L'home tranquil: de desembre 2010\nCaps d'any diversos\nDéu n'hi do l'enrenou que porta un simple canvi de data! Posem alguns exemples de com passar-ho, alguns d'ells per experiència pròpia:\n1) El sopar d'amics: un amic/ga et truca, o el truques, quedeu per celebrar-ho a casa d'algú, amb uns quants més. Tothom porta alguna cosa -la beguda indica qui té mandra o poca destresa per cuinar-, i a l'hora assenyalada tothom es presenta al lloc indicat. Tenim catalogades 3 variants:\nvariant a) Sopar de parelles/parelletes. Tots força formals i asseguts de costat. A vegades salta alguna guspira. Tothom parla de viatges, feina, etc.\nvariant b) Sopar de solters. Mires a quina persona de l'altre sexe li pots tirar la canya. Talment un documental de Rodríguez de la Fuente (El águila otea el horizonte buscando su presa, quizá un inocente cervatillo que se ha separado de la manada...), vas prenent posicions i intentes guanyar punts, si no et xafa el pla un altre més ocurrent, més ben plantat i amb una cartera més grossa.\nvariant c) Mixte solters-parelles: les parelles intenten presentar-te amics de l'altre sexe a veure si surt la connexió. Això gairebé mai funciona i si passa és per poc temps. És freqüent que un o tots dos acabin parlant del seu ex o coses així i al final de la nit la teva companyia sigui l'ampolla de whisky o el que queda d'ella.\n2) Les festes: celebracions de caràcter comunitari on hi ha més oportunitats de conèixer gent, una altra cosa és mantenir una conversa perquè generalment la música és molt alta, ballar o fer-ho veure, agafar un gat amb la beguda i altres bestieses.Tornarem a presentar variants.\nvariant a) Les festes dels bars i pubs, on pagues una entrada amb dret a consumició, hi ha porters (és a dir que segons com vagis o l'edat que tinguis no hi entres) i a dins tens més possibilitats de conèixer com es senten les sardines en llauna.\nvariant b) Les festes privades, organitzades per colles d'amics, -alguns ja semblen professionals- en llogar un local/casa de colònies/nau industrial on allotjar-la, un equip potent de música per desanimar qualsevol intent de conversa intel·ligent (ben mirat qui té ganes d'això aquella nit)... La sort és que no molestaràs els veïns en sortir a fora.\nvariant c) La fira del mascle, aquesta la més divertida: un col·lega us convenç per anar a una festa privada que estarà molt bé i tota la pesca. L'afamat de torn pregunta: "Hi haurà ties?". "Sí és clar", responen. Arribeu i us trobeu que com vosaltres hi ha uns quants més. La proporció entre sexes és 8 a 1 més o menys, i les noies o tenen parella o no volen saber res. La única companyia femenina serà la de l'ampolla.\n3) Treballar. Encara que no ho sembli hi ha qui ho fa: policies que et fan bufar en un control d'alcoholèmia, el personal sanitari que atén no sols els malalts de l'hospital, sinó els imprevistos d'aquella nit; els cambrers que et serviran la beguda aquella nit, la noia del guardarroba, el porter amb cara de mala lluna... Un any aquesta va ser la meva opció, davant un panorama no molt afalagador millor fer uns quartos que passar una nit dolenta. La recompensa van ser uns bons ingressos... i una calipàndria de propina.\n4) La Missa de Cap d'Any. Això depén de si hi ha algun bon capellà amb nassos per fer-ho. Si una setmana abans ha hagut la Missa del Gall perquè no ara? No debades el dia 1 de gener és festa religiosa: es celebra el Nom de Jesús, la seva presentació al Temple (el bateig jueu per entendre'ns). Avui en dia no és cap acte popular i molts cops sota l'empara d'algun moviment de fidels que el promou (ex. Adoració Nocturna). Això sí, després no falta una mica de ressopó, xerrada distessa, gresqueta si hi ha jovent i els desitjos d'un Bon Any. I si no sempre queda anar l'endemà, als horaris de culte habituals.\n5) Quedar-se a casa. Total per a què sortir? Hi ha qui fa un sopar una mica més digne del que és habitual, qui ho fa amb normalitat, qui segueix la programació de la TV, qui es posa una pel·lícula... Els meus avis no van fer mai res d'especial. Com a molt anaven a ca'ls veïns, a fer-se companyia. Però l'endemà havia xocolata amb xurros per esmorzar.\nCom he dit al principi es tracta d'un simple canvi de data. I això cal celebrar? És que el dia 1 de gener es guarirà la teva malaltia? Guanyaràs més diners? T'estimarà més algú?\nPerò, en fi. BON ANY NOU!\nDie Fledermaus (J. Strauss) dirigida per Plácido Domingo al Covent Garden.\nEtiquetes de comentaris: El meu país, Humor, Societat\nAl seu temps\nDe tant en tant em trobo amb el sr. S., el que té l'hort del cantó. Ell em dona pastanagues, que a mi no m'han sortit mai, i jo a canvi li dono cols o algun porro.\nEl sr. S. podria ser el meu avi: és d'aquella gent que ha treballat tota la vida, des que era jove. Tingué vista i s'arriscà quan tots li deien que no, i reeixí. Fins fa pocs anys encara treballava, i conrear un tall de terra el manté encara molt actiu, això sí: dijous toca anar a ball amb la senyora.\nJa fa dues setmanes em parlà:\n- Ara mira, el jovent tots s'en van a estudi, fins i tot més temps del que toca. No ens hem passat? Després no volen treballar de segons què... No s'adonen que no tothom val?\nI això del sexe i començar tant aviat... Nosaltres a pagès ja sabíem que si a la vedella jove la munta abans d'hora el toro després ja no serveix per res.\nLa conclusió que en treia, i estic bastant d'acord, era que ara anem massa ràpid. Volem tot immediat i després venen coses de les que penedir-se. El sr. S. ho visqué directament i sap de què va.\nUn altre que deia una cosa similar, potser aplicada al món religiós, era un capellà que coneixem. Ho aplicava a la pregària: Ens pensem que resar és com interactuar amb un programa de l'ordinador, hi fem click i no esperem a que es carregui per tornar a fer click un i altre cop. Tanta és la nostra insistència que acabem bloquejant tot el sistema abans que ens doni resposta (ull, Déu no necessita nova connexió ADSL, val?).\nFixem-nos també en aquests dies passats, en què el mal temps ha comportat el tancament de força aeroports europeus i que molts viatgers haguessin d'esperar-se a terra durant dies fins que les condicions fossin favorables. Un escrit (recomanat) de Jordi Vilamitjana al respecte ens recordava així la nostra fragilitat humana i la rabieta d'impotència, de nens aviciats, per no aconseguir allò que volem (en aquell cas prendre l'avió).\nPer aquí, i suposo que a altres llocs, en alguna ocasió s'afegeix al temps l'expressió de pagès. Deu minuts de pagès, això vol dir més del que marca estrictament el rellotge, estri urbà, expressió del rigor i del ritme accelerat.\nEn l'àmbit alimentari es parla de slow food, i traslladat a la vida slow life, o slow cities. Un desig que té una mica de contradictori perquè... Qui serà el primer a baixar del bòlid i anar a peu/bicileta o tartana?\nEls gargots són de L'home tranquil a 0:20 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Agricultura, Societat\nPer a aquesta nit\nLa Nit és Dia:\nDe Jaume Bofill i Mates (Guerau de Liost)\nEls gargots són de L'home tranquil a 17:35 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nLa noia que cremava els seus ulls davant l'ordinador\nUna història que pot ser ben real.\nVet aquí que en una població de comarques el nom de la qual no vull recordar vivia una família de les... diguem-ne normals (per distingir de reconstruides, biparentals, homoparentals, reconstituides...), és a dir un progenitor de cada sexe (no posem pare i mare) i algun(s) fill(s/es).\n(El que obliga a escriure aquesta maleïda correcció política...)\nTornem-hi. Com deia, vivia una família amb una filla que ho tenia tot per triomfar: tenia planta, era estudiosa, i fins i tot queia força bé. El món podia haver estat als seus peus.\nLa qüestió és que al cantó d'aquestes virtuts tenia un punt dèbil: una por terrible.\nQuan s'acostava el final dels estudis, el director de l'escola va suggerir a la família que, a la vista de l'excelent expedient acadèmic, aquella noia no tindria dificultats en accedir a la carrera universitària que desitgés.\n- La universitat? Això implica anar a Barcelona?\n- Barcelona, o Bellaterra, Girona, Tarragona... Hi ha un ample ventall. Si volen fins i tot Pamplona.- respongué l'home.\n- Tan lluny? I a més és car!- exclamaren els progenitors\n- Amb aquest expedient bé podrien demanar una beca i la concedirien sense problemes...\n- I la gent que hi va? Segur que corre molta droga...\nEl director es va quedar a quadres. Quin concepte tenia aquella gent de la universitat? Ho va voler arreglar:\n- Bé, no és així. Pot haver-hi algú, però com a qualsevol altre lloc. És una magnífica oportunitat per formar-se, obrir la ment, conèixer altres llocs, enfrontar-se a la vida...\nL'home s'aturà veient les cares dels seus interlocutors (pare, mare i filla). Havia horror pintat en cada rostre. S'ho repensà: "Bé, almenys jo ho intento, pel seu bé"; i finalitzà l'entrevista com va poder.\nL'any següent la noieta, acabats els estudis secundaris, marxà a treballar al negoci familiar. No es tornà a parlar de carreres ni d'estudis en aquella casa.\nUns estius després durant uns pocs dies de vacances va conèixer un noi, un bonjan una mica despistat, però agradable. Amor a primera vista? El cert és que va tornar encisada i iniciaren una relació a distància ja que el xicot era d'una ciutadeta a hora llarga de distància, on treballava i estudiava.\nQuan el noi, a punt d'acabar estudis, plantejà anar molt més seriosament amb la relació, i això implicava -per ell- que la noia acabés anant a la ciutat, la perspectiva de deixar-ho tot (família, feina...) esborronà l'amor que pogués tenir aquella xicota. I l'afer es marcí ràpidament.\nDe vegades he anat a aquell poble i he entrat al negoci de la família. Els meus avis els coneixien i hi tenien tracte i encara passo a donar-los records.\nLa noia ja no és tan jove, passa de la trentena i a aquesta edat es nota que perd la frescor. Si abans feia goig ara se la veu més gran del que és.\nManté la mirada poruga, respon lacònicament, sense que hi puguis entaular conversa... Els cops que hi he anat aquests últims anys amb prou feines apartava la vista de la pantalla d'un ordinador, dins l'ensopiment d'un negoci familiar que va a menys.\nLa setmana passada em vaig creuar amb ella pel carrer, mentre passejava amb una de les meves filles per Girona. De lluny no m'ho semblava pas (necessito ulleres per veure a distància), però a mida que m'acostava i l'anava reconeixent augmentava la meva sorpresa en veure-la desmillorada. M'hi vaig apropar, vaig saludar-la, li vaig recordar qui era i vam intercanviar quatre mots de compliment. Quan ens vam acomiadar la nena em preguntà:\n- Papa, qui era aquella senyora?\n- Si és més jove que jo...\n- No, és gran.- em digué amb aquesta naturalitat que tenen les criatures.\nVaig sentir llàstima per algú que feia anys que coneixia, com ha llençat la seva vida per la borda tant indolentment, consumint-se per no vèncer les seves pors. No vull dir "pobra noia", perquè tenia prou senderi com per haver-s'hi enfrontat.\nImatge extreta del bloc "La casa encendida"\nAllà deu continuar, asseguda, en un local desert, veient passar els dies i cremant els seus ulls, un cop vivaços, davant la pantalla de l'ordinador.\nEls gargots són de L'home tranquil a 20:22 3 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nMentre no escric...\nTinc un parell de coses al tinter, que no em decideixo a acabar. Ja us les explicaré un altre dia si aconsegueixo teixir un text presentable.\nAvui us poso un vídeo d'una actuació musical. No és la música clàssica que solo escoltar, ni de cantautors com Brel o Reinhard Mey.\nUs presento Michael Card, un cantautor nord-americà de temàtica cristiana (de l'esglèsia baptista). Ja he penjat en algun moment un dels seus temes Immanuel i la versió coral infantil i juvenil.\nPosem-nos al dia:\n1) Eleccions catalanes:\nCrec que ja estava cantat que perdria qui tocava, encara que no entenc com se'ls perdona la vida a IC-V-EUiA (sopa de lletres pretesament multicolor però de etern to roig). Em quedo amb la imatge del Polònia, no té preu.\nEls gargots són de L'home tranquil a 0:40 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: El meu país, Política\nLa noia que cremava els seus ulls davant l'ordinad...


nit tennis taula català Archives - Club Tennis Taula Olot\nnit tennis taula català\nEl CTT Olot guardonat a la Nit del Tennis Taula Català\nEl passat dia 15 en el transcurs del sopar de la Nit del Tannis Taula Català, el club olotí va rebre un reconeixament per la seva selecció i participació al programa de la Federació Catalana de Tennis Taula “Generació 2.000” que promou l’increment de joves jugadors en la pràctica del tennis de taula i la seva millora en l’aprenentatge de la tècnica i tàctica d’aquest esport.\nCategories Cròniques Etiquetes estiu riu, fotos, nit tennis taula català\nReconeixements a La Comarca a la Nit del Tennis Taula Català i èxit del clínic d’Oscar Gallego\n4 d'agost de 2010 4 d'agost de 2010\nEl passat divendres 16 de juliol, va tenir lloc en el marc imcomparable del Museu Olímpic de l’Esport de Barcelona, la Nit del Tennis Taula Català, que enguany commemorava el 75è Aniversari de la Federació Catalana de Tennis Taula, precursora del tennis taula arreu de l’Estat. En el transcurs de la vetllada, es va fer distinció al Ajuntament de la nostra ciutat, pel recolzament en els diferents Campionats cel·lebrats a casa nostra, així com a l’ajuda i promoció del nostre esport, amb les noves instal·lacions al nou pavelló de la pollancreda. El Consistori olotí hi va estar representat pel regidor d’Esports Sr.Quim Monturiol. Igualment, el Setmanari La Comarca va rebre també una distinció pel suport i difusió que fan del tennis taula, i en aquest cas el representant del setmanari, fou el seu redactor d’esports Sr.Oscar Cabana.\nCategories Cròniques Etiquetes clínic, fotos, nit tennis taula català


iLab és el nostre laboratori propi on s’elaboren les fórmules magistrals, per als nostres pacients i per a més de 100 farmàcies.\nSom elaboradors reconeguts des de fa més de 50 anys.\nLa formulació magistral en essència tracta d’adaptar la medicació a les necessitats exclusives del pacient. Hem decidit traslladar aquesta filosofia fora de la formulació magistral i aplicar-la a la cura integral dels nostres pacients.\nPer això, i amb tot el saber fer i l’experiència adquirida durant tots aquests anys elaborant fórmules, hem desenvolupat tota una gamma de productes per a la cura personal pensats, formulats i preparats íntegrament en les nostres instal·lacions.\nSom una farmàcia acreditada per la Generalitat de Catalunya per a l’elaboració de fórmules magistrals a tercers.\nNecessites una fórmula magistral?\nSom especialistes en formulació magistral tan per farmàcies com per a particulars.\nUna fórmula magistral és un medicament preparat per un farmacèutic o sota la seva adreça, destinat a un pacient específic per completar una prescripció mèdica.\nCada persona és un pacient totalment nou i diferent de l’anterior. El nostre cos és dinàmic, canvia amb el pas del temps. Això implica que les seves necessitats seran diferents amb el transcurs dels anys. Amb els medicaments passa el mateix, les característiques personals de cadascun, el grau en com es vegi afectat per segons que patologies, i fins i tot problemes en la presa habitual i diària del medicament (problemes de deglució, poca practicitat per a la seva presa en la vida diària, malament sabor del preparat…), poden portar al fet que sigui necessària una modificació en la forma farmacèutica del medicament, ajustos de dosis, ajustos organolèptics…. Tots aquests problemes es poden solucionar gràcies a la formulació magistral.\nUn altre camp en el qual la formulació magistral és fonamental és en dermatologia, on si considerem la pell com el que realment és, un òrgan viu amb totes les seves característiques sensorials i funcionals, i no com una barrera entre l’exterior i l’interior del nostre cos, apareixen una infinitat de necessitats diferents per a cada pacient, que requereixen de preparats exclusivament personalitzats per al seu tipus de pell.\nLa cosmètica i la cosmètica personalitzada, és un concepte de productes que cobreix un rang molt ample de necessitats. Des de la neteja, hidratació, nutrició, decoració, restabliment, etc. de la pell. Totes aquestes necessitats, abordades es poden abordar personalitzant-les en funció de cada pacient, podent elaborar productes i línies de productes cosmètics individualitzades, pensades per a una pell i les seves necessitats en concret.\nEls preparats oficinales són aquells medicaments elaborats i garantits per un farmacèutic o sota la seva adreça, dispensats en la seva oficina de farmàcia, enumerats i descrits pel Formulari Nacional, destinat al seu lliurament als malalts als quals proveeix aquesta farmàcia. Poden dispensar-se amb o sense recepta mèdica, depenent del principi actiu que continguin.\n– Evita la mala olor dels peus causada per l’excés de sudoració.\n– Anti-transpirant, bactericida i absorbent.\n– Elimina la mala olor dels peus i ajuda a mantenir-lo.\n– Repel·lent contra mosquits amb una especial aroma a vainilla.\n– Pensat per a adults.\n– Durada de l’efecte: 8h.


Certificats digitals - Microblau\nGaranteix la seguretat de la teva pàgina web\nHome Serveis Certificats digitals\nEls nostres certificats SSL i DPI-SSL\nConverteix la teva web en un espai segur per als teus clients. Totes les dades proporcionades estaran 100% protegides.\nEls certificats digitals són també una eina per monitorar l’activitat de la teva empresa a Internet, amb informació detallada per usuari i dispositiu.\nEl xifratge de dades representa una garantia total de seguretat per a la teva empresa i per a totes les operacions que realitzin els usuaris de la teva pàgina web.\nTransmet als teus clients la màxima confiança en les seves compres. Amb els nostres certificats digitals, totes dades estaran fora de perill i la teva web apareixerà com a segura.\nT’oferim una àmplia gamma de certificats de seguretat perquè trobis el que ofereix millors solucions per al teu negoci.\nEls nostres certificats SSL/TLS són totalment compatibles amb els principals navegadors, sistemes operatius i dispositius mòbils.\nAvantatges dels nostres certificats digitals\nAvantatges tècnics i econòmics dels nostres certificats digitals\nLa certificació SSL millora el posicionament de la teva web en els motors de cerca, per la qual cosa podràs incrementar el nombre de visites.\nAconsegueix un mur de contenció contra la ciberdelinqüència. Converteix la teva pàgina en un espai protegit per als teus clients enfront del phishing i altres amenaces existents a la xarxa.\nGenera confiança als teus clients. El segell que atorguen els certificats digitals és indispensable perquè els visitants a la teva web considerin segur l’espai.\nEstalvia’t el problema que la teva web sigui catalogada pels navegadors com un lloc no segur.\nEstem molt a prop per respondre tots els teus dubtes i resoldre a l’instant qualsevol incidència.\nDissenyem solucions a mida pel teu negoci i donem respostes concretes a les teves necessitats.\nAportem la solvència d’un grup format per professionals experts perquè tu puguis centrar-te en el teu negoci.\nProveïdors i associats\nTreballem amb proveïdors i associats amb solucions líders del mercat, com Microsoft, Wildix o Colt.


Jakob Sprenger - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n6 desembre 1495 (59/60 anys)\nMinistre-president de Hessen\nteòleg, inquisidor, prevere catòlic de ritu romà, frare dominicà\n(2019) Malleus Maleficarum\nJakob Sprenger OP (1435, Rheinfelden - 6 de desembre de 1495, Estrasburg) fou un frare dominic alemany, més conegut com a presumpte coautor del tractat medieval sobre bruixeria Malleus Maleficarum.\nEntrà a l'Orde de Predicadors quan tenia disset anys. Del 1472 al 1488 fou prior del convent de dominics de Colònia. El 1475 fou nomenat Inquisidor general d'Alemanya pel Papa Sixt IV. El 1480 es convertí en degà de la facultat de teologia de Colònia. L'any següent fou nomenat Inquisidor extraordinari per a les províncies de Magúncia, Trèveris i Colònia. Les seves activitats li exigien viatges constants per aquella gran regió.\nSe'l coneix perquè en algun moment se li va atribuir l'obra del Malleus Maleficarum (publicada el 1478), que segons investigacions recents fou escrit en solitari per Heinrich Kramer, també dominic. Pel que se'n sap, Kramer aprofità la impecable reputació d'Sprenger per donar més pes a l'obra. L'apologia que serveix de prefaci i que suposadament està escrita per Sprenger també sera una falsificació segons el secretari d'Sprenger, Servatius Vanckel. Tant Sprenger com Kramer eren inquisidors, i Sprenger actuava contra les pràctiques de màgia, però no sembla que es dediqués a la caça de bruixes.\nSprenger també fundà el 1474 la primera associació de la Rosa-Creu d'Alemanya a Colònia i que es convertí amb el temps en la més gran de tot el país, a la qual arribaren a pertànyer els emperadors Frederic III i Maximilià I.\n↑ «Jakob Sprenger». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 gener 2018].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jakob_Sprenger&oldid=26231487»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 feb 2021 a les 13:16.


Els MILLORS HOTELS a Norddeich amb ofertes i HOTELS BARATS\nTroba les millors ofertes a Norddeich\nELS MILLORS HOTELS A Norddeich\nQuè veure a Norddeich: 8 llocs increïbles\nNorddeich és una ciutat alemanya situada a la regió nord del districte de Norden. La ciutat té uns 2000 habitants. Aquest poble és petit però té una gran atracció turística. La costa del mar nord es troba a prop de Norddeich. L'arquitectura de cases i edificis tenen característiques tradicionals alemanyes. Aquesta combinació d'atractius el converteixen en una destinació turística fabulosa.\nEn Adventure Ocean Wave North parc aquàtic els nens tindran la màxima diversió, considerar afegir al seu itinerari. El Waloseum és un museu i lloc de protecció per a precintes de la zona, és una altra opció ideal per als més petits i per a tota la família.\nNordseestrand Norddeich Beach és una destinació perfecta per relaxar-se i gaudir del mar. Per als amants de la natura recomanem fer senderisme al Wattwanderungen a Norddeich. T'agraden els esports aquàtics extrems? A Surfschule Norddeich et divertiràs aprenent a fer surf.\nPro Seehund GmbH és una empresa de protecció animal que pots visitar a Norddeich. A Erlebnispark Norddeich gaudireu d'un passeig en família a l'aire lliure, serà fascinant!\nLa gastronomia de Norddeich està representada per plats típics del nord d'Alemanya. Grünkohlessen té com a ingredient principal col verda. Aquesta és una zona de pesca, de manera que trobaràs una gran varietat de peixos com l'arengada, la truita o el salmó. També tenen excel·lents postres, Braune Kuchen són galetes dolces perfectes per a una tassa de cafè.\nA continuació es presenten els 8 increïbles llocs per veure a Norddeich.\nDiversió a l'Aventura Ocean Wave North Water Park\nAdventure Ocean Wave North Water Park és un centre d'entreteniment familiar. Adults i nens sentiran l'adrenalina lliscant pels tobogans del parc. Les piscines són exteriors, ideals per nedar i prendre el sol. En dies de pluja també trobaràs piscines cobertes. El parc disposa d'un petit camp de minigolf. Aquesta visita et permetrà fer activitats lúdiques, t'encantarà!\nDescobreix el waloseu\nEl Waloseum és un institut que acull exposicions relacionades amb el món marí. La col·lecció està formada per fòssils de balenes i altres animals aquàtics. El fòssil més cridaner és de 15 m de llarg. Una de les sales disposa de material audiovisual per observar el comportament dels animals. Aquí podeu escoltar el cant de les balenes. Al museu hi ha una secció on es troben alguns precintes sota cura. Els més petits quedaran fascinats per aquesta gira.\nPlatja de Nordseestrand Norddeich\nplatja de Nordseestrand Norddeich és extensa, envoltada de dunes i pantans. En aquesta destinació trobaràs un entorn ideal per relaxar-te. La sorra daurada i l'aigua blava formen un paisatge excel·lent per fer-se un selfie. Podràs caminar amb els teus gossos mascotes a la vora de la platja. Aquí podeu fer senderisme pels pantans per admirar la natura. T'estàs apuntant?\nTurisme de natura a Wattwanderungen de Norddeich\nA Wattwanderungen a Norddeich podràs gaudir d'una visita guiada. L'experiència en els pantans és perfecta per a aquells apassionats del senderisme i les excursions. Els aiguamolls són amples, el recorregut és llarg, però val la pena fer-ho. El temps pot variar a través de la carretera. Algunes zones són fredes i altres són molt humides i calentes. Aquesta experiència serà inoblidable, posa-la en el teu calendari de viatges.\nVine a Surfschule Norddeich\nSurfschule Norddeich és un centre de pràctiques on aprendre a fer surf. Les platges de Norddeich són ideals per a aquest esport. Els més petits i principiants poden assistir a algunes classes en aquest lloc. Els esports aquàtics inclouen surf, windsurf i surf de rem. El centre disposa d'espai i monitors formats per ensenyar. Atreveix-te a ser fabulós!\nVisita Pro Seehund GmbH\nPro Seehund GmbH és un centre de conservació i rescat de segells. Pots visitar aquesta destinació durant la teva estada a Norddeich. La visita servirà per gaudir d'un dia agradable i col·laborar amb el centre. Entorns creats per a segells es poden veure de prop. Els guies proporcionaran informació sobre aquests preciosos animals aquàtics. El lloc és perfecte per compartir temps d'oci en família.\nPasseig a l'Erlebnispark Norddeich\nL'Erlebnispark Norddeich és un parc recreatiu per divertir-se en plena natura. El laberint de Bush és el principal atractiu del parc. El camp de minigolf també és molt divertit. Els més petits poden jugar a l'estany i a les zones de jocs infantils. Tota la família trobarà activitats lúdiques per gaudir al màxim. Et fascinarà!\nTasta la Gastronomia Típica de Norddeich\nA la gastronomia de Norddeich es pot degustar el Grünkohlessen, aquest plat es compon de carn de porc, col verda, embotits alemanys i patates. La combinació de tots aquests sabors és totalment deliciosa! El peix és un dels ingredients més tradicionals de la regió. A la ciutat es pot degustar arengada, truita o salmó; tant rostit, fregit com fumat. Les xarcuteries i embotits alemanys sempre seran l'acompanyant d'una cervesa tradicional.\nLes galetes de mantega Braune Kuchen són dolces i cruixents. Aquestes postres sol acompanyar-se d'una tassa de cafè. Welfenspeise és un postre elaborat amb vi blanc. Una capa és dolça i l'altra és àcida amb un toc de llimona. Vine a tastar com una bona foodie, bon gust!


17 de Juny del 2011\nEl Parlament va patir dimecres un setge intolerable i sense precedents. La Cambra autonòmica no es pot segrestar per intentar impedir que se celebrés el ple que havia d’iniciar el debat pressupostari. La institució representa el poble de Catalunya, representa tots els ciutadans del nostre país. És l’expressió de la voluntat popular manifestada a les urnes i “està al servei de les llibertats i dels valors democràtics i de convivència en un Estat de dret”, tal i com s’assenyala en la declaració conjunta del President de la Generalitat, de la Presidenta i la Mesa del Parlament i dels presidents i portaveus dels grups parlamentaris.\nTothom té dret a queixar-se, però sense coaccionar i sense agredir. La deriva violenta de la indignació no pot materialitzar-se perquè aleshores la protesta deixa de tenir sentit. Existeixen uns canals que garanteixen...


Batalla de Shiting - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nWu Oriental Cao Wei\nLu Xun Cao Xiu\nBatalla de Xingshi →\nLa Batalla of Shiting (石亭之戰) fou una batalla entre els regnes de Cao Wei i Wu Oriental en el 228 durant el període dels Tres Regnes de la Xina. Wu va eixir victoriosa front les forces de Wei. El comandant per Wu fou Lu Xun, i per Wei Cao Xiu. Hi va haver un ministre de Wu, dit Zhou Fang, que volia desertar a Wei. Zhou Fang fon la clau del pla d'emboscada de Wu.\nSun Quan va ordenar a Zhou Fang d'establir una trampa per a Cao Xiu, el comandant en cap de Wei, fent veure que pretenia desertar. Cao Xiu fou enganyat de portar les seues principals tropes directament a Wan. Llavors, el Sun Quan fa nomenar Lu Xun com Gran Comandant en Cap, ordenant-li que dirigira un atac contra Cao Xiu. De camí a la zona d'acampada, Cao Xiu fou emboscat com estava previst. Cao Xiu no va poder guanyar avantatge en la batalla, i es va retirar al campament de Shiting. Tanmateix, el campament va ser pertorbat enmig de la nit, i els soldats fugiren en desordre. Molts conjunts d'armadures, carros i subministraments foren abandonats. Cao Xiu envià un memorial en el qual reconeix la seua culpa. Molts dels seus homes van resultar morts. Quan va buscar pel seu voltant a Zhou Fang, no ho trobà enlloc i llavors s'adona que l'havien enganyat. Cao Xiu quan s'adonà que havia estat enganyat, es va sentir massa avergonyit per tornar enrere, per tant, veient que hi havia més tropes i subministraments, escollí d'enfrontar-se a l'exèrcit de Lu Xun. Lu Xun personalment va portar a la força central i va ordenar a Zhu Huan i Quan Cong d'anar pels flancs de l'esquerra i la dreta. Els tres exèrcits avançaren alhora, amb decisió per arribar a les tropes d'emboscada de Cao Xiu. A continuació, les tropes de Wu perseguixen amb afany les tropes que fugiren fins a arribar a Jiashi, on són aniquilats uns deu mil homes i es guanyen més de deu mil botins de guerra i, a més, totes les armes i equips de l'exèrcit de Cao Xiu foren saquejats. Lu Xun reagrupant als seus homes, i al passar per Wuchang, Sun Quan, instruïx als seus assistents per protegir Lu Xun amb el seu propi dosser quan entren i isquen de les portes del palau.\nSun Quan atorga a Lu Xun objectes imperials com a recompensa, elements preciosos del millor nivel. L'honor rebut per Lu Xun no s'equipara amb el de ningú en aquella època.\nCao Xiu escapa amb penes i treballs del camp de batalla salvant la seua vida. Però de fet, mor pocs mesos després d'una úlcera a l'esquena, fins i tot després d'haver estat indultat per l'emperador de Wei, Cao Rui.\n↑ 1,0 1,1 Sanguozhi biography of Lu Xun\n↑ 2,0 2,1 Biografia Sanguozhi de Cao Xiu\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Batalla_de_Shiting&oldid=21490437»


Arxius de sortides gent gran - Residències gent gran. Serveis sanitaris i d'atenció a la dependència\nEls usuaris de la Residència Mutuam Manresa i La Sardana gaudeixen d’una nit màgica al circ\nabril 1, 2019 març 29, 2019\nAprofitant que el Circ Raluy ha aterrat a Manresa, uns quants usuaris de la Residència Mutuam Manresa de gent gran, juntament amb els usuaris més joves de la Llar Residència de Salut Mental La Sardana van aprofitar per gaudir de l’espectacle el dimecres 20 de març.\nPer a la majoria va ser una experiència molt emotiva, ja que des de la seva infantesa no havien tornat a trepitjar un circ. L’ambient que es va crear gràcies a l’espectacularitat de la carpa, els pallassos, les acrobàcies, la màgia i els malabars, van aconseguir fer-los gaudir d’una tarda màgica que tots recordaran per molt de temps.\nCategories Els nostres centres Etiquetes Centre Residencial Mutuam Manresa, Circ, Llar residència Mutuam La Sardana, Manresa18, ResSalutMental18, sortides gent gran Deixa un comentari\nsetembre 7, 2018 abril 22, 2017\nCategories Gent gran viatgera Etiquetes activitats viatges gent gran, Envelliment actiu, Mutuam Activa, sortides gent gran, visites guiades 1 comentari\nDescobrint la cultura faraònica amb Mutuam Activa\nsetembre 7, 2018 abril 7, 2017\nEls sèniors de Mutuam Activa es van endinsar el passat 21 de març a l’antic Egipte gràcies a la visita a un gran museu. De la mà d’un guia, el grup va recórrer al llarg de dues hores els diferents espais del Museu Egipci de Barcelona que, inaugurat el 1994, va ser el primer de temàtica faraona de tot l’Estat espanyol.\nEl centre pertany a la Fundació Arqueològica Clos i va néixer quan Jordi Clos Llombart va decidir exposar al públic la seva col·lecció privada d’una setantena de peces, la majoria relacionades amb el món funerari i las creences religioses. Avui, amb unes instal·lacions de més de 2.000 m2, el museu ofereix un recorregut temàtic per les facetes més rellevants de la civilització egípcia. El museu és un espai excepcional per a tots aquells que sentin una especial predilecció per l’art egipci així, com per la historia dels faraons.\nLes activitats guiades de Mutuam Activa són una oportunitat d’aproximar-nos als centres i equipaments culturals en bona companyia. Descobreix la programació per a aquesta temporada al Mutuament.\nVisita de Mutuam Activa al Museu Egipci\nCategories Gent gran viatgera Etiquetes Envelliment actiu, Mutuam Activa, sortides gent gran, visites guiades Deixa un comentari\nsetembre 7, 2018 febrer 21, 2017\nCategories Gent gran viatgera Etiquetes activitats culturals, Envelliment actiu, Mutuam Activa, sortides gent gran Deixa un comentari


Política de Cookies – TORREDEMBARRA BÀSQUET CLUB\nAquesta Política de cookies explica què són les cookies i com les utilitzem. Hauríeu de llegir aquesta política per comprendre què són les cookies, com les utilitzem, els tipus de cookies que utilitzem, la informació que recollim mitjançant cookies i com s’utilitza aquesta informació i com controlar les preferències de cookies. Per obtenir més informació sobre com utilitzem, emmagatzemem i guardem les seves dades personals segures, consulteu la nostra Política de privadesa.\nObteniu més informació sobre qui som, com podeu contactar amb nosaltres i com processem les dades personals a la nostra Política de privadesa. El vostre consentiment s’aplica als dominis següents: torredembarrabc.com\nCom utilitzem les cookies ?\nQuins tipus de cookies utilitzem ?\ncookielawinfo-checkbox-necessary Session 1 hora cookielawinfo-checkbox-necessary\ncookielawinfo-checkbox-non-necessary Session 1 anys cookielawinfo-checkbox-non-necessary\nviewed_cookie_policy Session 1 anys viewed_cookie_policy\nCom puc controlar les preferències de cookies ?


Història i cultura - Estany de Sils\nEn els darrers segles, les àrees d'inundació natural han retrocedit i avui són escasses a Catalunya. En el nostre context mediterrani la conservació d'espais com l'Estany de Sils ha esdevingut, doncs, del màxim interès.\nMapa d'Aparici, 1720\nAntigament, l’Estany de Sils era la llacuna més gran de la plana selvatana. Alguns cronistes li atribueixen set quilòmetres de llargada i un i mig d’amplada.\nEn un camp arrecerat, enmig d’una península que s’endinsava a l’antic Estany de Sils, s’han localitzat, com en d’altres indrets del pla de la Selva, restes d’ocupació humana de fa entre 150.000 i 300.000 anys.\nLa Via Augusta romana sembla que es dividia en dos braços en arribar a l’Estany de Sils: l’un passava per l’actual Hostal de La Granota i es dirigia cap a la costa, resseguint aproximadament l’actual traçat de la N-II, mentre l’altre es desviava cap a l’interior.\nLa malària o paludisme era fins a principis del segle XX una malaltia comuna entre els habitants de les zones pantanoses. Els mosquits del gènere Anopheles, que es desenvolupen a les aigües estancades, en són el principal agent transmissor.\nPer culpa de la malària, els estanys eren considerats indrets malsans. Fins al descobriment dels processos infecciosos, els escassos coneixements mèdics impedien comprendre que la malaltia era deguda a un microorganisme, el Plasmodium, transmès pel mosquit Anopheles.\nEls higienistes il·lustrats dels segles XVIII i XIX promovien el drenatge de llacunes amb arguments sanitaris de lluita contra les pestes. La necessitat de noves terres per al conreu també esperonava la dessecació dels estanys.\nEstany de Sils. Fotografia de l'Arxiu Municipal de Sils\nLes dessecacions de l'Estany de Sils\n1247 Primers intents de dessecació promoguts pel vescompte de Cabrera.\n1362 L'Estany ressorgeix i moltes terres de conreu queden negades sota les aigües\n1626-1654 Diverses iniciatives per a la dessecació de l'Estany.\n1703 El marquès d'Aitona i l'enginyer Martí Mariscal signen un contracte per a la dessecació de l'Estany. Les obres mai es varen dur a terme.\n1740 El duc de Medinaceli, ara senyor de l'estany, fa col·locar al seu voltant unes fites amb la inscripció "ESTAÑ MARC EN 1740"\n1762 El duc de Medinaceli, signa un nou contracte per la dessecació de l'Estany de Sils\n1766 El duc de Medinaceli fa col·locar més fites, per tal de marcar el nivell de l'aigua i deduir quanta terra s'ha alliberat.\n1767-1768 Es duen a terme les obres de dessecació.\n1790 Dels relats del viatger Francisco de Zamora es desprèn que les dessecacions de 1767 varen ser poc efectives.\n1840 L'aigua es nega a abandonar 1.400 vessanes de terreny (unes 320 hectàrees).\n1841 La reina mare Maria Cristina pernocta a l'hostal de La Granota. Els alcaldes de Sils, Maçanet de la Selva i Vidreres la visiten i li exposen la necessitat de dessecar l'Estany.\n1845 S'inicien les converses entre el duc de Medinaceli, senyor de l'Estany, i els arrendataris per tirar endavant la dessecació. Es signa un conveni davant del notari de Girona J.M. Salomó.\n1856 L'enginyer agrònom J. Bayer dirigeix les obres de dessecació. Es construeix definitivament la sèquia de Sils.\nAquesta va ser la dessecació definitiva de l’Estany de Sils, aconseguida amb la construcció d’un canal central de drenatge, l’actual Sèquia de Sils, que drena l’aigua cap a la riera de Santa Coloma.\nConseqüències de la dessecació\nDesprés de la dessecació definitiva, les terres de l’antic Estany de Sils foren repartides en petites parcel·les entre els pagesos de les rodalies. El repartiment de terres no va ser a canvi de res, ja que aquests pagesos van ser obligats a pagar un impost anomenat cens als ducs de Medinaceli, antics senyors de l’Estany. A més, amb el seu esforç personal, els pagesos havien de mantenir nets de sediment els recs i les sèquies.\nEl prat va ser durant molts anys el principal recurs econòmic dels habitants de l’entorn de l’Estany de Sils. El drenatge difícil de la zona dificultava el conreu, però oferia bones collites d’herba: tot un tresor per a les petites explotacions agràries i ramaderes de l’època.\nEls canvis socioeconòmics de les darreres dècades han provocat l’esfondrament de les petites explotacions agràries. Els prats de dall han deixat de tenir interès econòmic i s’han abandonat o bé s’han anat substituint per conreus de pollancres. S’han deixat de pagar els censos i ja ningú té cura permanent dels sistemes de drenatge. Tot plegat ha significat una profunda modificació en el paisatge i en el funcionament dels sistemes naturals de la zona. Les fotografies dels últims anys són un fidel testimoni d’aquest important canvi.\nBous llaurant a can Severí del Massabè. Fotografia de Valentí Fargnoli.\nFotografia de Miquel Cantó.\nA l’entorn dels estanys i aiguamolls s’han bastit nombroses llegendes d’ànimes en pena i éssers sobrenaturals. Moltes fan referència als crits, brams i udols que al capvespre ressonen prop de les aigües. Sens dubte que les veus dels ocells aquàtics i les boires nocturnes tenen molt a veure amb l’origen d’aquest univers màgic.\nFotografia del Pelegrí de Tossa el 1988. Donada per la família Vilaró.\nPere Porter i l'entrada a l'infern\nL’Estany de Sils era considerat la porta d’entrada a l’infern. Diu la llegenda que allí es va enfonsar el dimoni quan des de dalt del Montseny fer una juguesca amb sant Martí per veure qui feia el salt més gran. Un escrit anònim del segle XVII, la llegenda de Pere Porter, explica la història d’un pobre home a qui es reclamava un deute que ja havia pagat i que, per demostrar la seva innocència, va viatjar a l’infern a través de l’Estany de Sils, on va localitzar el notari responsable de l’error. Una història similar a la Divina Comèdia de Dante, on els membres de les classes socials influents queden més aviat malparats, ja que en Pere Porter els troba tots a l’infern.\nIl·lustracions de Montserrat Casanova. Extret del llibre "El cas estrany d'en Pere Porter" (2007).\nTot el conjunt de noves intervencions han provocat la desaparició de nombroses espècies de la fauna i la flora pròpies d’ambients aquàtics, de prats i de zones obertes en general. Una extinció massiva que ni tan sols la dessecació de l’Estany va ocasionar.\nAnimals com la fura i plantes com la marsilea són exemples d’espècies molt rares desaparegudes de l'Estany de Sils les darreres dècades.


Herrera replica Ridao que ICV-EUiA és una coalició consolidada i que es tornarà a presentar al Congrés ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Diumenge, 20 de juny de 2021 08:48 h\nEl secretari general d'ERC havia apostat perquè republicans i ecosocialistes es presentessini conjuntament al 2012\n'Tenim una coalició que es diu ICV-EUiA i és la coalició amb la que ens hem presentat en els darrers anys i que es volen tornar a presentar als pròxims anys'. Amb aquestes paraules ha contestat el secretari general d'ICV, Joan Herrera, aquest dijous al secretari general d'ERC, Joan Ridao, qui ha apostat perquè ERC concorri amb ICV a les eleccions al Congrés espanyol i ha revelat que n'havia parlat amb el mateix Herrera. 'Tenim un projecte consolidat d'esquerra verda nacional i es el que volem fer', ha manifestat el dirigent ecosocialista. Amb tot, Herrera no ha volgut entrar a valorar si estava a favor o en contra de la proposta de Ridao.\nerc, icv, joan herrera, joan ridao\nTot i que amb les seves paraules semblava deixar a entendre que la coalició ja estava feta entre ICV i EUiA per presentar-se a les eleccions al Congrés i que per tant no es presentarien amb ERC, Herrera no ha volgut dir explícitament si hi estava a favor o en contra de la proposta de Ridao. Així mateix, ha dit que estan d'acord en que la coalició electoral amb EUiA sigui 'política i es consolidi com un projecte que treballa colze a colze arreu del territori i de forma indistinta'. Ha reconegut que això es vertebra en el dia a dia i en el treball dels grups municipals i de les organitzacions que comparteixen feina arreu del territori.\nHerrera ha explicat que el Consell Nacional d'Iniciativa, que ha tingut lloc aquest dijous a la seu del partit, 'encara l'escenari postelectoral amb la tranquil·litat d'uns resultats que són satisfactoris i amb la profunda preocupació de l'escenari molt blau que es dibuixa on la dreta està a molts llocs'. Tot i això, ha admès que hi ha hagut llocs on no han aconseguit els seus objectius. 'Necessitem un programa de treball per recuperar presència als llocs on hem perdut presència', ha indicat.\nHa destacat que la política de pactes la faran des dels principis i els valors i a més ho volen fer fent front al PP. 'En aquestes eleccions se'n deriva una responsabilitat i és fer front a l'auge i la irrupció del PP en ciutats importants'. 'Tenim un projecte consolidat, però tenim el repte de créixer i connectar amb una demanda que és la de la nova política', ha assenyalat, al temps que ha recalcat que el fet el projecte estigui consolidat no vol dir que no estiguin presents aquests reptes.\nHerrera ha declarat que s'ha d'encarar les negociacions en els municipis entenent que es necessiten majories de progrés que facin polítiques d'esquerres i facin front a les retallades. Ha concretat que Iniciativa ho farà als més de 20 llocs on han estat la llista més votada i allà on són decisius. 'Només entrarem allà on es garanteixin les polítiques que facin que les polítiques locals estiguin al costat de la gent més vulnerable', ha dit.\nAquest dimecres la direcció d'ICV va desautoritzar el pacte entre l'agrupació ecosocialista de Cubelles i el PPC per fer un acord de Govern en el consistori d'aquest municipi juntament amb la coalició entre Unitat Cubellenca i Reagrupament. Herrera ha destacat que intentaran fins el dia 11 redreçar aquesta situació a Cubelles i ha recordat que obriran un expedient a la seva cap de llista a Cubelles Mònica Miquel si es fa efectiu aquest pacte. Herrera creu que pot acabar amb l'expulsió de militància.\nLa candidatura de Chacón, una 'preocupació menor'\nPer altra banda i sobre la noticia de que la ministra de Defensa, Carme Chacón, no es presentarà a les primàries del PSOE, ha afirmat el problema dels socialistes 'no és si canvia o no de candidat, sinó si fa polítiques d'esquerres i que fa un any va fer un gir de 180 graus i va oblidar-se de la gent i va estar al costat dels que van generar la crisi'. 'Això no es resolt ni amb Rubalcaba ni amb Chacón, sinó amb un gir a l'esquerra del país', ha indicat. Per això, ha reiterat que 'el problema no és qui és el candidat sinó les polítiques del PSOE que lamentablement ha anat fent'.\nHerrera ha destacat que el fet que no es presentés Chacón a les primàries no l'ha sorprès. Tot i això, ha indicat que la seva preocupació sobre si es presentava o no era menor, sinó que li preocupa que el PSOE faci polítiques mínimament d'esquerres i això no és el que s'ha tingut en els últims anys.\nRidao admet converses amb Herrera perquè ERC i ICV es presentin juntes al Congrés 26.05.2011.\n27 de maig de 2011, 16.42 h\nSempre he votat ERC. Amb l'Heribert, amb l'Hortalà, amb en Colom, amb en Carod i amb en Puigcercós. Sempre. Malgrat les estratègies suïcides, malgrat les sortides de to inconvenients, malgrat els pactes contra natura.\nNi que sigui amb el nas tapat, evitant la nàusea, he votat ERC.\nI sempre me n'he enorgullit de restar fidel a unes sigles, a uns principis que van mes enllà de les persones. Per que les persones passen.\nPerò, ai las, hem arribat al punt que hi ha persones que havent dimiti... Llegir més\n27 de maig de 2011, 12.20 h\nEn tota la cara al ximple d'en Ridao! Mira que n'és de Babau! Ridao és el polític més limitat i ingenu que s'ha vist des de fa anys a la política catalana. I aquest vol liderar ERC? És per a riure, o per a plorar!\nJoan Radresa Torroella de Montgrí\n27 de maig de 2011, 10.14 h\nEn Ridao s'ha begut l'enteniment. Tant fàcil com és i ell ho complica a veure si embolicant la troca salva els mobles.....torni als orígens Sr Ridao : ESQUERRA REPUBLICANA de CATALUNYA!!!! i revisi comportaments (allò que abans en deien acte de contrició i propòsit d'esmena). Recuperin els valors del republicanisme, parlin de laicitat i d'austeritat tot lamentant sous de Vilert i Cia. i condicions laborals que no tenen cap dels treballadors d'aquest païs però sí senadors d'ERC que es d... Llegir més\nEm pensaba que ERC, amb la patacada de Barcelona, ja havia après la lliçó de no presentar-se sota les seves pròpies sigles, i van i surten amb aquesta coalició. Sort que aviat han d'escollir nova executiva.\n27 de maig de 2011, 06.53 h\nÉs la diferència entre el qui té un projecte clar, que podem compartir més o menys, però clar, i el qui no sap on va i intenta buscar a la desesperada una taula de salvació.


Dia històric per a l'independentisme\n17 abril 2021 13:15\nLa darrera jornada de consultes sobiranistes a Catalunya desbordà les previsions. A Barcelona la participació fou del 21,37%\nAgències/dB | 11 abril 2011\nUn cartell informava, com a reclam, on havia votat Mas.\n"Està clar que hem fet història". Amb aquestes paraules definia Alfred Bosch, portaveu de Barcelona Decideix, la jornada de consultes sobre la independència de Catalunya, que es tancà ahir a una vintena de poblacions, entre les quals Barcelona, i culminà un procés que ha durat un any i mig, d'ençà que s'inicià a Arenys de Munt el 2009.\nA Barcelona l'elevada participació desbordà totes les previsions dels organitzadors. De fet, s'havien fixat un sostre del 10 per cent. En el tancament dels col·legis i paradetes electorals, la participació era del 21,37%, sobre el cens electoral, i del 18,14%, tenint en compte el total de vots emesos (padró), és a dir, incloent-hi menors entre 16 i 18 anys i immigrants residents a la ciutat.\nEn total, la consulta a la capital catalana rebé 257.645 vots, 13.394 dels quals corresponien als menors i immigrants que no consten en el cens electoral. Fora de Barcelona, la participació s'havia enfilat al 17 per cent, a les 17.00 hores. Amb les dades a la mà, Bosch no podia fer res més que afirmar que "mai, ni en el nostre somni més remot, hauríem pogut imaginar un resultat així".\nEn la consulta de Barcelona, amb el 44,5 per cent de vots escrutats, el sí s'endugué el 91,46 per cent dels sufragis. El no assolia el 7,32 per cent, mentre que s'havien emès 0,05 per cent de vots nuls i 1,22 per cent en blanc. CiU afirmà anit que ha pres nota del resultat i que farà bandera del dret a decidir. Una notable representació de polítics catalans acudí a les urnes. El president de la Generalitat i líder de CiU, Artur Mas, votà de manera anticipada, igual que l'expresident Jordi Pujol. Tanmateix, entre els que s'hi deixaren veure, hi era la vicepresidenta de la Generalitat, Joana Ortega, que ho va fer de manera discreta.\nOrtega, principal representant d'Unió Democràtica al Govern, desobeïa així el líder d'Unió, Josep Antoni Duran i Lleida, que havia recomanat als diputats de CiU que no participassin en les consultes, perquè, a parer seu, els polítics han d'expressar l'opinió a les institucions i no al carrer. També acudiren a votar el president d'ERC, Joan Puigcercós, que reclamà un referèndum vinculant; el conseller de Cultura del Govern, Ferran Mascarell; els líders de CiU i ERC a l'Ajuntament de Barcelona, Xavier Trias i Jordi Portabella; i el portaveu de CiU al Parlament, Oriol Pujol. Així mateix, ho feren el president de Reagrupament, Joan Carretero; la presidenta d'Òmnium Cultural, Muriel Casals, i la dona de l'expresident de la Generalitat Jordi Pujol, Marta Ferrussola. Mentrestant, l'exconseller d'Economia de la Generalitat el socialista Antoni Castells votà a títol individual al seu barri, amb la qual cosa es desmarcà de la línia oficial fixada pel PSC. El batle de Barcelona, Jordi Hereu, no votà i criticà CiU per haver participat en la consulta.\nLa nota de color la varen posar els resos a la missa d'11 de l'Abadia de Montserrat perquè "cada poble i nació pugui elegir lliurement". Anit la Guàrdia Urbana i els Mossos d'Esquadra varen tallar la Rambla per tal que tots els que ho volguessin poguessin celebrar els resultats en aquesta emblemàtica avinguda catalana.\nTots els idiomes se sustenten sobre uns pilars comuns en sa seva denominació però diferents en es seu contingut i que, es seu torn, són uns sistemes de signes on es poden apreciar ses diferències entre idiomes. A tot aquest conjunt se l'anomena estructura lingüística. Aquests pilars són es fonològic, es morfosintàctic i es semàntic.., i es seu estudi comparatiu demostra ses claríssimes diferències entre es mallorquí (o balear) i es català, encara que procedeixin d'un tronc comú. Aquestes diferències es troben en els sons, en l'accentuació, en es articles, en ses preposicions, en ses conjuncions, en els verbs, en es significat de ses paraules, etc. NO MES MANIPULACIO.. NO MES IB3 ni OCB = OCC ... Mallorca no es Catalunya\n@bernadet, dos-cent cinquanta anys? Què dius? El que hem de fer és pitjar democràticament. Exigir als nostres, criticar-los destructivament.\nDoncs esperarem dos-cents cinquanta anys més fins que s'arribi al 51% que marca la majoria. Mentrestant, anirem pensant una sortida política per als plorinyaires reivindicadors de la terreta, perquè amb la independència passaran a engrossir les coes de l'atur. I un lloc a on erigir l'estàtua dels il·luminats que saberen veure allò que els imbècils com jo ens negam a reconèixer.\n@bernadet, dic que és un procés complex, que ve de lluny, que evoluciona i que no és cap comèdia, això de Catalunya, encara que sembli que hi ha actuacions contradictòries entre carrer i parlament.\nNo hi ha, a Catalunya volta enrere, sinó que s'avança. Qui ho vol veure ho veu. Qui no ho vol veure i simplifica, no ho veu.\nXesca, la teva rèplica no té res a veure amb el que jo dic. No sé a què treu cap el teu discurs.\n@bernadet, no toques Catalunya ni de lluny. A Catalunya això és un procés que va començar, fa molts anys al segle XIX, amb el regionalisme cultural, que va evolucionar a una ampliació cap a regionalisme polític moderat. Amb el temps l'evolució va continuar cap a una reivindicació cada pic més decidida d'un autogovern ple, amb totes les conseqüències -com no podria ser d'altra manera en un estat centralista escanyador per la dreta i per l'esquerra.\nAquí a les Illes Balear, la cosa està molt verda i només alguns s'han mantingut desperts o han despertat, però cada vegada n'hi ha més, dividits, això sí, cosa que és ben greu. Les Illes Balears no tengueren una revolució industrial al XIX i una burgesia forta derivada d'aquesta revolució. A més, s'enriquiren de la nit al dia, amb el "boom" turístic dels seixenta, fa dos dies, de manera que ens convertírem en terra de nou rics indocumentats. Evolucionar costa aquí. I més, quan molts insisteixen a passar L'ARADA DAVANT EL BOU amb propostes per a les quals només unes minories conscients estan preparades i d'altres pocs insisteixen en un esquerranisme de vocació marginal que poc o gens ni mica pot connectar amb el nostre empresariat i la nostra classe mitjana.\nA les Illes Balears, necessitaríem que l'espai de centre regionalista / nacionalista d'aquí començàs a funcionar. Necessitaríem deixar de jugar a "jo som d'esquerres (els bons)/tu ets de dreta (els dolents)", que és la trampa on l'herència mal entesa de la guerra civil i de la postguerra ens ha duit. Necessitaríem aconseguir l'equivalent a CiU, PNB o CC de Catalunya, País Basc o Coalició Canària. Necessitaríem que els representants polítics de sensibilitat regionalista / nacionalista d'aquí / independentista que surten elegits no pactassin simplement a canvi d'un àrea de poder sinó posant unes condicions molt clares i innegociables i, si no poden forçar temes innegociables, que restassin fent una oposició com cal.\nA les Illes Balears, o aconseguim això, o ens continuarà faltant una part de l'escala indispensable. I amb una escala rompuda, no s'arriba a dalt.\nUn 21%, tot i incloure-hi votants il·legals. Un èxit total. I els mateixos que votaren "sí" al carrer voten "no" al Parlament. És a dir, sí al teatre inútil, no a l'hora de posar fil a l'agulla. Una comèdia que serà ràpidament oblidada.\nPer Rauric, fa mes de 10 anys\nEl que haurien de denunciar és que al País Valencià hi ha molts nois i noies que no poden estudiar en català (o valencià), i que els imposen el castellà com a llengua vehicular a l'escola contra la voluntat dels pares. A ciutats com Alacant i València, hi ha molts ciutadans que no saben parlar català, però això evidentment no preocupa a cap dels polítics que han votat en contra o s'han abstingut per aquesta moció. Tothom sap, menys els espanyols curts de gambals, que quan el català és llengua vehicular a Catalunya aprenem les dues llengües, però quan el castellà és llengua vehicular a l'escola, el català no el parlen ni gairebé l'aprenen, i si no que vagin a Alacant i demanin a qualsevol jove del carrer que els parli en català. Molts ni t'entenen i et demanen que els parlis castellà.\nnada queridos amigos, despues de reir a base de bien c on segun que comentarios, debo decir que ojala algún dia se celebre una megaconsulta en las islas. Me da a mi que los que celebran tanto este ¿exito? quedarian un tanto... retratados.\nLos hay muy pero que muy graciosos, el ramader que al parecer cree que solo hay vacas en su aldea, el Pere, pedro para los que se van (el casta), no sabe que el mallorquin no es catalan, pero lo intenta el hombre,\nel miguelodeon, que duerme con un edredon estelado, y lo mejor, se cree que como el suyo, se vendieron miles y se agotaron las existencias.\nEl blandiblue, el maroto y el de la moto.....\nPor dios , que lleguen pronto las elecciones, celebremos el rotundo exito de los partidos nazionalistas independentistas y sus grandes cantidades de votos obtenidos.\nPer guapo, fa mes de 10 anys\nN'hi ha que se'n van per les bardisses.


Sánchez fa que els bancs paguin l'impost de les hipoteques\nSánchez fa que els bancs s'hagin de fer càrrec de l'impost de les hipoteques\nEl president espanyol ha comparegut per valorar la sentència del Suprem que obligava als clients a fer-se càrrec de l'impost de les hipoteques\nper Redacció dimecres, 7 de novembre 2018 - 13:00h | Actualitzat a 07/11/2018 18:10h\nPedro Sánchez ha comparegut avui per parlar de l'impost sobre les hipoteques | CatalunyaDiari.cat\nPedro Sánchez ha anunciat la seva intenció de reformar, de manera clara, la legislació perquè els bancs es facin càrrec dels impostos. El president del govern espanyol, en aquesta línia, tirarà endavant un reial decret llei per evitar que el client sigui el gran perjudicat de tot plegat, després que ahir saltés la polèmica amb la decisió de Tribunal Suprem sobre els bancs.\n«Modificarem la llei que regula l'impost per fer que sigui la banca i no el client que pagui aquest impost», ha comentat el màxim responsable de l'executiu espanyol en una compareixença a La Moncloa.\nEl Consell de Ministres aplicarà canvis en la legislació\nLa polèmica va esclatar ahir a la tarda. La resolució del Tribunal Suprem obligava als clients a fer-se càrrec de l'impost de les hipoteques i les reaccions no es van fer esperar gens ni mica. Adriana Llastra, portaveu del PSOE al Congrés dels Diputats, ja ha afirmava aquest matí que el govern tenia previst comparèixer per «l'estupor» que havia provocat la resolució.\nLa sotssecretària, en aquesta mateixa línia crítica, explicava que el govern de Sánchez prendrà les decisions durant el Consell de Ministres del pròxim dijous, 8 de novembre. «Respecto les decisions del poder judicial, com totes, una altra cosa és que la comparteixi. Ara li toca al poder executiu prendre decisions i això és el que passarà», ha comentat Lastra aquest mateix matí.\nLa polèmica decisió del Tribunal Suprem\nEl Tribunal Suprem va dictaminar el passat 18 d'octubre que els impostos de les hipoteques havien d'anar a càrrec de les entitats bancàries, no dels clients. També sentenciar que el pagament d'aquests impostos tenia caràcter retroactiu i, aleshores, els bancs havien de retornar els diners a milers de clients.\nLuis María Díez-Picazo, president de la Sala del Suprem, però, va aturar-ho tot l'endemà. Finalment i després de 15 hores de debat en dos dies, els magistrats van optar per desdir-se i tornar a la primera doctrina.


Projectes de cooperació al desenvolupament | Malalties oblidades\nFontilles, amb la creació i posada en marxa del sanatori San Francisco de Borja (Alacant), va tindre un paper fonamental en el control de la lepra a Espanya. A finals dels anys setanta, a mesura que la lepra deixa de ser un problema de salut pública a Espanya, es decideix aprofitar els seus recursos i experiència per a lluitar contra aquesta malaltia en aquells països on continua sent un important problema de salut, principalment Índia i Brasil. Més tard, en 2002, Fontilles amplia el seu camp de treball a la lluita contra altres malalties (úlcera de Buruli a Costa de Marfil) i a projectes de salut comunitària.\nEn l’actualitat, recolzem 23 projectes de cooperació sanitària en diferents països d’Amèrica Llatina, Àsia i Àfrica, amb un objectiu comú: lluitar contra les malalties oblidades, prioritzant l’atenció integral de les persones, amb la fi última d’erradicar la pobresa en el món.\nPer a dur a terme aquesta labor, Fontilles estableix aliances amb altres organitzacions amb les mateixes finalitats per a ser més efectius. Així, som membres de la Coordinadora Espanyola de ONGD des de l’any 2006 i de la Coordinadora Valenciana de ONGD des de l’any 1996. Des de l’any 1969, formem part també de la Federació Internacional de ONGD de Lluita contra la Lepra (ILEP); des de l’any 2013, del consorci de ONGD signataris de la Declaració de Londres per a la Lluita contra les ETDs i, des de l’any 2015, de la Xarxa Internacional de ONGD de Lluita contra Malalties Tropicals Desateses (NNN).


Geolocalització dels Projectes d’Investigació i Innovació Educativa en centres educatius de la Comunitat Valenciana – Comunitat CvTIC\nEns complau poder compartir amb tota la comunitat educativa les accions innovadores que es porten a terme als centres educatius de la Comunitat Valenciana amb el mapa de geolocalització dels Projectes d’Investigació i Innovació Educativa, PIIE.\nEls projectes geolocalitzats són els seleccionats en la convocatòria de subvencions i assignacions econòmiques per a Projectes d’Investigació i Innovació Educativa 2017 que es van desenvolupar al llarg del curs 2017-18.\nL’objectiu principal és fer visible una part de l’ingent del treball innovador que es porta a terme als nostres centres i que transforma i millora l’educació en la nostra Comunitat, dia a dia. Es pretén que els centres troben referències i coneguen projectes innovadors que servisquen com a inspiració per a enllestir accions transformadores d’èxit en funció de les seues necessitats i del seu context. Podran fer la recerca segons la temàtica, l’etapa educativa, el tipus de centre o la ubicació geogràfica.\nEn fer clic a un projecte geolocalitzat, s’obri la seua fitxa en què apareix un enllaç a la guia de centres per tal de facilitar la informació del centre i permetre el possible contacte. També hi ha un accés al vídeo documental del projecte realitzat a més d’un resum explicatiu que ha proporcionat el centre en la seua memòria. Així mateix, s’hi indiquen les etiquetes que identifiquen la temàtica i metodologies tractades.\nPodem trobar projectes de modalitat individual o agrupada quan un projecte està desenvolupat per més d’un centre. La tipologia pot ser de ‘Projecte nou’, quan és el primer any que ha estat seleccionat en la convocatòria, o ‘Projecte de continuïtat’, quan esdevé la continuació d’una acció començada en convocatòries anteriors.\nEl mapa es nodrirà amb els projectes seleccionats en cada convocatòria una vegada acabat cada curs acadèmic.\nAquest projecte s’ha portat a terme gràcies al treball conjunt de la Direcció General de les Tecnologies de la Informació i la Comunicació i l’Institut Cartogràfic Valencià, dinamitzat i coordinat per la Direcció General de Política Educativa. Junts fem un pas endavant amb la creació d’un espai que facilite la transferibilitat i la sostenibilitat de la innovació educativa visualitzant-se els centres amb projectes d’innovació que poden donar a conèixer, de primera mà, les dificultats i els èxits que s’han produït en la implementació dels projectes.\n“Si hui ensenyem al nostre alumnat com ho féiem ahir, els estem robant el demà» John Dewey (1859-1952) pedagog, psicòleg i filòsof nord-americà.”


Tyson Sing Tyson és un Singh sense turbant. Amaga la seva religiositat, ha de guanyar-se la vida. El turbant li va tancar moltes portes. Va arribar fa deu anys i els últims tres els ha passat treballant en un conegut restaurant de Passeig de Gràcia, traslladant-nos amb la seva presència a un altre lloc i […]\nCategoria: Revista | 16 gener, 2012\nTyson és un Singh sense turbant. Amaga la seva religiositat, ha de guanyar-se la vida. El turbant li va tancar moltes portes. Va arribar fa deu anys i els últims tres els ha passat treballant en un conegut restaurant de Passeig de Gràcia, traslladant-nos amb la seva presència a un altre lloc i a una altra època. A Panjab, a l’Índia, era agricultor. Va arribar a Barcelona per veure món, experimentar i millorar la seva qualitat de vida. Estàtic, passa bona part del temps observant el carrer davant del seu restaurant. “M’encanten les noies i els famosos que passen per aquí”.\nA mig camí entre Burberry i Karen Miller interceptem a l’Ajda. Prové d’una balcànica Ljubjana. Fa justícia a la bellesa que se sol atribuir a les dones eslovenes i, a més, és el que li posa el plat a taula. És model i actriu d’una coneguda agència. És una habitual del carrer, sol passar moltes tardes o nits a la terrassa de l’hotel Majestic o al Casa Fuster.\nEl subsòl de Passeig de Gràcia és un dels més dinàmics de la ciutat. Molts dels seus habitants no són aliens, invisibles, transparents. Mercedes és una de les responsables de la neteja i manteniment de l’estació de Renfe en què no ens solem fixar quan passem pel seu costat. Tímidament, només surt a la llum del dia uns minuts. La seva manca de temps no ens deixa de intercanviar ni una sola paraula.


Polina Hotel Vardane Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nFruktovaya Street 38/2, Vardane, Vardane, Rússia - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Polina Hotel\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Vardane, Polina Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Polina Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, ventilador, aparell de televisió, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Polina Hotel no troba competidors en cap categoria.


Vallesos 21 - Carpeta - Un ofici en progressió residual\nLa població pagesa ha experimentat una caiguda sense precedents al Vallès i arreu de Catalunya en els últims cinc anys. Entre el 2016 i el 2021 la reducció de vallesans donats d’alta en la declaració d’activitat agrària s’ha concretat en 289 persones, xifra que suposa una baixa del 41,59%, una proporció que dobla la de tot Catalunya, que ha estat del 20,08%.\nEn aquest període el país ha passat de tenir 26.001 persones inscrites al cens agrari a tenir-ne només 20.609. La davallada ha estat més acusada al Vallès Occidental, on han plegat més de la meitat dels pagesos –un 53,3%–, de manera que el nombre de registrats es limita a 90 persones. Al Vallès Oriental la caiguda ha estat del 36,46% i els professionals del sector es compten en 333 persones. Segons aquestes dades, el total de vallesans que viuen de l’activitat agrària és de 423, una xifra que resulta irrisòria entre els més d’1,3 milions d’habitants que sumen el Vallès Oriental i Occidental. Tot un daltabaix en un ofici que més que una feina és tota una manera de viure, que havia estat majoritària a molts pobles fins a dècades enrere.\nQue no hi hagi gaires pagesos en actiu no vol dir, però, que les terres no es conreïn. A hores d’ara al conjunt del Vallès Oriental i Occidental es cultiven un total de 19.000 hectàrees que suposen l’1,07% dels conreus de cereals de tot Catalunya; el 0,39 % dels de farratges i el 0,01% tant de vinya com de fruita de closca, segons dades del departament d’Agricultura.\nMalgrat les destrucció de terres agrícoles i llocs de feina acumulats, en els conreus actuals “s’hi poden trobar més de vuitanta cultius diferents, que mostren la gran diversitat i potencial de la plana vallesana”, com destaca Manel Cunill, director-gerent de la principal cooperativa agrària vallesana, l’Agrària del Vallès, amb seus a Les Franqueses, Sabadell i Vilanova del Vallès. Hi predominen els cereals, farratges, horta i lleguminoses, “amb singularitats com les 200 hectàrees de mongetes del ganxet o les prop de 170 d’olivera del Vallès”, remarca Cunill.\nAlguns dels pocs pagesos que queden actius estan altament mecanitzats i s’han fet càrrec de menar-les, en règim d’arrendament, de manera que a vegades n’hi ha que tots sols conreen la terra de pobles sencers.\nA més, també hi ha un bon nombre del que se’n pot dir pagesos a temps parcial o de cap de setmana, que tenen una altra ocupació principal a la indústria o els serveis i que cultiven la terra de forma complementària. De fet, l’any 2020 hi havia registrades 636 explotacions agrícoles al Vallès Oriental i 219 més al Vallès Occidental, segons Agricultura, que ja sumen uns nombres més alts que els de pagesos inscrits a la declaració d’activitat agrària.\nEls representants de les principals organitzacions professionals agràries al Vallès, Unió de Pagesos (UP) i l’Associació Agrària Joves Agricultors (ASAJA), no dubten a qualificar de “desastroses i alarmants” unes dades que parlen per si soles. El coordinador d’UP al Vallès Oriental, Joaquim Cassà, ho verbalitza dient que la pagesia “ha passat a ser residual” ja que “els últims deu anys ha caigut en picat”, de manera que “a cada poble hi queden tres o quatre pagesos en actiu, si és que hi són”. Ho diu des de Marata, un dels pobles del municipi de les Franqueses considerat de sempre una de les reserves agràries del Vallès, on la tendència al cessament d’activitat també es produeix.\n“La feina a pagès sempre ha estat esclava, però si la producció no és rendible no hi pot haver relleu generacional”, argumenta Cassà. Vaquer com és, ho exemplifica amb les dures condicions que els imposen les centrals lleteres. “Les centrals regulen els proveïdors; en volen pocs i de granges grans i no tenir estocs de llet, per si el consum baixa, com ha passat ara amb la pandèmia. Volen reduir la quota fixa de llet, rescindeixen contractes amb els proveïdors petits i si els en falta ja s’espavilaran a comprar-ne. Hi ha hagut una escabetxina de ramaders”.\nPer Cassà, el problema de fons és l'arraconament a què s’ha anat sotmetent la pagesia amb els anys, després de dècades d’especular amb les terres de conreu, fet que ara es paga. “Els últims anys s’ha fet el discurs que per la sostenibilitat i l’equilibri territorial cal mantenir sòl agrícola, però només des d’una visió ambiental i menystenint la importància de preservar-lo per la seva funció principal que és produir aliments”, explica. Lamenta que la llei d’espais agraris de Catalunya “està aprovada fa dos anys, però no es desenvolupa”.\nEn un to coincident s’expressa la presidenta d’ASAJA, Rosa Pruna, que qualifica de “molt trista” i fins i tot “aberrant” la situació que mostren les xifres. “L’any 2000 només al Vallès Oriental hi havia 300 explotacions lleteres i avui en queden 19”, explica. “El problema de conjunt és que no es paga el preu de cost del producte i així no es pot treballar”, afegeix la ramadera de Llerona, que ho exemplifica denunciant “que la llet es paga a 31 o 32 cèntims el litre quan de produir-la en costa 36”.\nL’èxit de la mongeta del ganxet\nTant Cassà com Pruna coincideixen que la pagesia que se’n surt és la que pot vendre el seu producte de forma directa, sense intermediaris. “El pagès que ven directament la verdura al client, la cobrarà a un preu just perquè el client li valorarà; però si l’ha de dur a Mercabarna la cobrarà a preus de l’any 1986”, indica Rosa Pruna. Ella també presideix l’associació Km-0.cat, que comercialitza productes de proximitat d’una quarantena de productors, la majoria agroecològics, amb demanda creixent. Sosté que per aquí és on hi ha el futur de la pagesia i encara més en un territori com el Vallès on “el consumidor és al costat de casa”.\nEn aquest sentit, posa d’exemple el cas reeixit de la mongeta del ganxet i assegura que és “el conreu que més rendeix” a la pagesia vallesana. De l’any 2000 al 2020 la producció de mongeta del ganxet ha passat de 55.000 kg a més de 500.000, només comptant entre el Vallès Oriental i el Maresme”, diu. Cofoia d’haver impulsat fa vint anys des d’ASAJA i el Gremi de Restauració del Vallès Oriental una campanya per popularitzar aquest llegum cada cop més apreciat, lamenta que “ara no tenim prou camps per fer-ne, perquè el sòl agrari s’ha anat ocupant amb especulació de tota mena”.\n“És un conreu que es fa després de collir el cereal, que du molta feina, però que es paga bé i el preu ho compensa”, indica.\nL’amenaça dels “horts solars”\nMirant al futur, ni Cassà ni Pruna no són optimistes quan constaten que l’especulació amb la terra continua, ja que a la pressió urbanística de sempre se n’hi està introduint una de nova: la de les companyies d’energies renovables que ara pretenen plantar plaques fotovoltaiques a centenars d’hectàrees agràries en el que gosen anomenar “horts solars”. Cassà sosté que hi ha en dansa projectes de plaques fotovoltaiques en terres agràries de pobles com Samalús, la Garriga, Cardedeu, Sant Antoni de Vilamajor i Llinars, que pretenen llogar extensions de 10 o 20 hectàrees durant 25 anys, pagant 1.800 euros per hectàrea a l’any. “Això és una invitació a plegar”, indica, admetent que la pagesia no arriba a aquests rendiments amb els seus conreus.\nPer al coordinador d’Unió de Pagesos al Vallès Oriental, “això no passaria si l’administració tingués clar que l’agricultura i la ramaderia són necessàries”. I, davant de l’empenta que s’espera cap a les energies renovables per part de noves directrius i inversions europees, tem que “la lluita de quaranta anys contra el Quart Cinturó i contra el gasoducte, per salvar unes terres de conreu, al final no acabi servint de res”.\nUna preocupació similar expressa Rosa Pruna, que defensa la necessitat de “no perdre més terres agrícoles” i reclama que les plaques fotovoltaiques s’instal·lin en llocs improductius. “Que posin les plaques als teulats de les fàbriques i de tants polígons industrials tancats, no a les terres de la pagesia d’un país que ha d’anar a comprar el cereal a fora”, afirma contundent.\nEn els últims seixanta anys, el Vallès en el seu conjunt ha passat de tenir el quaranta per cent del territori ocupat per conreus agraris –amb 49.521 hectàrees (ha)– a tenir-hi només el 14%, amb 18.865 ha, que actualment són treballades per menys de mig miler de pagesos que, com a veritables herois resistents, encara viuen de la terra. “En aquest país s’ha especulat amb la terra, construint en terres fèrtils. La base territorial agrària s’ha considerat un sòl pendent de noves requalificacions per ampliar el sòl urbà i industrial, sotmetent la pagesia a un estat de transitorietat i precarietat impensable en altres sectors econòmics”, afirma el coordinador d’Unió de Pageso.\nMolt probablement, Joan Oliver avui descriuria d’una manera diferent aquella seva pàtria xica vallesana, que als anys quaranta del segle passat enyorava des del seu exili a l’Amèrica llatina, on –deia– “tres turons fan una serra, quatre pins un bosc espès i cinc quarteres massa terra”. Muralles medievals a banda, ben segur que els vallesans del segle xv devien veure un paisatge més semblant als de la primeria del segle xx que no pas el que els del 1900 reconeixerien al nostre paisatge actual.\nUrbanitzacions i polígons\nEntre l’any 1956 i el 2018 les dues comarques vallesanes han perdut més del 60 per cent de les terres de conreu –30.655 hectàrees, amb una mitjana de 500 per any– mentre que, per contra, el terreny urbanitzat –ja sigui per àrees residencials com per polígons industrials i àrees de serveis– s’ha més que quintuplicat en el mateix període i ha passat d’ocupar el 3,8% del sol –5.056 ha– al 21% –28.192 ha. El creixement de les zones urbanitzades també ha anat en detriment dels boscos, però de tota manera les zones forestals han anat creixent, propiciades per l’abandonament de conreus. Les antigues terres agràries transformades en nous boscos han fet augmentar la superfície de zones forestals del 58 per cent (76.816 ha) al 64%. D’aquesta manera, a hores d’ara, prop del seixanta-cinc per cent del territori vallesà és constituït per terreny boscós. Això comporta una reducció del paisatge en mosaic agroforestal. L’augment de zones forestals en comptes de conreus suposa una pèrdua de biodiversitat i augmenta el risc de grans incendis, com alerten naturalistes experts.\nTotes aquestes dades s’extreuen de l’informe Terres amb futur, promogut per la Diputació de Barcelona per al conjunt de la demarcació provincial, dins de l’estratègia BCN Smart Rural. Ha estat fruit de comparar les fotos aèries que es van fer l’any 1956 amb l’últim mapa de cobertes de sol fetes per l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya l’any 2018. De tot plegat se’n conclou que la pèrdua progressiva d’espai agrari esdevé un dels reptes principals per al Vallès i altres comarques.\nDe les més de trenta mil hectàrees de conreus perdudes, la majoria han passat a ser zones industrials, comercials o de serveis (5.632 ha); matollars (4.135 ha); boscos densos d’aciculifolis –sobretot pinedes– (3.511 ha); zones verdes urbanes (3.200 ha); prats i herbassars (3.170 ha); boscos densos d’esclerofil·les i laurifolis (1.691 ha) –sobretot alzinars, garrics, suredes, arbustos...\nEn l’àmbit urbanístic les xifres revelen que les zones urbanes laxes (2.556 ha) i les àrees residencials aïllades (1.652 ha) han ocupat moltes més antigues terres de conreus en forma d’urbanitzacions que no pas les que s’han perdut per la creació d’àrees urbanitzades en continu urbà –1.549 ha– o en sol nu urbà –949 ha.\nAl Vallès Occidental hi ha poblacions que arriben a superar el 90% de terrenys agraris perduts: el 96% a Badia; el 90% a Ripollet; el 89% a Sant Cugat o el 85% a Barberà. Les localitats amb menys terres de conreu perdudes, per percentatge, són Sentmenat amb el 40%, Gallifa amb el 47% i Palau Solità i Plegamans, amb el 50'%. En nombre d'hectàrees, els municipis que més superfície de conreu han perdut són Terrassa (1.969), Sant Cugat (1.598), Castellbisbal (1.532), Rubí (1.306 hectàrees) i Sabadell (1.235).\nDestaca el cas d'Ullastrell, que el 1956 estava envoltat de conreus i que, actualment, està rodejat de boscos. Seixanta dos anys enrere tenia el 69% de la seva superfície conreada i actualment amb prou feines arriba al 15%.\nA la banda del Vallès Oriental, Sant Fost de Campsentelles és el poble que ha perdut més terres agrícoles (88%), juntament amb Martorelles (87%), Montmeló (85%), Vallromanes (84%) i Tagamanent (84%). En aquest darrer cas, però, ve motivat per l’augment de bosc que ha suposat l’abandonament dels conreus i que ara ocupen el 97% de la superfície del terme. Els municipis del Vallès Oriental que han perdut menys terres de conreu són Cànoves i Samalús, que n’ha perdut el 32%, seguit per Sant Antoni de Vilamajor (32%), les Franqueses (33%) i Cardedeu (35%).\nUn moment de la sega d’un camp d’ordi amb el característic horitzó vallesà al darrere. Foto: Jordi Rodoreda.\nRosa Pruna, presidenta d’ASAJA en un acte de Km-0.cat. Foto: Griselda Escrigas i Ramon Ferrandis / El9NOU.\nJoaquim Cassà, coordinador d’Unió de Pagesos al Vallès Oriental abocant mongetes del ganxet en un remolc. Foto: Griselda Escrigas i Ramon Ferrandis / El9NOU.\nLa porta de Can Roig, a la rotonda d’entrada al polígon de Llerona, recorda una de les masies centenàries aterrades amb la urbanització de la zona industrial. Foto: Vicenç Relats.\nUn ramat de cabres i xais a prop de Ca l’Amell, a Lliçà d’Amunt, amb la cinglera de Gallifa al fons. Foto: Jordi Rodoreda.\nUna imatge de la profusió de terreny urbanitzat, amb terres de conreu esparces, a la plana vallesana, amb la Mola al fons. Foto: Josep Prims.\nGallecs concentra la major superfície de conreu ecològic\nEl conreu d’agricultura ecològica va creixent progressivament els darrers anys i actualment arriba al 8 per cent del total de les terres agrícoles vallesanes, amb una suma de 983 hectàrees conreades. La proporció de conreu ecològic al Vallès està un 4 per cent per sota respecte del conjunt de les comarques barcelonines, on arriba al 12 per cent, respecte a les explotades de forma convencional segons l’informe Terres amb futur. Al Vallès Oriental es situa al deu per cent, però al Vallès Occidental, més industrialitzat, amb prou feines arriba al 4%.\nMollet del Vallès és el municipi amb més producció ecològica ja que, gràcies als conreus de Gallecs, arriba al 39% de la superfície conreada del terme, amb un total de 124 hectàrees. La segueixen Santa Maria de Palautordera, amb un índex del 24% i 77 hectàrees i Lliçà d’Amunt, on són un 16% del total, amb 78 hectàrees.\nAl conjunt del Vallès, les 983 hectàrees dedicades a producció ecològica estan destinades a cereals (338); farratges (306); lleguminoses (106); horta (76); vinya (38); fruita de closca (28); proteaginoses –faves, pèsols, etc– (24); oliveres (6); fruita dolça (6); mentre que 3 hectàrees es dediquen a altres productes i 53 estan en guaret.\nImatge de camps i boscos de Gallecs, amb l’església de Santa Maria a l’esquerra. Foto: Josep Prims.\nMolt i molt lluny de l’autosuficiència alimentària\nEls darrers anys s’ha introduït el concepte de “sobirania alimentària”, defensat com el dret dels pobles a determinar les polítiques agrícoles i alimentàries que els afecten, per poder alimentar-se de forma sana i saludable amb aliments lliures de transgènics. Es proposa protegir i regular la producció i el comerç agrícola per aconseguir un desenvolupament sostenible. I això és lluny, infinitament lluny, de poder ser una realitat al Vallès. L’estudi Terres que alimenten posa en relleu que les 15.106 hectàrees existents al conjunt del Vallès amb conreus de secà (cereals i altres) i les 4.220 de regadiu (horta i fruita dolça) són absolutament insuficients per abastir una població actual de més 1.352.000 persones.\nEn conreu actual només donaria per alimentar uns 56.500 vallesans, mentre que per arribar a la totalitat de la població s’haurien de conrear 439.126 hectàrees de secà i 25.472 de regadiu. Tant el Vallès Occidental com l’Oriental consten entre les comarques barcelonines amb menys capacitat per abastir la seva població d’aliments de proximitat. Amb tot, amb 3.243 hectàrees en regadiu, el Vallès Oriental és de les comarques amb més capacitat de produir aliments frescos.\nNomés quatre dels 72 municipis vallesans es podrien considerar autosuficients en matèria alimentària. Es tracta dels petits pobles de Gallifa, Tagamanent, Fogars de Montclús i Montseny. Amb una autosuficiència alimentària del 460%, Gallifa té uns conreus que permetrien alimentar els seus 167 habitants i arribar a un total de 767; Tagamanent, amb una autosuficiència alimentària del 377%, podria alimentar els seus 316 habitants i arribar a 1.194; Fogars (amb un 215%) podria alimentar els seus 477 habitants i arribar a 1.028 i el poble de Montseny (amb un 131%) abastiria els seus 351 habitants i podria arribar a alimentar-ne 460.\nEn la banda contrària, les ciutats amb més dèficit de producció alimentària pròpia són Badia del Vallès, Ripollet i Barberà, amb un 0,1%, 0,2% i 0,6% respectivament d’autosuficiència alimentària, amb conreus que permetrien alimentar 19, 60 i 209 dels seus milers de veïns i veïnes.


Centrobiznis 92 Hotel Vinica Macedònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Centrobiznis 92 Hotel\nVeure tots els 6 allotjaments a Vinica.\nKocanski Pat Bb, Vinica, Vinica, Macedònia, 2310 - Veure al mapa\nMés informació sobre Centrobiznis 92 Hotel\nConvenientment situat a Vinica, Centrobiznis 92 Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Centrobiznis 92 Hotel, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de recepció 24 hores, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, bar.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior, ping pong. Centrobiznis 92 Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Vinica.


Raffel Pages Rubí: 2017\nAquest any a la nostra perruqueria Raffel Pages de Rubí tenim loteria de Nadal. Les participacions són 3€ del número 21116 de la Loteria Nacional pel dia 22 de Desembre.\n0.60€ de cada número aniran destinades a l' ONG Tijeras Solidarias que treballa amb els refugiats a Atenes.\nMés endavant farem més sorpreses.\nVine a buscar a la nostra perruqueria de Rubí la teva participació de Nadal!\nEtiquetas: peluquería Rubí, perruqeria Rubí, Raffel Pagès, raffel pages rubí\nJa s'apropen les festes de Nadal, els Reis, el Caga Tió, Pare Noel, etc... i toca pensar que regalar a les persones que més estimem. Des de Raffel Pages Rubí us proposem unes quantes idees\n- Pack Regal mini Aura Botànica i Chronologiste per 35€.\n- Packs de kerastase coup de coeur Aura Botànica per 57.50€ i Elixir Últime per 48€.\nA més amb la compra de dos productes de Kérastase et regalem una exclusiva espelma i una caixa per a regal.\nEt recordem que a la nostra perruqueria tambè podràs trobar les nostres targetes regal. Amb aquestes targetes per l'import que vulguis podràs regalar una sessió de bellesa. Permetrà a la persona a qui ho regalis venir al nostre saló i fer-se el que vulgui! Aquest Nadal regala salut pel cabell!!\nApropa't a la nostra perruqueria de Rubí.\nAra que ja ha arribat el fred sabem que s'apropa el Nadal, i t'informem dels horaris del mes de desembre de la nostra perruqueria de Rubí. Romandrem oberts els dies:\n- 5 i 7 desembre de 9:30 a 19:30\n- 9 desembre de 8:00 a 14:00\n- 23 desembre de 8:00 a 18:00\n- 30 desembre de 8: a 14:00 amb reserva, a partir d’aquesta hora fins a acabar la feina (Màxim les 18:00)\nAtenció! El dia 2 de gener romandrem tancats.\nEtiquetas: Actualitat, peluquería Rubí, perruqeria Rubí, Raffel Pages, raffel pages rubi\nVine a la nostra perruqueria de Rubí i aprofita!!\nEtiquetas: peluquería, peluquería Rubí, perruqeria Rubí, perruqueria, Promocions, raffel pages rubi\nGaudeix dels millors descomptes aquest mes de novembre!\nDurant tot el mes de novembre a la nostra perruqueria Raffel Pages Rubí podràs gaudir d'un 10% de descompte en les noves tendències de color Eye Tiger i Root Shadow. Si vols saber més sobre aquestes dues noves tendències, podeu consultar al nostre blog la publicació on us expliquem que són aquestes tendències.\nTambé pots gaudir de l'1 al 19 de novembre un 20% de descompte exclusiu per als subscriptors de la nostra news letter.\nEtiquetas: descompte, descuentos, eye tiger, peluquería Rubí, perruqeria Rubí, Promocions, raffel pages rubi, root shadow, tendencias, tendències


El Pla, la comarca on millor arrela El Pi\nEl Pi, darrere el PSOE (14) i el PP (11), és la tercera força municipalista de Mallorca, gràcies al graner de vots que li suposa la seva consolidació als pobles interiors, especialment a la comarca del Pla, on té set de les seves onze batlies aconseguides el 28-M i ha passat de 33 a 37 regidors. Si a Palma els 5.422 vots no li han servit per aconseguir cap regidoria, al Pla de Mallorca, amb 4.197, ha obtingut set vares: Sencelles, Porreres, Petra, Costitx, Maria de la Salut, Sant Joan i Ariany. La resta de governs locals que ara presideix El Pi són a Felanitx, Banyalbufar, sa Pobla i Andratx. Les batlies de Felanitx i Andratx es perdran abans d’arribar al meridià de mandat municipal, però a la vegada, en compliment dels pactes establerts, en tindrà a Santa Margalida, Alcúdia i Muro, amb la qual cosa, en arribar al 2023, haurà governat a 14 municipis.\n“És evident que som una força municipalista que no només s’ha mantingut, sinó que hem ampliat el suport a pobles com Petra, amb un creixement espectacular, Maria i Sant Joan”, explica el president del partit, Jaume Font. “A les ciutats les teves errades poden passar més desapercebudes, però als pobles petits s’ha de picar pedra i, si no fas una política de dedicació constant a la gent, en passar per les urnes et lleven d’enmig. A la comarca del Pla s’ha demostrat que allà on hem tingut força l’hem administrada bé i hem estat a peu de carrer amb dedicació intensa, i la gent ho ha reconegut”, afegeix.\nPerò a la comarca més interior de l’illa, on El Pi té les millors arrels, també hi té algunes ombres mortes per la manca d’implantació a l’altra meitat de demarcació. I és que si als 14 municipis de la comarca ha aconseguit set batlies, als altres set no ha estat capaç de tenir-hi representació per una senzilla raó: no hi ha presentat candidatures.\nFont explica aquest constrast pel fet que a nuclis com Lloret, Vilafranca, Sineu, Santa Eugènia, Llubí, Algaida i Montuïri els comitès locals d’El Pi no han tingut capacitat de presentar llista. La primera conseqüència negativa ha estat perdre la representativitat que tenia a Lloret i Llubí. “Curiosament, a molts d’aquests municipis, els vots aconseguits al Consell de Mallorca i Parlament, ens haurien permès assolir una representació municipal, però no hem estat capaços de fer-hi llistes”, subratlla el president de la formació regionalista.\nEl Pi constata que la política de proximitat té un major efecte a municipis petits que no als grans. “Els partits nous tenim la dificultat d’haver de combatre l’efecte mediàtic de les televisions, que venen marques. A les emissores de més audiència la irrupció de forces polítiques com la nostra és un repte majúscul. Quan no estàs a la venda mediàtica, arribar al 10% de vots és una proesa, no tens quota de pantalla i l’esforç per guanyar un vot és titànic. Per això, quan aconsegueixes representació, estàs content, perquè no totes les formacions competim amb les mateixes condicions”.\nLa victòria més sonada d’El Pi el 28-M fou a Petra, la capital de la comarca del Pla, on passà d’un a cinc regidors. Salvador Femenias (batle durant el primer terç amb coalició amb el PP) trencà tots els pronòstics. A Porreres i Sant Joan, amb àmplies majories, quedaren a pocs vots de la majoria absoluta.\nLa consolidació de batlies a la comaca del Pla es veu des d’El Pi com la punta de llança per anar avançat i implantant els seus missatges que troben més acollida als pobles de l’interior, menys influïts pel turisme, que a la costa.\nAquest fenomen es deu, segons Font, que es tracta d’un territori on s’ha mantingut la població i s’entenen millor plantejaments com la defensa de la unitat de la llengua. No obstant això, El Pi té clar que a determinades zones el missatge s’haurà de canalitzar també per fer-lo arribar als castellanoparlants o estrangers. “Amb vista al futur, per ampliar la nostra estructura, hem de continuar picant pedra, centrar el missatge i fer arribar el nostre discurs als nouvinguts”, conclou Jaume Font.\nEL PES DE 350.000 NOUVINGUTS EN ELS DARRERS 20 ANYS, UN FACTOR A VALORAR\nDes d’El Pi consideren que s’està produint un canvi sociològic arreu de la Comunitat, en gran mesura per la renovació generacional i per l’increment de població. Aquest moviment demogràfic, segons Jaume Font, esdevé un factor a valorar a l’hora de seguir determinades estratègies polítiques. Font explica que “en els darrers vint anys, han mort 165.000 persones que residien a les Illes i hem rebut uns 350.000 nouvinguts. Des del nostre punt de vista, estam davant un canvi social important, que no veig de cap manera en negatiu, però que cal tenir ben en compte a l’hora d’eixamplar la nostra base de votants”. Tot això, diu, sense deixar de mantenir l’arrelament assolit a les darreres eleccions municipals i autonòmiques.


Pseudolisme - L'independent de Gràcia\nDivendres, 18 de febrer de 2022 - 06:40h\nA casa nostra apunten alt afirmant que Colón era català però que la censura castellana va canviar-li el cognom (Colom) | Marcelo Barboza/Pexels\nVivim temps líquids i un cicle històric de canvis profunds i constants. Tot esdevé una acceleració constant. Però els ismes no canvien. Són com l’energia, que no desapareix, simplement es transforma. En anteriors articles parlàvem de l’estrabisme – mirar cap altre banda quan convé - o de l’idiotisme, aquell afany de la progressia apessebrada espanyolista per escriure amb l’esquerra mentre justifica l’extrema dreta. Doncs bé, ara toca al pseudolisme nou discurs social que es modula per la predominança d’allò fals. Per exemple el pseudodiàleg o com canviar el calendari escolar de cop i volta sense cap diàleg previ amb la comunitat educativa. Això sí... Exigim una taula de diàleg a l’Estat! O bé, aquells pseudocientífics que neguen la ciència gràcies a la qual ens ha procurat de vacunes per fer front a la pandèmia.\nEls ismes no canvien; Són com l’energia, que no desapareix, simplement es transforma\nTambé existeixen els pseudohistoriadors i el seu peculiar rigor historiogràfic predicant que en temps de la Corona d’Aragó, Catalunya no fou cap Principat i que els seus habitants eren aragonesos; a casa nostra també apunten alt afirmant que Colón i Cervantes eren catalans però que la censura castellana va canviar-los el cognom (Colom i Sirvent).\nPerò el súmmum de la falsedat son els pseudoapòstols de la guerra, que mostren els seus fal·lus armamentístics a la riba del Mar Negre en defensa dels valors democràtics. Potser és que visquem en una pseudodemocràcia. I és que el pseudolisme està fent un món pitjor. El genial humorista Gila ho resumia molt bé quan trucava per telèfon i deia:\n¿Oiga, me puede poner con el enemigo?.


PORCAT i l’IRTA es reuneixen per intercanviar postures sobre el sector porcí a Catalunya - Notícies del sector porcí | Porcat.org\nPORCAT i l’IRTA es reuneixen per intercanviar postures sobre el sector porcí a Catalunya\nRicard Parés, director de PorCat s’ha reunit amb el nou director general de l’Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries (IRTA), Josep Usall per intercanviar idees i postures sobre el sector porcí a Catalunya.\nDurant la trobada, Parés ha destacat la importància de produir carn de qualitat per afavorir les exportacions de productes porcins, donada la gran repercussió que té el sector a l’economia de Catalunya.\nPorCat ha exposat els principals temes que permetrien garantir la sostenibilitat del sector, com l’aplicació de plans per aconseguir una bona qualitat sanitària de les explotacions porcines, un aspecte clau que evitaria barreres comercials per l'exportació de la carn.\nEn aquest sentit, Parés ha remarcat l'important paper que juga el Centre de Recerca en Sanitat Animal (CRESA), òrgan que depèn l'IRTA i que és centre de referència de l’Organització Mundial de Sanitat Animal per la PPC.\nUn altre aspecte clau per millorar la competitivitat del sector és vetllar pel benestar animal, treballant els temes de la castració de garrins i l'escuat i regular els sistemes de tractament de purins.\nEn la mateixa línea, Parés ha manifestat poder trobar alternatives a la reducció de l'ús dels antibiòtics que ha impulsat la Unió Europea. Tot i que és un tema molt transversal, Porcat considera que hi ha possibilitats de fer sinèrgies amb l'IRTA.\nUsall, qui ocupa el càrrec de director general des del passat mes de juliol, és enginyer agrònom per la Universitat Politècnica de Barcelona i l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Agrària de la Universitat de Lleida, i es va doctorar a la Universitat de Lleida el 1995. La seva trajectòria com a investigador ha estat vinculada a l'IRTA des de l'inici de la seva trajectòria.\nPorCat li ha transmès al Director General la voluntat d’establir bones sinèrgies entre l’IRTA i el sector porcí, i que els projectes dinvestigació de l'IRTA siguin d'acord amb les necessitats reals del sector. Usall s'ha compromès a mantenir un contacte permanent amb PorCat.


«La neutralitat de la figura de l'alcaldia és bàsica per garantir la convivència» - Diari de Girona\n«La neutralitat de la figura de l'alcaldia és bàsica per garantir la convivència»\nr.g / girona 17.05.2019 | 01:30\n«La neutralitat de la figura de l'alcaldia és bàsica per garantir la convivència» Diari de Girona\nSembla que l'Ajuntament quedarà fragmentat. Facilitaria un govern independentista?\nNo, no donaríem suport a un govern independentista perquè per nosaltres hi ha línies vermelles que no es poden creuar. I una d'elles és el respecte a la Constitució i al compliment de la legalitat vigent. Per tant, qui plantegi un projecte de ciutat que pretengui saltar-se la llei, amb nosaltres que no hi compti. Ara bé, hi ha temes de ciutat que estan per sobre de tot, i que no tenen res a veure amb saltar-se la legalitat, que necessiten consensos i acostaments. Nosaltres a aquí ens hi trobarà qualsevol força política.\nDefensa la neutralitat en espais públics. Per tant, res de llaços grocs i pancartes a favor dels refugiats?\nPenjar la pancarta dels refugiats va ser una decisió presa de forma consensuada i per unanimitat entre tots els partits polítics, en canvi els llaços grocs, no. Aquest és un element de part que només representa una ideologia o manera de pensar molt concreta, que és la de la senyora Madrenas. Però no és una cosa consensuada per tots els representants de l'Ajuntament. Sempre hi haurà algú que no se senti representat en alguna cosa, és impossible representar a tothom però, la pancarta dels refugiats va comptar amb el consens de tots els partits. La neutralitat de l'Ajuntament i de la figura de l'alcaldia és bàsica per garantir la convivència. A més, l'Ajuntament ha de fer complir les ordenances i en el tema dels llaços no ho ha fet.\nLes entitats que promouen la penjada de llaços s'estan saltant les ordenances. La normativa diu que no es poden penjar elements als arbres i fanals, a no ser que tinguin l'autorització, ni tampoc adhesius a les columnes, pilones i papereres. L'alcaldessa no està aplicant aquesta ordenança.\n«El govern no ha estat valent per regular els pisos turístics». Eleccions municipals a Girona