i m'ha dit que anés cap a la bici... a veure què tal. Cap problema, perquè he acabat fent 10 quilòmetres sense molèstia al genoll.\nVeurem cóm evoluciona el tema d'aquí a diumenge...\n(C.Q. 1.162 127-544-618)\nUn matrimoni escocès guanya el premi més gran de la historia de Euromillones\nEls guanyadors dels 185 milions de euros (trenta mil vuit-cents milions “de les antigues pesetes”) donaran la volta al mon.\n(imagineu-vos fent, al terra d'una graaaan sala, trenta mil vuit-centes "muntanyetes" d'un milió de "pesetes" cadascuna... què, no, a que no us ho imagineu ?).\nEn una entrevista asseguraven que "ara tenim que planejar bé les coses, fer-les amb tranquilitat".\n- La única “extravagància” que, de moment, pensem fer és comprar un palco al Camp Nou.\n(Particularment, em sembla gaire bé immoral que -sense fer rés- algú guanyi tants, i tants, i tants, i tants diners, però...).\nAcaba d'empatar el Milan, i el partit s'acaba...\n... és savi; se les sap totes !\n- "El que comença malament... acaba malament”\n- "La primera, en la frente..."\n- "Se’t queda cara de bobo"\n... i fer el capullo, també. Avui, en sortir de dinar de casa els pares, he anat durant uns sis metres en direcció contraria; sense que serveixi de justificació, dir-vos que el carrer de casa els pares és de baixada i va, a sobre, cara avall, així que la moto l’haig d’aparcar “cara amunt” perquè s’aguanti bé amb el caballet lateral; i, encarada tal i com està, quan marxo vaig sempre aquests sis metres cara amunt en direcció contraria (a poquet a poquet i amb molt de compte). Doncs bé, en entrar al carreró de dalt (de menys de 60 metres de llarg)... zas ! dos cotxes patrulla de la Guardia Urbana i un cotxe de Mossos d’Esquadra (pel que és veu, hi ha hagut un problema en un pàrquing d’una de les cases). També és mala llet, eh ?. Crec que se m’han rifat entre ells per veure quin dels sis agents de l’autoritat me la fotia. A sobre, com que era a migdia, m’han fet bufar (tranquils, que he donat un miserable 0,03); però els 90 euracos no me’ls estalvia ningú (bé, 45 si pago abans de 15 dies).\nVa, me'n vaig cap el Estadi, que hi ha Champions !.\nCooollons quin dia porto ... !.\nUs sona això ?: BLAUGRANA al vent, un crit valent...\nEn algun lloc diu: “NEGRE” al vent, o “FOSFORITO” al vent, o “MANGO” al vent ...?.\nVal, sí, d’acord: per normativa federativa l’equip ha de tenir una segona samarreta... però només per casos de coincidència de colors amb l’equip rival; el Barça és :\ni, NOMÉS ocasionalment, ha de ser la segona samarreta la que ens representi a El Sadar, a Mallorca, o contra el Getafe... i para de comptar; així que... què cony fotíem dissabte passat jugant de NEGRE enfront d’un equip que anava de blanc i blau ?.\nJa n’estic fins els collons d’aquest tema !.\nA la gent sembla que li agrada la d’aquest any, la negre: bé, cap problema: que se la comprin (ara que, ja veureu lo “animada i colorista” que estarà part de la graderia aquest vespre, plena de samarretes negres...); l’equip ha de jugar SEMPRE de BLAUGRANA mentre així ho permeti “el señor colegiado” o el mateix Reglament. És la nostre imatge !.\n-NIKE, recordeu: BLAUGRANA !!!\n-SANDRO, recorda: BLAUGRANA !!!. O és que els de Nike tenen algun membre a la NOSTRA Junta Directiva ? o és que hi ha algun acord amb els nois d’ Oregon que no coneixem ?. Espero no arribar mai a veure jugar el Barça amb la segona samarreta al nostre propi Estadi ! (...perquè ja n’hi hauria per llogar-hi cadires !).\nSegon cop que poso aquesta imatge.\nSi us hi fixeu bé, n'hi ha alguna de blaugrana...\nAmb la tirada, merescudíssima, que te d’uns anys ençà el nostre Barça s’haguessin comprat milers i milers de samarretes BLAUGRANA (amb la “lògica marqueting” de la variació any rere any en el seu disseny, però BLAUGRANA al cap i a la fi, per poder vendre’n cada any a gent nova). Serien samarretes que la gent guardaria i lluiria anys i anys (perquè no tots ens comprem la nova de cada any... quantes en corren encara per l'Estadi de les Kappa de l’època d’en Guardiola, Stoichkov, Baquero, Laudrup, Nadal, Romario i companyia !). Ara, en canvi, la graderia i els carrers semblen “un collage” multicolor, on hi arribes a veure fins i tot alguna samarreta blaugrana. Quina llàstima !.\n¿ Recordeu les molt admirades i lloades per tothom “onades humanes de GENT BLAUGRANA” a Basilea’79 o a Wembley’92...?; doncs contrasteu-les ara amb l’aspecte “tutti colori” que oferien les graderies i els carrers de Paris 2006, Roma 2009 o Wembley 2011. No hi gaire bé color ! (... blaugrana, vull dir).\nNo vull ser, o semblar, un "talibán integriste blaugrana" però...\nJA N’HI HA PROU DE "PRENDRE'S PEL PITO DEL SERENO" ELS NOSTRES COLORS, COLLONS !.\nHe pogut arribar d'hora al club i, sense pensar-ho gaire, m'he pujat a la cinta per fer una recuperació activa després de la sortida matinera d'ahir; i com a “castig” per haver fet ahir els darrers 2 quilòmetres i pico caminant, he fet una suau sèrie in crescendo de 6 quilòmetres corrent:\n2 a 6:00, 2 a 5:42 i els 2 darrers a 5:27\ncremant unes bones 530 calories en poc més de 34:20.\nContinua fent calor, molta calor, una calor enganxosa... que si aguanta així fins diumenge, farà de la Cursa de la Mercè una prova “amb valor afegit”.\n(C.Q. 1.150 126-534-616)\n- Marta, quina hora és ?.\n- Les vuit.\n(escena representada avui diumenge, a Sant Feliu de Guíxols, i evidentment, des del llit).\nUns set o vuit minutets de dubtes, de fer el mandra... i al final, samarreta, pantalons, sabatilles i a córrer. Eren un quart i cinc de vuit quan -amb el cel encapotat, però ja amb una humitat de mil parell de collons- he començat a córrer des de dalt de tot del Cap Ducal, per anar a buscar la part alta del Camí de Ronda, per arribar-me fins a la platja de Sant Pol, per continuar altra cop pel Camí de Ronda i fins a platja de La Conca; trajecte fet en 20 minuts clavats. Un estiraments, amb el sol ja lluitant per aparèixer entre els núvols, i a desfer el camí (per cert, força ple de gent per l’hora que era). En arribar altra cop a Sant Pol -ja amb el sol ben present i “picant”- he fet la resta del camí de tornada -cara amunt- caminant a bon ritme.\nQuè bé poder córrer per la Costa Brava, i tan a ran de mar !.\nI el proper diumenge, La Cursa de la Mercè.\n(C.Q. 1.144 125-534-610)\n… però avui, més ràpid.\nHe arribat tard al Club com per poder sortir a córrer amb els companys. Així que, tot i que la temperatura que feia a la sala era infernal, m’he pujat a la cinta amb una única intenció: trencar amb aquesta tendència en la que darrerament he entrat, que no és altra que la d’anar “al trote cochinero”, a ritme constant de 6:00 minuts el quilòmetre, perquè és perillós per a mi perquè m’hi acostumo ràpid. Sense tornar a les sèries, encara, sí que he deixat “el trote cochinero aparcat”: he fet 2 quilòmetres a 5:27, uns altres 2 quilòmetres a 5:00 i un darrer quilòmetre a 4:36, per acabar cremant 437 calories en 25:37 minuts; gaire bé 4 minuts menys que dilluns...!. M’haig d’acostumar a no córrer mai, a la cinta, per sota de 5:27; haig de poder instal·lar-me en el 4:36 com a velocitat "normal meva", perquè tinc la sensació que he “agafat més fondo”, però que he perdut velocitat, i això s’ha de capgirar.\n(C.Q. 1.137 124-534-603)\nAVUI, UN “ESCALFAMENT” CORRENT 5 QUILÒMETRES…\n… a la cinta per “desenrampar” els músculs de les cames, els sòleus sobre tot (o sigui, he fet allò que en Pau en diu “fer una recuperació activa post cursa"). Una bona suada de 30 minuts exactes per fer 5 quilòmetres a ritme "trote cochinero" de 6:00, i cremant unes molt necessàries 440 calories, perquè no hi ha manera de treure’m de sobre els dos quilets “i pico” que se m’han adherit a la panxa i a la cintura com unes paparres aquest mes d’agost ! (crec que és això el que, quan corro, em passa factura... entre d’altres motius). Per cert, el genoll no m'ha molestat gens avui corrent (la gràfica aquesta és merament decorativa; no te rés a veure amb el què he fet...).\nEntre els 21 d’ahir i els 5 d’avui, el compte quilòmetres particular queda així:\n(C.Q. 1132 123-534-598)\nAquesta nit, en plena mitja nit, i mentre dormia... “he vist la llum”:\n-Txabi, recorda que quan has traspassat la línea d’arribada, el crono marcava 2:03 i pico…\nI és clar, ja sé el que ha passat !: a la sortida NO hi havia catifa de control de temps (com sí que hi ha quan és Champion-Chip qui controla els temps). Així que, per a l’organització, tots els corredors hem sortit plegats a la mateixa hora, en el mateix temps. I és clar, jo, que he sortit del darrera, molt del darrera, “m’he menjat” al final 2’14” de més (segons la organització) pel que fa al meu temps a la Mitja.\nPer tant, el meu temps real d’ahir, el “fetén”, és el que jo em vaig cronometrar:\nPerquè, sí, era la primera cursa de la temporada... pero no estamos tan mal !.\nJa tinc el dorsal i el xip. Finalment no ens han donat cap xip blanc; el que ens han donat és aquesta cinta de paper, amb banda magnètica incorporada, que has de portar “com si fos una llaçada” als cordons; també en portaven una d’igual els corredors de la Mitja Marató de Nova York l’any en que hi vaig córrer. Sincerament, jo prefereixo el meu xip grop habitual, portat ajustat al turmell amb la banda elàstica, com faig sempre.\nAquest vespre tornaré a fotre’m el gran plat de pasta habitual (me’n deixaré fins i tot una mica per demà esmorzar), una mica d'embotit, alguna coseta de làctics i un plàtan.\nEl compte enrere de la Mitja Marató de Sabadell s’acaba; comença la temporada !.


Benvingut a la casa de Alhaurín - Mireia Pla Interiorista\nUna finca antiga en un poble de Màlaga reformada i dissenyada per complet pel nostre estudi.\nEls seus propietaris, una parella establerta a Londres i amb dues filles buscaven el seu refugi en aquest poble assolellat i tranquil.\nS’ha distribuït per complet els interiors i canviat l’aspecte exterior de la finca. S’ha plantejat una casa oberta amb grans vidrieres per connectar amb l’exterior, a més de distribuir espais diàfans per a les zones comunes.\nEs buscava una llar contemporani, però alhora rústic i mediterrani. Hem utilitzat microciment per a terres i banys, fustes rústiques per atorgar robustesa i una decoració amb peces i art més contemporànies i modernes barrejant altres d’estil ètnic.\nEstilisme: Beatriz Aparicio


S’inaugura ‘Els tebeos: fàbrica de somnis ’ amb una setantena exemplars - El Periòdic d'Andorra\nS’inaugura ‘Els tebeos: fàbrica de somnis ’ amb una setantena exemplars\nProp de cinquanta persones es van aplegar a l'Ambaixada per gaudir de l'exposició\nObertura de l’exposició ‘Els tebeos: fàbrica de somnis’. | ANA / B. N.\nL’exposició Els tebeos: fàbrica de somnis va ser inaugurada ahir per l’ambaixador d’Espanya a Andorra, Manuel Montobbio, i el coordinador massanenc Joan Piera. L’esdeveniment va aplegar una cinquantena de persones i per ara la mostra es mantindrà oberta al públic de forma gratuïta fins al 20 de novembre, de les 17.30 a les 20.30 hores.\nAmb una setantena d’exemplars espanyols de la dècada dels anys 40 i 60, l’esdeveniment s’emmarca dins el programa d’activitats que l’Ambaixada espanyola realitza durant tota la tardor i persegueix una doble finalitat. I és que com va remarcar Piera, per una banda es commemora l’exposició que l’ambaixada ja va realitzar ara fa vint anys coincidint amb el 100è aniversari del còmic a Espanya, i alhora s’actualitza la mostra precedent i es fa un repàs de l’evolució del gènere en l’àmbit de les publicacions espanyoles.


Es reclama una llei que protegeixi el mecenatge\nAteneu i CoNCA reclamen una llei que protegeixi el mecenatge\nA l'abril, l'Ateneu Barcelonès i el Consell Nacional de la Cultura i les Arts (CoNCA) van impulsar una declaració de Compromís amb el Mecenatge Cultural. En aquest document es demanaven mesures polítiques per impulsar la cultura, i sobretot, per garantir el seu finançament. L'element clau d'aquesta proposta era el suport a aquells particulars i empreses que financessin accions culturals. Ara, l'Ateneu i el CoNCA han presentat 400 adhesions a la Declaració. 153 representen a institucions, algunes d'elles tan rellevants com el Teatre Nacional de Catalunya, el Museu Nacional d'Art de Catalunya, Verkami, l'Institut d'Estudis Catalans, el Cercle de Lectura de Reus... I les 259 restants corresponen a particulars.\nLa Declaració reclama un major compromís de les institucions amb la Cultura. En primer lloc reclama que un 2% del pressupost de la Generalitat es destini a finalitats culturals. Però, sobretot, aposta per l'entrada dels capitals privats en el finançament de la cultura. Aquesta "aliança publicoprivada" hauria d'ajudar a la revifada de la cultura catalana.\nLa Declaració estableix que Catalunya s'hauria de dotar d'una llei equiparable a la dels països avançats del nostre entorn. De fet, el 2015 la Fundació Bosch i Gimpera, a instàncies del CoNCA i amb finançament de la Fundació Banc de Sabadell, va impulsar la redacció d'un estudi sobre el tema: Estat de la qüestió, propostes i recomanacions per al foment del mecenatge i el patrocini cultural a Catalunya. En aquest informe es deixava clar que els implicats en el tema reclamaven incentius fiscals per ampliar el mecenatge. Tot i que es recordava que Catalunya té "competències fiscals limitades", s'instava a incentivar les donacions: se suggeria establir l'exempció de tributar per als beneficiaris de les donacions, i establir deduccions progressives de la quota de l'IRPF als donants. També contemplava la possibilitat d'exonerar de tributar a algunes accions de micromecenatge. En canvi, aquest estudi es mostrava en contra dels avantatges fiscals extraordinaris que el Consell de Ministres atorga a algunes empreses que col·laboren amb les grans commemoracions.\nFoto de portada: Signataris de la Declaració de Compromís amb el Mecenatge Cultural.


Projectes · Escola Crespinell\nLanaspa-Giralt: Atenció a la diversitat\nDes de l’any 1990 la nostra escola realitza un projecte de col·laboració amb l’escola Lanaspa-Giralt, el “Projecte de Col·laboració Lanaspa-Crespinell”.\nConsisteix en compartir el màxim possible. La raó d’aquest projecte és el ferm convenciment que, treballant conjuntament, és l’única manera de garantir que l’educació especial i l’ordinària formin part d’un únic sistema educatiu de qualitat.\nLes activitats que compartim formen part del currículum obligatori de les etapes d’Infantil i Primària.\nAquest projecte, que forma part dels projectes Curriculars i Educatius d’ambdós centres, va ser guardonat amb el Premi Catalunya d’Educació 2002 que atorga la Generalitat de Catalunya com a reconeixement social a mestres, professors i professores, centres d’ensenyament i institucions impulsores de l’escola catalana.\nAixí mateix va merèixer el Premi Ensenyament de la Fundació Cercle d’Economia i Obra Social La Caixa al 2016.\nLes activitats compartides pertanyen a les àrees curriculars següents:\nEDUCACIÓ INFANTIL (Àrea Descoberta d’un mateix/a, Àrea d’educació musical, Àrea de llenguatge plàstic, Àrea de l’entorn natural).\nEDUCACIÓ PRIMÀRIA (Àrea del medi social i natural, Àrea d’educació física, Àrea d’educació artística (música), Àrea d’educació artística visual i plàstica).\nAl marge d’aquestes àrees compartim excursions, colònies, festes, setmana cultural, audicions musicals, pedagogia de l’espectacle, esbarjo diari, menjador escolar, etc.\nAquest projecte ha estat publicat al llibre “Cooperar a l’escola” de l’Editorial Graó.\nDes del curs 17-18 un aula de Crespinell està permanentment dins de de l’escola Lanaspa.\nIES Montserrat Roig: Atenció a la diversitat\nQuan els/les nostres alumnes finalitzen l’etapa de primària, les activitats compartides amb l’escola Lanaspa s’acaben.\nPer poder donar una continuïtat coherent amb el nostre ideari pedagògic ens calia assegurar la continuïtat escolar a l’etapa de secundària.\nPer això, teníem, des de l’any 2002, un “projecte compartit d’atenció a la diversitat amb l’Institut d’Educació Secundària Montserrat Roig”.\nEs va començar utilitzant l’aula de tecnologia i els serveis comuns un dia a la setmana, on un alumne/a de secundària de la nostra escola compartia l’àrea d’experimental i social amb els/les alumnes de primer d’ESO.\nDes del curs 2003-2004, els/les nostres alumnes de secundària estan en una aula de l’IES Montserrat Roig tots els matins amb la intenció de compartir algunes activitats, quan sigui possible, amb els/les alumnes de l’IES i utilitzar espais comuns.\nTambé es realitzen activitats per a potenciar les habilitats pre-laborals del nostre alumnat de Formació Laboral, iniciant un treball per al manteniment del pati de l’IES i tasques de jardineria.\nCentres ordinaris: Col·laboració Adulta\nEl nostre centre està compromès en fer possible un model escolar inclusiu que faciliti i afavoreixi la participació dels infants i adolescents amb discapacitat intel·lectual en les activitats i experiències que són comunes a tot l’alumnat.\nD’acord amb aquesta finalitat i en absoluta consonància amb la nostra pràctica educativa hem ampliant la nostra col·laboració a altres centres ordinaris més.\nLa nostra intenció és doncs continuar millorant la qualitat d’atenció de l’alumnat amb discapacitat des d’una perspectiva el màxim d’inclusiva.\nRealitzem sessions de formació als professionals dels centres ordinaris per tal que aprofundeixin no només en el tema de la discapacitat sinó també en quines estratègies i suports poden afavorir la participació dels infants i joves a les aules ordinàries.\nL’etapa de transició a la vida adulta és una etapa diferent i orientada a la sortida dels i les alumnes de l’escola, és a dir, orientada al futur laboral i social de l’alumnat.\nPel nostre centre, un dels objectius fonamentals és el de capacitar als i les nostres alumnes per a una vida i un treball el més autònom i independent possible.\nLa preparació per accedir al treball (sigui en centres específics o ordinaris) és un dels aspectes prioritaris que ens plantegem en aquesta etapa, per tant, és molt important definir els objectius i els àmbits d’actuació.\nEls continguts curriculars i les experiències dissenyades en aquesta etapa han de tenir molt present quines són les característiques de la seva comunitat, les característiques del mercat laboral (sigui ordinari o especial) i les condicions individuals del jovent (capacitats, necessitats, entorn).\nPer aconseguir una integració social i laboral donem prioritat als següents aspectes:\nAjust de les expectatives a la realitat\nCreació d’una auto-imatge adequada i realista\nProgrés en les habilitats socials\nAplicació de coneixements adquirits\nAjust dels recolzaments a les necessitats i capacitats dels i les alumnes\nEl currículum d’aquesta etapa es desglossa en els següents blocs:\nBloc d’habilitats acadèmiques aplicades\nBloc laboral (entorns laborals)\nBloc d’habilitats socials\nEls entorns laborals procurem que siguin externs al centre.\nPràctiques en centres ocupacionals\nPràctiques a Decathlon\nPer fer possible aquestes pràctiques tenim signats projectes de col·laboració amb:\nResidencial Els Telers: Aprenentatge i servei\nAquest projecte reflexa de forma fidel el Projecte Educatiu de l’escola que té com a objectiu proporcionar a l’alumnat formació i oportunitats més enllà de les parets del centre oferint situacions reals d’aprenentatge i de treball i donant la possibilitat de participar i col·laborar en la comunitat.\nEl tret distintiu del nostre centre i que dirigeix tot el nostre fet pedagògic és creure fermament que la diversitat és una font de riquesa i no pas un impediment i que el nostre alumnat, malgrat que tingui necessitats de recolzament intens i generalitzat, tenen el dret a compartir entorns i experiències amb companys/es sense discapacitat i per aquesta raó utilitzem tots els recursos disponibles per garantir aquest dret.\nD’altra banda, promovem l’educació global i integral. Per nosaltres és important que progressin en l’aprenentatge de les habilitats acadèmiques, però és igualment important que desenvolupin totes aquelles habilitats que els ajudaran a relacionar-se amb els/les altres, a desenvolupar-se com a persones i a tenir el màxim de benestar emocional.\nLa qüestió està en pensar quins suports necessiten els/les alumnes per progressar en els seus aprenentatges, per gaudir d’experiències positives que els proporcionin benestar i felicitat i que els permetin participar de forma activa com a ciutadans/es de ple dret. Volem garantir que tot l’alumnat obtingui resultats significatius i valuosos.


ABAST » Azucarera Ebro implanta la telefonia IP a les seves oficines\nLa divisió de Comunicacions d'ABAST va dur a terme a Azucarera Ebro el projecte de telefonia IP basat en Avaya IP Office més important dels desenvolupats a Espanya fins al moment. Aquesta empresa del sector de l'alimentació requeria de la instal·lació d'una plataforma de comunicacions digitals per a integrar la informació en una sola infraestructura.\nAzucarera Ebro compta amb diverses fàbriques i centres operatius distribuïts pel país, en total 6 seus situades una a Lleó, dues a Zamora, una a Burgos, una altra a Valladolid i una més a Cadis.\nLa tasca d’Abast Systems va consistir en el desplegament de 562 telèfons IP en aquestes 6 seus amb sistemes IP Office de Avaya amb solució de redundància. La tecnologia implantada es basa en el protocol d’internet portat a la telefonia aconseguint d’aquesta manera reduir els costos de trucades i centralitzar el manteniment de les eines de comunicació que utilitzen les companyies per guanyar en seguretat i eficiència\nAquest important projecte al costat d’altres 24 projectes similars, però de menor escala, desenvolupats per la divisió d’Enterprise Communications durant el 2009, van ser la raó per la qual Avaya va concedir a Abast Systems el premi al seu millor partner d’aquest any.\nAzucarera Ebro és el principal productor de sucre a Espanya, amb una quota de sucre blanc i morè de canya integral de gairebé 800.000 Tm (dades campanya 2000/2001). Nascuda mitjançant la unió en els últims anys de diverses companyies (Sociedad General Azucarera de España, Compañía de Industrias Agrícolas i Ebro Compañía de Azúcares y Alimentación) els orígens respectius es remunten a principis de segle.


Accedeix amb el teu usuari - mjn-neuro\nAquesta secció conté detalls d’un dispositiu mèdic certificat. La normativa de comunicació del producte sanitari impedeix que aquesta informació sigui d’accés públic fins a obtenir autorització per fer publicitat.\nSi el seu interès prové de l’àmbit professional pot contactar-nos a info@mjnseras.com i li oferirem un accés privat. Disculpin les molèsties.\nPer visualitzar el contingut introdueixi l’usuari i contrasenya que li han facilitat.


Combinar o separar formes al Pages de l’iPad - Suport tècnic d'Apple (ES)\nManual d’ús del Pages per a l’iPad\nCombinar o separar formes al Pages de l’iPad\nPots dividir una forma composta (qualsevol forma que tingui diverses parts) en els seus components per crear formes noves. Exemples de formes compostes: una vamba (la part superior i la sola), un lotus (els pètals) i un camió (les rodes, la cabina, etc.). A la biblioteca de formes no s’indica que una forma és una forma composta, però la majoria de formes compostes tenen formes complexes.\nMantén premuda la primera forma, i després toca les altres formes que vols combinar.\nRestar: elimina la forma disposada en capes i situada damunt una altra forma. Si és necessari, trasllada la forma que vols eliminar a la part superior de la pila de capes. Per obtenir més informació sobre com superposar objectes, consulta Superposar, agrupar i bloquejar objectes.\nTambé pots col·locar objectes integrats dins d’un quadre de text o forma.\nVeure tambéEmplenar objectes amb un color o una imatge al Pages de l’iPadDesar una forma a la biblioteca de formes al Pages de l’iPadGirar objectes, invertir-los i canviar-ne la mida al Pages de l’iPadCol·locar i alinear objectes al Pages de l’iPad


Està considerada com una de les millors bandes de versions del nostre país, i tenen un amplíssim repertori de tots els estils, dècades i idiomes. Precisament per aquesta varietat, similar a la fórmula musical de Ràdio Palafolls, Hotel Cochambre ha estat la banda triada per celebrar el 10è aniversari de l’emissora. Serà el proper dissabte 20 de juny a la plaça de Poppi i obert a tothom.\nÉs la manera que aquesta radio vol celebrar no només els 10 anys de la ràdio al Forroll, sinó també els 30 anys que fa que es va engerar la primera etapa de RP a la zona de la ciutadella.\nLogotip de RP als anys 80\nUn doble aniversari que volem compartir amb els qui fan possible el dia a dia de la ràdio: els nostres oients i l’aposta és fer-ho amb bona música, en directe i gratuïta per a tothom.\nHotel Cocha,mbre també està de celebració, ja que fa 15 anys qyue roden per tot arreu interpretant els èxits de tots els temps.\nDalt de l’escenari el conserge de l’hotel i els seus grum , repassen els èxits dels grups que s’han allotjat a l’hotel. Un hotel que arribarà la nit del 20 de juny a la plaça de Poppi.\nLogo especial pels 10 anys al Forroll\nRP, va néixer el 9 de març del 85 emetent des d’una casa de la Ciutadella. Un parell d’anys després, i ja amb la implicació de l’Ajuntament, es va obrir a la plaça Major, on hi va estar prop de 15 anys. Els robatoris, desavinences internes i els llamps que feien malbé els estudis, van acabar per obligar a tancar l’emissora a finals dels 90. Després de 6 anys sense emetre, es reprèn les emissions des d’uns estudis totalment nous al Forroll, i amb un projecte semiprofessional, que enguany celebra 10 anys.\nArticle anteriorSegona edició de la fira d’intercanvi Palafolls Tot Canvi\nArticle següentL’amateur es classifica per la 4a eliminatòria de la Copa Catalunya


Els hotels valoren positivament la festivitat de Sant Joan i alguns d’ells posen el cartell de ple, mentre que els comerciants relaten que hi ha hagut més moviment aquests dies, però no necessàriament s’ha traduït amb un increment de les vendes, tot i haver-hi rebaixes.\nRiuades de gent circulaven ahir per les avingudes Carlemany i Meritxell. Anaven d’una botiga a l’altra on es podien llegir cartells com: Rebaixes o Promocions. Els descomptes, principalment, rondaven el 20%, tot i que hi havia reduccions de preus fins al 30%, 40% o fins i tot del 50%. La majoria dels transeünts eren estrangers i també ho demostren les bones xifres d’ocupació hotelera que s’han donat en el pont de Sant Joan, que, entre altres llocs, és festiu a Catalunya. Alguns dels establiments van penjar el cartell de ple. Aquest és el cas del Diplomàtic, que va tenir una


‘Correm el perill que les polítiques socials es puguin convertir en polítiques de beneficència’ « Àmbits de Política i Societat\n‘Correm el perill que les polítiques socials es puguin convertir en polítiques de beneficència’ 1\nL'entrevista • Tags: Acció social\nJaume Clupés és el president de la FEDAIA, la Federació d’Entitats d’Atenció i d’Educació a la Infància i la Adolescència, una plataforma sense ànim de lucre nascuda l’any 1996 i formada en l’actualitat per 89 entitats que atenen a més de 100.000 infants i 35.000 famílies a través de serveis en l’àmbit de l’acció social, l’educació, la formació pre-laboral i l’atenció a les famílies, com per exemple centres d’acollida residencial i familiar, adopció, pisos assistits, punts de trobada, residències maternals, centres oberts, serveis de teràpia, UECs, PQPI, entre d’altres.\nClupés ens rep a la seu de la FEDAIA, a Barcelona, per parlar sobre la tasca que fan i, sobretot, per reflexionar sobre com afronten el moment actual, especialment difícil per a totes les entitats del Tercer Sector.\nEn què esteu treballant actualment la FEDAIA?\nLa FEDAIA és una federació que integra moltes entitats amb molts serveis i per tant, cada un dels serveis marca una línia de treball diferent. En l’àrea de la prevenció estem treballant a través dels centres oberts que estan en primera línia amb els infants i les famílies. En aquests moments estem treballant amb l’Administració en una reforma dels centres oberts per a ajustar una mica més el perfil professional d’aquests equipaments a la nova Llei d’Infància i per encaixar les propostes de la Administració al nostre model d’atenció. Volem participar en el format d’aquest model perquè entre totes les nostres entitats sòcies sumem 70 centres oberts a Catalunya i perquè tenim una història de propostes que hem anat confeccionant al llarg d’aquests anys.\nL’altre tema en el que portem anys treballant és la lluita contra la pobresa. Totes aquelles activitats que fem nosaltres i les nostres entitats tenen un fil conductor que és la situació de pobresa i precarietat en aquest moment de crisi i tot el que això comporta, com afecta en el desenvolupament dels infants. El centre de l’activitat de la FEDAIA és l’atenció a la infància més vulnerable, per tant sempre estem treballant des del punt de vista de la realitat social i els efectes que pot tenir en els infants que nosaltres atenem. Els nostres serveis estan orientats a combatre les conseqüències de la pobresa i d’altres situacions de vulnerabilitat pel que tenim serveis tant per a abordar temes com el fracàs escolar i l’inserció sociolaboral com altres destinats a la protecció: centres residencials, pisos assistits, residencies maternals i acolliments, entre altres.\nDonat el context actual, com veu vostè el paper que està desenvolupant la FEDAIA i altres entitats similars?\nJo crec que en aquesta etapa històrica que vivim de crisis econòmica, de crisis social i de crisis de valors, la FEDAIA i el Tercer Sector no deixen de ser la part de la ciutadania més potent en quant a creació i a propostes de polítiques socials. És un sector d’activitat no lucrativa i que per tant compta amb tot el que és la voluntat i la creativitat de la ciutadania i dels professionals. No obstant això, el nostre sector està greument afectat pel que són les condicions econòmiques en aquest moment. Fins el 2008 vivim un període de creixement en quant a serveis, projectes, noves accions. Ara tot això està en revisió. I per tant el sector el que està fent és una reestructuració dels seus objectius, del seu potencial, de poder encaixar en les exigències que tenim en aquest moment. És un període que ens està assenyalant que l’Administració perdrà molt de pes econòmic en quant el que són les transferències per polítiques socials i, per tant, el que intentem fer és esbrinar quines noves línies s’obren, des d’un treball més col·laboratiu amb la ciutadania però també de nous finançadors i nous projectes.\nI quins nous finançadors tenen identificats?\nQuan parlem de nous finançadors estem parlant de buscar projectes que siguin finançats per la iniciativa privada: fundacions privades, empresaris i fins i tot la pròpia ciutadania. Per molt que tornem a créixer probablement mai arribarem a les condicions econòmiques que teníem abans. És un nou paradigma econòmic el que se’ns planteja. Si actualment tenim una relació aproximadament de dependència del que són les transferències públiques d’un 70% i d’un 30% d’aportacions privades, es calcula que en dos o tres anys el percentatge d’aportacions de l’Administració baixarà al 30 o 40%. Aquest panorama econòmic ens està fent pensar en noves línies de finançament.\nParlant de pobresa, vaig llegir a El Punt Avui, el dia 12 de maig de 2013, un article que es titulava ‘Passen gana’, que deia que un de cada quatre nens i nenes de Catalunya no tenen cobertes les necessitats bàsiques, segons l’Informe de pobresa de FEDAIA, i les professores declaraven textualment que ‘pretenien aconseguir que tots els seus alumnes rebin una alimentació suficient i de qualitat com a condició indispensable per a reeixir en el corresponent procés d’aprenentatge’. Estem parlant que hi ha nens, confirmat per altres informacions, que només mengen a les escoles. De quines dades disposen actualment?\nNo hi ha dades. És molt complicat quantificar això. Nosaltres als centres oberts veiem famílies que tenen moltes dificultats, de tal manera que molts dels dispositius s’han adaptat a aquesta nova realitat: enlloc de fer suport escolar realitzen una activitat d’aprenentatge de cuina per produir un tipus d’àpat amb els quals els infants tinguin un complement a la seva alimentació. Els bancs d’aliments tenen cua i no poden servir cada setmana perquè tenen molta gent. Hi ha molts infants que pertanyen a aquestes famílies i per tant no estan cobrint les seves necessitats bàsiques. Si cada dia creix la llista d’aturats, el nivell de pobresa creix, i per tant el risc es multiplica. De totes maneres, la mala alimentació no deixa de ser només un símptoma, és la punta de l’iceberg, darrera hi ha un problema de fons més important. No només és l’alimentació, és la relació emocional que té aquest infant amb una situació molt conflictiva, li falten altres coses, com ara el vestit, que no tingui accés a espais socialitzadors com són les colònies. Hi ha tota una sèrie d’elements que queden amagats però que ens indiquen que el risc d’exclusió social està creixent. Són infants que d’aquí deu anys haurien de donar resposta, haurien de participar en la societat que els toca viure, amb capacitats, amb recursos, i tot això està en joc. L’alimentació és important però no deixa de ser un símptoma de la situació.\nVostè creu que la societat és conscient d’això?\nJo crec que si, però conscient de què concretament? La societat està molt sensible amb la precarietat i sobretot amb la gent que l’està patint d’una forma més dramàtica. Els experts diuen que si no tenim una revolució al carrer és perquè hi ha una solidaritat tant des del punt de vista familiar com des de la ciutadania al nostre país. Una altra cosa és que la gent tingui consciència de com tot això es traduirà de cara al futur. O com afecta en el desenvolupament emocional dels infants que estan patint aquesta situació. Crec que la gent és conscient de la situació que vivim però no és conscient de què passarà al futur. Penso que hem d’intentar llançar missatges d’aquests que són importants sobretot com a responsables de les polítiques socials.\nCentrant-nos en l’educació, a l’època de bonança econòmica ja hi havia a Catalunya un alt nivell d’abandonament escolar. Ara que està passant, tenen dades?\nEl que ens trobem és que la bonança econòmica feia que l’abandonament escolar fos un abandonament “justificat” perquè hi havia feina al carrer. El nano sortia als 16 anys sense acabar els estudis bàsics i trobava una feina on cobrava més que molts professionals. Això ha canviat perquè evidentment ara no hi ha feina. Cada vegada hi ha més consciència de que oportunitats de treball hi ha molt poques i en canvi no hi ha més remei que intentar sostenir l’aprenentatge i la formació. La situació de crisi aporta nous elements ja que els infants i els joves amb dificultats corren el risc de caure en el fracàs escolar. El primer element és la supervivència i per tant moltes famílies el que estan és pendents de com trobar recursos i no són capaços d’ajudar als seus fills a sortir endavant en els estudis. De fet ens trobem amb nanos que tenen retard escolar i en els centres oberts es treballa molt donant suport. Aquestes són qüestions que tindran conseqüències en el futur on tindrem un col·lectiu de persones sense capacitat de fer una inserció laboral i de poder tenir una certa autonomia, persones que tindran moltes més necessitats socials i haurem d’atendre.\nQuè opina vostè de la LOMCE, tant a nivell d’educació com de retallada de recursos?\nÉs evident que aquesta proposta educativa és una proposta política que té altres intencionalitats que no són realment millorar els resultats educatius de nostres infants. Ja no em poso en tot el tema de la llengua. No aporta cap millora en el sentit qualitatiu. És més, jo crec que amb el que teníem fins al moment hi havia molt camí per reformar i per millorar i en canvi el que es fa amb aquesta nova llei és tallar en sec tot el que són les pròpies expectatives dels professionals que estaven treballant. Del tema religió no cal ni parlar-ne i si a més li afegim que han tret tot el que eren les assignatures que tenien a veure amb l’àmbit de la ciutadania, on s’ensenyaven uns valors importants perquè són valors de complement democràtic, de cooperació, del treball en equip, entre altres. En definitiva jo crec que això és un pas enrere.\nI que opina del Pla Integral de la Infància i l’Adolescència?\nSi no hi ha suficients recursos, encara que parlem de plans integrals difícilment els podrem desenvolupar en la mida que ens agradaria. Això és el mateix que està passant amb el Pacte Nacional per la Infància. És un instrument més amb el qual volem treballar per atendre la infància a Catalunya però també és veritat que no sabem amb quins recursos es podrà desplegar. Està molt bé que tots estiguem parlant d’una atenció integral, que diguem que els infants són subjectes de dret i que per tant han de participar del desenvolupament de la seva pròpia vida. Estem d’acord en què hem d’atendre els menors en una situació més vulnerable i per tant hi hem de posar recursos especialitzats… Tot això funciona amb força consens, ara, els recursos per poder-hi arribar són la incògnita que tenim.\nEn aquest sentit vostè ha afirmat en alguna entrevista que estem canviant les polítiques socials per beneficència.\nJo més que dir que estem canviant diria que hi ha un perill de que això pugui passar. Les mancances econòmiques que hi ha més les necessitats creixents fa que no s’hi pugui arribar des de la Administració i la iniciativa d’organitzacions assistencials està suplint les mancances. Tots estem intentant cobrir aquestes necessitats, i per tant això és una aportació pal·liativa a un problema, no és un programa, no és el disseny d’unes polítiques econòmiques i socials, simplement és intentar ajudar a les persones que no poden arribar a fi de mes. Això no sé on pot arribar, no sé quant durarà. No pot ser etern perquè una societat com la nostra ha de tenir polítiques clares i ben definides, amb recursos suficients. S’han de fer polítiques com hem fet fins ara, s’ha d’intentar arribar a nivells de la mitja europea per tal de poder sostenir polítiques socials de qualitat. Si allarguem molt aquest període de crisi i ens anem acostumant a que aquí ja hi arriba la ciutadania, aquí hi ha institucions que fan campanyes i obtenen aliments… això és un perill de que es puguin convertir les polítiques socials en polítiques de beneficència. I aquest perill l’hem d’evitar.\nLes consultes públiques en un món globalitzat. La Cimera RIO+20\n10/10/2013 a les 11:22\nSi és que no ho eren ja… ja que el sistema de benestar social espanyol i català només en el discurs pot considerar-se social, sent la implementació molt propera a la beneficiència\nRT @electionguide: Papua New Guinea starts voting in national elections tomorrow! Read more here: buff.ly/3nviKse 18 minutes ago\nRT @ColpisCat: ⏰Últims dies per apuntar-se! 👇 #Python #ColpisFormacio #AnalisiDades 20 minutes ago\n#GestióPública twitter.com/xaviergodas/st… 21 minutes ago\nRT @quit_uab: 📅 30/06 - "Desmontando el mito del teletrabajo desde la perspectiva de género: experiencias y expectativas durante la pandemi… 25 minutes ago


Una start up mataronina treballa amb un prototip “per canviar el món” | Mataró Ràdio\nDm, 17/11/2015 - 09:13\nUna start up fundada a Mataró fa dos anys desenvolupa una màquina que vol canviar el món. L’empresa Watly, ubicada al TecnoCampus, treballa amb un prototip que fa arribar electricitat, aigua potable i connectivitat a qualsevol zona remota del planeta. L’empresa ha rebut diversos reconeixements externs i la Comissió Europea li ha concedit una subvenció de 2 milions d’euros. Marco Attisani, CEO de Watly, explica que la màquina de 35 metres i 10 tones es presenta com un element vital pel que fa a infraestructures i que podria interessar des de a zones de l’Àfrica fins a indrets dels Emirats Àrabs Units.\nLa start up té dos prototips d’aquesta màquina i una perspectiva de llançament, segons afirmen, prometedora.


Dilluns de Pasqua tranquil i amb migdia molt suau\nLA MÉTEO, AMB ABEL QUERALT\nEntre dimarts i dimecres la baixada de temperatures serà evident, però aquest migdia seran força altes\nEl dia comença força fred, especialment a l’interior del país, però el contrast amb les hores centrals tornarà a ser molt evident. // Daniel Espejo\nActualitzada el 05-04-2021 09:44\nHem començat el dilluns de Pasqua amb força fred, amb temperatures que estan per sota dels 5 graus en moltes zones de l’interior del país, però al migdia tornarem a tenir un ambient molt suau, fins i tot càlid en moltes comarques.\nDe fet, després del descens d’ahir respecte dissabte, aquest dilluns recuperem alguns graus, especialment en zones interiors. Així, aquest migdia moltes temperatures es mouran entre els 20 i els 24 graus, si bé a la costa es quedaran més frenades i en la majoria de casos no arribaran als 20. Tot plegat en espera d’una baixada clara entre demà i dimecres.\nPel que fa al cel, malgrat que tenim núvols en algunes comarques i que a la tarda n’apareixeran al Pirineu i Prepirineu i en força sectors de les comarques de Girona, parlem d’un dia assolellat i no s’esperen precipitacions enlloc del país. En definitiva, un molt bon dia per menjar la mona, però tingueu en compte que el sol ja pica en aquesta època de l’any!


"Digue'm amb què vas i et diré qui ets" • La Roca Village\nAquest mes de juny, vine a La Roca Village i descobreix les vambes que més encaixen amb la teva personalitat aquesta temporada, amb descomptes de fins a un 60% sobre el preu original.\nHigh-tops, slip-on, maxi sneakers… Trobaràs el teu estil!\nA més, sis il·lustradors i artistes de renom t'estan esperant a La Roca Village per customitzar les teves sneakers amb els seus dissenys.\nUneix-te a la revolució... La vida amb sneakers és molt millor.\nSI ETS EXPLORADOR, COLUMBIA\nMotxilla a l’esquena i… A descobrir el món! Si aquest és el teu leitmotiv, no esperis més per aconseguir unes sabatilles Columbia Montrail, fetes a prova de tot tipus de terrenys i inclemències del temps: muntanya, carretera, roques, per a curses de muntanya i molt més. Descobreix el món amb unes Columbia!\nSabatilla Montrail blava\nEL TOC ARTY, AMB ASICS\nSi l’art flueix per les teves venes i no pots deixar-lo de banda ni mentre fas esport, les ASICS Noosa han de ser teves. Una mescla de pinzellades al més pur estil Jackson Pollock i un toc urbà amb grafits faran que siguis el corredor més arty de la competició. I també el més ràpid amb tots els avantatges que ASICS t’ofereix: la tecnologia gel, el sistema de propulsió Trusstic i una gran quantitat de característiques dissenyades especialment per esgarrapar aquests valuosos segons.\nCAP FUTBOLISTA A LA SALA?\nSabem que en sou uns quants, i per això també hem pensat en vosaltres. Des de la boutique FCB Official Store i signades per la prestigiosa marca d’esports Nike, et presentem les Nike Mercurial: l’opció triada per molts jugadors de futbol de primera línia com ara Douglas Costa, Alexis Sánchez o Eden Hazard.\nAra també les pots dur als peus… I al teu estil! A la boutique FCB Official Store de La Roca Village te les personalitzaran amb el teu nom, inicials, un número o l’escut del club.\nCALVIN KLEIN I ELS MUSIC FANS\nAlgun cop t’han enxampat tot sol cantant davant del mirall? Fas cua durant hores per ser el primer d’entrar en un concert? Definitivament ets un@ groupie. I per això necessites unes sneakers adequades i còmodes per aguantar les interminables hores d’espera abans de veure el teu grup de música preferit i donar-ho tot al concert. Calvin Klein Jeans té la millor solució per a això, i fins i tot per als teus peus, amb aquestes sabatilles canvas de color blanc.\nSabatilla alta white canvas\nLLISCA PELS CARRERS AMB DC SHOES\nOllie, nosestall, kickflip… Si reconeixes aquestes paraules, necessites tenir ja al teu armari unes DC Ex Heathrow. Des de Califòrnia, el bressol de l’skate, arriba DC Shoes amb un estil urbà i lliure.\nEl model Ex Heathrow té la part superior inspirada en les sabatilles d’atletisme però amb una sola, en forma de triangles, ideal per a moviments ràpids. La combinació de grisos i la plantilla Ortholite —que proporciona un amortiment excel·lent— les converteixen en una molt bona opció per a qualsevol activitat a l’asfalt. No esperis més per aconseguir-ne unes a la boutique de Quiksilver de La Roca Village!\nSabatilla gris DC\nCOACH PER SOMIAR DESPERT@\n«Si pots somiar-ho, pots fer-ho». Aquesta és una de les cèlebres frases que ens va deixar Walt Disney i amb aquesta premissa Coach ha creat la col·lecció càpsula de Minnie. Aquest estimat personatge de Disney ha tenyit les sneakers i altres accessoris de la firma americana com ara bosses o moneders. Decididament, és la col·lecció indispensable per a tots els amants de la factoria d’animació i que a més donarà el toc dolç i naïf al teu look.\nSi Carrie Bradshaw té un armari ple de stilettos i manolos, per què no tenir-ne un ple de sneakers old school? I, és clar, no hi poden faltar unes Nike Air Max, el must del començament dels anys 90 amb l’explosió de la cultura hip hop. Aquest model de sabatilles s’ha convertit en un dels més icònics de tots els temps. Una manera fàcil de reconèixer-les? El seu innovador i característic sistema d’amortiment visible des dels laterals de la sabatilla i que ens permet veure el disseny de l’interior.\nSabatilla Airmax vermella gris\nRespecta els clàssics amb Camper\nEls clàssics sempre estan de moda. Si ets dels qui no els agrada arriscar, apunta’t al tren dels clàssics. O el que és el mateix , «87 esferes a la sola d’una sabata». El model Pelotas de Camper és un clàssic que mai no et fallarà. Aquest model ha valgut a la firma mallorquina el reconeixement internacional —11 milions de persones caminen sobre unes pilotes— i el de celebrities com ara Robert Redford, Woody Allen i Uma Thurman.\nLes Camper Pelotas XLite han vingut per quedar-se!\nSabatilla Pelotas negra


Fem balanç de la feina feta per CCOO per l’ensenyament públic ~ CCOO Maresme Vallès Oriental\nFem balanç de la feina feta per CCOO per l’ensenyament públic\n14:27 CCOO Ensenyament Tema: Balanç de la feina feta\nMalgrat la situació actual de retrocés en alguns aspectes, hem de recordar que durant els darrers 10 anys s’han aconseguit nous drets individuals i col•lectius. Els acords de referència i de partida per fer balanç són:\n● Protocol de negociació, 22 de maig de 2000 (signat per CCOO, USTEC, UGT, CSIF)\n- Dotació de PAS a tots els centres i als serveis educatius en un període de tres cursos escolars (de 2000-2001 a 2002-2003).\n● Acord de 21 de novembre de 2001 sobre condicions de treball (signat per CCOO, UGT i CSI-CSIF)\nA partir d’aquest acord, entre d’altres, es va aconseguir:\n- Increment al complement específic general (des de 2002-2004) de 180 euros al mes.\n- Increment de 12, 18, 24 i 36 euros/mes per al primer, segon, tercer i quart sexenni.\n- Cobrament del complement de tutoria a l’ESO.\n- Increment dels complements de càrrecs unipersonals i de coordinació.\n- Increment de les gratificacions complementàries per jubilacions voluntàries (LOGSE).\n- Reducció de 1/2 jornada per interès particular.\n- Substitucions cobertes des del primer dia a primària i a secundària, sempre que la baixa fos de quatre dies o més.\n- Nomenament dels i les coordinadores de prevenció de riscos laborals als centres (de forma gradual des del curs 2001-2001 al 2003-2004).\n● Protocol de negociació de 18 d’octubre de 2004 (signat per CCOO, UGT i USTEC)\nA partir d’aquest protocol, entre d’altres, es va aconseguir:\n- Complement de tutoria a educació infantil, primària, batxillerat, FP, ensenyaments artístics, tutories d’aules d’acollida i responsables de les unitats de suport d’educació especial.\n- Complement als i les coordinadores de l’equip LIC i als professionals de suport LIC.\n- Complement específic per als i les coordinadores de riscos laborals.\n● Acord de 17 de novembre de 2005 sobre condicions de treball (signat per CCOO)\nAmb aquest acord s’aconsegueixen moltes millores laborals, i només el signa CCOO. Entre altres coses, es va aconseguir:\n- Complements per als i les mestres especialistes de música, educació física, llengua estrangera, educació especial, audició i llenguatge, i per a els i les mestres d’educació infantil i primària que no tinguin tutoria.\n- Complement de tutoria a les persones substitutes que tinguin una substitució igual o superior a tres mesos.\n- Complement per als i les mestres destinats a deficients visuals, centres de recursos de formació de persones adultes i centres de protecció de menors.\n- Complement específic per als coordinadors de cicle i lingüístics.\n- Augment del complement per als equips directius.\n- Increment del complement específic per al personal itinerant.\n- Increment de les gratificacions per jubilacions voluntàries previstes a la LOGSE.\n- Pagament del mes de juliol als i les substitutes que han treballant durant el curs escolar sis mesos o més.\n- Pagament de triennis al personal substitut i interí.\n- Pagament de sexennis al personal substitut i interí.\n- Nomenaments comarcals.\n- Pacte d’estabilitat al professorat interí i substitut fins a l’any 2011.\n- Convocatòria d’oposicions; es van aconseguir més de 25.000 places fins a l’any 2011.\n- Reducció de dues hores lectives als i les mestres d’infantil i primària.\n- Reducció de dues hores lectives al professorat amb 55 anys.\n- Increment de tècniques d’educació infantil, amb la finalitat d’arribar a tots els P3 d’educació infantil, d’auxiliars d’educació especial, assessors i assessores LIC, logopedes i fisioterapeutes.\n● Acord d’adults d’11 de maig de 200\n- Fixa el càlcul de plantilles i les hores lectives del professorat.\n- Estableix les hores per càrrecs directius i hores de gestió i coordinació a les CFA i AFAs\n● Acord de millores de secundària, signat el 27/09/2006 per CCOO, USTEC i UGT\n- S’anuncien les convocatòries de concurs de mèrits per accedir als cossos de catedràtics. S’han ofert unes 4.000 places des de l’any 1997 fins ara.\nA Catalunya, des de l’any 1991, no s’havia fet cap altra convocatòria de càtedres.\n● Acord de convocatòria de càtedres de 31d'octubre de 2007, signat per CCOO, UGT i ASPEPC\n- Desenvolupa el punt de càtedres de l'acord de secundària. Tres convocatòries amb un total de 4010 places.\n- Estableix un barem de mèrits per cadascuna de les tres convocatòries.\n- Possibilita l'increment de 10% de les places per cobrir vacants, jubilacions i resoldre recursos de reposició.\n- Negociar una quarta convocatòria al final del procés\n● Acord de gener de 2007 de la mesa general de negociació sobre els increments retributius (signat per CCOO)\n- La distribució del fons del 0,3% de la massa salarial de 2008 es fa entre els conceptes següents:\n▪ Increment de 40 euros al cinquè estadi, amb efectes retroactius des de gener de 2008.\n▪ Increment del fons destinat als ajuts a sortides i colònies.\n▪ Increment del Fons d’acció social.\n▪ Paga extra doble real al desembre de 2009. Any 2010: 14 pagues al 100%.\n● Acord de setembre de 2009\nCCOO signa un acord amb el Govern de l’Estat per garantir el manteniment del poder adquisitiu i aturar la congelació salarial dels empleats i empleades públics. És un acord de 3 anys amb clàusula de revisió salarial que garanteix el poder adquisi¬tiu dels salaris dels empleats públics du¬rant el període 2010-2012.\n▪ Increment salarial 2010 del 0,3%. Nego¬ciació dels increments dels anys posteriors en la Comissió de Seguiment de l’acord, amb una clàusula que garanteix que, amb efecte des de l’1 de gener de 2012, es percebrà “l’import corresponent a la desviació entre els increments fixats en els pressupostos i l’increment real d’IPC dels anys 2010 i 2011”. Amb efecte des de l’1 de gener de 2013 s’aplicarà la clàusula corresponent a 2012.\n▪ Es garanteix la continuïtat de les aportacions als plans de pensions, que en el cas de l’Administració general de l’Estat (caldrà negociar-ho a la resta de comunitats autònomes) serà del 0,3%, 0,5% i 0,7% els propers tres anys.\nA partir del 12 de maig de 2010, però, comença una nova etapa en referència als nostres drets laborals. Hi ha un abans i un després, marcat concretament per:\n● El Pla d’ajust pressupostari (DOGC 5639 de 31/05/2010), que vulnera els acords sindicals; concretament la disposició addicional cinquena explicita el següent: “Suspensió d’acords. Amb efecte des de l’1 de juny de 2010 se suspenen parcialment tots els acords i pactes sindicals signats en l’àmbit del personal funcionari i estatutari al servei de l’Administració de la Generalitat de Catalunya, en els termes necessaris per a la correcta aplicació d’aquest decret llei i, concretament, les mesures de caràcter econòmic” i imposa, entre d’altres, les mesures següents:\n• La retallada salarial del personal del sector públic en un 5% de mitjana el 2010 (supera el 7% en secundàra) i congelació salarial el 2011 (quedant afectades de manera molt significativa les 2 pagues extres). Aquesta retallada representa una pèrdua neta entre 900 i 1.800 euros per a cada persona entre juny i desembre de 2010 I entre 1.500 € (mínim, al cos de mestres) i 2.500 € (mínim, al cos de secundària) de la massa salarial 2011 respecte a la del 2009 (a més del 2,7% de l'IPC i pujada de l'IVA)\n• La congelació de les pensions (excepte les mínimes).\n• L’eliminació de la jubilació parcial.\nCCOO hem presentat un recurs contenciós administratiu en contra de totes aquestes mesures a l’Audiència Nacional que s’ha admès a tràmit el dia 9 de juliol de 2010, i hem convocat la vaga del sector públic del 10 de juny i la vaga general del 29 de setembre.\n• La reducció de la inversió pública en 6.045 milions d’euros entre 2010 i 2011. Aquesta mesura suposa per a l’educació:\n- Retallada generalitzada de plantilles, a les escoles rurals, als CAEP, als serveis educatius, tot i que augmenta l’alumnat. Actualment hi ha un dèficit de més de 300 professionals.\n- Contractes escombraria, de fraccions per a substitucions.\n- Eliminació de les hores de reducció als majors de 55 anys.\nCCOO hem presentat un recurs contra la resolució que elimina la reducció de les\nhores lectives als majors de 55 anys:\n- 2005: CCOO signa en solitari l’acord de reducció de 2 hores lectives als majors de 55 anys.\n- 2010: el Departament elimina aquesta reducció. CCOO presenta recurs contra la resolució que elimina aquesta reducció i que afecta milers de docents.\n- Disminució d’aules d’acollida.\n- Proposta d’hores extra.\n- Eliminació de les substitucions comarcals.\n- Eliminació d’hores de coordinació als instituts.\nTema: Balanç de la feina feta


Un home accepta dos anys de presó per haver submergit una nena en una banyera d'aigua bullent\nLa nena va patir cremades a les cames i l'acusat haurà d'indemnitzar-la a ella i a la seva família amb 50.000 euros\nLa façana de la seu de l’Audiència de Barcelona, on es jutjarà per segon cop el cas del terapeuta acusat d’agressió sexual a pacients. PERE TORDERA\nBarcelonaUn home ha acceptat una condemna de dos anys de presó per haver submergit una nena en una banyera d'aigua bullent. La sentència de l'Audiència de Barcelona obliga l'home a indemnitzar la menor, que va patir cremades als peus i a les cames, amb 50.000 euros. L'acusat no haurà de complir la pena entre reixes sempre que no torni a delinquir en cinc anys i passi per un curset de sensibilització contra els maltractaments a menors.\nSegons la sentència, els fets es van produir l'estiu del 2013 mentre el condemnat vivia amb la seva parella, que era qui en aquell moment s'estava fent càrrec de la nena, que tenia cinc anys. En un moment en què la dona no era al domicili, l'home va agafar la nena i "la va posar en una banyera plena d'aigua bullent". Com a conseqüència dels fets, la petita va patir cremades de segon i tercer grau a les cames i als peus.\nL'home, que té vigent una ordre d'allunyament de la nena des del moment dels fets, va consignar 15.000 euros als jutjats com a compensació per les lesions. Tot i així el tribunal estableix que la indemnització ha de ser superior i la fixa en 50.000 euros.


Comunicat respecte a l'agressió masclista del passat 7 de gener\nDes del Jovent Republicà de Montornès mostrem el nostre rebuig contra l'agressió masclista patida per una veïna de Montornès del Vallès el passat 7 de gener.\nDes d’ERC i el Jovent Republicà de Montornès del Vallès volem condemnar enèrgicament la greu agressió masclista que va patir una dona el passat 7 de gener a Montornès del Vallès. Sempre hem expressat que no es pot tolerar cap classe de violència masclista al nostre municipi i a la nostra societat, per això ens consterna aquesta agressió masclista i volem expressar tot el nostre suport a la víctima i la seva família, així com el nostre absolut rebuig contra aquesta agressió masclista, que malauradament ha tingut lloc al nostre municipi. També desitgem una ràpida millora a la víctima que…\nProu violència sexual a Carpas BoraBora!\nComunicat oficial davant un nou cas de violència sexual a Carpas BoraBora.\nLa passada nit del dissabte, a la discoteca Carpas BoraBora ubicada a Montornès del Vallès, va haver-hi un nou cas d'abusos sexuals per part d'un treballador a una noia. Els fets van succeir als lavabos de noies on un treballador va abusar sexualment d'una noia, amb tocaments sense el consentiment de la noia i ensenyant-li el penis. Una agressió que ha desencadenat desenes de denúncies d'abusos sexuals i de poder a través de les xarxes socials de dones que han sigut agredides per treballadors d'aquesta discoteca. Davant d'això, els responsables del local s'han rentat les mans justificant que era…\nActe unitari en defensa de la democràcia\nDISSABTE 23: Acte unitari en defensa de la democràcia a Montornès del Vallès.\nDemà, dissabte 23 a les 17:30h, se celebrarà un acte unitari en defensa de la democràcia a la Plaça Pau Picasso de Montornès del Vallès. Hi participarà: -Vicenç Relats (ANC - membre del secretariat nacional) -Sergi Bolea (Òmnium - president Vallès Oriental) -Marc Sanglas (ERC - diputat al Parlament) -Arnau Comas (CUP - regidor St. Esteve de Palautordera) -Feliu Guillaumes (PDECAT - diputat al Congrés) Presentarà l'acte Arnau Gonzàlez (professor d'història UAB) LLOC: MONTORNÈS DEL VALLÈS - Plaça Pau Picasso. HORA: 17:30h.


El blog d'en Pere Nieto: L'assignatura pendent dels consellers de Districte\nHi ha un tema en el que l’actual govern de la ciutat de Barcelona està treballant de forma molt intensa, que és el nou paper que han de jugar els consellers i conselleres de Districte. Avui el diari el Punt recull aquesta informació. Actualment el seu paper acaba sent, en molt casos, un paper institucional de representació en actes públics i un traspàs als Districtes dels resultats electorals. No tenen, habitualment, un paper actiu en el govern, sols tenen un paper de representació. Canviar aquest tema és un dels primers objectius per tal d’anar avançant en l’elecció directa. Actualment el Districte d’Horta-Guinardó té 19 consellers i conselleres, 10 de govern (8 PSC i 2 ICV-EuiA) i 9 de l’oposició (4 CIU, 3 PP i 2 ERC).\nEl dia que s’assoleixi un nou règim de funcionament dels consellers i conselleres de Districte, a través d el’Estatut del Conseller, i que es pugui fer l’elecció directa dels conselleres i conselleres la participació municipal en els barris serà diferent. Els conselleres i conselleres tindran molta més capacitat de gestió i govern i les entitats i la ciutadania també podran trobar referents polítics on plantejar els temes més candents. Actualment es reserva la capacitat de representació política plena als Regidors i Regidores, però per exemple Horta-Guianrdó té més de 170.000 habitants i qualsevol ciutat amb aquesta població té una estructura política molt més important.\nSi tot això es porta a terme avançarem de forma decidida en la descentralització a Barcelona. Els Consells de Districte tindran molta més capacitat de treball i el paper dels consellers i conselleres serà molt més important. Que així sigui.\nPublicat per Pere Nieto a 12:09\nPere.. yo tengo serias objecciones a la elección directa de conseller:\nLa + importante es qeu el sistema municipal es ultrapresidencialista y repartir la miseria es descapitalizar a los regidores y al final quien gobierna es el alcalde.\n22 de gener de 2008 a les 14:39\nDe fet un dels temes a plantejar és aquest i això crea moltes discrepàncies, òbviament. El que sí que és cert és que a diferència d'altres muncicipis les entitats del Districte sovint acaben tenint una relació més directa amb els tècnics que amb els polítics. Primer perquè els regidors no poden arribar a tot i segon perquè els consellers ni tenen els mitjans, ni el temps per poder assumir aquesta representativitat.Per tant a BCN un dels riscos és que les polítiques als districtes poden estar més dirigides per tècnics que en funció de complir un programa. Sens dubte tindrà molts elements de debat, però en general crec que cal avançar en aquest sentit. El canvi que se'n deriva és important (alguns consellers alliberats, més espais per atendre a les entitats ...)Els consellers i conselleres ho podran assumir? els regidors i regidores sabran delegar? els tècnics que hauran d'atendre totes les demandes ho resistiran? Tinc ganes de saber com evoluciona això.\n22 de gener de 2008 a les 15:32\n"El que sí que és cert és que a diferència d'altres muncicipis les entitats del Districte sovint acaben tenint una relació més directa amb els tècnics que amb els polítics."\nDeixa'm ser advocat del diable...\nI això és dolent del tot?, en organitzacions polítiques de certa calada al final cert paper tecnico-polític recau en professionals que se'ls delega cert poder polític per fer-ho.. Entre d'elles on treballo, i això ha donat més empenta i potència al servei al ciutadà.\n22 de gener de 2008 a les 15:39\nÉs evident, però un Districte no té aquesta estructura. D'entrada l'únic lloc amb aquestes caracterísitques és el de Conseller Tècnic i per tant costa molt poder dotar al Districte de política en la seva activitat diària. Tens raó en part, però cal decidir: anem cap a la desaparició dels consellers o conselleres o li trobem un paper diferent?\n22 de gener de 2008 a les 16:01\nCom deies a entrades anterior, aquest debat es un mes sobre la ciutat que volem.\nJo també crec QUE DINS DE icv A BARCELONA es necessari un debat en profunditat sobre el que volem per Barcelona, un debat del que al final ha de sortir el o la candidata.\nEs la CPB qui l'ha d'impulsar, el tema es si ho farà, espero que si.\n22 de gener de 2008 a les 18:41\nEl conseller, més que ser algú executiu hauria de ser les orelles i ulls del regidor al districte.\nPel que veig del funcionament d'ara i que crec que hauria de canviar és:\n- que el conseller no sempre té un perfil personal coneixedor de l'àrea que li correspon: barregem conselleries, aquest any faig d'això i a l'altre el contrari. La vox populi, d'aquest fet, diu que "qualsevol tonto fa rellotges". Per tant el conseller hauria de presentar un currículum adient al càrrec, sinó queda com a repartiment de carteres entre col•legues del partit com a premi de consolació per no haver sortit escollit.\n-La relació del conseller habitualment es fa en un espai tècnic, als consells sectorials. Per tant una mica allunyada del carrer, degut a la seva feina personal. Si els alliberem no deixa de ser un sou a càrrec dels impostos la qual cosa em porta a preguntar: ¿Què li costa a la ciutat tots els càrrecs de confiança? ¿Poden ser substituïts per personal de la casa?\n-Elecció directa: fracàs, la gent no els coneix, amb prou feines coneixem el nº 2 de cada llista.\n-Que puguin manar. Si el que decideixen és acceptat per la casa gran, potser si que són útils, però si em d’esperar el vist-i-plau del regidor de torn i t’ho tiren enrere com ens passa sovint, quedem en no res.\n-En quant a l’elecció directa: si el consell escollit es contrari al sortint a la plaça Sant Jaume, com queda el tema. Això de l’estatut està pensat per si el consell és dels meus, però si és al contrari... qui té la resposta.\nEn quant al tema que els ajuntaments són presidencialistes, penso que és el millor perquè tenim càrrecs allà, embotits i que es dubta de la seva eficàcia: de què serveix la dualitat president del consell vs. Regidor del districte?\nÉs evident que el debat és complex i tots vosaltres esteu oferint punts de vista interessants. Per tant intentaré anar desenvolupant algunes de les idees en propers escrits. Per exemple i com a continuació de l'escrit del Jordi. Tenen sentit regidors adscrits si potenciem el paper dels consellers?\n24 de gener de 2008 a les 14:19\nPer exemple i com a continuació de l'escrit del Jordi. Tenen sentit regidors adscrits si potenciem el paper dels consellers?\nAh, però serveixen per a alguna cosa?\n24 de gener de 2008 a les 23:35\nEl que haguem de ser els consellers de districte hauria de venir marcat per la descentralització o no de la gestió municipal i de la capacitat de decisió dels districtes. Per tant, si no s'opta per assignar més pressupost i més poder decisiu als districtes, els consellers i conselleres ja estem bé com estem, fent representació institucional, fent d'antena receptora de tot allò que es cou al districte i procurant que els nostres grups municipals es posicionin d'una forma o una altra sobre determinades qüestions.\nÚnicament si avancem en la descentralització municipal podem pensar en donar més responsabilitat als consellers/es, però llavors això implicaria una major dedicació i molts de nosaltres hauriem de prendre una decisió, que vista la precarietat de la política, es planteja difícil. Pel que fa a l'elecció directa, també ha de venir condicionada per la descentralització. A part de les entitats i les persones implicades en les coses del districte, quí coneix als consellers i conselleres?\nEl regidor/a adscrit/a és ara per ara un element d'enllaç important entre els consellers i la casa gran, però no ha de fer la feina dels consellers. La veu del nostre grup al districte ha de ser cosa nostra i en aquest aspecte hi ha regidors/es que ho tenen més clar i d'altres que són massa intervencionistes.\n25 de gener de 2008 a les 0:10


2 de març de 2017 2 de març de 2017 Terrassa Notícies Terrassa, TerrassaFCNo comments\nEl primer equip del Terrassa FC es fa la foto oficial de la temporada 2016-17 a l’Estadi Olímpic i després inicien l’entrenament\nEl Terrassa FC ja te la seva foto oficial. Plantilla, cos tècnic i el president Jordi Cuesta s’han fet la tradicional fotografia de la temporada 2016-2017. Un cop feta la foto i com ja és habitual des d’aquesta temporada, el grup va celebrar una nova sessió d’entrenament matinal per preparar el següent compromís.\nEl primer equip del Terrassa FC es va fer dissabte 25 de març, aprofitant que hi havia jornada de descans als equips del futbol base del club, la tradicional fotografia oficial del equip i així incloure les darreres incorporacions de Nils Puchades, Guillem Castell, Bermu,Eder González, Pol Ballesteros i Uri Vives a l’equip.\nLa sessió fotogràfica es va a l’Estadi Olímpic de Terrassa i hi van estar presents tot l’equip, el cos tècnic (format per Agustín Vacas,Miguel Ángel Álvarez, Àngel Pleguezuelos, Edu Caro, Víctor Vizuete, Pablo Mazzariello i Pepe Mármol) i el president Jordi Cuesta. Un cop feta la foto i com ja és habitual des d’aquesta temporada, el grup va celebrar una nova sessió d’entrenament matinal per preparar el següent compromís.\nTagged: Estadi Olímpic de Terrassa Terrassa FC


Posa't en contacte | sinonims.com\nBenvingut al Diccionari de sinònims en Català en línia des del 23 de juny de 2013, més de 8 anys de recorregut i experiència per oferir d’una manera oberta la llengua i la literatura perquè usuaris i professionals puguin utilitzar lliurement.\nL’objectiu és apropar i facilitar l’accés a nous recursos lingüístics per ajudar a millorar la redacció i l’expressió escrita. Volem oferir un millor servei i experiència d’usuari, així que si has tingut una mala navegació o has sorgit algun problema, estarem encantats de corregir-lo.\nAquest portal utilitza un software obert gràcies a OpenThesaurus. Posa’t en contacte a info@bertanicolau.com


Crit agònic d'una societat sense futur: Volem feines amb sous dignes. Prou precarietat laboral | Diari de Tarragona\n01/05/2021 08:40 | Actualizado a 01/05/2021 08:40\nAvui és 1 de maig i com cada any es celebra el Dia Internacional del Treball. Però aquest no és un any qualsevol. Estem immersos en una crisi sanitària, social, econòmica i laboral que necessita solucions urgents. Calen canvis profunds. El pais està estancat, gran part de la societat viu en el continu desànim perquè no pot progressar, no té una estabilitat econòmica que li permeti avançar i tenir un projecte de vida. I això passa mentre els sindicats repeteixen un any més les mateixes reivindicacions i el govern més progressista de la història es fa el sord i anuncia que la reiterada petició de derogació de la reforma laboral del PP del 2012 només quedarà en uns retocs. Tot molt bé.\nPrecarietat, temporalitat i atur. Aquestes paraules defineixen el nostre mercat laboral. Prou d’inacció. És una emergència de país i una prioritat indiscutible canviar les polítiques d’ocupació. La situació és molt greu. Només a Catalunya hi ha uns 400.000 treballadors que són pobres i més de mig milió de persones estan a l’atur. Un de cada quatre catalans en edat de treballar estan en situació de risc de pobresa o exclusió social, són 1,8 milions de persones. És un fracàs com a societat i com a país.\nAprofitem la gran i històrica oportunitat que ens ofereixen els fons europeus del programa Next Generation per recuperar i transformar l’economia espanyola: fer un canvi del model productiu apostant per la indústria, un sector d’activitat que aporta valor, amb sous més elevats i més estabilitat laboral; millorar la qualitat de l’ocupació acompanyant i formant als treballadors que s’han quedat enrera en la implantació de les noves tecnologies; fer una reforma ambiciosa en materia de contractació laboral que acabi amb l’encadenament de contractes temporals; incrementar al salari mínim interprofesional que es manté als 950 euros mensuals; millorar les prestacions per desocupació en l’àmbit contributiu i en l’assistencial i tirar endavant una reforma de les pensions. Hi ha molta feina a fer i ara és el moment de posar-se a treballar. No perdem aquesta oportunitat i allarguem l’agonia.\nTambé és indispensable ajudar i acompanyar a les persones que s’han quedat sense feina, als propietaris de negocis que han hagut de tancar i als treballadors que encara a dia d’avui estan sotmesos a un ERTO, una de les paraules més famoses d’aquests mesos. La implantació massiva dels Expedients de Regulació Temporal d’Ocupació ha permès a molts treballadors mantenir la feina i garantir les rendes. Ara fa un any es va arribar a les 600.000 persones en ERTO a Catalunya, mentre que l’evolució de la pandèmia i el relaxament d’algunes restriccions han permès reduir aquesta xifra fins als 190.000 que hi ha actualment. Aquesta mesura s’ha mostrat eficaç excepte pels endarreriments en els cobraments arran del col.lapse del SEPE. El mecanisme dels ERTO ja s’ha prorrogat quatre vegades i es tornarà a prolongar a partir del juny. Una de les seves clàusules principals és la prohibició d’acomiadar a cap treballador durant els sis mesos següents a la data de represa de l’activitat i així ho vol mantenir el govern en la pròxima reunió amb els agents socials, però aquest requisit ja va ser un escull en l’anterior pròrroga de la mesura. Les patronals avisen de la situació crítica de moltes empreses que hauran de retallar plantilla per poder tirar endavant.\nExisteix el perill real que amb el final de l’aplicació dels ERTO, molts es converteixin en ERO, és a dir, en acomiadaments, i es que molts sectors trigaran a activar-se i quan ho facin, no serà al ritme prepandèmia. Ja a dia d’avui, la baixada de la demanda i els canvis dels models de negoci accelerats per l’actual situació fan que grans empreses hagin anunciat acomiadaments que afecten a milers de treballadors com Caixabank, BBVA, El Corte Inglés, Nissan, Ford, H&M o Naturgy.\nÉs de justícia tenir treball i sous dignes per una societat amb futur. Fem que aquest 1 de maig no sigui un més sinó el primer d’un canvi sense retorn.


La regidoria de tansició ecològica de l'Ajuntament de Castelló col·labora per impulsar un hort barrial a San Lorenzo | | Notícies Dígitals\nLa regidoria de tansició ecològica de l’Ajuntament de Castelló col·labora per impulsar un hort barrial a San Lorenzo\n23/09/2020 23/09/2020 castello, hort barrial, san lorenzo\nLa Regidoria de Transició Ecològica de l’Ajuntament de Castelló ha destinat un espai en el barri de San Lorenzo per al desenvolupament d’un hort formatiu i educatiu de dinamització agroecològica i amb perspectiva de gènere. La parcel·la ha sigut cedida a la cooperativa Organic Social Design per impulsar una iniciativa finançada per la Conselleria de Medi Rural, Agricultura, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.\nEl projecte es titula «Cultivant relacions igualitàries, barris amb els peus en la terra» i naix per a promoure el mapa de llavors autòctones. «Volem preservar el nostre mapa fitogenètic valencià i la millor manera de promoure les llavors autòctones és a través del seu cultiu. Pretenem a través d’aquest projecte educatiu divulgar el nostre mapa de llavors autòctones amb una estratègia agroecològica», afirma Esperanza Menéndez, presidenta de la cooperativa, que ressalta que la iniciativa també inclourà la perspectiva de gènere i s’implicarà a dinamitzar el barri de San Lorenzo.\nL’hort compta amb el certificat ecològic del Comité d’Agricultura Ecològica de la Comunitat Valenciana (CAECV) i constarà de tres parts: una parcel·la estarà destinada només a dones i realitzarà formació en horticultura; una segona desenvoluparà itineraris educatius dirigits als centres escolars de la ciutat; i la tercera zona serà per a tallers de formació i activitats de promoció per a tota la ciutadania. La cooperativa i l’Ajuntament de Castelló ja han començat els treballs d’adequació de l’espai i s’espera que estiga actiu abans d’octubre.\n← El Pla Director de l’Aigua de la Diputació de Castelló marca el full de ruta per a proveir a tota la província de manera eficient\nMollà assegura que el nou Pla Director de l’Aigua “posa fi a anys de gestió partidista i prioritza la democratització de l’abastiment” →


Un premi per a la reflexió en l'Educació Social - Social.cat\nInfància i joventut, Investigació i recerca, Educació, Acció social\nUn premi per a la reflexió en l'Educació Social\nEn recordatori a Joaquim Grau\nUna imatge de Joaquim Grau i Futser. Font: Premi Joaquin Grau i Fuster\nEl Grup de Recerca en Educació Social (GRES) el Col·legi d'Educadores i Educadors de Catalunya (CEESC), l'Ajuntament de l'Hospitalet, la Secretària de la Infància i l'Adolescència i la Diputació de Barcelona, coorganitzen el I premi internacional en educació social Joaquim Grau i Fuster. Es tracta d'un premi que vol fomentar la reflexió en el camp d'aquesta professió i que vol continuar la tasca de Joaquim Grau com a educador social.\nEl premi s'adreça a promoure la reflexió escrita sobre la pràctica professional en el camp de l'educació social amb infància, adolescència i joventut, aprofundint en els efectes educatius resultants de l'acció professional. Amb una dotació de 9.000 euros, els treballs s'han de presentar abans del 31 d'agost.\nPodeu consultar tota la informació a la pàgina web I premi internacional en educació social Joaquim Grau i Fuster.