Que és una “Nació”? | Reflexions d'un arqueòleg glamurós\n« Com es va solucionar la Crisi de 1929?\nQue se n’ha fet dels antics líders d’ERC? »\nArxivat a Reflexions | Etiquetat CATALUNYA, cultura, història, identitat, llengüa, nacio, nacionalisme, racisme |\nCertament, la idea de nació es un sentiment de pertanença, i no crec que hi hagin aspectes objectius que puguin dir que es una nació. Talment, definir-se com nacionalista es una qüestió personal e intransferible.\nper SalvadorPla Setembre 11, 2011 at 9:06 pm\nAlgunes nacions, en l’actualitat, són un combinat dels punts que has exposat.\nper Jordi Bonvehí (@jordibonvehi) Setembre 11, 2011 at 9:17 pm\nPer tant no existeix una significació objectiva i universal, sinó que el mateix terme serviria per definir realitats absolutament diferents.\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 9:34 am\nEl nacionalisme ètnic, nacional o cultural, fins i tot era un deliri tolerat (i amb mitjans propagandístics clars) a països comunistes ortodoxos, l’exemple evident és el socialisme d’un sol país d’Stalin, “La gran Guerra patriòtica” soviètica contra els alemanys a la II Guerra Mundial o més recentment el nacional-comunisme (degut a la follia paranoide dels seus dictadors) de règims com el de Ceausescu a Romania i de Hoxha Albània.\nper Jordi Bonvehí (@jordibonvehi) Setembre 12, 2011 at 6:05 pm\nVaja, però quines preguntes més punyeteres que fas… crec que una nació és allò que ens imposen amb mil i una lleis, i si pot ser amb un exercit millor que millor.\nper MadeByMiki Setembre 11, 2011 at 9:33 pm\nCom a nacionalista, abans que intentar humilment resoldre els teus dubtes vull felicitar-te per aquesta aproximació i per aquesta deconstrucció del concepte. Realment molt profunda per com n’és de digerible el text.\nCrec, però que n’has fet una de les teves. Una definició ideal i consensuada del terme nació pot estar basada en tots o alguns punts dels que has esmentat (en llisto un parell més al final del comentari), però no necessàriament en un de sol. En el cas català, per exemple, estariem parlant de que ens defineix la nostra història, a la cultura i a la llengua i l’odi racial no és tan present com en d’altres nacionalismes. En canvi, el nacionalisme basc, per posar un cas proper, no fa tanta bandera de la llengua, però inequivocament són dues formes polítiques anàlogues. En els dos nacionalismes, la religió hi ha perdut pes, però en el cas irlandès en té i molt, encara.\nTambé crec que en el teu anàlisi hi falten dos components que són difícils d’abordar des d’una perspectiva objectiva però que inequívocament configuren una nació: el sentiment de pertinença que ja apunten per aquí dalt i després la qüestió de la psicologia nacional.\nPot semblar una estupidesa dir que els francesos són així i que els ucraïnesos aixà, però el clima, la vegetació, l’alimentació i l’orografia del territori són factors fonamentals per definir un caràcter nacional que cristalitzarà en moltes de les formes que has analitzat críticament. Si nosaltres mateixos estem d’un humor diferent si plou, si estem sotmesos a moltes pluges, el nostre tarannà com a societat es veurà influenciat per aquest fet i tendirem a la vida d’interior o si per altra banda tenim un clima sec i benigne ens passarem el dia de gresca fora de casa. Això és una teoria que m’he cosntruït jo solet però que quadra amb les realitats que he tingut el privilegi d’observar.\nEn qualsevol cas, si el nacionalisme és una mala idea potser és perquè és completament irracional… Seria més adequat parlar de sentiments nacionalistes i convertir-ho tot plegat en quelcom menys institucionalitzat.\nper Arcangelo Setembre 11, 2011 at 9:45 pm\nEs a dir, segons tu la geografia defineix de forma natural les nacions? Com t’expliques doncs que en un mateix territori físic existeixin persones que es comportin de formes diferents o tinguin sentiments nacionals contraposats que evolucionin al llarg del temps, tot i que el paisatge segueixi sent el mateix?\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 9:36 am\nNo és quelcom cohesionat ni uniforme i les onades migratòries ho reconfiguren. Però hi han àmbits on es conserva clarament. Per exemple: la cultura del vi dels països mediterranis o l’alt nombre de plats que impliquen el blat o l’oli d’oliva són evidències culturals del clima i el terreny on vivim. I tampoc és EL factor, sinó un factor més, a la mateixa alçada que els que tu apuntes.\nLa diferència de entre la percepció de les persones pot provenir de les onades migratòries o d’interferències d’altres factors (en el cas català, que l’estat espanyol sigui el que té el poder fa que molts hi busquin el seu referent nacional).\nEn qualsevol cas, crec que tant tu com jo advoquem per una definció inclusiva i oberta del mot nació: una cultura i unes tradicions provinents de la seva pròpia gent i mai en una cultura en oposició a una altra. De fet, si no em sentís trepitjat constantment per una altra suposada nació, molt possiblement no seria nacionalista. Simplement, actuaria amb absoluta normalitat respecte la llengua, la història i el territori, però sense haver-me de declarar militant de cap opció política.\nper Arcangelo Setembre 12, 2011 at 9:53 pm\nEl mateix problema el té la lingüística per distingir llengua i dialecte! El lingüista jueu Max Weinreich va arribar a la cínica conclusió que “una llengua és un dialecte amb exèrcit”.\nper rafel Setembre 11, 2011 at 10:20 pm\nPer cert, jo m’autodetermino dins la nació mariculta! jajaj\nper rafel Setembre 11, 2011 at 11:01 pm\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 9:37 am\nPer a mi ser nacionalista és reconèixer una identitat vinculada, en el meu cas, en un origen, una llengua, una cultura i un territori.\nEs clar que parlo varies llengües, però en tinc una d’ús habitual i amb la que em sento més còmoda, parlant i escrivint.\nEs clar que cada cultura és influenciada, per d’altres, i més val que sigui així, si no tindríem un problema, com no acceptar la gent que ve de fora amb altres costums i maneres de fer. A més a més, afortunadament, al Mediterrani ha estat així des dels fenicis.\nEs clar que he viscut en altres llocs, concretament, en fa dos i mig que estic fora de Catalunya, i tot i que m’està enriquint molt, em reafirma amb el que sóc i d’on sóc.\nQuan un espanyol diu que és espanyol, tothom ho entén, el mateix per un italià o un danès. En canvi quan dius ser català, que vol dir? No res, perquè no tenim un estat?\nper elisballeste Setembre 12, 2011 at 12:05 am\nClar, el nacionalisme vinculat a un estat és fàcil d’entendre, bàsicament pq tothom entén que és un estat, no pq sàpiguen que és una nació!\nT’he de corregir seriosament una de les afirmacions històriques que fas al comentari: a Catalunya no tenim contactes comercials des dels fenicis! Al neolític (4.000 anys abans dels fenicis) ja hi havien xarxes comercials a nivell continental.\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 9:40 am\nNo entenc perquè “el nacionalisme vinculat a un estat és fàcil d’entendre”. Per què hauria de ser fàcil d’entendre? Com entenem els nacionalisme d’estats multi-étnics (Sud-Àfrica, Nigeria, Etiòpia), multi-lingüistics (els d’abans més França, Itàlia, Espanya, etc), provinents de colonitzacions i/o substitucions desastroses (Austràlia, tota Sudamèrica),etc etc? Així que, des del meu parer, el nacionalisme associat a un estat és el més difícil d’entendre. La visió d’estat és molt moderna i el concepte “nacionalisme” el va inventar precisament els estats per a poder unificar o, més bé, homogeneïtzar poblacions molt diverses sota una unió política absolutament artificial. Així, sota aquesta visió, el nacionalisme d’estat és per definició excloent. La reafirmació dels estats moderns es basa en l’eliminació de les altres tendències identitàries.\nper Jordi Setembre 19, 2011 at 12:56 pm\nJo també considero que és més fàcil d’entendre per la senzilla raó que polititzem la idea de nacionalisme, llavors ho associem a estat. Així mateix, malgrat que la situació d’un estat plurinacional o plurilingüístic o qualsevol altra cosa pugui ser molt complexa, és cert que s’associa el nacionalisme amb l’estructura oficial de poder, amb l’elit (lingüística, ètnica o nacional) que controla aquella estrucutra, l’estat, el qual assimilen a la seva imatge.\nUna curiositat: que jo sàpiga, l’únic lloc d’Europa on convergeixen país, nació, realitat lingüística i estat és Islàndia.\nper Ectòrix Setembre 19, 2011 at 3:03 pm\nJo no sóc nacionalista, sinó independentista i el cert és que no crec que sigui possible construir una definició unívoca de nació. De fet, tampoc val la pena encaparrar-s’hi gaire, per què tampoc en tenim de democràcia, socialisme, classe social,… Aquesta és una de les virtuts i un dels defectes de la teoria política, el caràcter geo-històricament contingent i moldejable de la majoria de conceptes a l’ús, el que impossibilita tancar-ne una definició. Ara bé, malgrat que aquest sigui un concepte vague, la majoria de persones et poden explicar quina és la seva nació, els seus límits territorials i si aquests coincideixen o no amb una unitat política estatal o infraestatal,… En aquest sentit, les nacions són constructes socials l’existència de les quals és eminentment política (en un sentit ampli del terme) ja que responen a un desig de constituir-se en comunitat política (ja sigui dotant-se d’un estat o una altra figura d’autoorganització). Per exemple, a Suïssa hi ha quatre llengües oficials, tres d’elles compartides amb els països veïns, però tothom considera que la seva nació és Suïssa; el que no succeix en el cas de l’estat espanyol.\nPer cert, crec que comets un error a l’identificar l’origen del terme nació amb l’emergència del nacionalisme romàntic de tradició germànica (que malgrat tot, era predoninantment burgès però en el sentit revolucionari del terme). De fet, considero que l’origen del nacionalisme modern no és la tradició culturalista alemanya, sinó el republicanisme francès; però aquest seria un debat més llarg i complicat de tenir per internet. En qualsevol cas, considero la idea de nació no és prèvia a la d’estat (com defensaven els nacionalistes romàntics) sinó que n’és un derivat. I si no s’entén això, acabem fent castells a l’aire.\nper jordibonetmarti (@jordibonetmarti) Setembre 12, 2011 at 12:11 am\nClasse social: divisió de la societat en funció del lloc que ocupa dins el cicle econòmic. Si té propietat sobre algun factor de la producció és de la classe explotadora (Burgesia- propietàri dels mitjans de producció; Senyor feudal- Propietari de la terra, Amo esclavista- Propietari de la força de treball)\nEn cas de no tenir cap propietat sobre un mitjà de producció i forma part de l’economia entregant la seva força de treball a canvi de part del producte- proletari\nEn cas d’invertir força de treball i, al mateix temps, ser propietari de part dels factors de producció- classe mitja (autònom)\nEs objectiu o no?\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 9:45 am\nÉs objectiu però reduccionista: Hi ha molt més factors alhora d’interpretar un sistema econòmic, i és per això que el marxisme ha fracassat sistemàticament alhora de ser portat a la pràctica.\nper Poney Setembre 12, 2011 at 10:41 am\nBé, doncs si hi ha més factors per definir objectivament una classe social, que no sigui l’economia, estic delitós que els exposis públicament!\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 10:44 am\nSuposo que la factors sociològics, filosòfics i culturals hi poden tenir a veure, i altres factors econòmics apart els factors de la producció que cites.\nÉs el que té tenir la ment oberta i no caure en el fonamentalisme d’una ideologia tancada, et permet anar més enllà del que et diu un llibre, ja sigui la Biblia o el Capital.\nper Poney Setembre 12, 2011 at 9:16 pm\nPer això tenim la viquipèdia\nper Pons Setembre 12, 2011 at 8:37 am\nJo sóc més de vincular la nacionalitat a un sentiment i una voluntat de ser una comunitat. “Sóc català” (o barceloní, o espanyol, o …) vol dir que vull definir-me com a tal. No cal una llengua pròpia (mireu els casos de Suïssa o els EUA), ni una religió (Alemanya), ni una història comuna (Itàlia entre el 300 i el 1800, aprox.).\nUn altre tema: la identitat no és monolítica, sinó polièdrica. Jo sóc moltes coses alhora: home, informàtic, culé, aficionat al rugbi, català, barceloní, espanyol, europeu, catalanoparlant, castellanoparlant, agnòstic, heterosexual, pedant, … i tots aquests aspectes es combinen entre si, no entren pas en conflicte.\nSobre nacionalismes: els que en nom de la bandera justifiquen polítiques, són nacionalistes i porten problemes. Però els que en nom del que sigui neguen la realitat i prohibeixen els sentiments dels altres, o com a mínim la llibertat d’expressar-los com vulguin, també porten problemes encara que ells diguin que no són nacionalistes.\nper Ivan Setembre 12, 2011 at 11:44 am\nA veure… per tant una nació sorgeix de la voluntat, exclusivament? Per tant si els veïns de la meva escala tenim la voluntat de ser nació, automàticament passem a ser-ho?\nExisteix una nació pedant? M’hi apunto!\nper Arqueòleg Glamurós Setembre 12, 2011 at 11:51 am\nJo em quedo amb la definició liberal i primera de la ‘nació’: el poble en front del monarca i el poder absolut. Em quedo amb els ‘visques’ a la sobirania nacional i al poder del poble a decidir en conseqüència. Potser per això sóc un entusiasta del 15M.\nAvui hem degradat la ‘nació’ a una acumulació de folklorismes més o menys peculiars o, pitjor encara, a una visió restrictiva que ordena qui pot i qui no pot ser d’aquella ’nació’. Suïssa en restringeix l’entrada a un motiu econòmic o de sang, els estats de la UE l’han tancat als conciutadans europeus i és més fàcil que un pakistanès obtingui la nacionalitat espanyola, que no pas un espanyol aconsegueixi la ciutadania alemanya. Aqui veiem com la bandera es mes un problema que un simbol, ja que es fa servir com a motiu d’enfrontament dia si dia tambe des d’un i altre costat. Terrible.\nEl nostre nacionalisme, tant el català com l’espanyol, parteix del carlisme i no de la tradició liberal i copia, amb més o menys encert, els tics jacobins de França i els romantics d’Alemanya. El nacionalisme liberal del periode 1810-1874 és enterrat amb la restauració borbònica i només resorgirà, timidament, als anys 20 i 30, per a ser definitivament suprimit després de la guerra civil.\nTanmateix, et felicito per l’article per la seva claretat i brevetat.\nPD: Jo tambe m’apunto a la nacio pedant i mariculta.\nper PereJP Setembre 12, 2011 at 12:39 pm\nUna entrada interessant i controvertida! Jo també hi diré la meva:\n“Nació” és un terme emminentment cultural. I per entendre “cultural” heu de desposseir-vos de qualsevol prejudici nacionalista, perquè segur que tindreu la temptació d’entendre cultura com a sinònim de nació, i això seria viciós. Malgrat que cada antropòleg ha donat la seva definició de cultura, coincideixen a dir que és allò observable com a pràctiques relacionals, tècniques, tradicions i formes de vida que una societat desenvolupa per adaptar-se al medi i per crear cohesió interna. Sobre això, va aparèixer fa relativament poc el terme “nació” (coincideixo a creure que és romàntic o, en tot cas, historicista), al qual s’ha donat un matís especialment polític (en aquest cas a partir del republicanisme francès) en fer-lo coincidir amb un estat, d’aquí l’estat nació actual.\nNació estrictament parlant parteix d’una base objectiva i alhora subjectiva, és una barreja de les dues coses. Per veure-ho millor, fixem-nos en dos dels intel·lectuals que van començar a teoritzar sobre “nació”: Renan i Fichte. El primer, francès, creia que la nació es configurava quan una comunitat volia viure junta, tenia el mateix projecte social. El segon, romàntic alemany, afirmava que la nació és immaterial i es configurava gràcies a un “esperit nacional” en funció de les tradicions de la societat: llengua, caràcter, etc. Segurament, doncs, la nació s’entén a partir d’una barreja de les concepcions d’aquets dos autors: és a dir, la nació és tant quan hom hi vol formar part, com quan la nació en si empapa les persones.\nNació (ni estat nació) no és en absolut un terme universalitzable, és de creació i comprensió occidental. Ve de la pràctica i el costum, sovint institucionalitzat en la nostra societat en forma d’estat. I, en qualsevol cas, la realitat d’una nació (sigui entesa des d’un punt de vista subjectiu o des d’un punt de vista objectiu), com a manifestació cultural, no depèn tant de l’ambient, del lloc on es troba, del clima… com de les pràctiques culturals: així ho han demostrat molts investigadors socials en qualsevol fenomen social (serveixi d’exemple el complex estudi clàssic de Durkheim pel que fa al suïcidi: depèn de la cultura, de la mentalitat creada en una mateixa societat). En aquest sentit, coincideixo amb la crítica de l’Arqueòleg a Arquengelo, perquè, en certa manera, la nació es construeix a si mateixa.\nper Ectòrix Setembre 12, 2011 at 12:53 pm\nNació, es un grup (o poble) unit per una história, una llengua y una cultura cumunes. El territoti es secundari. Exemples: la nació Gitana, la Kurda, la mongol…\nper joeyllagrima Setembre 12, 2011 at 10:53 pm\nEn tot cas, el fet que no hi hagi (possiblement) una definició universal per definit el concepte Nació això no treu que de Nacions n’hi hagi, i que hi hagi persones que pensen (en consens o en contradicció amb d’altres) que pertanyen a una Nació.\nEn el tema que has exposat també hi caben els conceptes d’Estats compostos, federals i confederals, que donen una altra aproximació al tema.\nJo soc dels que pensa que viu en una Nació i que si fos per mi, seria un Estat.\nper Tomàs Setembre 13, 2011 at 7:00 pm\nEfectivament és un tema força complex.\nEls meus cinc cèntims: per mi és un sentiment col.lectiu, vertebrat per diferents conceptes segons el moment historic i la situacio com poden ser idioma, territori, cultura… (per exemple a Catalunya en gran part per la llengua, d’aqeuí que molta gent tingui un concepte ampli i englobi els “Països Catalans”.\nConceptualmejnt no veig cap problema a que qualsevol sentís que la neva nació és la comunitat de veïns o el seu poble. El tema en aqeust cas és a on es vol arribar amb el sentiment nacional: a formar un estat? una federació? o a sentir-se només part d’un col·lectiu.\nper jeffreyabbot Setembre 13, 2011 at 9:41 pm\nPer exemple el i van compilar una llista de 164 definicions de la paraula a la seva obra Cultura Una revisio critica dels conceptes i definicions. Les diferents definicions del terme reflecteixen els diferents fonaments teorics del pensament o els criteris per avaluar lactivitat humana. .Edward Burnett Tylor va dir La principal tendencia de la cultura des dels origens als temps moderns ha estat del salvatgisme cap a la civilitzacio. …Com assenyala Thompson la definicio descriptiva de cultura es trobava present en aquests primers autors de lantropologia vuitcentista.\nper Panama corporation Setembre 17, 2011 at 9:42 am\nPassa això, qui té un Estat al darrere no ha de justificar la seva nacionalitat (“¿qué pone en tu DNI?”), qui no en té “no té motius objectius per reclamar-lo perquè, legalment, no existeix” (o és un idealisme, no cal lluitar per més del mateix, etc.).\nCuriós que aquests esforços aclaridors (quan els termes en ciències socials solen ser mutables i controvertits de per si) vagin destinats a amansar l’argumentari emancipatori i donin legitimitat moral al corró imperialista dels Estats-nació establerts.\nper J.R. Setembre 21, 2011 at 11:58 am\n(He estat massa temps fora i ara em trobo amb un munt de posts interessants de l’arqueòleg.)\nAquest de la nació sembla inspirat en un conegut llibre d’Eric Hobsbawm; almenys, els arguments són molt semblants. Com que ell ho diu tot, no cal afergir res més sinó que hi estic d’acord: no hi ha cap definició objectiva de nació.\nper Jeipi Octubre 3, 2011 at 10:31 am\nTanto si una Nación es un sentimiento de pertenencia, como si es una lengua, Catalunya no es una Nación.Si a caso es una “bi-nación”, porque pese a que el nacionalismo lo que pretende es uniformar y negar la existencia de esa dualidad, la realidad es terca.\nper Con Identidad Abril 30, 2012 at 10:15 am\nNo es “heavie”, es “Heavy”, i nosaltres, els seguidors del Rock Dur, a Espanya som els “Heavys”, al Brasil “Metaleiros”, i als païssos anglòfons som “Headbangers” o “Metalheads”, o tambè “Hardrockers”.\nper Josep Miquel Costa Esteban Novembre 12, 2012 at 11:57 pm\nI no, jeje, no som una naciò els rockers heavys.\nper Josep Miquel Costa Esteban Novembre 13, 2012 at 12:05 am\nCadascú abraçará la definició que mes be s’escaigui per definir la seva identitat envers els altres.\nper Josep Miquel Costa Esteban Octubre 3, 2013 at 12:37 pm


Joan Antón agafa el relleu de Berta Cabré al capdavant de Càmpings Tarragona\ninici / notícies / Joan Antón agafa el relleu de Berta Cabré al capdavant de Càmpings Tarragona\nPublicat dimarts 14 de Novembre de 2017 12:24\nBerta Cabré deixa el càrrec després de 8 anys liderant l’Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l’Ebre. En la darrera Assemblea General del passat 9 de novembre, es va fer la renovació de la junta i el seu nou president que a partir d'ara serà Joan Antón. En aquest sentit el nou president comptarà gairebé amb el mateix equip humà que hi ha hagut fins ara, amb la intenció de reforçar el paper de les comissions delegades perquè siguin dinàmiques i afegeixin noves incorporacions.\nEl president de Càmpings Tarragona Joan Antón, explica que agafa les regnes amb l’objectiu de consolidar la feina feta fins ara. Veu un futur optimista i destaca les estretes relacions amb el camp del coneixement i la formació. Ha posat com a exemple del postgrau d’innovació i gestió de càmpings, que enguany repeteix edició.\nDes de gener i fins a octubre d'enguany, les pernoctacions\nals càmpings de la Costa Daurada han augmentat un 4%, segons les dades facilitades per l’Observatori del Parc Científic i Tecnològic de Turisme i Oci de Catalunya. Càmpings Tarragona engloba 56 càmpings.


FEMvallès proposa connectar la línia Barcelona-Vallès (S1 i S2) amb Llobregat-Anoia a l'estació de Provença - Diari de Sabadell\nFEMvallès proposa connectar la línia Barcelona-Vallès (S1 i S2) amb Llobregat-Anoia a l'estació de Provença\nLa Generalitat preveu unir les línies Barcelona-Vallès i Llobregat-Anoia prolongant l'última fins a l'estació de Gràcia (Barcelona). Però FEMvallès creu que aquesta maniobra generarà més col·lapse a la línia del Vallès, que "crearia un nou cul de sac a Gràcia", sostenen en un comunicat.\nL'entitat proposa connectar les dues línies a l’estació de Provença i que acabi connectant amb Sarrià (passant per la Diagonal). L'enllaç seria "la primera fase d’una nova doble via que de forma soterrada connectaria directament Sarrià amb Sant Cugat", defensa FEMvallès. Els principals avantatges d'aquesta opció, segons l'entitat, són que aquesta estació dona més centralitat que la de Gràcia i que la connexió "duplica la línia del Vallès, reforçant-la en cabuda i capacitat" perquè "descarregant pressió sobre l’estació de Plaça Catalunya".


60 ECTS (495 hores lectives)\nInici classes: 07/02/2022\nFi classes: 03/06/2022\nFi programa : 21/12/2022\nEn el següent enllaç poden consultar-se els projectes realitzats pels alumnes del màster:\nFase 1: de febrer a maig de 2022\nDurant els dos primers mesos del màster es realitzarà el mòdul de Disseny Arquitectònic de Projectes Hospitalaris, en el qual els estudiants desenvoluparan el projecte d'un hospital de mitjana complexitat de 20.000 m². En aquesta etapa es visitaran hospitals i centres sanitaris de referència a Catalunya, i s'impartiran classes i tallers presencials.\nEn els dos mesos següents, els estudiants iniciaran presencialment el Treball Final de Màster.\nFase 2: de juny a desembre de 2022\nA partir del mes de juny del 2022, es continuarà amb l'elaboració del Treball Final de Màster de manera no presencial, en el qual s'abordaran innovacions en la resolució de nous programes funcionals i noves respostes projectuals en l'arquitectura sanitària. El lliurament final es realitzarà el desembre del 2022. La presentació podrà ser presencial o a distància.\nArquitecta per la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC-ETSAB), Interiorista i Dissenyadora Industrial per Elisava. Professora de Projectes Interiorisme a l'Escola Eina. Membre del Tribunal Projectes de Final Carrera i Màster habilitant de la UPC i de l'Escola Eina. Arquitecta del Servei de Projectes Urbans a l'Ajuntament Barcelona, de 1980 al 1987. Cofundadora de l'estudi professional Llongueras Clotet Arquitectes, especialitzats en el món sanitari.


La nostra sang – Judith Vizcarra\nLa societat i nosaltres mateixes no em reconegut encare l’ autentic significat de sé dones.\nLa profunda desconeixença de la naturalesa femenina, es la mes sincera reflexió per aprofundir.\nEl coneixement d’un mateix, és la primera eina per tal de créixer en la recerca de l’equilibri entre les dones i els homes.\nLes societats patriarcals, passades i les presents, totes elles amb el referent de la mirada masculina i reforçades per les religions de totes les cultures, han anul·lat a consciència el desenvolupament del potencial femení.\nD’ON NEIX EL PROJECTE?\nEl projecte neix a través de l’autoretrat fotogràfic,desprès amb models que han participat en la necessitat d’aprofundir en el misteri i la desconeixença del propi jo. D’ aquesta manera vehiculo la necessitat d’expressar artísticament un neguit i com a dona, decideixo començar a investigar amb la simbologia real de «la meva sang».\nAparentment, la sang sembla una provocació, una transgressió, un crit d’alerta que es converteix en més contundent i carregat de raons per començar a existir, normalitzar, per tal de donar forma estètica, crítica i poètica al projecte.\nSóc conscient que la fotografia, per la seva qualitat de reproduir la realitat tal com és i per tots els tabús que envolten la temàtica que tractem, per el realisme que transmet, pot ferir la sensibilitat d’algunes persones.\nCom autora, en cap cas he pretès oferir amb les imatges un missatge de simbologies o bé conceptual. La transgressió forma part del llenguatge directe que vull fer servir amb tota la intenció.\nLa sang surt de la nostra vagina i aquesta realitat ha de ser reflectida amb naturalitat, tal com sempre hauria d’haver estat considerada.\nVull mostrar La Nostra Sang, cercant bellesa, erotisme i fins i tot rebuig.\nLa Sang com un element contundent,incomode, amb el seu expressiu vermell, per la seva consistència viscosa, per la característica de la seva olor. Per tot el potent significat intim que t’he per cada dona, quan observa la sang expulsada del seu cos, en ocasions com un alliberament, en altres amb el dolor físic i també el emocional, la decepció, per una vida esperada perduda i representada en aquella taca a la seva roba intima.\nPer què el nostre període més íntim, i també relacionat amb el poder de donar vida, ha estat sempre viscut per les mateixes dones amb repugnància envers nosaltres mateixes fent-nos sentir brutes?\nMalgrat els segles interminables de menyspreu, tot i reconeixent que la pròpia naturalesa ens ha esclavitzat amb els processos de maternitat no desitjats, hem de celebrar amb l’alegria més digne el procés de la naturalesa de la sang, a travès del nostre cos.\nLa menstruació està relacionada amb les nostres hormones, diferents en proporcions amb els homes. Aquí, es on radica la diferencia entre dones i homes. Des d’un punt de vista pragmàtic positiu, les dones amb la nostre manera de percebre el mon, les emocions i tota la nostre naturalesa ens fa inqüestionablement diferents.\nLa realitat es que ningú ens explica aquestes diferencies que al llarg del creixement entraran en conflicte per la desconeixença i la desinformació. El resultat es que homes i dones, tan en el mon heterosexual i homosexual i LGTBI, som autèntics estranys, desconeguts.\nLa desconeixença impossibilita aquest accés tan necessari per entendre els comportaments , les sensacions, els límits i emocions de l’ altre. Les relacions en el àmbit sexual estan íntimament relacionades amb els nostres processos hormonals, complexos en cada esser. La naturalesa femenina es la mes subtil, possiblement relacionada amb el potencial d’un cos que dona la vida.\nAra, a travès del projecte, la meva responsabilitat és la de transgredir, redescobrir,desemmascarar i alliberar-nos de la por , la vergonya a la recerca del potencial de creativitat, cercant autoconeixement i evolució, per mostrar que les dones que som molt més que no pas la simple representació del nostre cos fisic.\nLes dones hem d’esborrar el retrat que ens han fet de nosaltres mateixes sense saber-ho. És hora de mostrar com volem ser.\nSense oblidar, que la nostre mes gran i complexa qualitat no es la de ser essers gestants que produeixen vida.\nLa Nostra Sang, es només una part, de la nostre rica diferencia.\nJudith Vizcarra Puig | Copyright © 2019-2021


Live and let run: 16 de Març de 2014: Marxa del Setge de Cardona.\nEncara era de nit quan vam enfilar rampa amunt cap al impressionat castell de Cardona per recollir el braçalet per participar a la 1a Marxa del Setge de Cardona. Aquesta mítica edificació que no deixa indiferent, és un referent històric pels fets que van succeir a finals de l’any 1711, quan va patir el setge de les tropes borbòniques durant la lluita de la guerra de Successió. Durant 34 dies va ser atacat i bombardejat per un dels exèrcits més poderosos del món sense que el poguessin conquerir.\nPer tot això i, segons expliquen a la seva web, el Centre Excursionista de Cardona "vol rememorar aquest fet mitjançant la Marxa del Setge, repte que permetrà assetjar el castell a través d’un recorregut circular que transcorre per les carenes més properes i que ofereix unes vistes panoràmiques espectaculars de Cardona, Prepirineu, Pirineu, Montserrat... posant a prova la vostra resistència i en cas d’acabar-la, conquistar un dels pocs baluards que mai han estat conquerits en batalla."\nAixí, dintre d'aquest ambient tan bèl·lic, vam arrencar la Marxa a trenc d'alba i amb certa calma a la baixada del castell en direcció a la Muntanya de Sal. Un cop superat aquest obstacle vam avançar cap el primer control. Va ser en aquell moment que vam començar a sentir trets. Semblaven ben bé trets de caçadors i ja ens vam posar en guàrdia. Però de sobte va sonar un espetec tronador. Jo li vaig comentar al Jesús en aquell moment que allò no era una escopeta, que més aviat semblava un canó.\nRes més lluny de la realitat, en cada control teníem soldats de l'època amb les seves baionetes i també un remolc amb canons casolans que disparaven salves per rebre als participants. Val a dir, per això, que l'espetec que feia acollonia una mica.\nA partir d'aquí tornem a pujar de nou per una carena que ens oferiria unes vistes espectaculars del castell i els seus voltants. A la baixada provo d'augmentar ja el ritme, doncs portàvem uns 15 quilòmetres i ja em sentia prou bé.\nEl primer tram de la Marxa transitava per zones més boscoses i fresques. Portava la gorra a la butxaca i gairebé no vaig veure aigua fins al quilòmetre 20, on es trobava el segon control i avituallament.\nA partir d'aquí començo a trobar-me alguns companys que anaven destacats, fins arribar al quilòmetre 31 on ja encapçalaria la Marxa. Just després la zona es torna més seca, el bosc s'acaba i el sol comença a picar. M'encasqueto la gorra i començo a consumir més aigua.\nEls quilòmetres passen ràpid i pugem a la Serra de Montmer. Un cop dalt potser venia el tram menys vistós de la Marxa al baixar per un talla-focs per on passaven postes de mitja tensió. Aquesta pronunciada baixada ens porta a creuar el Cardener i de seguida passem al següent punt de control. Més salves de canons, aquest cop massa a prop.\nSeguidament darrera pujada important on per sort entrava una mica d'aire. Superats els 40 quilòmetres el ritme no era per tirar coets (ni canonades), però no veia impossible baixar de les 5 hores a l'arribada. Ja veuríem, tot seria en funció del terreny que trobés fins a Cardona.\nPer sort el terreny ja no era excessivament tècnic i després de passar el darrer control i avituallament ja només quedaven 7 quilòmetres en clar descens fins al poble. Un cop allà, entrada pel casc antic i directes cap a la pujada del Castell que ja havia fet 2 cops abans aquell matí (per recollir el braçalet i per anar a la sortida). Enfilo amunt ben ràpid quan veig que el rellotge encara marca 4h56' i arribo al final de la marxa amb 4h58' molt satisfet pel ritme i rebent les felicitacions i reconeixement de l'organització, que val a dir ha fet una gran feina.\nAquí estan les classificacions i en aquest enllaç a Endomondo el detall de la ruta i els parcials.\nPropera prova, aquest cop sí competitiva: Trail de l'Arboç.\nEtiquetas: Cardona, Tirada llarga, XterraRun


Mor Jaume Vergés, creador de la Coral Infantil Riallera de Solsona - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa ciutat plora la mort del germà claretià als 81 anys d'edat\nredacció | solsona 19.01.2018 | 18:36\nJaume Vergés amb l´alcalde de Solsona, l´any 2013. AJ Solsona\nAquest matí ha mort a Barcelona a l'edat de 81 anys l'osonenc Jaume Vergés, fill adoptiu de Solsona. L'Ajuntament, en representació del conjunt de la ciutat, expressa el seu condol per la pèrdua d'una persona estimada per molts solsonins, i s'uneix al dolor dels Missioners Claretians de Catalunya, en especial de les comunitats de Vic i Barcelona, on va viure els seus darrers anys.\nL'alcalde, David Rodríguez, el va visitar aquest dijous a la tarda a Barcelona quan va ser avisat de l'empitjorament del seu estat de salut. Rodríguez lamenta profundament la pèrdua "d'una molt bona persona, que va despertar una gran estima entre molts solsonins per la tasca inestimable que havia dut a terme a la ciutat en els àmbits de l'educació i el lleure infantil i juvenil".\nCreador de la Coral Infantil Riallera, el germà Jaume Vergés havia arribat a Solsona el 1968, on hi va romandre fins al 1981. Com a membre de la comunitat claretiana, va impulsar una àmplia diversitat d'activitats teatrals, musicals i campaments, entre d'altres. El 2005 el Ple municipal va acordar per unanimitat declarar-lo fill adoptiu de Solsona després que un col·lectiu de ciutadans, que es va constituir com a Comissió Petjades Claretianes pel Solsonès, impulsés una recollida de firmes. L'homenatge al religiós es va convertir, de fet, en un reconeixement a tot el treball missioner i cultural que els claretians de Catalunya van desplegar al Solsonès durant més de cent anys.\nCom a fill adoptiu, Vergés va participar anualment a la Festa Major com a part integrant de la comitiva d'autoritats, mentre el seu estat de salut li ho va permetre. El 2013 va ser el darrer any que va poder-ho fer. Des del 1990 fins al 2015, el claretià residia amb la comunitat de Vic, però els darrers anys va ser traslladat a la infermeria provincial dels Missioners Claretians a Barcelona.\nAmb vincles al Bages\nEl germà claretià Jaume Vergés també va deixar petjada a la comarca del Bages, concretament a la localitat de Sallent. Allí va formar part de la comunitat de clarietians, va estar vinculat en la educació i hi va fundar la coral infantil Els saltirons del Llobregat.\n'Sempre al servei de la comunitat'\nEn tots els seus destins, tal com descriuen els seus companys, "sempre ha estat al servei de la comunitat, sense escatimar el seu bon fer en la tasca de sastreria, combinada amb altres atencions, i amb una inquietud indefallent per l'apostolat". El germà Jaume exercia l'apostolat des de la música, el servei litúrgic, la cura de malalts i l'atenció a la porteria de la Casa de Vic i de visitants al P. Claret i al Museu Claretià.\nLes exèquies tindran lloc aquest diumenge, dia 21, a les deu del matí a la parròquia del Cor de Maria de Barcelona (c. de Sant Antoni Maria Claret, 47). A fi de facilitar l'assistència al funeral de tothom que ho desitgi, l'Ajuntament organitza un autocar gratuït, que sortirà de l'estació d'autobusos a dos quarts de vuit. Qui vulgui fer ús d'aquest servei cal que s'inscrigui a l'Oficina d'Atenció Ciutadana municipal aquest dissabte al matí.\nL'Ajuntament reordena l'estacionament a l'avinguda dels Països Catalans de Solsona\nSolsona commemora el Dia per a l'eliminació de la violència envers les dones amb un espectacle familiar


DESA’L – Gestió dels expedients – Consorci AOC\nCom i quin usuari pot crear expedients?\nTot expedient ha d’estar sempre associat a una classe del quadre de classificació, sense importar a quin nivell es trobi del quadre. Un expedient llavors no pot contenir ni classes ni altres expedients, només documents. Nota: Només el rol arxiver i els grups d’usuaris que tingui permisos d’escriptura en la classe corresponent poden donar d’alta […]\nPer facilitar la consulta dels expedients transferits, es tan fàcil com clicar a sobre de l’expedient que es desitja consultar i s’obrirà una nova finestra en el navegador mostrant l’expedient en la plataforma iARXIU. Quan es clica sobre de l’expedient transferit s’obre una nova finestra que permet consultar l’expedient dins de la plataforma iARXIU. Si […]\nUsuari responsable: arxiver i qualsevol usuari que tingui permisos d’escriptura El botó “càrrega múltiple” permet crear expedients i carregar documents de forma automàtica a partir d’un directori del sistema de fitxers seleccionat per l’usuari. Cal tenir en compte que la lògica que DESA’L fa servir per crear els expedients i documents és la següent: En […]\nPuc modificar les metadades d’un expedient?\nUsuari responsable: arxiver i qualsevol usuari que tingui permisos d’escriptura Per editar la informació associada a un expedient, cal fer clic sobre l’enllaç “Info” que es troba a la seva dreta, per desplegar el detall i fer clic sobre l’enllaç “Edita Propietats”. D’aquesta forma es permet modificar la informació agrupada en les pestanyes. Un cop […]\nUsuari responsable: Arxiver Per poder transferir expedients a la plataforma iARXIU del Consorci AOC cal tenir en compte les següents consideracions: L’ens ha d’estar donat d’alta com a usuari del servei iARXIU L’ens ha de tenir creat un fons documental a la plataforma iARXIU L’ens ha de donar d’alta la plantilla “PL_expedient_desal.xml” a la plataforma […]\nQuines altres operacions estan permeses en la gestió dels expedients?\nA part de crear i modificar l’expedients, els usuaris poden: Copiar i enganxar expedients Tallar i enganxar expedients Tancar expedients Eliminar expedients Transferir expedients a la plataforma iArxiu Copiar expedients Usuari responsable: Arxiver i usuari amb permisos d’escriptura Per copiar un expedient, cal marcar el “check-box” situat a l’esquerra, i fer clic sobre el botó […]


360runningbarcelona - Mapa Barcelona + Sostenible\nCarrer Ca l'Alegre de Dalt, 32\n360runningBarcelona organitza rutes guiades per córrer on pots veure el mar i la muntanya i al mateix temps visitar els principals atractius de la ciutat (la Sagrada Família, el Parc Güell, Rambles, Montjuïc, el mar Mediterrani, etc) o descobrir les muntanyes de Barcelona. Es tracta d'una modalitat de turisme esportiu i cultural no invasiu.\n360runningBarcelona som una associació que ens dediquem a promoure el running a la ciutat de Barcelona. Principalment realitzem rutes guiades per la ciutat corrent i també donem suport a diferents curses i events relacionats que s'hi celebrem. Les rutes corrent són saludables, sostenibles i permeten conèixer la ciutat d'una manera diferent i sorprenent.


parc natural | enciclopèdia.cat\nparc natural La vall de Santa Fe, sota el massís de les Agudes-turó de l’Home, amb el pantà de Santa Fe\nEspai natural protegit que consisteix generalment en un territori d’una certa extensió i poc o molt habitat i explotat que presenta valors naturals de particular interès científic, educatiu i recreatiu.\nLa declaració de parc natural correspon a alguna autoritat competent la qual vetlla per assegurar la permanència d’aquests valors d’una manera compatible amb l’aprofitament ordenat dels recursos del parc i l’activitat dels seus habitants. En molt diverses variants, segons les legislacions de cada país, és la figura més freqüent de protecció de la natura als països amb una llarga història d’ocupació humana intensiva.\nAls Països Catalans el primer parc natural fou el del Montseny, establert el 1928 (encara que no tingué reglamentació fins el 1977), avui gestionat per les diputacions provincials de Barcelona (que gestiona també el de Sant Llorenç de Munt i Serra de l’Obac, el del Montnegre-Corredor i el del Garraf) i de Girona.\nVista del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà\nAl Principat, la Generalitat de Catalunya establí, entre el 1985 i el 1987, els parcs naturals de Montserrat, la Zona Volcànica de la Garrotxa, el Cadí i Moixeró, el Delta de l’Ebre i els Aiguamolls de l’Empordà. La Generalitat Valenciana declarà, entre el 1986 i el 1988, els de l’Albufera de València, el penyal d’Ifac, el Montgó, el carrascar de la Font Roja i les illes Columbrets i el Govern Balear establí els de S'Albufera de Mallorca (1988) i Montdragó (1992).


Girona ja està de festa amb les Fires de Sant Narcís, que compten amb més de dos-cents cinquanta actes programats pels pròxims deu dies. Molts dels actes estan adreçats especialment al públic més jove, amb una programació musical nocturna d'alt nivell amb les actuacions de Dusminguet, Jorge Drexler, El Canto del Loco, Loquillo i Macaco, entre d'altres. Tot i això, les fires compten amb activitats de tot tipus i de gran tradició, com la fira de Mostres de Sant Narcís que es pot visitar durant les festes.\nLa 41a edició de la Fira de Girona s'ha inaugurat aquest migdia amb gairebé mig miler d'estands industrials, agrícoles i comercials repartits entre el recinte firal i el Parc de la Devesa. S'espera que unes 200.000 persones passin per aquesta mostra multisectorial on aquest any té un paper destacat el simulador de riscos laborals, el primer d'aquestes característiques que es fa a l'estat espanyol. La iniciativa parteix del sector de la construcció de les comarques gironines, que davant l'elevat nombre d'accidents que tenen ha impulsat aquest espai on es veu el que pot passar a l'obra, on el principal risc és la caiguda, si no s'actua correctament. 1.400 empreses i més de 8.000 treballadors han estat convidats a passar per l'estand. Els empresairs de la construcció també han volgut mostrar la part més artística de la seva feina organitzant un vistós concurs de paletes que aquest any havien de fer una de les xemeneies de Gaudí. Hi han particuipat 25 parelles. La Fira ha estat també l'escenari escollit per la Cambra de Comerç de Girona per proposar que s'obri un gran debat sobre la Girona del 2010 per consensuar les accions prioritàries que afavoreixin el desenvolupament econòmic.


El temps a Palamós: S'inicia l'estiu climàtic i la temporada d'huracans\nS'inicia l'estiu climàtic i la temporada d'huracans\nAvui dia 1 de juny s'inicia l'estiu climàtic (juny, juliol i agost). De fet, aquesta arribada de l'estiu, meteorològicament parlant, ja s'ha deixat sentir amb força durant les darreres jornades, amb màximes superiors als 30ºC en molts punts de l'interior i prelitoral, juntament amb unes temperatures mínimes també força elevades.\nAquest inici d'estiu climàtic tindrà una continuació entre avui divendres i dissabte, ja que les temperatures seguiran ascendint a tot el país, siguent un xic més soportables arran de mar, amb permís de les marinades. Malgrat tot, les temperatures ens tornaran a donar un respir entre diumenge i dilluns, degut al pas d'un solc d'aire fred en alçada que farà baixar els termòmetres de forma transitòria i ens portarà un augment de la inestabilitat, la qual, es pot traduir amb el retorn d'algunes tempestes i ruixats força generalitzats, sobretot a l'interior i en menys mesura a la costa. En properes previsions ho anirem concretant.\nQuè ens depara aquest estiu?\nSegons un dels models estacionals més utilitzats, el CFS, aquest estiu podria ser una mica més fresc del que marca la mitjana climàtica., de totes formes, això seria a nivell global de Catalunya, ja que hi poden haver excepcions, tal com succeí el passat mes d'abril, on malgrat les pluges abundants que caigueren a la major part del territori, a la nostra comarca i en altres comarques veïnes, la pluja fou escassa.\nPel que fa a les pluges, aquestes podrien ser més abundants, sobretot a la meitat oest de Catalunya. Com sempre, cal recordar que aquestes previsions poden patir canvis dràstics degut a la seva llunyania temporal.\nAnomalies en la temperatura superficial pels propers mesos. Clicar per ampliar.\nAnomalies en les precipitacions pels propers mesos. Clicar per ampliar.\nComença la temporada d'huracans\nAvui, com cada any, també comença la temporada d'huracans a l'Atlàntic Nord i sembla que arriba amb un panorama confús, malgrat les previsions, ja que les temperatures superficials del mar no són particularment fredes ni calentes., així mateix, el Niño, siguent un dels factors primordials per pronosticar la temporada d'huracans, actualment es troba en un estat neutral, com si fos Suïssa.\nEl mapa inferior, mostra les temperatures superficials del mar a la zona tropical de l'Oceà Atlàntic i del Pacífic oriental a dia 30 de maig. El mapa es va fer amb les dades obtingudes per la NASA, gràcies als sistemes de teledetecció de la Missió Tropical de mesura de pluges i els satèl·lits Terra i Aqua, així com l'instrument WindSAT Marina dels EUA, instal·lat a bord del satèl·lit Coriolis, utilitzat també per la Força Aèria.\nEls tons blaus representen la temperatura de l'aigua marina que està per sota dels 27,8ºC, mentre que els tons grocs, taronges i vermells mostren les aigües que estan per sobre d'aquest llindar. Els científics, generalment, consideren que les aigües amb temperatures superiors als 27,8ºC, generen i mantenen els huracans, encara que hi ha excepcions.\nTemperatura actual de l'aigua marina. Font: NASA.\nPer descomptat, els mesuraments de la temperatura superficial del mar només tenen en compte els primeres centímetres de la capa d'aigua, ja que la quantitat de calor emmagatzemada en grans profunditats és més difícil de mesurar, tot i que també pot ser un factor molt important pel desenvolupament dels huracans.\nTot i que avui és l'inici oficial de la temporada d'huracans, ja s'han format quatre tempestes tropicals al mes de maig, Albert i Beryl a l'Atlàntic i Aletta i Bud al Pacífic.\nLa Divisió d'Investigació d'Huracans de l'Administració Nacional Oceànica i Atmosfèrica (NOAA) va anunciar, el passat 24 de maig, que s'espera d'una temporada gairebé normal, amb entre nou i quinze tempestes tropicals i entre quatre i vuit huracans. D'acord amb la NOAA, entre el 1980 i el 2010, de mitjana, es van formar 12 tempestes amb nom i sis huracans, inclosos tres grans huracans.\nSegons els meteoròlegs dels EUA, no ens hem de deixar enganyar per les tempestes que s'han desenvolupat el passat mes a prop dels EUA, ja que això pot passar en algunes ocasions., no obstant, aquests esdeveniments tenen poc a veure amb les ones tropicals que venen d'Àfrica. Així doncs, aquestes primeres tempestes properes als EUA no són un indicador del que passarà entre l'agost i l'octubre, mesos dominats per les depressions que venen del Cap Verd.\nEn general, els investigadors creuen que el Niño redueix l'activitat dels huracans i la Niña l'augmenta, així i tot, encara existeixen algunes llacunes al respecte, ja que el Niño afecta al nombre de ciclons tropicals, però no necessàriament ha d'afectar la seva intensitat.\nLa Niña acaba de finalitzar a principis d'aquesta primavera, i el pròxim fenomen del Niño pot tenir alguns mesos de descans. En el Pacífic oriental, la NOAA preveu una temporada gairebé normal o per sota del normal, amb una probabilitat del 70% que hi hagin de 12 a 18 tempestes tropicals amb de 5 a 9 huracans.\nPublicat per tempspalamos a 10:00:00\nEtiquetes de comentaris: Articles de meteorologia\nAvui coneixerem : La Font de l’ermita de Sant Vicenç de Castellbisbal\nMAS MOLAR. LLERS. L’EMPORDÀ SOBIRÀ\nAsí serán las fuertes lluvias de la DANA retrógrada\nColomer medieval de Gospí\nPrevisió del temps: 17 de setembre de 2021\nVAIXELLS A PALAMOS AGOST 2021\nQué hacer cuando has llegado a Santiago\nAnimals (218) Articles de meteorologia (518) Astronomia (174) Bolets (25) Cinema (7) Climatologia (313) Dites (refranys) (61) Fonts (31) Fotos (2521) Humor (25) Llamps (67) Llegendes (26) Mar (1323) Medi ambient (254) Nota informativa (430) Núvols (1517) Paisatges (630) Patrimoni històric (459) Plantes (391) Postes de Sol/Albades (492) Previsions/seguiment meteorològic (3183) Terratrèmols (20) Tornados (86) Vídeos (821) Volcans (51)\nDissabte amb boires d'advecció\nCel encalitjat i núvols baixos matinals\nGlòries des d'un satèl·lit i vòrtexs de von Karman\nOnada de calor fins dissabte i ozó troposfèric\nImatges d'avui dimecres, mínimes tropicals i més c...\nCel encalitjat a Palamós i a Canàries\nSol i calor amb l'herba de Sant Joan (Hypericum pe...\nNúvols polars mesosfèrics i raig verd\nEl capvespre de la Revetlla de Sant Joan\nDades del passat dijous i d'ahir divendres amb ima...\nEfectes del vent aponentat i previsió per la Festa...\nBenvinguda a l'estiu astronòmic\nDarrera posta de Sol de la primavera astronòmica\nUn dimoniet desmonta un campament de la BBC\nEstació meteorològica amb bola de vidre\nSortida de Sol d'avui dilluns i cel amb cabretes\nDades del cap de setmana\nL'Estratègia Catalana d'Adaptació al Canvi Climàti...\nHalo solar, núvols alts, núvols baixos i garbinada\nDades rellevants del mes de maig a Palamós\nImatges, dades d'avui dimecres i previsió de més c...\nUn dimarts nuvolós i amb quatre gotes\nLa salinitat dels mars i oceans en un mapa\nMolts núvols però poca pluja\nPlantació de pinyes tropicals (Ananas comosus)\nDos dies amb molts núvols alts i imatges del mes d...\nMés notícies sobre el claustre del Mas del Vent\nDades i imatges amb Altocumulus floccus virga\nReclamen poder estudiar un claustre romànic compar...\nVídeo del trànsit\nDilluns amb núvols i dimarts assolellat\nTortuga gegant d'Aldabra (Geochelone gigantea)\nL'evolució dels deixants dels avions\nPrimeres pluges del mes de juny\nDissabte de Sol i platja\nPrimer capvespre de l'estiu climàtic i últimes dades


Gent de Llavaneres: Aclariments sobre l'elaboració del Pla Local de Seguretat Viària\nAclariments sobre l'elaboració del Pla Local de Seguretat Viària\nDavant la referència que s'ha fet en el Fòrum de Pal de Paller amb data 9 de març de 2009 a les 8:44 (dades del propi Forum) amb el títol "mas leña ja ja ja" i un de posterior a les 15:08 i un altre de les 17:37 on es fa esment d'un "estudi de viavilitat i d'en Joan Rubal" vull aclarir diverses coses:\n1.- En fer-me càrrec de la regidoria de Mobilitat de l'Ajuntament entenc que Llavaneres ha d'aprofitar al màxim tots els recursos que la resta d'administracions posen a l'abast dels municipis ja sigui aportant recursos, projectes, estudis o assessorament.\n2.- Fruit d'una de les línies mestres del Pla Català de Seguretat Viària del Servei Català de Trànsit, es posa a disposició dels municipis una eina que és l'elaboració del Pla Local de Seguretat Viària per tal d'avaluar l'estat actual de l'accidentalitat en el municipi i l'elaboració de propostes per a millorar aquesta situació.\n3.- Des de 2006 he participat, com a treballador d'una enginyeria, en l'elaboració dels plans en aproximadament 30 municipis de tot Catalunya.\n4.- Entenent que seria bo per Llavaneres disposar d'aquest Pla, faig la sol·licitud al Servei Català de Trànsit i Llavaneres entra en el programa dels plans a elaborar en 2008.\n5.- Com a regidor, la meva participació es limita a fer la sol·licitud i a explicar que s'ha tramés aquesta a la resta de l'equip de govern després d'haver-ho comunicat a l'alcalde, al Regidor de Governació i al Cap de Policia. Posteriorment es portar a Ple i aprovar.\nNotícia web Ajuntament 18 desembre 2007 "El ple de l'Ajuntament de Llavaneres va aprovar per unanimitat, el passat 12 de desembre, un conveni al Servei Català de Trànsit perquè aquest departament de la Generalitat elabori un Pla Local de Seguretat Viària."\n6.- El concurs i contractació d'aquest Pla, com el de la resta de Plans que ha elaborat el Servei Català de Trànsit des de 2006 han sortit a concurs públic i ha estat adjudicat directament pel Servei Català de Trànsit.\n7.- L'empresa de la qual soc assalariat, repeteixo assalariat va resultar adjudicatària del concurs del Pla Local de Seguretat Viària de Llavaneres així com d'una (parlo de memòria) vintena aproximadament més de Plans Locals per al 2008. El concurs era per a la totalitat de Plans d'aquest any, és a dir que el Servei Català de Trànsit ha estat qui ha convocat el concurs i qui ha resolt. Ni Joan Rubal, ni l'empresa consultora a la que petrtany han tingut participació en l'adjudicació del concurs. En Joan Rubal ni tan sols ha participat en l'elaboració de l'oferta presentada a concurs.\n8.- L'any 2008 hi ha hagut municipis que han quedat en llista d'espera, de tal manera que cas de no haver hagut la sol·licitud de Llavaneres, un altre municipi hagués pogut entrar dins del paquet de municipis per a elaborar el Pla el 2008.\n9. Degut a la meva condició d'assalariat de l'empresa i de regidor, amb l'empresa vàrem acordar que jo no prengués part en l'elaboració, essent altres membres de l'empresa els que van elaborar el Pla.\n10. Per tal de fer partíceps altres departaments de l'Ajuntament relacionats, un cop lliurat el Pla a la Regidoria de Mobilitat, vaig comunicar-ho al Ple i vaig entregar la còpia al Regidor de Governació per tal de ser revisat pel Cap de la Policia i per ell mateix i no ser jo l'únic participant.\n11. Esperant resposta, vaig decidir, tal com m'havia compromès amb els grups de l'oposició, de fer-los partíceps, lliurant còpia per tal d'informar-los prèviament a una reunió a la qual els havia de convocar. El dia de la meva renúncia, 2 mesos després d'haver lliurat l'estudi a Governació, encara no havia rebut resposta sobre les seves consideracions envers el Pla.\n12. Per concloure, reiterar:\n- la sol·licitud del Pla es va fer en interès de Llavaneres i, com amb la resta de municipis, a cost zero per a l'Ajuntament\n- la sol·licitud del Pla per Llavaneres no ha significat un major benefici per a en Joan Rubal ni la empresa a la que pertany\n- abans al contrari, la posició d'en Joan Rubal a l'Ajuntament de Llavaneres ha exigit la dedicació d'altres treballadors i no d'ell en l'elaboració d'aquest pla en concret.\n- l'adjudicació va ser del Servei Català de Trànsit, en ser l'administració que contractava\n- des de la meva incorporació com a regidor de l'Ajuntament de Llavaneres, l'empresa en la qual treballo no ha fet, fora d'aquest, cap treball per a l'Ajuntament\n- en algun treball que altra administració ha de fer a Llavaneres, he demanat de manera directa que l'empresa a la que pertanyo no obtingui l'adjudicació del contracte i evitar qualsevol possible sospita de profit o benefici personal o empresarial derivat del meu càrrec.\n- en el moment de la meva renúncia coma regidor de govern, vaig abandonar un curs adreçat a regidors i tècnics municipals sobre planificació i gestió de la mobilitat als ens locals que ofereix la Diputació i he demanat la designació d'una persona per a substituir-me en l'esmentat curs. No tinc notícia, a dia d'avuí, que s'hagi fet aquesta substitució.\nFinalment dir que el dia que em vaig incorporar al govern municipal vaig avançar als meus companys de govern, i ho he reiterat diverses vegades, que l'empresa a la que pertanyo no realitzaria cap treball, ni presentaria ofertes a l'Ajuntament de llavaneres o en concursos on jo tingués alguna part en l'adjudicació. I així ha estat.\nVull afegir que els que s'han assegut amb mi a la taula de govern, començant per l'alcalde i acabant pel regidor de Governació són coneixedors del que us he exposat: que el Pla es va demanar en interés de Llavaneres, que no he obtingut benefici i que no vaig tenir part en l'adjudicació ni en l'elaboració.\nL'alcalde pot donar fe, ja que va ser ell qui, com a representant del municipi, va signar el conveni amb el Servei Català de Trànsit en virtut del qual s'ha dut a terme aquest Pla (la notícia es va publicar tant al web com a la revista municipal).\nFaig públic aquest text per preservar l'honorabilitat, el meu bon nom i rectitud que entenc ha quedat palesa en el meu comportament al govern municipal, a més de preservar el bon nom de l'empresa en la qual treballo i que m'ha facilitat des del primer moment la compatibilització de la meva feina professional amb la meva dedicació política. També per deixar-ho clar, dir que ni estava cansat de l'activitat política, ni he tingut problemes per dormir pel meu càrrec (fora d'algun disgust aïllat) i que no he tingut problemes per fer compatible ambdues activitats professional i política. Amb això vull desmentir alguna falsedat que també s'ha fet córrer recentment. La meva renúncia està perfectament explicada a l'alcalde i al públic en general i faré els esforços que calguin per deixar-ho ben establert repetint les raons tantes vegades com calgui.\nEspero que aquests aclariments aportin la transparència que jo també he exigit en alguna ocasió.\nEm teniu a la vostra disposició .


Aquest vespre l'IES Montsoriu llegirà el pregó que donarà el tret de sortida oficial, i Toni Albà es coronarà com a rei de la vila\nArbúcies celebrarà a partir d’avui i fins dimarts que ve una nova edició de la Festa Major amb un programa que combina activitats i espectacles per a totes les edats. El tret de sortida es va donar ahir a la nit amb la projecció d’una pel·lícula de dibuixos animats per a tots els públics a la Plaça de la Vila, però l’estrena oficial no es farà fins aquest vespre amb el pregó de Festa Major a càrrec de l’IES Montsoriu, que aquest curs ha complert 40 anys, i un espectacle a càrrec del còmic Toni Albà.\nDurant el cap de setmana hi haurà activitats infantils, esportives i culturals, sempre pensades amb un sentit lúdic i participatiu. No hi faltaran actes de tota la vida com la tornaboda, la trobada de gegants i audicions de sardanes, entre d’altres, i nits de gresca a la zona de barraques al pati del CEIP Dr. Carulla.\nTeatre de Guerrilla estrenarà la seva última obra, Fum, que fins ara ha rebut elogis unànimes allà per on ha passat. El tradicional concert i ball de Festa Major comptarà amb la presència d’una de les millors orquestres nacionals, la Selvatana, que amenitzarà la nit de diumenge a Can Cassó.


Pacte per la vida - Pacte per una Economia per la vida - Associació Economia Social Catalunya\nRedacció 01-05-2021 - ?\nDesplegar Pacte per la vida\nDemocràcia econòmica / salut col·lectiva / transició ecosocial\nEnfortiment dels serveis públics\nConcertació de serveis públics en base als valors de l’economia social i solidària\nCompra pública responsable i de proximitat\nFoment d'activitats productives socialment útils i relocalització productiva\nFoment de cadenes productives locals i de l'economia social i solidària\nCanvi en el model de consum per fer-lo sostenible i de proximitat\nMesures sectorials: habitatge, cultura, TIC i turisme\nModel financer plural i responsable\nFiscalitat justa i redistributiva\nVisibilització i enfortiment dels valors de l'economia social i solidària\nGestió responsable de les organitzacions (compromisos, eines de transparència...)\nUn nou Model Reproductiu\nEnfortiment dels serveis d’atenció a les persones amb formes i valors de l’economia social i solidària\nTransformació del model sanitari i d’atenció a les persones\nReconeixement i dignificació treball de cures, especialment l'informal i precari\nMaternitat/paternitat i cura de menors\nDiversitat, igualtat entre homes i dones i erradicació violències masclistes i racistes\nMesures de conciliació i repartiment equitatiu del treball\nImpulsar iniciatives comunitàries i relacions econòmiques desmonetitzades\nUn Nou Model ecològic\nNou model energètic basat en la sobirania energètica i la generació distribuïda\nFiscalitat ecològica i altres mesures de justícia ambiental\nMesures per a una edificació i un urbanisme sostenible\nReequilibri territorial del país i reruralització\nNou model agroalimentari basat en la sobirania alimentària, l’agroecologia i la proximitat\nNou model de gestió de l'aigua\nGeneralització de l'economia circular i del model Residu Zero\n12 12 seguidores Seguir Pacte per una Economia per la Vida\nLes conseqüències socioeconòmiques i sanitàries de la COVID-19 mostren la fragilitat d’un model global que prioritza l’acumulació privada de riquesa per sobre de la vida humana i del planeta. A Catalunya, aquest model ha tingut com a conseqüència, entre d’altres, l’afebliment de la protecció social, la deslocalització parcial del teixit productiu, la reducció de la despesa sanitària, la precarització laboral d’alguns sectors, la crisi residencial, els recursos insuficients per a la recerca, el menysteniment del sector primari i una minsa capacitat d’articular les cadenes productives locals.\nDavant l’actual emergència sanitària, social i econòmica, Catalunya es troba amb una part important del teixit socioeconòmic greument afectat i d’altres amb grans dificultats. Les acumulacions d’emergències dels darrers anys afegides a les que estem patint actualment -sanitària, climàtica, social, econòmica- fan insostenible la continuïtat de les polítiques socioeconòmiques poc orientades a l’interès general. Cal modificar-les i desplaçar la tasca reguladora de l’economia vers organitzacions amb més capacitat de servir el bé comú i arrelades al territori, com són el sector públic, les empreses i iniciatives que actuen amb coresponsabilitat i ètica social com el cas del cooperativisme, el mutualisme, el tercer sector, el sindicalisme i el conjunt de l’economia social i solidària.\nCal un nou model econòmic basat en una Economia Plural Transformadora. Dirigit a satisfer equitativament les necessitats econòmiques, socials i culturals del conjunt del país; a proporcionar salut, renda, cures, habitatge, alimentació, educació, proveïments energètics i protecció social de forma universal; a garantir el conjunt de béns i serveis necessaris per la reproducció social i la dignitat de la vida. Una economia plural que integri les economies comunitàries, no vinculades a l’economia de mercat, exponent en la tradició associacionista catalana. Cal reorientar-nos i reorientar el sistema econòmic cap una Economia per la Vida. Des de l’Associació Economia Social Catalunya (AESCAT) apel·lem a impulsar una eina de reconstrucció econòmica i social que reculli la pluralitat d’agents econòmics i socials de Catalunya, els reuneixi sota un Pacte català per una Economia per la Vida i els habiliti per avançar cap a un nou Model Econòmic plural, sobirà, democràtic i relocalitzat. Mesures de democratització econòmica i transició ecosocial que contribueixin al canvi de polítiques econòmiques a nivell de país establertes en base a les propostes d’un nou model Productiu, un nou model Reproductiu i un nou model Ecològic.\n13 13 seguidores Seguir Democràcia econòmica / salut col·lectiva / transició ecosocial\n12 12 seguidores Seguir Un nou Model productiu\nEnfortiment de les polítiques relatives a drets bàsics de les persones per assegurar l’accés universal als serveis essencials.\nDescentralitzar i apropar els serveis públics als diferents territoris.\nImplementar eines i mecanismes per promoure la innovació i la recerca aplicada, incloent la innovació social i tecnològica i les noves respostes als reptes socials enfocades a la transició ecosocial.\nUtilitzar indicadors de progrés socioeconòmic alternatius al PIB.\n12 12 seguidores Seguir Enfortiment dels serveis públics\nPromoure la col·laboració entre les administracions i organitzacions amb les formes o valors de les entitats de l'economia social i solidària, per a la provisió de sectors estratègics i dels serveis essencials.\nEstablir mecanismes de participació en la planificació, prioritzant la gestió de projectes i d’equipaments públics per part d’iniciatives amb retorn social positiu.\n12 12 seguidores Seguir Concertació de serveis públics en base als valors de l’economia social i solidària\nAssegurar una contractació pública responsable que reconegui les organitzacions amb un alt grau de retorn social i valors de l’economia social i solidària, prioritzant-les al preu.\nGeneralitzar la contractació pública responsable (CPR) com a palanca per a la transició cap a un model ecosocial.\nFacilitar les auditories ciutadanes a les contractacions públiques.\nFormar i sensibilitzar al personal de l’administració pública per fomentar la contractació responsable.\n12 12 seguidores Seguir Compra pública responsable i de proximitat\nFomentar la relocalització productiva i l’articulació de cadenes productives locals.\nFomentar la reindustrialització reorientada a l’impacte social i ambiental positiu, vinculada a camps com les energies renovables, el transport públic, el tèxtil, els béns de consum duradors, la gestió de residus i l’economia circular.\nAvançar cap a la descarbonització de l’activitat productiva i una reconversió progressiva dels diferents sectors perquè siguin sostenibles en termes econòmics, socials i ambientals.\nPromoure la inclusió laboral de col·lectius amb especials dificultats d'inserció degut a la seva situació de vulnerabilitat social.\n12 12 seguidores Seguir Foment d'activitats productives socialment útils i relocalització productiva\nPromoure i facilitar l'articulació territorial i sectorial dels agents socioeconòmics catalans que formen part d’aquest Pacte.\nFomentar les aliances i el treball conjunt entre l'economia social i solidària, autònoms, sindicats i PIMES amb un compromís social i ambiental.\nEstablir mecanismes per facilitar la continuïtat d'empreses per part de les persones treballadores en règim cooperatiu.\n12 12 seguidores Seguir Foment de cadenes productives locals i de l'economia social i solidària\nPromoure el consum de proximitat i els circuits curts de comercialització.\nFomentar el consum de productes de baix impacte socioambiental i/o distintius de qualitat catalans (DOP, DO, IGP).\nImplantar mesures d’identificació/certificació social i ambiental obligatòria de productes i serveis.\nAssegurar les relacions comercials justes, que garanteixin que el comerç es realitza en condicions de comerç just, a escala local i internacional.\nPromoure models de consum basats en la gestió comunitària i el cooperativisme de consum.\n12 12 seguidores Seguir Canvi en el model de consum per fer-lo sostenible i de proximitat\nReconvertir el model de turisme de masses en un model de turisme no basat en la globalització i el consum massiu de combustibles fòssils, que promogui la proximitat en base a models cooperatius i sostenibles que fugin dels grans capitals inversors i procurin ser un benefici general per a la ciutadania.\nEnfortir el sector comunicatiu i cultural català i en llengua catalana.\nAvançar cap a la sobirania tecnològica i la promoció de tecnologies lliures.\nGarantir el dret a l’habitatge, especialment de les persones amb més dificultats i promoure, a més de l’habitatge social i de protecció oficial, models alternatius d’accés com el cooperatisme d’habitatge en cessió d’ús o la masoveria, promovent canvis reguladors que facilitin l'accés a sòl i finançament que el facin més accessible.\n12 12 seguidores Seguir Mesures sectorials: habitatge, cultura, TIC i turisme\nFomentar el coneixement i l'ús de les entitats de finances ètiques per part de la ciutadania, les organitzacions i l’administració pública, promovent un model financer plural, articulat i reconegut al servei de les persones, del teixit productiu i del planeta.\nImpulsar la banca pública per finançar la transició ecosocial i orientar el crèdit cap a la resolució de necessitats socials i els sectors socialment útils.\nDesincentivar l'especulació, especialment en béns bàsics com l'habitatge o l'alimentació.\nFomentar realitats asseguradores mutualistes i/o èticament orientades i basades en el suport mutu i el bé comú.\nConsolidar el model de les seccions de crèdit de les cooperatives com un instrument de finançament útil i característic del cooperativisme agrari i alhora per la comunitat rural.\n12 12 seguidores Seguir Model financer plural i responsable\nCombatre amb efectivitat l’evasió, l’elusió, el frau fiscal i la corrupció, aplicant les lleis actuals i visibilitzant i penalitzant les males pràctiques.\nEstablir sistemes de fiscalitat progressiva i redistributiva.\nPotenciar un marc fiscal propici que recompensi millor l’impacte social de les empreses en matèria de cohesió social, mediambiental i territorial.\n12 12 seguidores Seguir Fiscalitat justa i redistributiva\nImpulsar mesures de suport per minimitzar l’impacte econòmic de la pandèmia en les organitzacions que opten per una economia al servei de les persones i orientada al bé comú.\nAprovar un marc normatiu que reconegui l’economia social i solidària i la seva voluntat per transformar l’economia, reconeixent-la com un agent socioeconòmic als espais de concertació social.\nRepensar la formació reglada a totes les etapes de la vida, incloent mòduls professionals i estudis universitaris, per tal de promoure un canvi de model econòmic basat en la sostenibilitat i el bé comú.\nDur a terme accions de sensibilització (amb especial èmfasi sobre el paper dels mitjans de comunicació) i formació per a la ciutadania i al teixit productiu, dirigides a modificar els hàbits generals inculcats durant dècades per la societat de consum i promoure una transformació en base als valors de l’economia social i solidària.\nDesenvolupar polítiques de foment que incloguin estratègies i actuacions per facilitar la creació i el desenvolupament d’entitats de l’economia social i solidària.\nImpulsar la creació d’un mercat social català, fomentant el consum i l’estalvi responsable entre la ciutadania i els diferents agents econòmics.\nPromoure la intercooperació entre les entitats amb els valors de l’economia social i solidària\nImplementar eines i mecanismes dirigides a la innovació i la recerca en totes les seves formes, incloent la innovació social i les noves respostes als reptes socials.\n12 12 seguidores Seguir Visibilització i enfortiment dels valors de l'economia social i solidària\nImpulsar sistemes de mesura de les aportacions de les organitzacions a la comunitat que incloguin aspectes econòmics, financers i també valors com el social, l'ambiental, el grau de satisfacció de les persones assalariades, clientes, proveïdores, veïnes...\nFomentar la utilització d'eines de transparència i compromís social per part de les organitzacions per informar dels seus impactes amb tots els grups d'interès (balanç social, memòries, etc.).\nIncentivar a que les organitzacions assumeixin compromisos ètics que vagin més enllà de les normatives vigents i la seva aplicació.\nFacilitar la participació de totes les persones a les organitzacions per avançar cap a sistemes més democràtics i orientats al bé comú.\nPromoure la transformació gradual de les empreses amb prioritat en els beneficis econòmics cap a models empresarials que prioritzin en la seva missió el benestar de les persones i la sostenibilitat del planeta.\n12 12 seguidores Seguir Gestió responsable de les organitzacions (compromisos, eines de transparència...)\n12 12 seguidores Seguir Un nou Model Reproductiu\nPromoure les organitzacions i iniciatives de l’economia social i solidària que treballen en l’àmbit dels serveis a les persones a través de polítiques de foment, acompanyament i enfortiment.\nInvertir en polítiques dirigides a enfortir els serveis públics d’atenció a les persones.\nFacilitar l’articulació sectorial de les organitzacions que es dediquen a l’atenció sanitària i social.\nGarantir una adequada inversió en polítiques públiques que assegurin la qualitat de l’atenció a les persones dependents i/o en situació de vulnerabilitat.\nMillorar la gestió i els fons de la Llei de dependència per garantir la cobertura de les necessitats bàsiques i el treball de cures de les persones que es troben en aquesta situació.\nImpulsar models alternatius d’atenció a la gent gran i altres col·lectius vulnerables basats en l'habitatge cooperatiu i la gestió comunitària.\n12 12 seguidores Seguir Enfortiment dels serveis d’atenció a les persones amb formes i valors de l’economia social i solidària\nIncrementar la inversió pública en el sistema d’atenció a les persones per assegurar la cobertura de les necessitats socials i reforçar el sector com a tercer pilar de l'estat del benestar, al costat de la salut i l’educació.\nIncrementar la inversió a la sanitat pública, així com a la recerca i promoció de la salut comunitària, preventiva i integrativa, mitjançant programes que agrupin les dimensions físiques, psicològiques i socials.\nImpulsar models d'atenció a les persones de titularitat pública, concertant serveis amb organitzacions de l’economia social i solidària.\nImpulsar models sociosanitaris i de cures centrats en la persona amb organitzacions de l’economia social i solidària.\n12 12 seguidores Seguir Transformació del model sanitari i d’atenció a les persones\nDefinir accions per reconèixer i dignificar el treball de cures, remunerat o no (treball de la llar, cura de persones i feines no reconegudes i invisibilitzades en general).\nGenerar un canvi cultural en la valorització dels treballs de cures, promovent una corresponsabilitat equitativa de totes les persones i els actors socials, especialment en l’àmbit educatiu.\nEstablir sistemes de fiscalitat favorable per als treballs de les cures.\nPromoure polítiques de dret laboral que protegeixin i garanteixin la corresponsabilitat real i equitativa de les tasques de cures.\nDonar suport als espais i serveis de provisió publico-comunitària del treball de cures.\nGarantir unes condicions laborals dignes\n12 12 seguidores Seguir Reconeixement i dignificació treball de cures, especialment l'informal i precari\nConsolidar un model educatiu d’escola laica, plural, inclusiva, activa, humanista i integrada en els valors d’una societat catalana, i que aprèn a participar voluntàriament i de forma democràtica donant gran rellevància al treball cooperatiu, promovent formes de l’economia social i solidària que incorporen la comunitat educativa en la governança.\nUniversalitzar l’educació dels 0 als 6 anys.\n12 12 seguidores Seguir Educació\nAmpliar la cobertura dels permisos de maternitat/paternitat fomentant la corresponsabilitat en les tasques de cures de la infància.\nEstablir un sistema d'ajudes econòmiques, laborals i socials significatives per la cura dels infants.\n12 12 seguidores Seguir Maternitat/paternitat i cura de menors\nGarantir la igualtat retributiva, indistintament quin sigui el gènere, condició o procedència.\nDefinir un Pla contra la Violència de Gènere i racial amb una mirada àmplia incorporant la violència de gènere, la violència simbòlica i física contra les dones i la raça, la mercantilització dels cossos, la publicitat masclista i racista, etc.\nImpulsar mesures que garanteixin l’equitat de gènere en les organitzacions i en els espais de presa de decisions.\nRealitzar campanyes de comunicació trencant estereotips, desestigmatitzant, positivitzant els treballs de cura, no només la cura dels infants, sinó també de les persones adultes amb capacitats diverses, i/o persones grans.\nFomentar i garantir la coeducació i la perspectiva d'igualtat en tot àmbit socioeducatiu amb accions de sensibilització, prevenció, atenció i intervenció en l'erradicació de les violències masclistes i racistes.\nTreballar per al reconeixement i la regularització de les persones migrants cuidadores.\n12 12 seguidores Seguir Diversitat, igualtat entre homes i dones i erradicació violències masclistes i racistes\nAssegurar una redistribució dels recursos econòmics més equitativa, especialment per a les capes més empobrides de la població, incloent-hi les persones migrades.\nGarantir la cobertura universal de les necessitats bàsiques per a totes les persones, mitjançant serveis públics i un ingrés universal garantit.\n12 12 seguidores Seguir Cobertura de necessitats bàsiques\nReducció de la jornada laboral, mantenint el nivell salarial digne, amb el doble objectiu de fer més sostenible la conciliació de la feina amb les tasques de cura i el benestar personal i redistribuir el treball productiu.\nPromoure la qualitat de l’ocupació i un repartiment més equitatiu del treball productiu.\nAvançar en polítiques de conciliació que vagin més enllà de la cura de les persones depenents, entenent que la cura (física, emocional, mental) de les treballadores és imprescindible per crear entitats sanes, creadores de futur i regeneratives.\nFomentar el teletreball quan sigui una opció real com a model més sostenible i conciliador pel mercat laboral.\n12 12 seguidores Seguir Mesures de conciliació i repartiment equitatiu del treball\nReconèixer el paper i el valor de les iniciatives comunitàries i veïnals que fomenten la diversificació, la relocalització i la democratització de l’economia.\nImpulsar les col·laboracions públic-comunitàries per a la gestió de serveis i equipaments públics.\nFacilitar el desenvolupament de les iniciatives comunitàries, basades en el voluntariat, que aporten una mirada comunitària i inclusiva davant problemàtiques col·lectives que cal abordar també a través d'una resposta col·lectiva i comunitària.\nFomentar el coneixement i les aliances de les iniciatives comunitàries amb altres actors econòmics, especialment l’economia social i solidària.\n13 13 seguidores Seguir Impulsar iniciatives comunitàries i relacions econòmiques desmonetitzades\n12 12 seguidores Seguir Un Nou Model ecològic\nIncloure en els sistemes educatius la dimensió ecosocial i generar la consciència ecològica a les generacions futures, així com introduir tasques i aprenentatges relacionades amb la imprescindible adaptació al Canvi Climàtic i la crisi energètica.\nDefinir un pla efectiu d’energies renovables amb co-gestió i consens territorial i empresarial de projectes que no malmetin l’espai natural ni els espais amb activitat agrària i beneficiïn a les persones que hi viuen.\nDonar suport a l'autoabastiment energètic mitjançant la simplificació i homogeneïtzació de la normativa per permetre una compartició més fàcil i que maximitzi l’aprofitament energètic provinent de fonts renovables.\nFomentar, facilitar i reforçar les Comunitats Energètiques Renovables com a nous agents clau per al desplegament de la sobirania energètica en les zones urbanes, periurbanes i rurals.\nImpulsar un model públic-cooperatiu de distribució elèctrica en què l’operador i les xarxes de distribució elèctriques garanteixin l'accés universal a l'energia i la penetració de les renovables distribuïdes i cooperatives.\nRealitzar accions de sensibilització per al foment de l'estalvi i l'eficiència energètica.\nVetllar per una raonable ocupació del sòl agrari i forestal per a usos energètics i, per tant, aprofitar, sempre que sigui possible, les múltiples possibilitats que ofereixen teulades, terrats, façanes o els espais intersticials de les infraestructures de transport, per exemple.\n12 12 seguidores Seguir Nou model energètic basat en la sobirania energètica i la generació distribuïda\nImpulsar mesures preventives contra la pobresa energètica, assegurant l’accés universal als subministres bàsics.\nEstablir mesures de fiscalitat ecològica basada en criteris de justícia ambiental, i altres mecanismes impositius que premiïn el reciclatge i recirculació de materials al sistema econòmic, així com l’estalvi d’aigua.\n12 12 seguidores Seguir Fiscalitat ecològica i altres mesures de justícia ambiental\nFacilitar la transformació del sector de la construcció cap a la rehabilitació dels habitatges amb clau d’eficiència energètica i baixa petjada ecològica i cap a l’ecoconstrucció, sota les pautes d’un nou ordenament territorial resilient a l’emergència climàtica i residencial.\nAplicar mesures d'incentiu per reduir l'impacte ambiental del parc edificatori, com per exemple, modificar les taxes d'obra en funció de l'eficiència energètica del projecte d'obra.\nFomentar el consum de materials de proximitat i disminuir els contaminants, eliminant-los en aquells sectors en el que sigui possible.\nAplicar mesures en I+D per a materials destinats a la construcció que no siguin contaminants.\nFomentar zones verdes i àrees peatonals arreu del territori urbà.\nRepensar els barris i els seus edificis perquè donin suport i es recolzin en les comunitats properes i es creïn espais més humans i sostenibles.\n12 12 seguidores Seguir Mesures per a una edificació i un urbanisme sostenible\nImpulsar plans de repoblament sostenible de les zones rurals i de descongestió de les zones urbanes amb mesures de recuperació de masos i territoris on s’incentivi la recuperació agrícola i la repoblació d’aquests territoris.\nProtegir els espais agraris i avançar en la minimització dels impactes de les activitats productives.\nImpulsar el sector primari en clau de sostenibilitat econòmica, social i ambiental, com a element tractor del desenvolupament territorial, especialment en relació amb el potencial desenvolupament de la bioeconomia circular, de la industria agroalimentària associativa i cooperativa, de l’articulació de la indústria de la fusta per a subministrar matèria primera per a la construcció i l’aprofitament de la biomassa forestal, la del turisme rural de petita escala i del comerç de proximitat.\nReforçar els serveis públics de gestió público-social al món rural (sanitat, educació, atenció a les persones, cultura, energia), les infraestructures bàsiques i les oportunitats d’ocupació que permetin la recuperació demogràfica.\nDefinir polítiques urbanístiques de protecció i recuperació del patrimoni rural i garantia d’accés a l’habitatge.\nImplantar pràctiques de suport a les minipimes instal·lades al territori, amb fórmules com les cooperatives de serveis, que assegurin la sostenibilitat d’un gran nombre d’empreses familiars i petits autònoms.\nImpulsar la rehabilitació de polígons industrials, recuperant la producció industrial, la manufactura, l’artesania, les activitats de reparació, recuperació i reciclatge, amb criteris ecològics, de baix consum energètic i baixa petjada de carboni.\nFomentar la logística comunitària assegurant la disponibilitat de mitjans de transport públic per a persones i mercaderies, l’habilitació d’equipaments que actuïn com a microplataformes per a l’emmagatzematge, la manipulació, la recepció i l’expedició de productes, etc.\n13 13 seguidores Seguir Reequilibri territorial del país i reruralització\nImpulsar estratègies de transformació cap a una producció agrària sostenible tant a nivell econòmic (es valorin els serveis ecosistèmics i no sigui una càrrega la certificació), com social (circuits curts de producció a consum) i ambiental (respectuosa amb el planeta i la vida) i avançar en la sobirania alimentària.\nOferir ajudes per incentivar la transició a models tant de producció ecològica, com de producció agrària sostenible i per incentivar l’arribada al consumidor de productes de proximitat. Foment de la figura de l’agricultor actiu en tots els àmbits normatius d’aplicació directa al sector productor primari.\nImpulsar la dinamització de l’activitat agrària sostenible i l’ecològica amb capital públic, que permeti el finançament a fons perdut de projectes escalables i sostenibles amb baix impacte ambiental que generin feina al món rural\nDonar suport públic al manteniment d’espais agroecològics de muntanya i de baixa productivitat com a manera de mantenir els paisatges i la biodiversitat.\nDesenvolupar la Llei d’Espais Agraris com una estratègia de país orientada a afavorir l’accés a la terra a projectes associatius i cooperatius orientats a models de producció sostenible.\nFomentar les cooperatives agràries entre els petits i mitjans productors del sector primari com a estratègia de sostenibilitat econòmica, a fi de fomentar la professionalització, la incorporació de gent jove i la comercialització de productes sostenibles amb qualitat i proximitat.\nFomentar les cooperatives de consum agroecològiques, basades en l'intercanvi directe del camp a la ciutat sense intermediaris.\nPromoure els circuits curts de comercialització alimentària basats en la corresponsabilitat (menjadors col·lectius, mercats locals, etc.).\nAssegurar la compra pública d'aliments de proximitat per tal d’abastir hospitals, residències, menjadors escolars i de col·lectivitats.\nRealitzar campanyes de sensibilització en alimentació sostenible per fomentar la sobirania alimentària, conscienciar a la població dels beneficis dels productes locals i ecològics i visibilitzar les empreses i iniciatives agroecològiques.\nRevisar l’actual model de certificació agrària ecològica per fer-lo més accessible.\nImpulsar polítiques alimentàries que prioritzin la disminució del malbaratament alimentari com a una solució que serveixi per millorar l’accés de la població al menjar saludable i nutritiu.\n13 13 seguidores Seguir Nou model agroalimentari basat en la sobirania alimentària, l’agroecologia i la proximitat\nPromoure formes público-cooperatives de gestió de serveis bàsics i essencials.\nAfavorir, normativament i també a través de línies d’ajut específiques, la creació i consolidació de cooperatives l’objecte social de les quals sigui la producció de béns, serveis i subministraments bàsics.\n12 12 seguidores Seguir Nou model de gestió de l'aigua\nImplantar un pla general d'infraestructures de mobilitat col·lectiva basat en la millora del transport públic i la reducció generalitzada del seu cost.\nImplantar un model de transport de mercaderies que faciliti la distribució de productes de proximitat, prioritzant el transport ferroviari i els serveis públics.\nReduir la necessitat de mobilitat obligada, localitzant activitat econòmica, social, etc. i facilitar una transició progressiva de la mobilitat mitjançant energies renovables.\n12 12 seguidores Seguir Impuls de la mobilitat sostenible\nEstablir Polítiques de Residu Zero eliminant els envasos d'un sòl ús, així com de l'obsolescència programada.\nDesplegar polítiques de foment de l'economia circular, amb el tancament dels cicles de producció i consum, com a sector estratègic per la transició ecosocial.\n12 12 seguidores Seguir Generalització de l'economia circular i del model Residu Zero


Voluntaris/àries per taller de costura al casal familiar del Raval - hacesfalta.org\nNº oportunidades activas: 5.972.096\nVoluntaris/àries per taller de costura al casal familiar del Raval\nFecha límite Inscripción 06/05/2019\nBusquem una persona que col·labori amb el projecte "Tot a punt", d'autoreparació tèxtil. En la primera fase del projecte s'ha format a les dones del Casal Familiar atendre a persones del barri que necessitn fer petites reparacions de roba. La persona voluntària haurà d’acompanyar a les dones que atendran a la gent del barri en el servei d’autoreparació tèxtil, donant suport a nivell tècnic, de gestió i comunicatiu. L'activitat es desenvoluparà els dimarts a la tarda de 17:15h a 19:30h. Uneix-te al nostre gran equip!\nCerquem persones majors de 25 anys, amb formació teòrica i/o pràctica en costura. que sàpigue realitzar petits arranjaments de roba amb màquina de cosir per tal de contribuir al manteniment de la roba o donar-li un altre us. Persones compromeses, dinàmiques, amb habilitats socials, empàtiques, pacients, amb moltes ganes de col.laborar en el nostre equip de voluntariat.\nSubcategorías Acogimiento familiar , Actividades de formación/Educación, Ocio y tiempo libre\nFecha límite de inscripción 06/05/2019


Sóc jove i tinc vocació\nTres religiosos de menys de 35 anys ens expliquen el perquè de la seva opció de vida\nTHAÏS GUTIÉRREZ 07/01/2012 00:00\n"Els meus pares van plorar el dia que els vaig dir que em volia fer capellà", explica Bruno Bérchez, un sacerdot de 33 anys que ocupa el càrrec de delegat episcopal de joventut de la diòcesi de Barcelona. La seva és una opció minoritària. Tot i això, hi ha nois i noies que senten la vocació i decideixen tirar endavant. Expliquem la història de tres d'aquests joves.\n"La meva és la història d'una conversió"\n"Els meus pares no són religiosos, jo no estava batejat, no vaig anar a cap escola religiosa i no vaig rebre educació cristiana", explica el Bruno. Però sentia el que ell qualifica com "un buit existencial molt gran" que el va anar acostant, a partir de l'adolescència, a la religió catòlica. "La meva és la història d'una conversió", diu.\n"Al final de l'adolescència estava molt perdut i vaig començar a qüestionar-me si existia Déu", afirma. La seva conversió va passar en una nit. "No va ser ni una aparició, ni un miracle. Va ser un moment de molta desesperació en què vaig demanar a Déu que m'ajudés, i vaig tenir un sentiment nou que em va entrar -diu-. Em vaig sentir estimat, la meva vida tenia sentit, i des d'aquell dia tot va ser diferent". El Bruno tenia xicota des de feia 3 anys i va compartir amb ella aquelles inquietuds que el van portar a batejar-se, fer la comunió i la confirmació. La seva xicota, que no era creient, així com la família i els amics van compartir aquell moment amb ell des de la sorpresa, però donant-li suport. En aquell moment la idea de fer-se capellà no li passava pel cap. Estudiava disseny gràfic i s'imaginava formant una família algun dia. "Però al final de la carrera això va començar a canviar. Sentia una lluita interna perquè no volia ser capellà -reconeix-. Em pensava que el que feia un capellà era dir missa tot el dia i no li veia l'atractiu". Tot i això aquella crida va créixer, i amb 21 anys va decidir que ho havia de provar. La nit abans d'entrar al seminari va convidar els amics de tota la vida a fer un beure. "Estaven al·lucinant -diu-, alguns no sabien ni què era el seminari, d'altres deien que m'havien menjat el coco, d'altres es van alegrar perquè em veien content". I en aquell moment va començar un camí sense retorn que l'ha portat fins avui. Va passar set anys al seminari, estudiant filosofia i teologia, i després ha estat a la parròquia de Premià de Mar fins al setembre, que ha començat a treballar en la seva nova tasca.\nPel que fa a alguns vots com el celibat reconeix: "Poden comportar moments de dificultat com quan arribes a casa i no tens ningú per explicar-li com t'ha anat el dia. Però els capellans tenim una relació matrimonial amb Déu. Per això resar és tan important". El Bruno mira enrere, fa balanç i ho té clar: "Ara sóc feliç". Tot i ser capellà no ha deixat de fer les coses que fa la gent de la seva edat, segueix veient els amics de tota la vida, va al cinema, al teatre o a algun concert. "Sé qui és Lady Gaga i he vist la pel·lícula de Tintín, visc al món i crec que això és important per a un capellà", afirma.\nLes xifres corroboren que aquesta opció és minoritària. A les diòcesis de Barcelona, Terrassa i Sant Feliu fa anys que han registrat un descens de les vocacions. El 2011 es van ordenar 8 sacerdots, el 2010 en van ser 10, el 2009 n'hi va haver 6 i el 2008 només 5. Les xifres són molt baixes comparades amb fa unes dècades. Al seminari interdiocesà que agrupa els seminaris d'Urgell, Vic, Girona, Lleida, Tarragona i Solsona, els números van en la mateixa direcció: la mitjana d'ordenacions a l'any és d'1 o 2 nois. Pel que fa a l'Estat, el nombre d'ordenacions del 2011 va ser de 162, el 2010 en van ser 141 i l'any anterior 196, segons dades de la Conferència Episcopal. La mitjana d'edat dels sacerdots amb càrrec és de 48 anys, i la de sacerdots sense càrrec 60 anys.\n"Després de visitar Poblet vaig saber el que volia"\nFra Salvador Batet, de 29 anys, és el monjo més jove del monestir de Poblet. Als 19 anys va demanar entrar al monestir. Com en el cas del Bruno, els seus pares van reaccionar amb pena: "Per a ells que jo em fes monjo era com perdre'm perquè deixarien de tenir-me al seu costat, no em veurien per Nadal, ni per les vacances d'estiu". L'espurna de la vocació se li va despertar a la parròquia on el portaven a fer catequesi, a Igualada, on va néixer. "Amb el capellà vaig començar a parlar del tema i vam organitzar una visita a Poblet. Em va agradar molt", diu. A partir d'aquell moment la decisió estava presa: volia ser monjo. Va acabar el batxillerat i, tot i que tenia molt clar el que volia, "la regla de San Benet diu que quan algú vol entrar al monestir no se li ha de posar fàcil".\nAixò vol dir que l'entrada no és automàtica. Primer hi ha diverses visites i xerrades i finalment arriba un mes de prova. Després dels 30 dies, el futur monjo torna a casa, a valorar l'experiència. El Salvador no va dubtar i va tirar endavant. Diu que no havia tingut mai parella, tot i que reconeix: "Sí que em vaig enamorar en més d'una ocasió". Però el celibat no el feia tirar enrere. "En certs períodes de la joventut sí que és una idea que es fa difícil perquè allò és una novetat que es va desvelant en tu. L'home és un ésser sexuat i fins a la mort sentirem impulsos i desitjos", explica aquest monjo, que destaca: "L'important és saber de qui ets, i jo sempre vaig saber que era de Déu". Per ell, un dels avantatges de la vida monacal és que "té molt en compte la part espiritual de l'home, però també la seva part més humana, la seva naturalesa. El monjo ha de ser natural i viure les coses pròpies dels homes amb naturalitat", confirma. Ara, després de gairebé 10 anys al monestir, diu que està molt content. La seva vida està dedicada a la pregària i a l'estudi. Es lleva cada dia a tres quarts de cinc del matí i se'n va a dormir abans de les nou. Diu que quan surt fora del monestir veu un món "que va molt de pressa, on sembla que el més important és produir, on tothom està malhumorat i no tenen temps per a ells mateixos".\nL'opció del Salvador, tot i que és molt radical, "és una de les que més atreu els joves", diu Josefina Roma, professora d'antropologia de la UB. "No és que no hi hagi joves que no optin per la vida religiosa, els que tenen vocació busquen un compromís realment fort, busquen trencar amb tot, amb la seva vida passada, amb el món que no els agrada", explica aquesta experta. Per aquesta antropòloga el que aquests joves aprecien d'aquestes opcions de vida és que "requereixen una entrega total". "La revolta d'alguns joves pot anar per aquí", conclou.\n"He trobat la felicitat cuidant els altres"\nUna altra jove que ha optat per trencar amb la seva vida anterior és Silvia Giménez, de 33 anys, que és monja des dels 25. El seu missatge és molt clar: "Els que optem per una vida religiosa no som marcians, ni gent d'un altre planeta, simplement som gent que ens enamorem de Jesús". Ella va néixer a Talavera de la Reina, a Toledo. La seva família és religiosa i va tenir una educació i un entorn religiós, però mai s'havia plantejat fer-se monja.\nTot va passar en un viatge que va fer a Barcelona durant unes vacances de Nadal. Tenia 24 anys, treballava de secretària en una escola del seu poble, i li agradava la seva vida, però afirma: "Sempre havia sentit que em faltava alguna cosa". En aquell viatge va visitar el Cottolengo, una congregació de monges que treballa amb malalts. "Allà vaig veure la llum", diu. A partir d'aquell moment, el buit que havia sentit es va començar a omplir. Va veure clar que volia fer-se monja, però encara va passar un any fins que no va fer el pas. "Em vaig adonar que la meva feina no m'omplia, ni tan sols els meus amics, ni tenir més roba, més diners. No era allò el que jo volia", afegeix.\nLa Silvia va compartir el seu projecte i les seves inquietuds amb el sacerdot de la seva parròquia, que la va assessorar i de mica en mica en va començar a parlar amb els seus pares: "Ells van tenir un disgust quan jo els hi vaig dir, patien perquè la decisió implicava una separació". Al cap d'un any va entrar a la congregació de les Germanes Servidores de Jesús del Cottolengo del Pare Alegre. "Quan entres no saps com és la vida religiosa, és un canvi a què t'has d'adaptar, has d'aprendre i et van guiant", diu.\nA ella la feina que fa a la congregació, on cuida 22 nenes amb alguna malaltia física o mental, la fa feliç. "Sóc com una mare per a aquestes nenes, estic tot el dia amb elles. No només em preocupo de les seves necessitats físiques sinó també de la seva educació i de la seva espiritualitat", diu. Per això afirma que no troba a faltar la maternitat: "Ni tan sols hi penso perquè aquestes 22 nenes són com les meves filles". La Silvia tampoc enyora una parella. De fet, no en va tenir mai. "Vaig tenir alguna oportunitat per començar a sortir amb algú però sempre vaig dir que no. Hi havia gent que em preguntava per què deia que no i ara ho entenc, el meu camí estava marcat -destaca-. La virginitat no exclou la fecunditat, perquè jo la sento amb la meva vida aquí".


Henrik Saxgren, “Escultures no intencionades”\nEl CCA Andratx té el plaer d'acollir la sorprenent mostra de fotografies de l'internacionalment reconegut fotògraf paisatgista Henrik Saxgren (1953, Dinamarca). La CCA Gallery presenta una mostra de la reeixida exposició “Unintended Sculptures” (“Escultures no intencionades”) que es va mostrar alhora en 2009 en el Museu Nacional de Fotografia i en la Galeria Martin Asbaek, de Copenhague.\nCol·lecció del CCA 2001 – 2011. 10 anys del Programa de Residències\nEl 21 de Setembre es compleix el X Aniversari del CCA Andratx. Per celebrar aquest esdeveniment, la CCA Kunsthalle s'enorgulleix de presentar la seva col·lecció única. Realitzada al llarg de 10 anys a través de donacions dels més de 300 artistes internacionals que han participat al programa d'Artistes en Residència, la Col·lecció del CCA Andratx és també un interessant reflex de les tendències artístiques de l'art contemporani europeu de l'última dècada.\nExposició col·lectiva comissariada per Andréa Holzherr.\nArtistes: Mac Adams (1943/UK), Tina Born (1963/DE), Baptiste Debombourg (1978/FR), Wolfgang Ellenrieder (1959/DE), Hanne G (1963/DK), Philippe Gronon (1964/FR), Crispin Gurholt (1965/NOR), Anneè Olofsson (1965/SW), Philippe Perrin (1964/FR), Joachim Schmid (1955/DE), Yves Trémorin (1959/FR), Veronika Veit (1968/DE), Marcelo Viquez (1971/UR), Petra Warrass (1970/DE) & Brigitte Zieger (1959/DE)\nAMADOR COLL VERGER "Identitat personal"\n21.07.11 - 25.09.11\nInauguració el dijous 21 de Juliol a les 19.00\nEl CCA ESPAI es complau a presentar la nova exposició de l'artista mallorquí Amador Coll Verger (Palma, 1958), "Identitat Personal", en la qual s'exposaran les seves obres més recents.\nOLIMPIA VELASCO "En els no-llocs"\n29.09.11 - 11.03.12\nInauguració el dijous 29 de Setembre a les 19h\nEl CCA ESPAI es complau a presentar la nova exposició de l'artista resident a Palma de Mallorca, Olimpia Velasco (Madrid, 1970). Llicenciada en Belles Arts per la Universitat Complutense de Madrid el 1997, Olimpia és una artista molt versàtil, l’obra de la qual abasta diversos llenguatges artístics com ara la instal lació, el dibuix, la pintura, l'escultura i la performance.