Escriptoris virtuals: L'oficina instal·lada a la Xarxa, una realitat còmoda i econòmica | Revista | EROSKI CONSUMER\nEscriptoris virtuals: L'oficina instal·lada a la Xarxa, una realitat còmoda i econòmica\nUn nombre creixent de programes s'utilitzen de forma directa des d'Internet sense necessitat d'instal·lar-los a l'ordinador\nLa mobilitat laboral va de la mà d'Internet. En breu treballarem més connectats a la Xarxa i en moviment continu, combinant diversos aparells en els nostres desplaçaments. En aquest panorama interconnectat, l'únic programa que l'usuari haurà d'instal·lar al seu ordinador és el navegador, com ara Explorer o Firefox. No és ciència ficció: aplicacions com Zoho, Google Docs o Acrobat.com, entre d'altres, són pàgines web, i en aquestes l'usuari pot escriure texts des del navegador i guardar-los a Internet. El mateix patró serveix per a fer servir fulls de càlcul o presentacions com les de Power Point, i fins i tot, les imatges: s'hi accedeix des del navegador i es conserven en un espai que l'usuari ha reservat a la Xarxa per emmagatzemar els seus documents.\nLa connexió, clau per a accedir als documents\nNingú no dubta de la comoditat de treballar en un escriptori virtual per la facilitat que proporciona trobar el document desitjat, sense que per a això sigui necessari "fer neteja"; ordenar l'escriptori de l'ordinador per dates, carpetes, colors... Tot i això, l'aposta d'utilitzar programes instal·lats a l'ordinador per a tasques ofimàtiques no deixa de ser arriscada per l'absoluta dependència de l'estabilitat de la Xarxa. Sense una bona connexió, cap ordinador, ni els més potents, permet que es comparteixin els documents amb altres usuaris, ja siguin clients, socis, amics, col·laboradors... Ni tan sols és possible l'accés als diferents dispositius necessaris per al nostre dia a dia. Una vegada aclarida la importància que té per als usuaris disposar d'una connexió més gran en mobilitat, l'avantatge principal d'aquest sistema és l'accés als documents des de qualsevol lloc. Si es troba en Xarxa, no importa que no es trobi davant de l'ordinador domèstic per a consultar-ho. Qualsevol ordinador d'un cibercafè es pot convertir en l'ordinador de casa perquè permet el maneig de tota la informació. També es pot accedir a aquests documents des de l'agenda electrònica o el mòbil, sempre que es disposi de connexió. En contexts professionals, on s'ha de fer una consulta sobre la marxa, o bé verificar o introduir una dada nova en un fitxer, els avantatges són clars. Un comercial que desitgi apuntar les comandes i els lliuraments mentre fa la seva ruta sense esperar a arribar a l'oficina es pot beneficiar, tant des del punt de vista econòmic com de gestió del temps, dels escriptoris virtuals.\nAquestes aplicacions es caracteritzen, alhora, perquè permeten treballar en equip sobre un mateix document. Sempre que el grup de persones es trobi connectat a la Xarxa, podran accedir als arxius i treballar-hi de forma coordinada i simultània, encara que els separin milers de quilòmetres de distància. N'hi ha prou d'entrar al lloc web que conté el document i accedir-hi amb el permís previ de l'autor. Aquesta pràctica, coneguda com a equips de treball distribuïts, té cada dia més adeptes atrets per l'avantatge que suposa no estar de forma presencial en un mateix espai, sinó gaudir d'una connexió continuada amb les fonts del treball. Els equips distribuïts són freqüents en iniciatives acadèmiques on intervenen universitats de diversos països i continents. Els investigadors treballen sobre els projectes i reflecteixen els seus descobriments en els documents. Al mateix temps, els seus col·legues d'altres països o universitats poden editar aquests treballs, enriquir-los o matisar-los. D'aquesta manera es desenvolupa a distància un projecte comú. D'altra banda, aquests equips distribuïts comencen a assentar-se en empreses que reuneixen persones que no viuen a la mateixa ciutat, o que prefereixen l'alternativa del teletreball per la flexibilitat laboral que els permet.\nDades centralitzades en mans d'altres\nPerò no tot són llums. En l'ús d'aquests serveis és imprescindible registrar-se i proporcionar una sèrie de dades personals. A més, tots els documents que es manegen en aquestes aplicacions, i amb aquestes la seva informació, es guarden en els servidors de l'empresa propietària. Per molt desenvolupades que estiguin les tècniques de xifratge de l'accés a la informació per part de persones alienes als documents, no hi ha més remei que refiar-se del guardià de les dades. La majoria d'aquests serveis no pretenen fer un mal ús de les dades (com ara cedir-les a altres empreses), encara que l'usuari ha de decidir quina informació vol guardar en aquest tipus de serveis i quina prefereix enviar per altres mitjans més privats.\nGoogle Docs: L'aplicació amb més èxit entre els escriptoris virtuals l'ha desenvolupat Google. Permet crear un repositori a Internet on l'usuari pot guardar tant els seus arxius de text com els fulls de càlcul i les presentacions. A més, aquests documents poden descarregar-se a l'ordinador en diversos formats per pujar-los de nou al lloc web. Aquest servei gratuït es caracteritza per l'alt nivell de seguretat. Les adreces web dels documents es generen mitjançant complexes claus que envien per correu electrònic el permís d'accés als documents. Ofereix capacitat il·limitada d'emmagatzemament, encara que sí que es limita el pes de cada document a un màxim de 500 kilobytes. Les imatges que es desitgen incloure en els documents no han de pesar més de dos megabytes.\nZoho: Per a molts és la millor alternativa a Google Docs. A més d'aportar les mateixes funcionalitats i característiques que l'oficina virtual de Google, ha desenvolupat un component social molt interessant. Les possibilitats de treball de Zoho inclouen un editor de documents de text, un altre de fulls de càlcul i la possibilitat d'organitzar presentacions, a més d'altres serveis per a la creació de bases de dades, la gestió de documents per a negocis i fins i tot un calendari de reunions. Zoho, que també és gratuït, es combina amb xarxes socials com Facebook per compartir documents, i hi permet l'accés des d'aplicacions d'escriptori com el lector de correu electrònic Outlook. També té una aplicació interessant que possibilita la celebració de reunions de grups en Internet.\nAcrobat.com: Encara en fase incipient és l'aposta de l'empresa Adobe, propietària de Photoshop, per als escriptoris virtuals. De moment, el seu aspecte visual és molt atractiu i permet editar tant documents de text com fulls de càlcul. També s'hi poden fer teleconferències o trucades de veu per Internet.


IniciÚltim bonus de Bitcoin Casino 2022Guanyeu un Tesla per valor de 45 €: promoció BTC a Bitstarz\nHa arribat l'abril i BitStarz posa a la venda les grans armes per a la nostra gran festa d'aniversari. Bitstarz dóna a un jugador la possibilitat de fugir en una nova marca Tesla Model 3 per valor de 45,000 €. Tot el que han de fer és jugar a les seves escurabutxaques, taules i jocs de casino en viu per recollir entrades per a un sorteig de premis; és realment tan fàcil.\nPer cada 100 € apostats, els jugadors rebran 1 entrada al sorteig. Tampoc hi ha límit en el nombre d’entrades que un jugador pot cobrar, ja que la promoció s’allargarà fins al 24 de maig de 2021.\nAquí teniu l’oportunitat de fer pujar el motor en aquest increïble joc de rodes:\nAposteu 100 € per QUALSEVOL joc i rebrà UN sorteig al sorteig de Tesla.\nPer cada 100 € que apostis després, rebràs UN bitllet de rifa addicional.\nEl Tesla es sortejarà a un afortunat guanyador.


Arriba l'Úrsula Beer Fest, la primera Fira de Cervesa\nSerà el 18 i 19 d'octubre, en el marc de les activitats prèvies de Santa Úrsula, i hi participaran 8 productors de cervesa artesana del territori, 4 cansaladeries i 2 forns de la ciutat\ndimecres, 9 d’octubre 2019 - 11:03h\nLa proposta ha estat presentada al Portal Nou, espai que acollirà la nova fira | Albert Oliva\nL'Úrsula Beer Fest obrirà els actes de la Fira de Santa Úrsula el cap de setmana del 18 i 19 d'octubre a la plaça del Portal Nou, amb un esdeveniment que gira entorn la cultura de la cervesa artesana, la gastronomia i la música folk. Vuit productors de cervesa del territori muntaran els seus estands de cervesa artesana, i els visitants podran acompanyar-la amb salsitxes casolanes elaborades per quatre cansaladeries de Valls, música i activitats paral·leles.\nConsulta aquí el programa d'actes de la Fira de Santa Úrsula 2019 de Valls!\nEls productors cervesers que participen en aquesta primera edició són: Les Clandestines (Montferri), l'Ona (Vila-seca), la Kesse (Tarragona), Ebrewine (Horta de Sant Joan), Redhop (Salomó), Reptilian (El Vendrell), La Castellera (Vilafranca del Penedès) i La Vallenca (Valls). Les cansaladeries vallenques Bonet, Queralt, Pons i Batalla elaboraran quatre varietats de salsitxes que es degustaran amb dos tipus de pa -llonguet i pa de Viena- dels forns Pié i La Barcelonesa. El Restaurant Portal 22, sota el paraigua de l'Associació de Restauradors, cuinarà les diferents especialitats d'entrepans. A més, des del 18 d'octubre i fins a l'1 de novembre, les cansaladeries oferiran les seves especialitats als seus establiments.\nEls visitants trobaran a l'estand de l'organització els gots de vidre a 1,5 euros per degustar les diferents cerveses, a més de bosses i samarretes de marxandatge. Les consumicions s'abonaran en cada estand dels diferents productors al preu de 2 euros. A l'estand de l'Associació de Restauradors hi haurà entrepans amb productes del territori.\nDissabte, a les 12.00 h i a les 19.00 h, es faran dos tasts comentats de cervesa a càrrec d'un especialista en aquesta beguda fermentada. Per participar-hi, caldrà inscriure's a l'estand de l'organització durant els dies de la mostra. L'Úrsula Beer Fest es nodrirà, a més, d'un programa musical per esdevenir una bona proposta d'oci per a tots els públics, amb l'actuació dels grups The Mckensy´s Clan Band, que no deixaran ningú indiferent amb el seu espectacle itinerant de folk escocès i els Slainté, que portaran el seu folk d'arrel irlandesa dissabte a la nit.\nDiverses cansaladeries vallenques han elaborat salsitxes especials per a la fira | Albert Oliva\nPrograma d'actes de l'Úrsula Beer Fest 2019\nDIVENDRES 18 D'OCTUBRE\n18.00 h i fins a les 00.00 h, obertura de la Fira.\n19.30 h i fins a les 22.00 h, actuació musical itinerant amb Mc Kensy's, folk escocès de carrer\n12.00 i fins a les 00.00 h, obertura de la Fira.\n12.00 h, tast comentat de cerveses, al Portal Nou. Imprescindible portar el got de la Fira. Aforament limitat. Per inscriure's, a l'estand de l'organització el mateixos dies de la fira.\n13.00 h, ambientació musical amb Dj Àlex Murmur.\n18.00 h, ambientació musical amb Dj Àlex Murmur.\n19.00 h, tast comentat de cerveses, al Portal Nou. Imprescindible portar el got de la Fira. Aforament limitat. Inscripcions a l'estand de l'organització durant els dies de la fira.\n21.30 h a 23.30 h, actuació musical amb Slainté, folk irlandès.\nBarri Antic de Valls gastronomia fires Ajuntament de Valls Valls agenda


El Consorci de Museus porta el projecte internacional 'Ciutat de Vacances' al MACA aquest setembre\nEl Museu d'Art Contemporani d'Alacant, de la mà del Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana serà, el pròxim mes de setembre, la seu del projecte internacional 'Ciutat de vacances'.\nDes del final de 2015 Es Baluard Museu d'Art Modern i Contemporani de Palma i Arts Santa Mònica de Barcelona han desenvolupat, a partir de diferents fases i accions de producció i investigació, el projecte 'Ciutat de vacances', que té com a objectiu reflexionar sobre el fenomen dels corrents de desplaçament planetari i la seua relació amb les ciutats per les quals ha itinerat. Els resultats més visibles s'han mostrat a Venècia, Palma i Barcelona.\nEl director del Consorci de Museus, José Luis Pérez Pont, ha assenyalat que "el MACA serà seu aquest mes de setembre de la clausura d'un projecte en el qual han participat nou institucions nacionals i internacionals, fet que situa el museu alacantí al costat d'alguns dels centres d'art contemporani de més prestigi al nostre país. 'Ciutat de Vacances' ha servit així mateix per a projectar la imatge del MACA més enllà de les nostres fronteres, en el context de la Biennal de Venècia".\nPérez Pont ha explicat que "des del Consorci de Museus estem treballant per a reivindicar els museus i els centres d'art del nostre territori, tant en la divulgació dels seus fons tal com vam fer l'any passat amb l'exposició de la col·lecció CAM, que allotja el MACA, com amb el foment del treball en xarxa amb altres institucions per a situar els nostres museus en el mapa estatal i mundial".\nSobre la temàtica de 'Ciutat de Vacances', el director del Consorci de Museus ha recordat que "l'art contemporani, amb la seua capacitat comunicativa, ens connecta amb el món que ens envolta i obri la porta a la reflexió sobre diferents problemàtiques que esdevenen i preocupen la societat actual i en aquest sentit aquesta trobada ens servirà per a posar damunt de la taula conceptes tan importants com la convivència o el respecte en la nostra vida diària".\n'Ciutat de vacances' conclou amb una trobada de dos dies al MACA, organitzada pel Consorci de Museus, amb l'objectiu de generar un debat sobre el turisme de masses que permeta comparar diferents experiències i realitats. Per a aquest fi s'han convidat diversos agents que viuen i interpreten els actuals processos de transformació entorn del turisme.\nAquestes jornades de debat es completaran amb la presència dels materials d'investigació que aquest projecte ha generat des de 2015 fins als nostres dies, a més d'altres activitats paral·leles, com la instal·lació de Marco Canevacci de Plastique Fantastique, que s'inaugurarà a la Plaça de Sta. Maria la nit del divendres 21 de setembre.\nAixí mateix, la trobada al MACA es duu a terme amb l'objectiu final d'editar un llibre on es reculla tot el procés d'investigació i debat.\n'Ciutat de vacances' és un projecte d'Es Baluard Museu d'Art Modern i Contemporani de Palma, Arts Santa Mònica, el Consorci de Museus de la Comunitat València i el Museu d'Art Contemporani d'Alacant.\nCompta amb el suport de la Vicepresidència i Conselleria d'Innovació, Investigació i Turisme de les Balears (Agència d'Estratègia Turística dels Illes Balears - AETIB) i Acció Cultural Española (AC/E).\nAixí mateix, en les diferents fases ha comptat amb la col·laboració de la Federació Empresarial Hotelera de Mallorca (FEHM), el Ministero dei Beni e delle Attività Culturali e del Turismo (Direzione Generale Musei. Polo Museale del Veneto) i l'Istituto Europeo di Design.\nInformació sobre el conjunt del projecte "Ciutat de vacances": www.ciutatdevances.eu


Tenim la clau: En una societat sense violència de gènere\nLa utopia de la violència de gènere\nEn una societat sense violència de gènere ni micromasclismes, tots seriem igual tant les dones com els homes. Mai cap persona es sentiria malament i per suposat la seua vida no correria perill. Cadascun i cadascuna tindria plena llibertat per a prendre totes les disicions sobre la seua vida.\nUn altre tema seria la desaparició per complet dels que ara anomenem micromasclismes, perquè els rols d'home i dona no estarien diferenciats tant sols seriem persones amb les mateixes responsabilitats tant socials i familiars com econòmiques. Els treballs serien per als millors qualificats i per suposat amb el mateix sou, horaris i dedicació. La vida personal seria tan important per a les dones com per als homes, en aquesta societat tan sols es parlaria de persones.\nEn quant a la roba, les sabates, els jocs, les aficions, els cabells... cadascú podria fer el que volgués sense cap signe sexista (homes amb falda, dones en vestit-jaqueta etc.).\nPer altra banda durant la infància tots seriem tractats de la mateixa manera sense diferenciar colors, joguets, roba i per suposat l'educació, els xics i les xiques podrien triar amb plena llibertat els coneixements necessaris per al seu futur tan sols atenent als seus desitjos i capacitats.\nPer tot això en una societat sense violència de gènere ni haurien dos claus per al desenvolupament: igualtat i llibertat..\nPublicat per Carlos Fonfria a 13:56


Diversos palafollencs assisteixen a la manifestació en suport dels líders d’ANC i Òmnium | Ràdio Palafolls\nHome Política Diversos palafollencs assisteixen a la manifestació en suport dels líders d’ANC i Òmnium\nMarc Ferri , octubre 21, 2017\t / 737 0\nFoto: Manolo Garcia\nAquest dissabte hi ha prevista a Barcelona una manifestació convocada per la Taula de la Democràcia en defensa pels drets i les llibertats, i en protesta pels empresonaments dels presidents de l’ANC i d’Òmnium Cultural, Jordi Sánchez i Jordi Cuixart.\nDes de Palafolls, el grup d’ERC ha organitzat un autobús per assistir a la manifestació. A la crida s’hi ha sumat una cinquantena de veïns del municipi, que marxaran a les 2 del migdia des de l’aparcament de davant la zona escolar, i està previst que la tornada sigui pels volts de les 8 del vespre, tot i que aquest horari podria variar en funció de com es desenvolupi la concentració.\nEls dos líders de les entitats sobiranistes van ser empresonats dilluns, després de la sentència de presó preventiva que els va imposar de l’Audiència Nacional.\nTordera celebra aquest dissabte la 5a Fira del Conte\nBlanes convoca assemblees de veïns per treballar els pressupostos participatius


qui és jayr tinaco? noi, nena o transgènere? biografia de wiki - Actors\n//Qui és Jayr Tinaco? Noi, noia o transgènere? Wiki Biografia\n10 de novembre de 2019 681\n1 Qui és Jayr Tinaco?\n2 Què tan ric és ara?\n4 Noi, noia o transgènere? No binari\n5 Els antecedents educatius i la vida abans de la fama\n6 Inicis de carrera a la indústria cinematogràfica\n7 Rise to Prominence i 'Una altra vida'\n8 estadístiques d'aparició i vital\n9 Vida personal, residència, preferits, aficions\nQui és Jayr Tinaco?\nJayr Tinaco va néixer el 5 de gener de 1989 amb el signe de Capricorn, a Sydney, Nova Gal·les del Sud, Austràlia. És un actor de 30 anys, probablement més conegut pel paper de Zayn Petrossian a la sèrie de drames de ciència-ficció Netflix 'Una altra vida'.\nQuè tan ric és, com ara?\nEl patrimoni net de Jayr Tinaco supera els 200.000 dòlars, obtinguts per la indústria cinematogràfica, ja que va aparèixer en diversos títols de televisió i pel·lícules.\nAvui he de parlar amb un grup de representants LGBTQI + de les taules rodones de la taula rodona UBCP / ACTRA. Vam fer llum sobre la nostra visibilitat en el clima actual dins de la indústria de la televisió i el cinema. Les coses canvien i seguim en camí cap a la representació REAL HUMAN a les nostres pantalles. Continuem avançant! Gràcies a la unió per tenir-me!\nUna publicació compartida per JayR (@jayrtinaco) el 26 de maig de 2019 a les 13:23 PDT\nJayr Tinaco va passar una part de la seva infància a la seva ciutat natal de Sydney, fins que es va traslladar amb els seus pares i germans a Queensland, situada al nord-est d’Austràlia. Té la nacionalitat australiana, pertany a l'ètnia filipino-australiana, i la seva religió és el cristianisme.\nren├й elizondo jr. patrimoni net\nNoi, noia o transgènere? No binari\nPel que fa al seu gènere, hi ha un munt de rumors que Jayr Tinaco és realment una dona transgènere, ja que porta roba de dona i fa el seu maquillatge. En una entrevista per a la revista 'Fora', Jayr va declarar que va ser maltractat a l'escola secundària a causa de la seva diversitat, però a més que no és binari ni és genista.\nLes persones no binàries identifiquen el seu gènere com el que s’adapta entre el binari masculí i el femení; fan servir els pronoms 'ells / elles' en comptes de 'ell / ell'.\nFormació i vida educativa abans de la fama\nInicialment, Jayr va estar diversos anys treballant com a cambrer només per guanyar diners suficients per viure, sent contractat per l’Hotel Steyne de Manly a Sydney. Jayr va anar a la Masterclass d’Actor Professional, que representa un dels programes d’actuació més populars organitzats per l’Institut australià de les arts escèniques.\nA continuació, es va traslladar als Estats Units per continuar una carrera d'actor, establint-se temporalment a Los Angeles, Califòrnia el 2005.\nInicis de carrera a la indústria cinematogràfica\nLa carrera d’actriu professional de Jayr Tinaco va començar el 2009, quan va aterrar un petit paper d’un estudiant trampeig en dos episodis de la telenovel·la australiana 'Home And Away', emesa a la Xarxa de Set i creat per Alan Bateman. El 2012, va actuar com Alan al curtmetratge de ciència-ficció 'Your Life Again' de Simone Pietro Felice, que va ser seguit pel seu retratat d'una drag queen en un altre curtmetratge, titulat 'Showboy', el 2014.\nPresentació de Zayn! Un altre Life streaming a tot el món el 25 de juliol només a Netflix!\npublicat per Jayr Tinaco endavant Dimarts, 16 de juliol de 2019\nDurant el proper any, Jayr va debutar a la gran pantalla protagonitzant el paper de Dan en el romanç de drama 'Drown', dirigit per Dean Francis, després del qual va interpretar Jacob en la comèdia curta 'El despertar', escrita i dirigida per Leigh Joel Scott el mateix any. A partir de llavors, va fer aparicions com a Qi en dos episodis de la quarta temporada de la sèrie de drama de comèdia ABC1 'Rake' el 2016.\nPujada al Prominència i 'Una altra vida'\nDesprés, Jayr va aterrar un petit paper d’un santíssim host de la comèdia romàntica de la pel·lícula “Sempre Be My Potser”, escrita per Ali Wong, Michael Golamco i Randall Park i dirigida per Nahnatchka Khan.\nDurant el mateix any, Jayr va ser escollit per retratar el paper de l'agent mèdic Zayn Petrossian a la sèrie de drames de ciència-ficció 'Una altra vida'. La sèrie segueix el capità Niko Breckinridge i la seva tripulació en la seva missió a investigar l'origen de l'artefacte alienígena; va ser creat per Aaron Martin i estrenada a Netflix xarxa al 25th de juliol de 2019. Jayr apareix a la sèrie amb actors i actrius com Katee Sackhoff, Blu Hunt, Samuel Anderson i A. J. Rivera, entre d’altres.\n'El futur no és binari.' @netflix #AnotherLife #JayRTinaco https://t.co/P4y3QJUfib\n- Millora (@ItGetsBetter) 13 de setembre de 2019\nva dibuixar a la dona escot\nUlls marrons clars\nPes: 154 lliures (70kgs)\nEstadístiques vitals - 38-30-36\nMida de bíceps - 14\nMida de la sabata - 7 (EUA)\nVida personal, residència, preferits, aficions\nEs creu que Jayr Tinaco és solter en l'actualitat. L’esmentat actor viu actualment a la seva pròpia casa situada a Los Angeles. El seu actor i actriu favorits són Tom Cruise i Angelina Jolie. En el seu temps lliure, a Jayr li agrada viatjar. És membre actiu de la comunitat LGBTQ + de Hollywood i apareix freqüentment a diversos panells.\nMesures de Liza Lapira, Marit, Valor Net, Biografia


El Pare Noël i els elfs visiten La Unió - La Veu - Societat\nEl Pare Noël i els elfs visiten La Unió\nEl Pare Noël i la família d'els van rebre les cartes dels infants.\nDurant la tarda de dimecres li han pogut entregar la carta i compartir desitjos\n24/12/2020 - La redacció\nEl Pare Noël ha fet aquest dimecres una estada de tres hores a La Unió. Els infants s'han apropat amb les seves famílies i han pogut entregar la carta i fer-se fotos amb els elfs que l'acompanyaven. La canalla ha pogut compartir els seus desitjos per aquestes festes. "Ha estat tot un èxit amb un esforç extra i una planificació adequada a la situació, el somriure dels més petits és la millor recompensa que podem tenir", ha reconegut Paco Aguado, president de l'entitat.\nAguado ha agraït a Protecció Civil el control d'accés i la regulació del trànsit elfos y la decoración, esa a sido la mejor recompensa que podíamos obtener desde la organización, i ha tingut paraules de reconeixement a l'organització per la gran escenegrafia, l'atrezzo i la gestió de l'acte


Arxivat el cas contra la mare detinguda per deixar la filla de vuit mesos al cotxe i anar a ballar - Diari de Girona\nLa jutgessa posa els fets en coneixement del jutjat de violència domèstica que li va donar la guàrdia i custòdia de la menor\nacn 22.01.2018 | 19:57\nL´exterior del local ACN\nEl Jutjat d'instrucció 5 de Figueres ha arxivat el cas contra la mare de 33 anys detinguda aquest diumenge a la nit per deixar la filla de vuit mesos a dins del cotxe i anar-se'n a ballar a un pub. La dona, que és veïna de Castelló d'Empúries, ha passat a disposició judicial per un suposat delicte d'abandonament.\nTot i que la causa ha quedat arxivada, la jutgessa ha posat els fets en coneixement del jutjat que s'encarrega dels casos de violència contra la dona, que és qui va donar la guàrdia i custòdia de la menor a la mare en el marc d'una causa oberta en la qual és víctima. El jutjat també informa la DGAIA per si considera que ha d'adoptar alguna mesura.\nEn estat d'embriaguesa\nEls Mossos d'Esquadra van detenir la dona i, quan li van fer la prova d'alcoholèmia, va donar una taxa d'1,18 mg/l.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Tunzendorf Entrada:\nTunzendorferwirt...Habitacions per nit per només100 EUR Més zones a Grobming\nTunzendorf és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Grobming. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Tunzendorf és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Gaudeixi de les millors ofertes d'Agoda.com quan decideixi estar a Grobming. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Trobi les més bones ofertes en hotels a Tunzendorf emplenant les dates d'estada a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Tunzendorf, Grobming\nConvenientment situat a Grobming, Tunzendorferwirt és una base ideal des d'on explorar aquesta...\nHotels a Tunzendorf: Tunzendorferwirt


Ja us podeu inscriure en el Campus de Futbol de la UE la Jonquera! | Web oficial de l'Ajuntament de La Jonquera\nActes de les Comissions Informatives\nPla parcial P-8 Roc de Miradones\nPMU-5 C. Rosselló\nSegell infoparticipa 2018\nResol: 3 per 5 =\nJa us podeu inscriure en el Campus de Futbol de la UE la Jonquera!\nEl Campus de tecnificació, perfeccionament i diversió tindrà lloc els matins de l’1 al 26 de juliol. Les inscripcions es tanquen el 7 de juny. Més informació a www.uelajonquera.cat.\nEl passat divendres es va presentar a Can Laporta el Campus de futbol que ha organitzat la U.E. la Jonquera amb el suport de l’Ajuntament. Es tracta d’una activitat dirigida a nens i nenes d’entre 5 i 14 anys, que tinguin ganes d’aprendre i millorar les seves habilitats futbolístiques, però també de gaudir de l’experiència, conèixer amics, aprendre els valors de l’esport i passar-ho d’allò més bé. Tindrà lloc de l’1 al 26 de juliol al camp de futbol municipal.\nL’acte de presentació va comptar amb el regidor d’Esports, Jordi Picornell; el President de la U.E. la Jonquera, Josep Vilaplana i el futbolista Alan Baró, que conduirà el Campus. Està pensat per a tots els futbolistes i porters que volen millorar la seva formació esportiva tot aprenent, de forma intensa i divertida, gràcies a una metodologia innovadora. El Campus oferirà diferents serveis, com el de menjador, i tindrà un horari de 8.30 h del matí a 13.15 h del migdia.\nEls preus variaran segons la modalitat d’inscripció (d’1 a 4 setmanes). Les places són limitades, i el termini d’inscripció finalitza el 7 de juny. Us podeu apuntar enviant un correu electrònic a uelajonqueralan@gmail.com o al número de telèfon 610 274753. Més informació a www.uelajonquera.cat.\n© 2020 Web oficial de l'Ajuntament de La Jonquera


Un Superderbi per La Marató | martorellesport.cat - el web esportiu de referència de Martorell\nDiego Blanco i Javi Rodríguez, cara a cara en el partit per La Marató de TV3 © Sala5 Martorell\nEl cartell del partit benèfic entre els exjugadors de l’antic Futbol Sala Martorell i l’Associació de Jugadors Barça Futbol Sala (AJBFS) ha sortit a la llum. L’enfrontament serà el proper 18 de desembre al Pavelló Esportiu Municipal de Martorell, a les 12.30 hores i l’entrada serà un donatiu per recaptar fons per La Marató de TV3. El partit està organitzat pel Sala5 Martorell i s’inclou dins els actes que Martorell organitza per La Marató.\nEls dos jugadors escollits pel cartell de promoció són Diego Blanco i Javi Rodríguez, dues referències del futbol sala. Precisament, Blanco, qui va jugar pràcticament tota la seva carrera esportiva a Martorell, explica que “és una alegria poder tornar a jugar amb els meus excompanys i, alguns d’ells, amics de veritat. Fer-ho contra el Barça és un alicient molt gran i, a més, ho fem per una bona causa: La Marató de TV3”.\nL’antic FS Martorell ja ha confirmat pràcticament els jugadors que s’enfrontaran al conjunt blaugrana. A més de Diego Blanco, els martorellencs jugaran amb Joaquín Delgado ‘Ñeco’, José Luis Cala, Antonio Mesa, Jordi Gay, Manel Muñoz, Óscar Redondo i Rubén González. També ha confirmat la seva assistència Juanjo Silva, tot i que no jugarà.\nEls martorellencs estaran dirigits a la banqueta per la dupla Sito Rivera i Julià Naranjo i, com a delegat, assumirà les funcions Pep Areny. Diego assegura que “a mesura que es va apropant el dia sento un pessigolleig a l’estómac. Tornar-se a vestir de curt, en un pavelló on vam viure tantes hores inoblidables i fer-ho contra el Barça… Estic segur que el 18 de desembre hi haurà una gran entrada al pavelló”.\nEls blaugrana també es preparen\nL’Associació de Jugadors Barça Futbol Sala (AJBFS) va començar a rodar fa un any quan l’internacional Jordi Torras, qui també va ser jugador de Miró Martorell, va impulsar el projecte. Una de les icones de l’equip és Javi Rodríguez. El colomenc assegura que “serà molt especial tornar a jugar en aquesta pista, on tantes vegades havia patit i que era un dels llocs que sempre venia de gust jugar-hi”.\nNo hi haurà res en joc, però tot i així Rodríguez explica que “quan sortim a la pista intentarem fer-ho el millor possible. Han passat uns anys, però hi ha coses d’un mateix que mai es perden”. El partit servirà per veure, una altra vegada, als internacionals Javi Rodríguez i Jordi Torras, a més de Valtinho (actual entrenador del Sala5 Martorell), Alberto Pérez o Fran Romero. La banqueta serà dirigida per Santi Gea i Ramon Ferrés. L’AJBFS farà oficial la convocatòria en els propers dies.


El retracte de confrontants – Agroxarxa\nEl retracte està regulat pel Codi Civil i, en el cas de les explotacions prioritàries, també per la Llei de modernització.\nEl Codi civil català regula els drets de preferència adquisitiva de l’arrendatari, i estableix que aquest té el dret de tanteig i retracte de la finca arrendada en cas d’alienació, amb dues excepcions: que l’alienació es faci a favor del copropietari de la finca o del seu cònjuge, convivent en parella estable, ascendents, descendents o parents consanguinis o per adopció fins al segon grau, o que la finca no tingui la qualificació de rústica. El dret de tanteig i retracte de l’arrendatari és preferent al retracte legal dels confrontants i no s’hi pot renunciar anticipadament.\nEn el cas de transmissió d’una finca només arrendada en part o a diferents arrendataris, el dret de l’arrendatari es limita a la part de la finca que té arrendada, llevat que l’altre arrendatari no exerceixi aquest dret, supòsit en el qual el dret de l’altre arrendatari s’estén a tota la finca.\nEls arrendataris o propietaris de finques confrontants, si exerceixen el dret de tanteig i retracte, estan obligats a destinar la finca adquirida a activitats agrícoles, ramaderes o forestals durant un període mínim de cinc anys.\nNOTIFICACIÓ DE LA VOLUNTAT DE VENDRE • En el dret de tanteig, el propietari ha de notificar fefaentment a l’arrendatari la voluntat d’alienar la finca i l’arrendatari podrà exercir el dret de tanteig en els dos mesos següents a la notificació, per mitjà del pagament o la consignació notarial del preu o valor.\nEn el dret de retracte, l’arrendatari, si el propietari no li notifica la voluntat d’alienar, i la transmet a un tercer abans de dos mesos, o ho fa per un preu o unes condicions substancials diferents de les comunicades, podrà exercir el retracte en els dos mesos següents al moment en què tingui coneixement de l’alienació, o al moment de la inscripció d’aquesta en el Registre de la Propietat, si s’ha produït abans.\nEL CAS D’EXPLOTACIÓ PRIORITÀRIA… • El retracte de confrontants d’explotacions prioritàries està regulat per la Llei 19/1995 de modernització d’explotacions agràries. L’article 27 estableix: “Tindran el dret de retracte els propietaris de finques confrontants que siguin titulars d’explotacions prioritàries, quan es tracti de la venda d’una finca rústica de superfície inferior al doble de la unitat mínima de cultiu”.\nA més, entre d’altres supòsits, s’exigeix: que s’hagi procedit a la venda de la finca a un tercer no confrontant, que la superfície que es vol adquirir sigui inferior al doble de la unitat mínima de cultiu, que s’interposi la demanda en el termini d’un any des de la inscripció de la venda en el Registre de la Propietat, o en el de 60 dies des de la notificació fefaent, que es consigni al jutjat el preu de la venda, o el compromís de mantenir la propietat de les finques i amb el cultiu directe durant almenys 6 anys.\nSi fossin diferents confrontants d’explotacions prioritàries, es concedeix preferència a l’amo de la finca que amb l’exercici del dret de retracte iguali o superi la superfície d’una unitat mínima de cultiu; en segon lloc, a l’amo de la finca de menor cabuda; i en tercer lloc, a l’amo de la finca de major superfície.\nArticle publicat a La Terra núm. 454, del mes d’abril de 2019. Font: Elaboració pròpia.\nassessorament legal, Explotació agrària prioritària, finca rústica, retracte, venda


Noves propostes de la Patumaire edicions per aquest Sant Jordi - Pànxing\nText i il·lustracions: Marta Casadesús i Fusté\nEn algun misteriós indret del Berguedà, i per motius que es desconeixen, s’ha obert un forat que connecta el món real amb el de les llegendes. Ara, per culpa d’aquest fet, tot de personatges imaginaris s’han escampat per la zona, alguns amb més bones intencions que els altres, que no tenen cap ganes de tornar a casa. Per evitar que el poble visqui atemorit sota aquestes noves amenaces, un peculiar grup format per una bruixa, un joglar, un cavaller i un follet de vent, uneix les seves forces per posar fi al desgavell de la millor manera possible. Seran capaços de fer tornar cadascú al seu lloc? Es tracta del primer còmic del que pretén ser una col·lecció, inspirat i ambientat al Berguedà. Al final del còmic, hi trobarem interessants explicacions sobre els personatges històrics i llegendaris que hi apareixen, així com dels indrets més emblemàtics on té lloc l’acció del còmic, com per exemple el Pedraforca o el Palau de Pinós.\nLa vida berguedana dels anys 50 i 60. Records i evocacions\nAutor: Joan Guitart i Boixader\nAquest llibre és bàsicament un recull de records i vivències personals sobre aspectes diversos de la vida berguedana durant les dècades de la postguerra i predemocràtiques. També s’hi integren informacions obtingudes per l’autor, via transmissió oral i bibliogràfica, sobre aquests anys i èpoques anteriors. Més que allò oficial, noticiable i afortunadament treballat —Queralt, la Patum, inauguracions, visites de personalitats, esdeveniments diversos— el contingut es centra en les maneres de viure, de pensar, d’expressar-se, costums i allò anecdòtic que es troba especialment enregistrat a les neurones dels qui ho van viure.\nInicis de la promoció turística al Berguedà (1964 – 1995). Llibre blanc de Coll de Pal\nAutor: Josep Casals Farràs\nEl Berguedà es trobava en situació d’abandonament i, gràcies a diverses entitats i Ens públics, es van aconseguir subvencions necessàries per al desenvolupament de la nostra comarca. L’any 1964 es van començar les obres que es detallen al llarg d’aquest llibre, explicades amb el màxim rigor, ja que foren viscudes en primera persona per l’autor, i acompanyades de fotografies dels diferents estadis de les construccions. Són obres molt ambicioses, doncs es volien aconseguir uns bons resultats per tal de col·locar la comarca al lloc que li corresponia. Es tracta d’un territori d’una bellesa espectacular i calia dotar-lo de les infraestructures i serveis necessaris per a gaudir-ne. Però aquell esperit inicial sembla que va quedar escapçat, ja que l’esquí, un dels principals objectius per a potenciar el turisme a la comarca, no ha tingut la continuïtat requerida. L’esquí ha estat i és l’objectiu pendent.\nLa dècada de les expectatives frustrades: el Berguedà (1930-1940)\nAutor: Ignasi Hierro i Grandoso\nNo és estrictament una continuació del seu anterior treball (La desmemòria històrica), encara que segueix tractant de la recuperació de la memòria durant el decenni ocupat pels temps de la Segona República i la Guerra Civil. Aquest volum dedica un extens espai a la situació viscuda a la capital comarcal i també recull una aproximació a la història d’una sèrie de municipis, els anomenats al llibre “municipis sense història”, que van viure una dècada ben diferent a la d’altres entitats municipals molt més castigades pel conflicte. Recull els fets històrics més rellevants esdevinguts a la comarca durant la República, la Guerra Civil i l’inici del franquisme. Per realitzar-lo l’autor ha consultat, entre d’altres, gairebé tots els arxius municipals dels 39 municipis del Berguedà. La publicació del volum és una nova iniciativa del Memorial Democràtic Berguedà.\nQuim i Quimix. Amics per tradició\nAutora: Montserrat Andrés\nIl·lustracions: Marta Fàbrega\nUs presentem en Quimix-2417, un personatge vingut de la Catalunya del futur que s’estarà una temporada a casa d’en Quim. En Quim l’acollirà com a representant dels nens del segle XXI, i li anirà explicant alguns dels nostres costums i tradicions. Però en Quim tindrà molta feina, ja que els catalans tenim molts costums relacionats amb el menjar i al segle XXV les persones només prenen càpsules alimentàries!\nArriba l’obra poètica més personal de Jaume Huch, un recull dels poemes publicats en els darrers temps, els més íntims. L’autor té dos reculls més publicats: “Tentinejant” editat per Columna i Patumejant publicat per la seva pròpia editorial l’any 2009.\nText i il·lustracions: Rosa Massaguer i Robert\nI si tot fos tan senzill com somniar? Somniar: imaginar com a possible o realitzable alguna cosa que no és d’esperar, de molt difícil realització. Un Sant Jordi malastruc, princeses que empunyen espases i dracs al·lèrgics a les roses… Deixa que et vingui la son, deixa que et vingui la imaginació i, potser així, tornaràs a ser un nen. En aquest llibre, ple de simpàtiques il·lustracions, s’hi recopilen 7 originals contes, un per a cada Sant Jordi, perquè els més menuts de casa puguin viure la llegenda de Sant Jordi de 7 maneres diferents i com mai ningú els l’havia explicat.\nGuillem de Berguedà és el protagonista d’aquesta obra: el trobador més original, el cavaller més foll, també l’amant més sensible… En aquesta novel·la de lluites de llit i de llança, amb cavalls fabulosos i armes i joies i dones fascinadores, el mite s’incorpora amb tota la carn i tota l’ànima per revelar-se en una veu omniscient que es despulla del tot en tots sentits, si més no per decidir si al capdavall va ser, segons la cita del vell Plini, un d’aquells homes dues vegades benaurats: els que han escrit coses dignes de ser llegides i els que han fet coses dignes de ser escrites.\nAutor: Josep M. Ballarín\nAmb motiu dels noranta anys de Josep M. Ballarín, L’Albí recuperà un dels seus llibres més personals i emotius: el que constitueix el seu particular, íntim i imprescindible Homenatge a Queralt. Una obra que aplega els textos més entranyables de l’autor, mort recentment a Berga als 96 anys.\nQuè puc fer jo pel català?\nAutor: Jsep Mª Espanyol\nAquest llibre, a part de facilitar uns coneixements de català força desconeguts perquè no figuren a les gramatiques, i aportà unes informacions sobre l’ús real de la llengua en diferents àmbits, fa unes recomanacions que si són posades en pràctica, acompanyades d’un fort augment de l’autoestima dels catalans, han de dur el català a la seva normalització en poc temps.


chep: de juny 2008\ndilluns, de juny 30, 2008 Escrit per Josep Julià a les 10:01 1 comentaris\nEl futbol és un esport que van inventar els anglesos, juguen onze contra onze, i sempre guanya Alemanya Espanya.\n– reescribint a Gary Lineker\nara que Espanya ha guanyat l'Eurocopa 2008\ndivendres, de juny 27, 2008 Escrit per Josep Julià a les 22:26 0 comentaris\nSoungle es un web que recopila tot tipus de sons de quasi qualsevol cosa que imaginis, podríem dir que és una biblioteca de sons. Penso que pot ser molt pràctic alhora d'editar vídeos (per penjar al youtube, per exemple) o perquè no, sons per a utilitzar com a politono.\nTrobaràs sons de portes que s'obren de trànsit, fantasmes, de jocs com el mario i el sònic...\nEscrit per Josep Julià a les 18:34 0 comentaris\ncategories: compres, música\nAra que ja estic oficialment de vacances i és una bona època per passar-se tot el dia en remull a la piscina he trobat adient mostrar-vos aquest invent; son uns altaveus flotants per que puguis escoltar música sense por de que el teu mp3 es quedi passat per aigua. Simplement, el que has de fer és connectar el teu aparell de música a un emissor que enviarà inhalambricament la música als altaveus que estaran per la piscina. Pots aconseguir-los per uns 60€\nPlanningWiz, per distribuïr casa teva\ndijous, de juny 26, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:10 0 comentaris\nPlanningWiz és un web que et permetrà dibuixar distribuir els mobles de casa teva. Comences creant una habitació amb la forma que vulguis i afegint les corresponents finestres, portes... Una vegada ho tens ja pots començara a distribuir els mobles que vulguis posar. Tot i que els mobles venen amb unes mesures standart les pots modificar, és a dir que la llibreria que be per defecte se li poden canviar les mesures i així amb tots els objectes.\nCrec que és una molt bona eina ( que a més no necessita que et registris) per poder planificar un canvi d'habitació si l'has avorrit o si t'has mudat i vols omplir-la amb mobles de l'ikea et serà molt útil.\nCutredats a l'fnac\nEscrit per Josep Julià a les 17:56 3 comentaris\ncategories: pel món\nCom pot ser tan cutre això? Quants anys deu fer que hi son aquests discmans aquí ficats? No m'estranya que no funcionin... Els hi deurien quedar sense vendre i aquí els han posat, per no llençar-los.\nI parlant d'aparells d'aquests, l'altre dia que vaig anar al Media Markt, el sistema per escoltra música és bastant més modern que aquest (el de l'fnac) ja que passant només el codi de barres perl reproductor et posa el disc, per tant pots escoltar tots els de la botiga.\ndimecres, de juny 25, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:56 0 comentaris\ncategories: art, ciencia\nQui no coneix el Zoòtrop, precursor del cine. Encara que us soni a xinés n'haureu vist alguna vegada i pels que tingueu dubtes visiteu al link a la wikipedia.\nAnem al cas que ens incumbeix, que és el Phonographantasmascope, i que és això? Doncs un Zoòtrop però més modern, quin lio, no? Són unes figuretes muntades sobre un tocadiscs que al girar donen sensació de moviment, per entendre-ho el més fàcil és mirar el vídeo.\nAdèu a la bombeta "clàssica"\nEscrit per Josep Julià a les 14:12 0 comentaris\ncategories: ciencia, noticia\nSegurament avui, el congrés dels diputats aprovara una proposta que preveu en 3 anys substituir les bombetes incandescents (les de tota la vida) per bombetes de baix consum. Tot i que les de baix consum son més cares, aquestes estalvien un 20% d'energia. Això representa el canvi de 350 milions de bombetes.\nUn tren Londres - Nova York\ndimarts, de juny 24, 2008 Escrit per Josep Julià a les 17:47 0 comentaris\ncategories: ciencia, construcció, tecnologia\nSeria possible fer un tren submergit que unís Amèrica i Europa per l'atlàntic? Encara que la idea està catalogada com a ciència ficció, és creu que no seria impossible.\nS'hauria de crear un túnel submergit que quedàs suspès dins de l'aigua, això si, barat no seria. El tren que circulés per dins del tub seria de levitació magnètica que actualment ja existeixen i l'objectiu seria aconseguir velocitats supersòniques de 6500km/h fent el buit dins del túnel . El cost del projecte? Doncs sobre uns 130.000 milions de dòlars.\nTingues ordenats els auriculars del teu mp3\ndilluns, de juny 23, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:05 0 comentaris\nQuantes vegades ens hem trobat els auriculars del nostre mp3 entortolligats, entre si i això que sempre intentem enrotllar-los be, i desprès 1/2 hora per desenrotllar-los. Doncs per solucionar aquest petit però molest problema només cal que et facis amb un Earbud Clip, un kit de 4 pinces de plàstic per tenir els auriculars ben col·locats, ho pots aconseguir per 10$.\nFigures impossibles d'Andreas Aronsson\ndiumenge, de juny 22, 2008 Escrit per Josep Julià a les 13:36 0 comentaris\ncategories: art, galeries, webs\nUna mica a l'estil de M.C. Escher A. Aronsson crea figures impossibles amb una perspectiva de 3 punts (no isomètrica), per doanr més realisme a aquestes construccions impossibles afegeix com a fons per a la imatge una cuadrícula molt encertada. blog | Andreas Aronsson\nLogos en el mon real\ndissabte, de juny 21, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:02 0 comentaris\nT'imagineries els logos de marques que veus cada dia pel carrer integrats en el seu entorn, la natura. És a dir, la poma d'apple en un abre el caball de ferrari amb un janet, o el puma de puma a la selva.... Doncs en aquesta web han col·locat aquests logos on els hi pertocaria, si fossin reals.\ndivendres, de juny 20, 2008 Escrit per Josep Julià a les 09:28 0 comentaris\ndijous, de juny 19, 2008 Escrit per Josep Julià a les 15:29 1 comentaris\nAbans de ser presentat a la premsa han caçat pels voltants de Monza l'Alfa Mi.To que és l'aposta d'alfa Romeo per entrar en el món del segment B (ex: Mini, fiat punto, seat ibiza).\nEscrit per Josep Julià a les 09:36 0 comentaris\nCubescape és un món isomètric on es poden construir imatges pixeladas amb cubs de colors, «deixant-los» anar un a un amb paciència, i després fer un replay per veure com s'ha construït. Hi ha moltse figures a fer, jo he escrit coses en 3D i també he fet algun que altre dibuixet com el mario de 8 bits.\nEl funcionament, el més senzill que et puguis imaginar uns pocs cubs de colors (entre ells el transparent) i la opció de poder eliminar-lo si t'has equivocat.\nvia | micosiervos\nUns bons bolis per deixar\ndimecres, de juny 18, 2008 Escrit per Josep Julià a les 19:33 0 comentaris\nNo estàs cansat sempre de deixar un bolígraf i que mai te'l tornin? Doncs si compres el bolígrafs que us presento a continuació segurament ja no tindreu més aquest problema. US preguntareu per que, oi?\nDoncs la clau de l'èxit, està en les inscripcions que porten escrites com per exemple: "Centre d'addicció sexual de Springfield, de pervertit a perfecte en sol 10 dies". Segur que amb publicitat com aquesta no el voldran tenir aprop gaire temps.\nR2D2 , C3PO i Indiana Jones\nEscrit per Josep Julià a les 19:25 0 comentaris\nI et preguntaràs que tenen que veure entre si aquests personatges? Doncs a part de ser del mateix productor LucasFilms apareixen a la mateixa pel·lícula, i si no t'ho creus mira la foto.\nPels que ho vulguin comprovar, és una escena d'Indiana Jones i l'arca perduda, haurem d'estar més atents la propera vegada que la mirem.\nBarcelona, L'ajuntament vol que les motos paguin per aparcar\ndimarts, de juny 17, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:49 2 comentaris\nA Barcelona hi ha 1 plaça d'aparcament per a cada 8 motos i la resta estacionen a la vorera, és per això que l'ajuntament ha decidit habilitar places d'aparcament subterrànies en els parkings ja existents del centre de la ciutat que es cobraran a 80 cèntims l'hora.\nEscrit per Josep Julià a les 19:26 0 comentaris\nAquest setembre sortirà al mercat el joc "Spore" del creador dels sims i del Simcity. El joc consistirà en a partir d'un ésser pluricel·lular dins de l'aigua, evolucionar fins a crear una civilització que conquereixi el planeta i l'univers. Així doncs hauràs de fer evolucionar la teva criatura així com les eines que utilitzarà i construccions que realitzarà.\nDe moment per anar fent boca avui ja és pot descarregar la demo de l'editor de criatures, una eina que et permetrà crear infinitat de bèsties amb formes molt diferents. Si t'agrada la demo pots comprar l'editor sencer per 10€ i si t'ha agradat tot esperar al setembre per comprar el joc sencer.\nPer fer-vos una idea de com funciona aquesta demo, mireu el vídeo a continuació:\nLa paradoxa de la banda esfèrica\nEscrit per Josep Julià a les 08:51 1 comentaris\nUs ho dirè sense històries ni demostracions, desprès com que sou molt eixerits us ho demostreu vosaltres mateixos a casa i sinó hem demaneu la demostració i ja us la passaré.\nEl cas es que aquesta paradoxa diu que si fas passar una corda rodejant una esfera i augmentes 1 la longitud d'aquesta corda sempre quedara una distancia de 0,16m entre esfera i la corda 1 metre més llarga.\nAra imagineu-vos això amb una pilota de futbol i un planeta com la terra (sempre quedarà la mateixa distància, 0,16m), oi que sembla impossible? Doncs comproveu-ho per que és veritat.\nPer als que aneu fluixos de mates la longitud de la corda sobre una esfera és:\nvia | Gaussianos\nEl projecte Atlantropa\ndilluns, de juny 16, 2008 Escrit per Josep Julià a les 09:54 0 comentaris\nEl projecte Atlantropa va ser una idea boja i utópica presentada l'any 1929 per Herman Sörgel, un pacificata visionari.\nL'objectiu del pla era irrigar l'Africa, però com doncs amb l'aigüa del mar mediterrani. Per fer això va proposar baixar el seu nivell tancant el mar amb grans preses que a més a més generarien electricitat. Les noves terres que quedarien al descobert quedarien amb propietat per europa i a canvi s'rrigaria i fins hi tot es crearien enormes llacs a l'Africa.\nAlgunes dades sobre el projecte inclouen a presa de Gibralltar, 15 km de longitud, 2,5 km d'ample i 300m d'alçada.\nmes info | Strange maps | Wikipedia\nParades de bus acondicionades\ndiumenge, de juny 15, 2008 Escrit per Josep Julià a les 21:34 0 comentaris\nQuin "gustazo" seria tenir parades de bus com les que tenen a Dubai, amb aire condicionat, en un país on esperar el bus a 50ºC pot arribar a ser una mica dur.\nS'han començat a instal·lar aquest any, abans que arribi el calorós estiu. Van començar amb 47 parades refrigerades i esperen anar-les canviant durant els propers mesos (816 aproximadament). A més a més les parades tindran com no maquines expenedores de refrescs i "snaks".\nPer que l'home no va arribar a la lluna\nAquest vídeo mostra com va ser l'arribada de l'homa a la lluna, un muntatge, ni actors ni coses rares, un simple joc de marionetes, i si no us ho creieu, mireu aquesta animació.\nÉs un petit curt divertit titulat "...petit pas..." i dirigit per Mauro Carraro\ndissabte, de juny 14, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:07 0 comentaris\ncategories: blog, webs\nAra ja fa uns dies que vaig comentar que Mozilla volia batre el rècord de descàrregues en un dia amb el Firefox. En aquells moments encara no es sabia quan era el dia de la descàrrega. El cas és que el dia per descarregar-se el nou Firefox 3 és el proper 17 de juny, dimarts.\nAnimo a tots els que encara usen l'internet explorer per que es baixin el Firefox, probeu-lo i segur que us agradarà!\nPer que pogueu estar "al loro" i saber quan queda per poder descàrregar el nou Firefox trobareu a la columna de la dreta del bloc un comptador com el següent:\nFotogràfies històriques, amb LEGO\nEscrit per Josep Julià a les 19:27 0 comentaris\nQui no recorda fotos com les de l'aterratge a la lluna, els soldats amercans col·locant una bandera a Iwo Jima, o un estudiant d'avant d'un tanc a Tiananmen, i tantes altres; Doncs l'artista Mike Stimpson ha recreat totes aquestes situacions amb figures de LEGO.\nA part de fotos històriques també n'hi ha alguna escena de pel·licules com Indiana Jones o Star wars (suposo que l'artista en deu ser fan).\nweb | fotos històriques de LEGO\nL'hora arreu del món\nEscrit per Josep Julià a les 16:26 0 comentaris\nSekaidokei és un web molt senzill que mostra un mapa del mon amb capitals situades a totes les franjes horàries i simplement passant el ratolí per sobre sabràs l'hora, a més a més et mostra amb una zona ombrejada on és de nit. Realment un web molt pràctic per conèrixer quina hora és rapida i senzillament.\nAmb la censura es pot fer art\ndivendres, de juny 13, 2008 Escrit per Josep Julià a les 18:55 0 comentaris\ncategories: art, música\nAquest video és el videoclip de la cançó de Norman Cook (el de Fatboy Slim) amb David Byrne (el de Talking Heads) i la cançó és: Toe Jam - Brighton Port Authority.\nI el que demosta és que la censura pot transformar-se en art, en definitiva un videoclip molt divertit i original.\nEscrit per Josep Julià a les 18:35 0 comentaris\nPer poder distingir el real de l'irreal un hauria d'haver experimentat ambdues coses.\n– Saul Gorn\nCompendium Of Rarely Used Cliches\nThe wheelman, GTA per Barcelona\ndimecres, de juny 11, 2008 Escrit per Josep Julià a les 20:33 1 comentaris\nThe Wheelman és un joc del tipus GTA protagonitzat per la versió digitalitzada de l'actor Vin Diesel que sortirà aquesta tardor per PS3, XBOX 360 i PC. Que te d'extraordinari? docs que el joc transcorre a Barcelona. Imagina't accelerant a tota velocitat per les rambles, creuant plaça Catalunya pel mig... Vaja tot el que fas al GT IV però a Barcelona, impressionant!\nEl punt negatiu, que l'ajuntament de la ciutat vol intentar que aquest joc no sorti al mercat per que diu que malmet la imatge i els valors que dona la ciutat.\nComença la vaga dels taxistes?\nEscrit per Josep Julià a les 14:45 2 comentaris\nLluny d'acabar-se la vaga dels transportistes, sembla que a la taula de negociacions no s'arriba a cap acord i ara a més a més, s'han afegit els taxistes a les reivindicacions? Doncs això sembla...\nAquest migdia un grup de taxistes ha creuat el carrer Aragó i Av. de Roma en marxa lenta i fent sonar el clàxons.\nM'hauré de fer corresponsal d'alguna agència de noticies, al carrer Aragó, perquè m'estic assabentat de moltes novetats de la vaga dsde aquí, jejejeje.\nNetejant el cotxe a fons\nEscrit per Josep Julià a les 09:54 0 comentaris\nQui de vosaltres no ha anat a netejar el cotxa a una "ballena contenata" alguna vegada?\nAquells que t'auto neteges el cotxe amb aigüa a pressió. Aspires el cotxe per dins l'ensabones i l'esbandeixes amb aigüa per fora... típic, no? Però segur que mai heu fet una neteja a fons com aquest.\nUnitats de mesura periodística\ndimarts, de juny 10, 2008 Escrit per Josep Julià a les 15:14 0 comentaris\ncategories: ciencia, cultura, humor\nDe tots és sabut que els periodistes tenen molts recursos i un d'ells és l'habilitat per crear i utilitzar noves unitats de mesura per fer la seva informació molt més entenedora i clar per al públic del carrer... Així doncs algunes de les més utilitzades en el SP (Sistema periodístic) són:\nsuperfície: Camps de futbol [CdF]\ndistància: Llargada de Camp de futbol [LCdF]\nconsum energètic: Llar [Ll] i com a múltiples d'aquests Ciutat Petita [CP] i Ciutat com Madrid [CdM]\nI a continuació presentem la última novetat en unitats d'aquest tipus que promet convertir-se a l'estandart del sistema SP és:\nvelocitat de connexió: Pel·lícula per segon [PsP]\nExemple: "Investigadors espanyols aconsegueixen una connexió que permetria baixar més de 1000 pel·lícules al segon."\nPer fi, l'iphone 3G\nEscrit per Josep Julià a les 08:44 6 comentaris\nDesprès de mesos de rumors, finalment ja s'ha presentat l'iphone 3G. Sortirà a la venda el proper 11 de Juliol amb exclusiva amb movistar.\nDiferències amb l'altre? La principal, la connectivitat 3G, també inclourà GPS i augmentara una miqueta el seu tamany. A més a més varia de colors es vendrà en negre el de 8GB i en blanc o negre el de 16GB.\nTot i que encarà s'especula que serà gratuït amb algun pla de movistar, el preu que han donat ha estat de 200€ el de 8GB i 300 el de 16GB, que per el que és el mòbil no està gens malament, no? Ara caldrà esperar a veure qun triguen en lliberalitzar-lo.\nScalextric de Moto GP\ndilluns, de juny 09, 2008 Escrit per Josep Julià a les 16:41 0 comentaris\ncategories: car and design, noticia\nTot i que tothom associa Scalextric amb cotxes, a partir de finals d'aquest any s'hauran d'afegir les motos ja que l'empresa Tecnitoys (Scalextric) ha aconseguit en exclusiva els drets de moto gp. L'empresa promet un realisme mai vist desenvolupat pel departament d'investigació, el principal problema per donar realisme ha estat el comportament de les motos en els revolts.\nEscrit per Josep Julià a les 16:12 0 comentaris\n(clic per ampliar) "aquest cop si que funciona"\nNomés estem a dilluns i les benzineres ja comencen a tancar, de moment ja n'hi ha dos de les importants a Barcelona que han esgotat existències, la del Carrer Urgell i aquest migdia he vist al arribar a casa que la del carrer Aragó també s'ha quedat sense Benzina.\nI que fan els treballadors?, doncs xerrar una mica i descansar mentre observen el carrer.\ndiumenge, de juny 08, 2008 Escrit per Josep Julià a les 19:23 3 comentaris\nEn honor de la vaga del transport que començà demà i que a més es comenta que si no es desconvoca a finals de setmana no hi haurà benzina a les benzineres, a part d'altres productes; us deixo aquest gràfic que mostra l'evolució del preu de la benzina durant els últims 23 anys.\nBarcelona, L'ajuntament vol que les motos paguin p...\nLa nova imatge de "Radio televisión española"\nLlegenda urbana, crispetes telefòniques?\nLEGO Bola de Drac\nAnunci censurat a la tele holandesa\nVideos interactius de youtube\nSignature, parella de Tienes Talento Britànicb\nEl centre exacte d'internet\nEvolució dels títols de crèdit\nCamps magnètics visibles\nL'últim botelló al metro de Londres\nJo també he vist un cotxe de Google


Capítol 11: Un dia estrany - YouMeKids\nHomeArremanga'tCapítol 11: Un dia estrany\nAl voltant de les vuit del matí el timbre d’entrada a l’institut sonava com cada dia. (Dic “al voltant de” perquè no sempre sona a les vuit en punt. Pot sonar dos minuts abans, dos després…) Vaig girar a la dreta, després a l’esquerra, i vaig pujar les escales fins al primer pis. Vaig avançar a través del passadís fins arribar a l’aula, i després em vaig asseure al meu pupitre com cada matí. En Jesús seia al meu costat, amb l’amulet que vam “t”robar. Tenia els ulls vermells, com si no hagués dormit en tota la nit. Era estrany: a casa seva sempre es fiquen al llit a dos quarts de deu. “Que burro sóc, però si ahir vam anar al sepulcre” -vaig pensar.\nEl professor de matemàtiques, en Marcel, va seure a la butaca i va dir:\n-Em trobo malament i no tinc ganes de donar classe, us ficaré unes operacions i quan les acabeu, podreu sortir a jugar.\nA la classe tot eren crits i rialles, en silenci, per no destorbar al professor i que no canviés d’idea. En Jesús i jo vam acabar les operacions tan ràpid que vam poder gaudir del temps lliure més de 45 minuts. Jo anava encaminat cap al pati quan en Jesús em va dir:\n-Jordi, creus que hauríem d’anar cap al sepulcre? Tothom anirà al pati i ningú ens veurà.\n-Potser tens raó, però cal assegurar-nos que ningú ens veu.\n-De què parleu? -ens va preguntar la Júlia.\nEls ulls li brillaven, ens havia enxampat.\nContinua llegint el capítol 12.


El Puntxò (CXXIII), Des de la trinxera en Levante-EMV\nEl Puntxò (CXXIII)\nGRÈCIA. Aquells que han estudiat el tema diuen que el primer esment d'Europa es troba en Hecateo de Milet (420 a. C.) historiador, qui en el seu viatge al voltant de la terra, consagra un llibre a Europa, un altre a Àsia i un tercer a Líbia. No obstant això, Heródoto matisa que “Europa, ningú sap exactament si està limitada pel mar al Nord i a l'Est. Només se sap que és, si fa no fa, igual en longitud a altres continents reunits” Més tard, la paraula “Europa” pareix que passà a significar la Grècia Continental i des de l'any 500 a. C. el seu significat passa a anomenar a tota la terra al nord del Mar Mediterrani. Davant d’aquesta circumstància, no els pareix sorprenent i contradictori que aquests dies se estiga plantejant seriosament (malgrat tot, crec que mai EEUU ho consentirà, pel valor geoestratègic que té) el GREXIT o l'expulsió de Grècia de la UE. És a dir, als primers que parlaren de “Europa” (podríem perfectament dir, als seus “creadors”) se'ls vol apartar d’ella! En el fons, i a la fi, tot és una qüestió de falta de cultura i desconeixement de la història. Sols que, per desgràcia, pot ocórrer, com deia Raimon, que qui perd els orígens perd la identitat!\nPAIS VALENCIÀ. Els primers dies del nou govern valencià, com podia ser previsible, són un pèl contradictoris, però esperançadors. Contradictoris perquè en algunes reaccions posen de manifest tics de quan s’estava en l’oposició i, sobretot, perquè fa la impressió que no es tenen massa clares determinades línies d’actuació política. Per exemple, si hi ha alguna circumstància que penalitzà econòmicament la gestió del PP al davant de la Generalitat fou l’obsessió, amb l’excusa de l’eficiència, de crear organismes de tot tipus (fundacions, societats mercantils, etc.) al marge de la mateixa administració autonòmica. I, aleshores, no sé per quina raó es parla de crear agències (incendis, corrupció, frau, etc.) quan al meu entendre en l’administració autonòmica hi ha suficients mitjans personals i tècnics per no haver de crear noves estructures al marge d’ella, sols cal tindre la voluntat d’explotar-la al màxim establint els procediments adequats de coordinació i de delimitació de responsabilitats. En aquest sentit, per exemple, perquè en lloc de pensar en la creació d’agències que possibiliten la lluita contra el frau, la corrupció, etc. ¿no es plantegen seriosament mitjançant si és precís un canvi en la seua legislació reguladora actual (així com la seua estructura de representació) potenciar la Sindicatura de Comptes?


adesiara (notes vitals, culturals i literàries): 2012\nAhir diumenge va començar a Agullent (la Vall d'Albaida) el Folksona 2012http://folksona.blogspot.com.es/. Com ben bé s'explica a VilaWeb, "Es tracta d'unes colònies d'estiu destinades a joves d'entre 8 i 17 anys en què, juntament amb la convivència, els joves aprenen música d’arrel tradicional i popular. L'edició d'enguany està dedicada a les músiques tradicionals de tot Europa. Organitzades per l'associació 'Pont Folk', se celebraran fins al 30 de juny, amb l’objectiu de preservar l’ensenyament, la protecció i la promoció de la música folk. L'estada a les colònies és d'una setmana de treball i preparació del repertori per al concert/ball de cloenda de l'últim dia". Els nostres fills, Laia i Jordi, hi participen per tercer any consecutiu. Ahir estaven molt il·lusionats quan els vam portar al campament. Enguany, s'emporten també un amiguet de la Font, el Carles. De segur que s'ho passen tots molt bé en el Folksona, i hi aprenen molt.\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 1:34 1 comentari:\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 1:17 5 comentaris:\nIntel·ligent pel·lícula sobre la crisi financera que assola les societats occidentals actuals, i que tanta punyeta ens fa a hores d’ara. Per als que ignorem en bona mesura els vaivens i els estira-i-arronsa que actuen sobre els fluxos del diner constitueix un “documental” o una lliçó bàsica sobre economia també molt aprofitable per entendre el que ens passa.\nA més a més, és una pel·lícula amb una trama intrigant i molt ben travada. La història és la de la davallada sobtada d’una empresa financera –un banc molt poderós– que es veu obligada a acomiadar gran part de la plantilla per sanejar-se. Un dels treballadors del banc acomiadats, el gerent de risc Eric Dale (Stanley Tucci), però, abans d’anar-se’n, lliura un pen a un jove analista, Peter Sullivan (Zachary Quinto). Aquest comprova que el banc està a punt de fer fallida, ja que la qualificació de risc que el banc ha fet d’un producte financer amb què opera és errònia, i els actius que conformen el susdit producte s’estan degradant a marxes forçades, fins al punt de posar l’empresa a punt de caure a l’abisme... A partir d’aquest argument es desencadenen tot de reflexions sobre les veritables raons del capitalisme i l’abast moral de les decisions empresarials. Les explicacions de l’entramat econòmic en què es basa el capitalisme, en boca de diversos personatges i en escenes diferents, no tenen pèrdua, així com les conclusions a què els espectadors arribaran sobre la felicitat –i la comoditat– de les societats benestants.\nUna pel·lícula ben oportuna en aquests temps que corren de desori financer i de desconcert vital.\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 3:02 1 comentari:\nUn poeta amic meu (sobretot amic, abans que poeta) m'ha enviat un vídeo d'un grup del seu poble que ha interpretat un poema seu. El meu amic és Salvador Ortells, Voro. El grup, Pocatraça, de Sueca. La veritat és que la versió musical del poema no té desperdici. El videoclip (almenys abans en déiem així) combina amb molt bona traça el dramatisme del poema amb la sorna valenciana. No hi falta, doncs, el sentit de l’humor per a un tema a priori molt seriós, com és el de la desfeta amorosa. Tant de bo que aquesta iniciativa de Pocatraça servisca per a donar difusió al llibre excel·lent de Voro Ortells, Els mots ferits, encara inèdit (!), d’on procedeix el poema musicat per Pocatraça. Els mots ferits és un llibre enorme, majúscul; que em va commoure quan el vaig llegir per primera volta i que ara que el torne a llegir em sembla encara més gran, més important. L’autor faria bé de publicar-lo en alguna editorial sensible a la bona poesia.\nUs deixe ací l’enllaç del videoclip: http://vimeo.com/43100271. Pocatraça són: Pablo Messeguer a la percussió; a la guitarra, Víctor Llombart, i Carles Lledó, al baix. La música del poema de Voro Ortells és d’Hugo Llopis. I l’enregistrament i àudio, de Fran Alberola. Aquest és el poema:\nun cos de fang ressec,\nels ulls somorts d’un cec.\nun fil de pols al vent\nque fuig i es perd pels plecs\nobscurs del temps,\nun cor esgotat que abandona la lluita,\nla petja d’un rostre que el temps desdibuixa.\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 2:35 2 comentaris:\nAhir, després de vora un any i tres mesos, vaig tornar a jugar al frontenis. Dues partides. Ja havia provat deu minuts dijous passat; una mica per casualitat, quan vaig pujar a la Plana, a vore els meus companys i amics de l’equip de la Font. En vaig tindre prou amb uns pocs minuts perquè m’enxampara el cuquet de la pilota. I dissabte ja en vaig fer dues partides. Vaig tornar a experimentar les sensacions que sempre m’ha proporcionat el frontó. En són moltes, les sensacions: una pruïja enèrgica i emocionant, una inèrcia i un vertigen, un impuls, una quimera, unes ganes incontestables, una força irreprimible, una poètica, una obsessió, un horitzó anhelat, una llibertat que llisca per l’aire cada vegada que fas anar la pilota contra la paret... No vaig jugar gens bé, òbviament, sobretot a la primera partida. Tenia por de fer-me mal a la cama operada, tot i que me l’havia protegida a consciència, amb dues genolleres ben fortes que me la immobilitzaven prou i, alhora, em donaven seguretat, física i, sobretot, mental. A la segona partida, però, ja em vaig sentir molt més còmode i amb més confiança. Em pensava que mai no tornaria a jugar al frontenis i, ja ho veieu, hi he tornat...\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 3:50 3 comentaris:\nEl proppassat dissabte vam assistir al concert que Bruce Springsteen va fer a l'estadi d'Anoeta, a Donosti. Un concert increïble. La premsa basca se'n va fer ressò a bastament a l'endemà, i la xarxa en va plena, de comentaris elogiosos. I no és per a menys, perquè val a dir que el concert va ser memorable. Tres hores intenssíssimes de rock pur que el Boss sap amanir amb mestria amb petites picades d'ullet al gospel i al folk d'origen irlandés. Tres hores ininterrompudes per a un home de seixanta-dos anys! Ningú no ho diria perquè el Boss es mou per l'escenari sense parar, sense estridències i bots estrambòtics, però sense aturar-se, ni un moment. Fins i tot s'hi va pemetre alguna carrera fugaç (els segons durant els quals va perseguir un xiquet per l'escenari van ser entranyables, com va ser, també, inoblidable, quan li va cedir el micròfon).\nEra la quarta vegada que el véiem i, sens dubte, aquesta darrera ha estat la millor de totes. De bon començament, durant la primera mitja hora, l'experiència va ser literalment enervant, electritzant. Tan emocionant que amb prou feines podies contenir les llàgrimes. La pell s'exaltava. Es derbordaven les emocions. Bruce et captiva i t'enxampa amb la seua energia quasi sense límits i el seu tarannà amable; amb la seua generositat i la seua personalitat carismàtica. Té el concert molt ben pensat, amb un ordre que combina amb destresa les peces rampants amb els temes més melodiosos. Tot ben apamat i calculat, sí, però donant lloc també a la improvisació obligada per les peticions del públic. Un públic madur i asserenat que, per unes hores, va oblidar les tribulacions i les obligacions pròpies dels adults en favor del millor espectacle de rock possible. Una cerimònia i un ritual, el del rock de Bruce: inigualable. I un públic feliç que, gràcies al Boss, va obviar la pluja que queia implacable la nit de dissabte passat sobre l'estadi d'Anoeta. Una pluja i una música redemptores per a uns temps tan difícils com falsos i oliosos. Gràcies, Boss!\nEspectacular podria ser l’adjectiu més adient per a una sèrie de sis capítols que la BBC ha realitzat sobre el nostre planeta. La Tierra desde el cielo vista per diverses aus que són, alhora, protagonistes i narradores accidentals de cada documental. I això és així perquè els de la BBC s’ho han fet per oferir-nos el planeta des de la visió d’aquests ocells extraordinaris, que en són els veritables protagonistes. I és que, a la sèrie, moltes de les aus que hi veiem han estat ensinistrades des de ben menudes per poder ser filmades de prop o, fins i tot, per poder-los incorporar una càmera des de la qual observem el món “amb els seus ulls”. El resultat n’és una sèrie fantàstica, no sols per la bellesa inaudita de les imatges, assolides a partir d’una perspectiva inèdita, sinó també per la sensibilitat que se’n desprèn. Àsia i Oceania, Àfrica, Amèrica i Europa a vista d’ocell.\nAixí, assistim a les innombrables rutes migratòries escampades per tot el planeta. Còndors, cigonyes, ànecs, etc., recorrent rutes mil·lenàries, en itinerància permanent a la recerca d’aliment o d’un lloc apte per a la criança. Aus i ocells, grans i menuts, que travessen l’Himàlaia per dreceres ignotes, tot desafiant el fred, la fam, el cansament i la mort. Animals del cel que continuen salvatges, en llibertat, fins i tot quan s’han adaptat a la vida urbana, com és el cas de les grues del Rajastan, alimentades a propòsit pels humans de l’Àsia interior; dels coloms de la Fortalesa de Meherangarh, a Jodhpur, o del mític còndor, que s’aprofita de les deixalles dels urbanites de la serralada andina.\nUna sèrie d’ocells que podem veure i viure per primera vegada amb els seus ulls.\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 9:08 1 comentari:\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 9:23 Cap comentari:\nNo fa gaire es presentava en societat una iniciativa que aglutina els escriptors de les comarques del nord del País Valencià. La proposta ha estat batejada amb el nom de “El Pont Cooperativa de Lletres”. Precisament dos autors que en formen part, acaben de publicar dues novel·les ben interessants. Es tracta de dos escriptors amb una llarga trajectòria i un bagatge d’obra publicada considerable. Dos escriptors plenament consolidats en el panorama literari valencià contemporani, i encara al nord del Sénia. Ens referim a Vicent Usó i a Pep Castellano.\nEl primer acaba de publicar La mà de ningú. Cal dir que la darrera novel·la del vila-realenc Vicent Usó es llegeix d’una tirada. I això succeeix perquè La mà de ningú, com se sol dir, enxampa de la primera a la darrera pàgina. De fet, una vegada comences a llegir-la et manté a l’expectativa, intrigat, il·lusionat. És d’aquelles novel·les que et fan estimar –més encara– la literatura. Però no convé parlar massa de la novel·la. Bé, cal parlar-ne, és clar, perquè s’ho val, i molt, però sense avançar cap aspecte clau sobre la seua línia argumental, sobre els personatges, sobre la trama, etc., perquè, si no, la desgraciaríem.\nAlgú ha encabit La mà de ningú dins del calaix de sastre de la novel·la negra. En té elements, sí, però crec que va molt més enllà. Hi ha, també, un component social, d’estricta actualitat, que ens incita a reflexionar, que ens hi “obliga”, a pensar! Fins al punt que hi constatem com n’és, de terrible, la realitat que ens envolta. Una realitat igualment esfereïdora a França com a casa nostra. Una vegada més la realitat supera –per macabra– la ficció. I ací Vicent Usó no ha fet sinó aprofitar –amb la intel·ligència d’un escriptor sagaç i amb experiència– aquest filó de la realitat, a fi de tornar-nos-en un reflex cru en l’espill en què, ben sovint, no gosem mirar-nos, ni tan sols de reüll.\nPel que fa a l’estructura, Usó l’ha construïda com un trencaclosques les peces del qual són els personatges que li donen forma. En aquest sentit, hom procedeix a la construcció de la història –i del crim–, més que no a la seua deconstrucció; d’ací la intriga i li interés que suscita en el lector. La mà de ningú és una novel·la coral constituïda per sis personatges principals, al voltant dels quals es perfilen d’altres personatges que acaben de configurar un món difícil, el nostre món, el món en què vivim i patim diàriament. Personatges que traspuen realitats diverses i aparentment allunyades que, tanmateix, estan íntimament entrellaçades i que expliquen la complexitat d’una realitat com més va més universalitzada i desigual. Personatges que són alhora víctimes i botxins d’un món esbojarrat. Persones, en definitiva, situades dins del vertigen contemporani, viatgers accidentals en una muntanya russa que, de vegades, ens arrossega sense que ningú puga –o vulga– fer res per impedir-ho.\nA més, hi ha, a la novel·la, les variacions i els petits salts temporals, disposats a consciència per l’autor en els capítols. I l’atzar com un element tan gratuït com, de vegades, definitori en la vida de les persones. La darrera novel·la de Vicent Usó ens mostra la veu d’un autor solvent, madur, amb molt d’ofici. Un narrador de trama i personatges que no s’entreté en bagatel·les innecessàries.\nLa segona de les obres a ressenyar és Raons de sang i foc, de Pep Castellano, un altre autor amb un bon currículum. La de Castellano és una novel·la que hem d’encabir en una temàtica que té una certa tradició entre els novel·listes valencians: la dels moriscos. Un tema i una realitat històrica que, almenys al País Valencià, ha suscitat no pocs fòrums de reflexió, entre congressos, simposis i una copiosa biografia especialitzada, sobretot entre els historiadors. D’obres de ficció sobre els moriscos, en tenim, per exemple, Crim de Germania, de Josep Lozano; El cavall verd, de Joaquín Borrell; Les veus de la vall, de Rafael Escobar; El guardià de l’anell, de Vicent Pascual; Uns papers en una capsa, de Carme Miquel; La mirada d’Al-Azraq, de Silvestre Vilaplana, entre altres.\nL’interés de la novel·la de Pep Castellano rau en el fet que situa els moriscos en les comarques pròximes a Castelló, la qual cosa no ha estat gens freqüent fins al moment –de fet, totes les novel·les sobre moriscos que hem enumerat adés se situen preferentment a les Comarques Centrals Valencianes.\nRaons de sang i foc està contada, bàsicament, des de la perspectiva d’una narradora, Salma, una alcavota que s’adreça a un tu ben pròxim, Fatma, la seua germana. Els veritables protagonistes de la història, però, són Saïda, morisca, i l’agermanat Manel, tots dos condicionats per una realitat de sang i foc que els supera. Entre ells, com passa ben sovint en aquest subgènere novel·lístic, sorgeix l’amor, el leitmotiv que els impel·leix a l’acció, per sobre del context històric que els envolta i amenaça. No en revelaré cap detall, tampoc ara, de la trama. Només podem avançar que en aquesta novel·la, com s’esdevenia també en la de Vicent Usó, la realitat és tan complexa que no admet simplificacions o reduccionismes empobridors, que no sempre està molt clar qui és el dolent i quin l’heroi de la pel·lícula, i que els personatges es veuen arrossegats també per l’espiral de la realitat. Finalment, cal destacar l’extraordinària feinada lingüística de l’autor. I, pel que fa als elements que ajuden a crear expectatives en el lector, Castellano mostra la seua perícia amb un desplegament de recursos narratius que, certament, són dignes d’admiració.\nDues novel·les, doncs, de dos autors del nord del sud del País a tenir molt en compte.\nPublicat a Caràcters, núm. 58, hivern 2012\nVicent Usó: La mà de ningú, Proa, Barcelona, 2011, 237 pàgs.\nPep Castellano: Raons de sang i foc, Bromera, Alzira, 2011, 214 pàgs.\nPublicat per adesiara (Juli Capilla) a 19:57 Cap comentari:


Al-Sissi arribant ahir Al Parlament del Caire per ser investit president en el seu segon mandat. REUTERS\nBarcelonaEl president egipci, l’exmariscal Abdel Fattah al-Sissi, va estrenar ahir el seu segon mandat amb una cerimònia amb gran pompa. “Egipte ens pot encaixar a tots amb les nostres diferències. Acceptar els altres i crear un espai comú serà important per al nostre desenvolupament polític”, va dir en el seu discurs davant del Parlament. Com era habitual amb el seu predecessor, el dictador Hosni Mubàrak, els diputats el van interrompre amb aplaudiments en senyal de lleialtat i fins i tot un va llegir una glosa per elogiar-lo.


L'assassí que va somiar amb un lloc al cel - Librería Nevada\nL'assassí que va somiar amb un lloc al cel.\nJonas Jonasson ha aconseguit un gran èxit arreu del món amb unes novel·les sorprenents, divertides, un estil ràpid i unes trames esbojarrades. En <i>L'assassí que somiava amb un lloc al cel </i>coincideixen les trajectòries de tres personatges: un assassí amb remordiments, una pastora protestant que ha perdut la fe, i un recepcionista amb ganes de deixar enrere una vida gris i miserable. Formen una estranya societat en què la religiosa i el recepcionista porten el negoci i l'assassí només ha de complir els encàrrecs. Tot va bé fins que l'assassí vol abandonar la seva activitat, sobretot des que descobreix la paraula de Déu. Però els altres dos no estan disposats a renunciar al negoci.


✓Cilsa construeix les noves instal·lacions per a Caprabo amb una inversió superior als 20 Mil€.\n✓ Albergarà la nova seu central de Caprabo.\n✓ La nova plataforma gestionarà Capraboacasa.\n✓ Guanya en eficiència i servei al client.\n✓ Forma part del pla integral de competitivitat desplegat per Caprabo, que contempla, a més a més, la transformació de la seva xarxa de botigues.\nEl projecte per a la construcció d’una nova plataforma de producte fresc per a Caprabo ha arrencat aquesta setmana amb el moviment de terres. Caprabo i CILSA, societat participada pel Port de Barcelona i MERLIN Properties, gestora de la ZAL Port, van firmar a finals del l’any passat un acord per a la construcció de la nova plataforma de distribució de Caprabo a El Prat de Llobregat (Barcelona). Amb una superfície de 24.600m2 i una inversió estimada de 20Mil€, el projecte estarà en ple rendiment l’any 2020. El Director General de CILSA, Alfonso Martínez, i el Director de Logística de Caprabo, Asier Bustinza, han realitzat una visita aquest matí a la zona, on està previst que s’iniciïn els treballs de construcció després de l’estiu.\nLa nova plataforma de Caprabo albergarà la totalitat del producte fresc que distribueix tots els dies la companyia als seus 320 supermercats. També gestionarà el negoci de venda online de Capraboacasa i es constituirà com la nova seu central de la companyia.\nTambé disposarà d’un espai de gairebé 4.000m2 destinat a e-commerce que augmenta considerablement la versatilitat de la plataforma. L’alçada lliure sota jàssera de la instal·lació segueix l’estàndard de la ZAL Port amb 11 metres lliures a la zona d’emmagatzematge. L’envoltant de l’edifici es realitzarà mitjançant panell sandvitx prefabricat aïllat. La parcel·la disposa de 130 places privatives d’aparcament i una zona específica de rentatge de camions. Com a equipament s’inclouen 43 molls de càrrega. La instal·lació de fred es realitzarà mitjançant aigua glicolada, amb sistema de desglaç en calent, per la seva alta eficiència energètica, així com un sistema integrat de gestió d’edifici per a un control eficient.\nAmb aquest projecte, Caprabo avença en el seu pla integral de competitivitat, que compta amb dos plans en ple desenvolupament. Per una part, la transformació de les seves botigues a una nova generació de supermercats, millor preparats per a afrontar les noves demandes del consumidor. I, per una altra, la reorganització logística, el que suposa optimitzar les operacions, millorar l’eficiència en els costos i donar millor servei a les botigues. En ambdós plans, Caprabo posa el focus especial en el tractament del producte fresc i en la sostenibilitat mediambiental.\nCaprabo ja compta amb una plataforma de distribució a Abrera. Aquesta plataforma, de 22.000m2, gestionarà quan estigui en ple rendiment fins a 6.000 referències. Per això, aquest centre de distribució s’ha sotmès a un procés d’adaptació. Les referències de baixa rotació que venen els supermercats de Caprabo es serviran des del centre de distribució de Grup Eroski a Ciempozuelos.\nEl disseny de la nova estructura logística de Caprabo està orientada a donar un servei òptim a les botigues. La centralització del fresc en una única plataforma permet tractar el producte de manera personalitzada segons les seves necessitats de conservació. Addicionalment, ordena les entregues en base a la distribució de la botiga, pel que prima l’eficiència en el punt de venda, millora la reposició i és més eficaç.\nLa nova plataforma de Caprabo a El Prat de Llobregat gestionarà el servei de Capraboacasa per a l’àrea metropolitana de Barcelona. Això permetrà fer un important salt qualitatiu. Disposar d’unes millors instal·lacions permet garantir els processos i optimitzar els costos. A més a més, garanteix la gestió de les entregues exprés a l’àrea metropolitana de Barcelona, on concentra el volum de negoci online.\nLa construcció per part de CILSA de la nova plataforma de Caprabo està dissenyada sota estàndards de qualitat mediambiental recollits a la Certificació LEED Gold. Introdueix mesures d’eficiència energètica com sistemes avançats de fred i il·luminació, respectuoses amb el medi ambient. La nova plataforma tindrà retorn per al residu orgànic.


Referències - TSPLUS.NET\nTSplus Cas pràctics\nEmpreses de totes les mides i diferents indústries utilitzen TSplus Remote Access per a Application Delivery, Remote Working i Cloud Computing.\n"TSplus Remote Access és una increïble solució d'escriptori remot i accés web. Un programari rendible, fàcil d'implementar i amb un gran suport."\nLlegeix l'estudi de cas\n"La nostra cooperació amb TSplus és impecable des dels primers dies. Els seus empleats reaccionen molt ràpidament als nostres comentaris i preguntes. Recomanem sincerament el seu programari a tots els que es preocupen per la seguretat i l'alegria de la mobilitat!"\n"TSplus Remote Access és sòlid i el preu és molt correcte. Estem molt satisfets de les possibilitats i també del gran suport! En resum: ens encanta l'equip TSplus!"\n"TSPlus és increïblement eficaç, fàcil d'implementar i gestionar, i s'adapta perfectament al nostre pressupost. [Ens ha servit molt fins ara, especialment durant la crisi de Covid, quan la majoria del nostre personal treballa ara des de casa".\n"Un gran producte. Agraeixo que l'equip es mantingui al corrent de les actualitzacions i els pegats de MS per mantenir el flux de treball".\nTSplus Referències de premsa i premis\nNewsparells, canals de televisió, comunitats i fòrums parlen de nosaltres! Fes una ullada a algunes de les nostres referències de premsa en format PDF.\n"Estem encantats d'anunciar els millors intèrprets destacats de la primavera de 2021 d'aquest any. TSplus va demostrar que els seus usuaris els estimen, com ho demostra la gran quantitat de ressenyes d'usuaris excepcionals".\nVa dir el president de SourceForge, Logan Abbott.\nTambé podeu veure i descarregar alguns dels nostres Referències mundials.\nConsulteu el nostre Vídeos testimonials: nombroses històries d'èxit de col·legues, socis i distribuïdors d'arreu del món!


Antic escorxador municipal | Mapes de Patrimoni Cultural\nAntic escorxador municipal\nAntic escorxador municipal Vilafranca del Penedès\nCarrer de l'Escorxador, 19-25\nSantiago Güell i Grau\nAjuntament de Vilafranca del Penedès (C. de la Cort, 14).\nEdifici amb pati davanter formant un recinte construït per fer-hi l'escorxador municipal. Les estructures construïdes formen una "U" composta d'un cos central i dues ales. El cos central consta de planta baixa de planta rectangular amb la coberta de teules àrabs a dues aigües i el carener perpendicular a la façana. La coberta central té una alçada superior\nFaçanes compostes de dos paraments separats per una banda horitzontal amb imbricacions de maó. En el parament inferior hi ha un sòcol; els portals i les finestres són d'arc rebaixat amb clau i emmarcats de maó a sardinell El parament superior té els capcers de pinyó i esglaonats, amb finestres adintellades, finestrals esglaonats emmarcats de maó i amb detalls ornamentals, formant imbricacions de maons en pilastres i cantoneres.\nL'any 1893, Santiago Güell presenta el projecte per la realització d'un escorxador per l'Ajuntament de Vilafranca. Aquest s'inaugura l'any 1902 i el 1928 l'arquitecte municipal Antoni Pons i Domínguez projecta una ampliació.\nEs va utilitzar com escorxador fins l'any 1991.


Els fusells de la gresca\nBarcelona (el Barcelonès), Pasqua Granada\nGrup coral amb els seus estris Foto: Sadurní Brunet\nColla Escarpindull del Poble-sec, cap al 1923\nTimó/destral a la Barceloneta\nAgulla de fusta per teixir xarxes\nGraelles per coure carn al Raval\nLa Festa dels Cors o Festa de les Corals és una singular celebració popular d'alguns barris de Barcelona, com el Raval, la Barceloneta i el Poble-sec. Es tracta d'un tipus de festa únic a Catalunya que té lloc per Pasqua Granada.\nLa protagonitzen les Agrupacions Corals Humorístiques o Cors, colles -originàriament formades exclusivament per homes- organitzades amb propòsit de diversió.\nLa festa comença divendres o dissabte de Pasqua Granada al matí quan els membres de les colles, amb el vestit que els caracteritza, surten en cercavila i desfilen pels carrers per acomiadar-se d'amics, familiars i veïns. Se'n van a passar dos dies de gresca fora de la ciutat i tornen dilluns, moment que aprofiten per desfilar pels carrers de nou, aquesta vegada ben guarnits i amb els productes que han adquirit al poble on han passat el cap de setmana.\nLa principal singularitat d'aquestes agrupacions festives és que durant les cercaviles de divendres i dilluns al matí (sortida i arribada de les colles) duen a les seves espatlles, a mode de fusell o escopeta festiva, uns estris de grans dimensions, sovint fets de fusta.\nAl barri del Raval hi predominen els estris pertanyents a la cuina i el menjar com graelles, culleres, forquilles, paelles, morters, ganivets, morters per fer allioli i picada, etc També s'hi poden veure altres estris gegants que reprodueixen atuells o eines d'oficis, com serres, claus angleses, pales, destrals, forques, maces, pics o navalles.\nA la Barceloneta hi predominen, en canvi, les eines relacionades amb els oficis del mar, pescadors, mestres d'aixa, estibadors, mariners. S'hi poden veure, per exemple, timons, rems, destrals, agulles de fusta per reparar xarxes, etc\nOrigen d'aquests estris\nL'explicació sobre l'origen de la presència d'aquests atuells de dimensions gegants cal cercar-la en la cercavila festiva que feien les colles de Sant Mus o Muç -precedents de les agrupacions actuals- fins a Rubí al segle XIX per fer-hi una menjada popular.\nExplica Joan Amades, en relació a l'Aplec de Sant Mus que les colles desfilaven cadascuna pel seu compte fins a l'ermita, passant pel centre de Barcelona, fent molta gresca i alegria.\nL'estructura d'una colla estàndard era la següent: davant de tot hi havia uns genets a cavall; tot seguit desfilaven els membres més alts de la colla amb uns estris gegants i de fusta, un amb una gran cullera de fusta al coll, a tall d'escopeta; un altre amb una forquilla; un tercer amb un ganivet; i finalment un altre amb un pa de barra; després desfilaven tots els membres de la colla, afilerats i en dues rengleres.\nDarrera de tot hi havia animals de càrrega i carros de vela que traginaven tots els estris de cuina necessaris per a fer l'àpat a l'ermita.\nData de publicació digital: 16/4/2011 2930 lectures


Sobre el seu paper en la formació, Solana ha indicat que encara no està definit.\nL’exalcalde de Banyoles, Joan Solana, és un dels impulsors de la formació política Nova Esquerra Catalana\nL'exalcalde de Banyoles, Joan Solana, és un dels impulsors de la formació política Nova Esquerra Catalana. Dissabte es farà l'assemblea fundacional, i Solana no vol parlar d'escissió del PSC assegurant que apostaran per l'estat propi, la superació de la crisi i la regeneració política.\nSitges acull aquest dissabte l'assemblea fundacional del partit Nova Esquerra Catalana i un dels seus impulsors i cares més visibles és l'exalcalde de Banyoles, Joan Solana. El polític ha explicat en una entrevista a aquesta emissora que fa més d'un any que s'està treballant per impulsar una "gran força d'esquerres". En aquest sentit, ha resumit els tres grans objectius de Nova Esquerra Catalana: lluitar clarament per l'estat propi català; aportar polítiques que permetin superar l'actual crisi econòmica; i ser una eina de "radicalitat democràtica" per canviar l'actual model polític.\nSobre el seu paper en la formació, ha indicat que encara no està definit. Ha explicat que ha estat una de les persones que ha treballat per la seva creació i assegura sentir-se il·lusionat amb nou projecte.\nTot i que moltes de les cares més reconeixibles d'aquest nou partit siguin persones vinculades amb el PSC (l'exconseller Ernest Maragall, l'exalcalde de Figueres Joan Armangué o el propi Solana), el banyolí assegura que no són una escissió socialista. Solana ha recordat els discrets resultats electorals del PSC en les darreres eleccions i ha indicat que l'objectiu és ser una referència totalment nova. I per il·lustrar-ho ha senyalat que dues terceres parts dels més de 500 afiliats actuals al partit provenen de fora l'àmbit socialista.\nDe l'assemblea d'aquest dissabte en sortiran els càrrecs del partit i els passos per teixir una xarxa territorial. En aquest sentit, Solana ha assegurat que no entenen la formació com un partit "de militància" sinó un lloc comú obert a col·laboracions i projectes concrets.\nTAGS: Solana, Nova, Esquerra, Catalana


‘Dog save The Queen’ (Mònica Planas)\n‘Dog save The Queen’\nEl gos Sam va fer el millor regal de Nadal al productor de la BBC Anthony Craxton\n3 min. Periodista 09/08/2018 18:37\nEl 25 de desembre del 1958 la reina Elisabet II es disposava a fer el seu segon discurs de Nadal a través de la televisió. L’any anterior, la BBC havia debutat fent arribar per primera vegada a la història el missatge a les pantalles de totes les llars sense problemes. Aquell segon any, però, tot plegat va ser més accidentat.\nAnthony Craxton, responsable de producció de la BBC per l’emissió en directe d’aquell discurs, estava allotjat en un hotel de King’s Lynn, una petita ciutat portuària situada al comtat de Norfolk, a l’est d’Anglaterra. Era allà perquè era a només uns vint minuts en cotxe de Sandringham Palace, la residència privada on tradicionalment la família reial britànica celebrava Nadal i des d’on s’emetia el discurs. Amb prou feines hi havia catorze quilòmetres de distància. A les deu del matí, cinc hores abans que la reina fes el seu discurs, Craxton va anar a agafar el seu vehicle per dirigir-se a Sandringham. Duia un maletí amb tots els papers necessaris i un de molt important: la còpia del discurs de la reina amb totes les anotacions televisives importants de l’emissió. No havia conduït ni un quilòmetre quan Craxton es va adonar que s’havia oblidat el maletí al terra del carrer, recolzat a la paret del costat on havia aparcat el cotxe. Craxton, amoïnat, va fer mitja volta i va desfer el camí amb l’esperança que la trobaria al mateix lloc. Però quan va arribar ja no hi era. El productor de la BBC va quedar col·lapsat pel pànic. Acabava de perdre la còpia del discurs de Nadal de la reina d’Anglaterra i les anotacions professionals d’un treball d’equip, clau per a aquell dia.\nEl productor de la BBC va quedar col·lapsat pel pànic. Acabava de perdre la còpia del discurs de Nadal de la reina d’Anglaterra\nPer saber què va passar en aquell interval de temps i com es va produir la desaparició del maletí, cal recórrer al 'Daily Telegraph' de dos dies més tard. El diari explicava l’anècdota i s’havia preocupat de reconstruir la història: més o menys a la mateixa hora que Craxton sortia de l’hotel, un noi de 20 anys anomenat John Harvey, fill de l’amo de la taverna Woolpack de King’s Lynn, passejava el seu gos Sam. En Sam era un poodle, una mena de caniche, un d’aquests gossos d’orelles llargues i pèl arrissat que segles abans era característic de l’aristocràcia i que sovint es portaven als concursos de bellesa canins. En John Harvey el passejava distret per davant del mercat, una zona que sovint s’aprofitava per aparcar-hi cotxes. De sobte va veure que el seu gos ensumava un maletí de pell marró que estava recolzat en una paret. El va obrir i de seguida va veure que la documentació era important: va reconèixer que allò que hi havia dins era una còpia del discurs de la reina plena d’anotacions i paperassa de la BBC. Va decidir entregar-ho a comissaria. I la policia ho va portar de seguida cap a Sandringham Palace, on també havia arribat un Craxton desesperat. Sens dubte, en Sam va salvar el discurs de la reina, però també va fer el millor regal de Nadal al productor de la BBC.


La plaça de Sant Andreu compta amb un nou parc infantil\nLa plaça de Sant Andreu a Vinaròs ja compta amb un nou parc infantil, per la qual cosa s'ha realitzat una inversió d'uns 10.000 euros, segons ha donat a conèixer el regidor d'Obres i Serveis de l'Ajuntament, Guillem Alsina.\n"Després d'una reunió amb els tècnics es va decidir retirar l'antic tobogan que hi havia i formigonar el sorral a cota zero, ja que tal com estava representava un perill per a la seguretat dels menors. Posteriorment s'han instal·lat dos elements de joc, s'ha tancat la zona i s'ha col·locat el paviment adequat", ha explicat.\nPer la seua banda, el regidor de Participació Ciutadana, Hugo Romero, ha agregat que "esta va ser una de les peticions que van realitzar els ciutadans durant l'última reunió veïnal a la zona de Pius XII". Després d'avaluar els diferents suggeriments, es va treballar perquè els xiquets d'aquesta àrea tingueren un parc en bones condicions.\nProperament es durà a terme una altra actuació, també suggerida pels mateixos veïns: la instal·lació de dos porteries al camp de futbol sala que hi ha a la zona, el qual ja ha estat repintat per la brigada municipal.