Germà que véns de lluny - Parròquia de Centelles Germà que véns de lluny\nInici » Pregàries » Germà que véns de lluny\nGermà que véns de lluny\nA 4,8-9 del Gènesi llegim: Caín va dir al seu germà Abel: -Sortim al camp. Un cop van ser al camp, Caín es va llançar sobre el seu germà Abel i el va matar. Llavors el Senyor va preguntar a Caín: -On és el teu germà Abel? Ell va respondre: -No ho sé. Que potser sóc el guardià del meu germà?.Fins avui, quants encontres malmesos entre germans!\nGermà que véns de lluny,\nperò ets proïsme en tota persona que camina\ni t’obres a l’intercanvi de cada home o dona.\nNosaltres et convidem a casa nostra, espaiosa.\nGermà que parles un altre idioma,\nperò coneixes el llenguatge de l’amor\ni el diàleg de qui es disposa a construir.\nNosaltres et convidem a la nostra comunitat.\nGermà que tens la pell d’un altre color,\nperò exultes per tots els matisos humans\ni aprengueres que cada encontre és un reencontre.\nNosaltres et convidem a la nostra taula, curulla.\nGermà, el teu cor batega per una altra bandera i un altre himne,\nperò respectes totes les ètnies, races i cultures,\ni descobrires que les diferències ens enriqueixen.\nNosaltres et convidem a la nostra pàtria, gran.\nGermà, una altra sang corre per les teves venes,\nperò saps que totes les sangs són igual de vermelles\ni t’adones que hi vibra el color de la vida.\nNosaltres et convidem a la nostra família, ampla.\nGermà que véns de l’altre costat de la frontera,\nperò ets solidari amb els qui trenquen barreres\ni lluiten per una societat sense exclusió.\nNosaltres et convidem a la ciutadania universal.\nGermà que segueixes un altre credo i una altra fe,\nperò reconeixes distints camins de salvació\ni un únic Déu, et convidem al Regne de tota la humanitat.\nNosaltres et convidem al Regne del Pare, del Cel.\nP. ALFREDO J. GONÇALVES. Missioner Scalabrinià\nEiV. 98.- Velles i noves pobreses.


Les autolesions de menors creixen un 180% després de dos anys de pandèmia - Diari de Girona\nAbans de la pandèmia, s'estimava que el 30% dels menors tenia idees suïcides, el 10% ho havien intentat i un 2% van necessitar atenció mèdica\nMADRID | 26·01·22 | 16:26\nAdolescents amb els seus telèfons\nPreocupació extrema entre els pediatres espanyols davant l'increment de casos de símptomes depressius, autolesions i conductes suïcides en nens i adolescents i la creixent inquietud de famílies i professors davant aquesta situació. Així ho ha expressat aquest dimecres l'Associació Espanyola de Pediatria (AEP) amb dades esgarrifoses que parlen de la progressiva deterioració de la salut mental de nens i adolescents des que va esclatar la pandèmia. Abans de l'esclat de la crisi s'estimava que el 30% dels menors havien presentat idees suïcides en algun moment, el 10% ho havien intentat i un 2% va necessitar atenció mèdica. Ara, tots els indicadors s'han disparat: respecte als dos anys previs, el percentatge de menors que s'autolesionen ha augmentat un 180%.\nSón dades recollides per la societat científica per ensenyar la preocupació que tenen davant la salut mental dels més petits. Després de la pandèmia, segons dades que recull l'AEP, s'ha vist com tots els indicadors s'han disparat. La Fundació ANAR ha atès en aquests dos anys un 145% més cites de menors amb idees o intents de suïcidi, i un 180% més d'autolesions respecte als dos anys previs. L'any 2020, es van suïcidar a Espanya 14 nens menors de 15 anys, el doble que l'any anterior. Entre el grup de joves de 15 a 29 anys el suïcidi és ja la segona causa de defunció, només superada pels tumors malignes. El sexe femení, la presència de símptomes depressius, una major exposició a casos de coronavirus i un major consum de xarxes socials són factors de risc per a la conducta suïcida en l'actualitat.\nUn pla de prevenció\nL'AEP va constituir el 2021 un Grup de Treball multidisciplinari de Salut Mental en la Infància integrat per professionals pediàtrics de la Societat de Psiquiatria Infantil (SPI), la Societat Espanyola d'Urgències Pediàtriques (SEUP) i l'Associació Espanyola de Pediatria d'Atenció Primària (AEPAP). A Espanya, critiquen des de la societat, encara no existeix un pla nacional per a la prevenció del suïcidi i hi ha «una gran heterogeneïtat» entre els plans d'actuació entre comunitats autònomes. Els pediatres i metges d'Atenció Primària, juntament amb el personal d'infermeria, recorden, suposen un grup fonamental en la prevenció de les conductes suïcides, ja que solen ser els que més i millor coneixen als nens i les seves famílies. Incideixen en el paper dels centres escolars com a «reguladors molt importants de la conducta dels nens i joves, esmorteint moltes situacions d'estrès i ansietat en aquesta població».\nEntre les mancances que denuncia l'AEP enumera l'absència o heterogeneïtat dels programes de prevenció del suïcidi entre les diferents comunitats; la formació específica sobre salut mental i recursos insuficients dels professionals que estan en contacte amb els nens i adolescents, de l'àmbit sanitari (pediatres, metges d'AP), i educatiu (professors, orientadors escolars) o el desbordament dels serveis tant d'Atenció Primària com d'Urgències i d'atenció a la salut mental.\nDavant aquesta situació, la societat demana al Govern la creació d'un pla de prevenció de suïcidi. A més, reclama millorar i incrementar els recursos materials i humans d'atenció a la salut mental dirigits a nens i adolescents, tant en els centres d'atenció primària com especialitzada i implantar programes de formació per als centres escolars dirigits a professors, orientadors i resta de professionals que atenen els menors. Cal recordar que el 024, el telèfon gratuït assignat pel Govern per ajudar a persones que estiguin en risc de suïcidi, segueix sense estar operatiu més de dos mesos després que s'anunciés la seva posada en marxa. «És un error fer un anunci d'aquestes característiques sense posar-lo en marxa. Qualsevol que truqui a aquesta línia es troba amb una al·locució d'un servei que no existeix. I, en una persona amb idees suïcides, produeix la sensació d'abandó institucional», assenyalava recentment a El Periódico d'España, del mateix grup editorial que Diari de Girona, Luis Fernando López Martínez, membre del grup d'estudi i recerca de la conducta suïcida del Col·legi de Psicòlegs de Madrid.\nSi tu o algú que coneixes està passant per un mal moment, demana ajuda. Al Telèfon ANAR d'Ajuda a Nens/es i Adolescents (900 20 20 10) es dona resposta immediata a qualsevol problema que pugui afectar un menor d'edat: dificultats de relació, violència en les seves diferents formes, problemes psicològics entre altres. L'Asociación Internacional del Teléfono de la Esperanza atén a tot aquell que ho necessita durant les 24 hores del dia al 717 003 717 i al 91 459 0055. També pot contactar amb el telèfon de prevenció del suïcidi, en col·laboració amb la Fundación Ayuda i Esperanza, al 900 925 555.


El campió d´Espanya Antoni Peña pulveritza el record de la cursa a la Mitja de Gavà-Castelldefels. | Atletisme Català\nInici General El campió d´Espanya Antoni Peña pulveritza el record de la cursa a...\nEl campió d´Espanya Antoni Peña pulveritza el record de la cursa a la Mitja de Gavà-Castelldefels.\nExit de participants en quantitat, donç han arribat més de 1000, i en qualitat, donç Antoni Peña ha corregut en 1:03:35 que es molt ràpid. Aquest atleta es l´actual campió d´Espanya de Mitja Marató i ha estat un éxit de l´organització la seva participació establint un nou record del circuit que es dels més ràpids del Estat Espanyol. Tot ha acompanyat per donar plena satisfacció als corredors i cal destacar l´excelent victoria en noies de la gironina Olga Planas en 1:24:08 i un nou récord d´arribats en 1070. La feina ben feta es molt apreciada. Resultats complets a Internet.


M. Florido exposarà al Museu Terracota | Bonart\nM. Florido exposarà al Museu Terracota\nCoincidint amb la Fira de la Terrissa de la Galera, de l’1 al 5 de maig, la sala 2 del Museu Terracota, acollirà una exposició de l’obra del ceramista madrileny, M. Florido (José Luís Martínez Florido) guanyador, en la modalitat Ceràmica, del III Premi Biennal de Ceràmica i Terrissa Vila de la Galera 2012. M.Florido, és una ceramista pràcticament autodidacta. Va començar decorant porcellanes artístiques,i, també realitzant pintura de quadres amb la tècnica de l’oli.\nLes obres de ceràmica que porta M.Florido, són úniques, autèntiques i d’un detall i una qualitat extrema. Domina total i absolutament la tècnica: oxidacions, porcellanes, dibuix, etc. La seva tècnica és tan acurada, que allò que representa és tan real que sembla fusta, ferro, paper, pell, acer i no pas ceràmica.\nEtiquetes: M. Florido · Museu Terracota de La Galera


Cines de poble supervivents\nActualitzada 28/03/2017 a les 10:02\nUna exposició fotogràfica a l’IEI ret homenatge a les antigues sales privades que encara resisteixen a Espanya || Entre aquestes, el Flotats de Tornabous i el París de Solsona\n© Juan Plasencia, ahir a l'IEI al costat d'una de les seues fotografies, la del cine Flotats de Tornabous.\n© L'alcalde, Àngel Ros, i el president del Centre Llatinoamericà, Osvaldo Francia.\nEl fotògraf valencià establert a Castelló Juan Plasencia es va adonar un bon dia que a la seua província ja només quedaven pantalles de cine als centres comercials, molt diferents dels cines de poble i de barri que poblaven la seua infantesa. Plasencia es va preguntar què passa a la resta del país i es va posar a investigar. El resultat, l’exposició Fila 7, cinemes amb història, que la Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya va inaugurar ahir a l’Institut d’Estudis Ilerdencs. “Van ser dos anys llargs de documentació i de viatges per tot Espanya per retratar mig centenar de cines de sala única i gestió privada, els únics que queden amb aquestes característiques”, va explicar ahir el fotògraf a SEGRE. Va destacar que “una bona part resisteixen a Catalunya, on han sabut defensar-los i, en alguns casos, reflotar-los”.\nL’exposició, que podrà visitar-se fins al 29 d’abril, mostra una selecció de prop de quaranta imatges en blanc i negre d’aquestes sales, entre les quals hi ha el cine Flotats de Tornabous i el París de Solsona. Simó Flotats, responsable de la sala de la localitat de l’Urgell, no va voler perdre’s la inauguració i tornar a saludar Plasencia. “Tenim el cine des del 1945, és una tradició familiar. Obrim el diumenge a la tarda i sempre hi vénen 40 o 50 persones; això sí, res d’estrenes de Hollywood, només cine independent”. Flotats, de professió agricultor, va reconèixer que “hi perdo dos o tres mil euros a l’any, però és el meu hobby i els hobbies costen diners”. Plasencia va comentar amb satisfacció que, “dels 43 cines que vaig fotografiar entre el 2013 i el 2015, cap ha tancat les portes de moment”.\nUna Mostra més funcional\nUna Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya més funcional per a una època de supervivència. L’edició número vint-i-tres del festival va arrancar aquest dilluns no només amb les primeres projeccions de la secció de documentals, sinó també amb la firma del conveni entre els dos organitzadors, Paeria i Centre Llatinoamericà de Lleida, per salvar un any més el certamen. L’ajuntament aporta 40.000 euros en un pressupost de 90.000 i es queda durant aquest any amb la marca del festival. En la presentació ahir de la Mostra, l’alcalde, Àngel Ros, va qualificar el pressupost de “modest, moderat”, mentre que el responsable del Centre Llatinoamericà, Osvaldo Francia, va ser una mica més gràfic: “Esquelètic.” Francia va assegurar que la cessió de la marca és “una acció conjuntural que ens ha permès cobrir aquesta edició”, mentre que Ros va recordar que, a pesar de les reiterades retallades, “la Mostra s’ha salvat durant vint-i-tres anys, que no està malament”. La presentació va comptar també amb la vicepresidenta de l’IEI i la Diputació, Rosa Pujol, que va anunciar que la Mostra arribarà al territori amb projeccions en quatre municipis, la Seu d’Urgell i Maldà i uns altres dos que es concretaran pròximament.\nD’altra banda, Santi Lapeira, director del Centre Experimental de la Cinematografia i les Arts Audiovisuals, al Magical de Gardeny, va avançar la posada en marxa de CineFuturo, una plataforma de coproduccions amb la indústria llatinoamericana per a projectes de ficció o documentals. La iniciativa també comptarà amb un premi, el guanyador del qual es donarà a conèixer a la Mostra 2018, que consistirà en la postproducció al Magical i la distribució europea d’una producció o coproducció llatinoamericana.\nENTREVISTA A JUAN FERRER, DIRECTOR DE LA MOSTRA\nUna Mostra de dos fases?\nSí, la secció oficial de documentals es desenvoluparà fins dijous, com en els últims anys, a l’auditori de la Universitat de Lleida a Cappont. Creiem que és una bona iniciativa per donar més visibilitat i projecció a aquest gènere, amb més presència de públic. I els llargmetratges i els curts, de dijous a diumenge.\nUn festival més retallat?\nBé, la Mostra fins ara tenia nou jornades i ara en seran set. A penes dos dies menys. Si l’experiència surt bé, continuarem així. És més funcional. Sempre cal fer canvis, la nostra obligació és evolucionar, no quedar-nos sempre en el mateix.\nAixí s’ha arribat a l’edició número vint-i-tres.\nSempre provo de mirar el present i endavant, mai cap enrere. Si fa vint-i-tres anys ens haguessin dit que ara hi hauria a Lleida tres festivals de cine, no ens ho hauríem cregut. I la Mostra vam ser els primers. Estic content que Lleida sigui una ciutat que potencia l’audiovisual.\nQuina pel·lícula recomana?\nCom a director, no en puc destacar només una. El programa compta amb llargmetratges i curts premiats en festivals i un film inaugural magnífic, Nieve negra, amb Ricardo Darín, Leonardo Sbaraglia, Laia Costa i Federico Luppi.\nEl Goya 2017 al millor documental obre el festival\nEncara que la gala inaugural de la Mostra no arribarà fins dijous (21.00 h, a la Llotja), el certamen va arrancar ahir amb la projecció a l’auditori de la UdL a Cappont de Frágil equilibrio, de Guillermo García López, premi Goya al millor documental del 2017. Fins dijous seguiran les projeccions d’aquesta secció, així com les sessions matinals infantils a CaixaForum. La secció oficial de llargmetratges i curts es desenvoluparà de dijous a diumenge. En total, el festival projecta cinquanta-una produccions de diferents formats de disset països.\nCatàleg de la Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya\nProgramació de la Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya


Verdaguer, amb arracades i patilles\nObeses porta al Romea un espectacle revolucionari: una òpera rock sobre el mossèn i poeta de Folgueroles. Arnau Tordera ha compost les cançons de l'obra i interpreta el protagonista en la seva joventut\nPantalons negres de cama estreta. Jersei arrapat sobre camisa amb el coll a la vista. Cadenes daurades ballant sobre el pit. Arracades. I aquelles enormes patilles. Vestit de carrer, el compositor, guitarrista, veu i líder d'Obeses, Arnau Tordera, assaja a l'Institut del Teatre de Vic la seva aventura artística més arriscada. El seu look planteja un contrast curiós amb el motor de la peça. El que s'està coent és un musical sobre Jacint Verdaguer. Si es pensa bé, la contradicció no és tal cosa: quin gest més revolucionari que recrear avui sobre l'escena una figura com la de Mossèn Cinto, que a pesar de la seva immensa contribució al corpus literari català (més de quaranta llibres) és ben a prop de caure en l'oblit fora dels cercles d'erudits i de les lectures obligatòries a l'institut.\nA l'Arnau li sembla un gest de justícia fer que algú de la talla de Verdaguer sigui reivindicat en una òpera rock. I per això va acceptar el repte de posar música a les cançons de l'espectacle, a partir de poemes del capellà de Folgueroles. Per això i perquè el projecte venia avalat per dos verdaguerians fins al moll de l'os, els seus amics Pep Paré i Pere Tió, que van ser professor de llengua i literatura catalana de Tordera. Ells van ser els que van tenir la idea d'acostar a un públic ampli la figura i l'obra de Verdaguer i mostrar-lo des de la seva dimensió humana, una perspectiva nova en algú a qui, com diu Paré, "sempre s'associa a la sotana". Ells van triar els poemes i en van fer les adaptacions. I van tenir la intuïció que Obeses eren els més indicats per fer-ho una realitat escènica.\nHi ha motius per pensar que l'aparent bogeria del projecte no ho és en absolut. Al desembre, el teatre L'Atlàntida de Vic va acollir les dues úniques funcions fetes fins ara de l'espectacle, titulat Verdaguer, ombres i maduixes. No hi va haver tomàquets, protestes ni cap queixa. Més aviat crítiques excel·lents i un entusiasme unànime per a un espectacle que, com diu Tió, va agradar tant als erudits com a la gent de camp.\nQuin gest més revolucionari que recrear avui sobre l'escena una figura com la de Mossèn Cinto\nA Verdaguer, ombres i maduixes, el Verdaguer madur (interpretat per Ferran Frauca) revisita la figura del Verdaguer jove (Tordera). Hi apareix l'home que combina la feina de camperol amb els estudis al seminari, el que sent pessigolles a l'estómac davant dels encants d'una noia, el que alterna amb els amics i hi discuteix detalls de la vida quotidiana. L'autor romàntic captivat per la natura. Un equip de dotze actors i sis músics s'encarrega de donar a la història el dinamisme d'una òpera rock. Tordera ha confegit una banda sonora amb diversitat de gèneres i ritmes tan poc clàssics com el heavy. S'ha hagut d'emmotllar a una manera nova de crear, a partir de lletres alienes, però al mateix temps ha après a servir a cada poema la música que demanava.\nPer donar format escènic a la història, Obeses va recórrer a un director, Antoni Font Mir, format a l'Institut del Teatre de Vic. Un altre verdaguerià de cor, que reivindica a més la necessitat de reproduir al musical local una tradició escènica molt present en d'altres cultures, i amb èxits tan incontestables com Els miserables de Victor Hugo.\nTordera ha confegit una banda sonora amb diversitat de gèneres i ritmes tan poc clàssics com el heavy\nAquest matí fred i assolellat, en les dependències renovades de l'antic seminari que mossèn Cinto va freqüentar, Font dona instruccions precises als intèrprets, però es mostra obert a les seves aportacions. Ells fan suggeriments i expressen dubtes, en especial sobre la coreografia. Per a això serveixen els últims assajos. Des de la primera fila, Karen López, la coreògrafa, té un altre repte: descriure el moviment amb paraules. Seria molt més fàcil si pogués ballar, però una fractura al peu l'obliga al repòs. Per sort, ja havien assajat els passos per a les funcions del desembre, i a poc a poc els actors els van recuperant. En unes setmanes, Obeses entrarà a l'estudi per enregistrar en un doble CD els temes de Verdaguer, ombres i maduixes. El disc contribuirà a fer que les paraules de Verdaguer ressonin entre un públic que, en molts casos, d'una altra manera segurament no s'hauria acostat al poeta. Per a Obeses, el regal màxim serà que l'espectacle tingui molta vida als escenaris.


Daikokuya Kokonoe Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Kokonoe\nVeure tots els 66 allotjaments a Kokonoe.\n672-2, Sujiyu-Onsen, Kusugun, Kokonoemachi, Kokonoe, Kokonoe, Japó, 879-4912 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Daikokuya?\nMés informació sobre Daikokuya\nConvenientment situat a Kokonoe, Daikokuya és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Situat només a del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Daikokuya asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, conserge.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, nevera, cafetera/tetera a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany d'aigua termal calenta. Daikokuya és una elecció inteligents per a viatgers a Kokonoe, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


Fenologia i Meteorologia a l'Alta Segarra: Dades 11 de novembre de 2020\nDades 11 de novembre de 2020\nAvui hem tingut un dia molt tranquil, amb cel serè a la major part del país però de nou amb boires matinals que han estat persistents fins a migdia a ponent. De cara a les properes hores ens arribarà una cua de front molt poc actiu per ponent, amb augment dels núvols alts i mitjos des de la nit i tot demà, a estones abundants però que no deixaran precipitació. Les boires es presentaran sobretot cap a ponent, on poden persistir fins a migdia. Les temperatures demà seran semblants a les d'avui. Divendres tindrem un dia molt semblant, amb bandes de núvols alts i mitjos que aniran desfilant sense deixar precipitacions, i amb temperatures semblants. En dies posteriors sembla que l'anticicló es podria reforçar encara més.\nLes màximes han anat entre els 14 i 20ºC,amb mínimes entre els 2 i 8ºC, amb forta inversió tèrmica de matinada. La humitat ha estat elevada, la visibilitat bona excepte a primera hora, i el vent ha bufat fluix de serè.\nT. Màxima: 19,9ºC\nDades diàries (3548) Dades SMC (7) Diari fenològic (118) Fotos de la setmana (384) Imatges de núvols (1) Nevada febrer 2015 (1) Nevada gener 2010 (1) Nevada març 2010 (1) Novetats (4) Pinzellades de méteo (3) Previsions estacionals (4) Refrany del dia (2745) Resum anual (1) Resums estacionals (2) Resums meteorològics mensuals (29) Varis (7)\nDades 30 de novembre de 2020\nDades 29 de novembre de 2020\nFotografies de la setmana (23 al 29 de novembre de...\nDades 28 de novembre de 2020\nDades 27 de novembre de 2020\nDades 26 de novembre de 2020\nDades 25 de novembre de 2020\nDades 24 de novembre de 2020\nDades 23 de novembre de 2020\nDades 22 de novembre de 2020\nFotografies de la setmana (16 al 22 de novembre de...\nDades 21 de novembre de 2020\nDades 20 de novembre de 2020\nDades 18 de novembre de 2020\nDades 17 de novembre de 2020\nDades 16 de novembre de 2020\nFotografies de la setmana (9 al 15 de novembre de ...\nDades 15 de novembre de 2020\nDades 14 de novembre de 2020\nDades 13 de novembre de 2020\nDades 12 de novembre de 2020\nDades 10 de novembre de 2020\nDades 9 de novembre de 2020\nFotografies de la setmana (2 al 8 de novembre de 2...\nDades 8 de novembre de 2020\nDades 7 de novembre de 2020\nDades 6 de novembre de 2020\nDades 5 de novembre de 2020\nDades 4 de novembre de 2020\nDades 3 de novembre de 2020\nDades 2 de novembre de 2020\nFotografies de la setmana (26 d'octubre a 1 de nov...\nDades 1 de novembre de 2020\nImatge meteosat en color (www.SAT24.com)


Pla d'estudis: Postgrau en Infermeria Quirúrgica (EUIT Terrassa) - UAB Barcelona\n- Fonaments en infermeria quirúrgica\n- Marc d'atenció general\n- Conceptes generals de l'abordatge d'infermeria quirúrgica a les diferents especialitats\nFonaments dinfermeria quirúrgica. Generalitats àmbit quirúrgic\nInfermeria quirúrgica: especialitats I\nAquesta Diplomatura està inclosa en el Màster en Infermeria Quirúrgica. Anestèsia i Teràpia del Dolor (3843/4)\n- Desenvolupar habilitats, destreses i actituds que li permetin realitzar les funcions pròpies bàsiques de l'àrea quirúrgica: estructura i funcionament d'un quiròfan.\n- Treballar amb coneixement de l'asèpsia, l'antisèpsia i l'esterilització.\n- Identificar els distints tipus d'instrumental quirúrgic general. Aplicar els recursos materials en cada cas tant inventariables com fungibles.\n- Donar resposta a les necessitats fisiològiques, psicològiques i de seguretat dels pacients en cada una de les etapes del procés quirúrgic.\n- Aplicar tècniques de relació d'ajuda amb la persona atesa i amb la família.\n- Treballar amb l'equip quirúrgic aportant eficàcia, eficiència i qualitat.\n- Identificar els problemes i/o complicacions quirúrgiques que poden sorgir en qualsevol moment del procés\n- Planificar, dissenyar, implementar i avaluar intervencions en persones que es troben en les diferents etapes del procés quirúrgic.\n- Reconèixer els diversos rols, responsabilitats i funcions de la infermeria quirúrgica.\n- Conèixer els nous avenços tècnics en el camp de la cirurgia\n- Administrar amb seguretat els fàrmacs i altres teràpies (fluïdoteràpia, hemoteràpia, termoteràpia, psicoprofilaxis)\n- Responsabilitzar-se del seu propi aprenentatge i desenvolupament professional, utilitzant l'avaluació per millorar i augmentar la qualitat de les seves intervencions.\n- Mantenir la dignitat, privacitat i confidencialitat del pacient seguint els preceptes ètics.\n- Desenvolupament del treball en equip.\n- Establir una comunicació eficaç amb pacients, família.\nDiploma de Postgrau Infermeria Quirúrgica


Fedora és la primera gran distribució Linux que sospesa considerar ARM com a arquitectura primària\tArticles\nFedora és la primera gran distribució Linux que sospesa considerar ARM com a arquitectura primària\nL’èxit dels tablets lleugers basats en aquesta arquitectura de maquinari i les seves bones perspectives de futur, fan que la plataforma ARM cada dia es faci més interessant per als productors de sistemes operatius.\nÉs estrany que, fins ara, cap de les principals distribucions GNU/Linux s’hagi decidit a treure una versió per a tablets i, en general, qualsevol màquina basada en l’arquitectura ARM que tan de moda s’està posant ara. O, si més no, els intents duts a terme fins ara (amb l’honrosa excepció d’Ubuntu per a Android) han quedat en un segon pla bastant discret.\nFedora podria invertir aviat aquesta tendència si s’aprova la iniciativa de considerar l’arquitectura ARM com un objectiu primari, a proposta del comitè directiu de la coneguda distribució GNU/Linux que serveix com a base a (i alhora es retroalimenta de) Red Hat.\nAquesta proposta s’hauria debatut en la reunió que aquest organisme directiu va celebrar el passat 19 de març, segons informa el lloc web LWN.net, especialitzat en l’actualitat de la plataforma del pingüí.\nLa decisió no és ferma, i s’haurà de debatre en altres trobades, però és sens dubte de gran interès, i a més de probablement ser aprovada per Fedora, també hauria de ser adoptada per altres distribucions en el futur.\nActualment, els xips ARM s’associen només amb dispositius mòbils com smartphones i tablets, però a banda de que aquests estan guanyant cada dia més importància entre tota mena d’usuaris, també s’està perfilant el desembarcament d’ARM en els ordinadors de sobretaula i portàtils.\nI no només es quedaran aquí: per als servidors també hi ha perspectives, especialment gràcies al seu baix consum energètic i la seva escassa generació de calor, fet que aporta avantatges que fan sospesar l’ús d’aquesta tecnologia tot i el seu principal handicap que és el de no oferir tanta potència bruta com els processadors x86.\nÉs precisament en el camp dels servidors en el que GNU/Linux disposa de la seva major quota de mercat i ha aconseguit més èxit i acceptació, de manera que estratègicament, a totes les distribucions que pugnen per fer-se lloc en aquest mercat, els convé tenir en compte l’arquitectura ARM com una arquitectura a prendre en consideració de cara a un futur immediat.\nLa iniciativa del comitè directiu de Fedora pot venir també marcada per l’agenda de Red Hat, una de les principals jugadores en el terreny dels servidors Unix/Linux.\nArticles relacionats\tEl nou kernel de Linux aporta moltes millores per a ARM\nEl futur dels Mac es troba en ARM?\nRaspberry Pi, la nova ‘joguina’ dels techies\nMicrosoft es protegeix d’Android en la plataforma ARM\nAixò de que fedora seria la primera distribució a soportararm és fals. Això es el que diu el primer comentari\n“given what Ubuntu and Debian are doing to support the architecture…”\njust a fact: Debian has supported (included in the official stable release) ARM architecture since woody 3.0 release (19th of July, 2002)


Els valencians saben més català avui que no pas fa cinc anys.\nEl català guanya un 5,2% de parlants a les Illes Balears en la transmissió de pares a fills.\nCada família de refugiats que arribi a Catalunya tindrà un mentor lingüístic.\nEl 54% dels centres educatius valencians trien el model que dóna més pes al català.\nHi ha 1,7 milions de persones aprenen català al Consorci per la Normalització Lingüística.\nA les Illes, hi ha un 41% més d’inscripcions per a les proves de coneixements de català.\nS’editen més llibres en català i la facturació creix d’un 3,2%.\nNou de les deu webs més consultades a Catalunya tenen versió en català.\nHi ha 6.203 estudiants de llengua i cultura catalanes a les universitats estrangeres.\nS’han fet 13,5 milions de cerques al servei de consultes lingüístiques en línia Optimot.\nLes sentències en català arriben al mínim històric: 8,4%.\nEtiquetatge en català: el 90% dels productes que es venen a Catalunya són il·legals.\nEl govern en funcions de Rajoy va aprovar 52 normatives que imposaven el castellà durant el 2016.\nNomés el 14% dels senadors espanyols volen que els funcionaris judicials sàpiguen català allà on és oficial.\nL’oferta educativa a Catalunya Nord no satisfà el desig del 76% dels habitants, que volen català a les escoles.\nPagar l’IVA és el segon tràmit més freqüent a Hisenda i no es pot fer en català.\nQuinzw anys de la Carta europea de llengües a l’estat espanyol, quinze anys d’incompliments.\nMulta de 601 euros per haver parlat català a la policia espanyola.\nTripAdvisor censura els comentaris en català i en permet en llengües amb la meitat de parlants.\nSeat té la web en estonià per a 1,2 milions de parlants però no en català per a deu milions de persones.


L’Ajuntament de Manresa incorpora a la seva plantilla sis joves extutelats\nEls joves rebran formació i treballaran donant suport als serveis municipals que han vist augmentada la seva demanda per la situació d’emergència derivada de la crisi de la Covid-19.\nL’Ajuntament de Manresa incorpora a la seva plantilla sis joves extutelats.\nL’Ajuntament de Manresa ha incorporat a la seva plantilla sis joves extutelats en el marc d’una prova pilot que ha posat en marxa la Generalitat de Catalunya, en la qual s’ha adherit l’Ajuntament de Manresa i que forma part del Programa Treball i Formació del Servei d’Ocupació de Catalunya. A tot Catalunya, seran 50 els joves que es troben en aquesta situació que podran accedir, durant un any, a un contracte de treball a l ’administració pública, així com a rebre una formació en competències transversals i tècniques digitals que els permetran encarar millor el futur i poder accedir al mercat laboral amb més garanties.\nArxivat a: JOVES EXTUTELATS MANRESA


Menjador – AFA Escola França\nCIRCULAR FUNCIONAMENT SERHS\nEn el següent enllaç trobareu tota la informació referent al funcionament de la nova empresa de menjador de l’escola.\nPer accedir a la informació actualitzada l’11 d’octubre del 2016, cliqueu aquí.\nLa comissió de menjadors escolars de Consell Escolar Municipal es va reunir el passat dilluns 6 de juny. Aquesta va ser la reunió del 3r trimestre del curs en la que Serunion va presentar el seu informe de gestió i memòria d’activitats, i els seus representants es van despedir ja que la gestió per part de Serunion del servei de menjador acaba aquest mes de juny. La oficina de Serunion estarà oberta per consultes sobre temes administratius fins el 15 de juliol (l’horari serà intensiu de 9 a 15h a partir del 1 de juliol).\nEn breu l’escola us farà arribar la documentació de l’empresa Serhs per tal que pogueu facilitar a la nova empresa les dades dels vostres fills/filles, així com els certificats mèdics requerits en cas d’al.lèrgies i/o intoleràncies, i les dades bancàries.\nEl proper dilluns 13 de juny es celebrarà una reunió extraordinària de la comissió de menjadors escolars del CEM en la que assistiran els representants de Serhs. Us seguirem informant de les novetats que anem rebent.\nA continuació podeu trobar la carta de presentació de la nova empresa que gestionarà el menjador enguany: SERHS.\nAhir es va reunir la Comissió de menjador del CEM amb les representants de Serhs. Els responsables de l’empresa ja van visitar durant el mes de maig totes les escoles públiques de Terrassa per entrevistar-se amb les direccions i començar a conèixer les necessitats i característiques de cada centre. Ahir ens van fer una presentació del seu projecte, la sensació d’entrada és molt positiva, l’empresa està oberta a escoltar la comissió de menjador de cada centre i de millorar coses tant a nivell qualitatiu del menjar com a nivell educatiu. Esperem que així sigui!\nA partir del dia 1/09/2016, Serhs tindrà una oficina a Terrassa per atenció al públic. En els propers dies rebreu informació sobre la ubicació d’aquesta oficina, telèfon i horari, així com de preus pel curs 2016-2017, sistema de compra de tickets, sistema de notificació d’absències, etc, etc..\nHi ha 28 comentaris\n17 de març de 2011 a les 16:42\nPodríeu indicar el preu del tiquets? Sé que a la nostra escola es paga més que en altres, per allò de l’aigua. I hi ha dos preus, oi? fixes i esporàdics? Dimarts vam voler treure un tiquet pel nen però no sabíem què posar a l’import. Gràcies per la vostra resposta.\n17 de març de 2011 a les 22:13\nGràcies a la teva consulta ja hem penjat la informació a la secció de MENJADOR del blog perquè creiem que segurament és un dubte que es pot generar moltes vegades entre les famílies usuaries del servei de menjador.\nSi tens altres preguntes sobre el servei, intentarem buscar-ne les respostes.\n7 de juny de 2011 a les 17:47\nTeniu el menú d’aquest mes de juny? No m’ha arribat “via” nens i no recordo la contrasenya per mirar-ho en la pàgina de Serunion.\n10 de juny de 2011 a les 17:42\nQui controla que es compleixin els menús?\nAquesta setmana els menús de dilluns i de divendres no han estat els marcats al seu pla mensual.\nEs podria demanar que ens informessin dels canvis de menú, sobre tot per poder-los combinar amb els nostres sopars de casa.\nÉs normal que de vegades hi hagi canvis d’última hora, però no pot ser una cosa habitual.\n13 de juny de 2011 a les 20:50\nLa Comissió de Menjador és la que va seguint aquestes incidències i les planteja a la reunió de la delegació de la FAPAC a Terrassa. A més a més, la nostra representant també ho és, juntament amb dues persones més d’altres AMPA de Terrassa, les representants de totes les AMPA a la comissió municipal de menjador que convoca l’Ajuntament de Terrassa.\nLa dificultat rau que SERUNION no respon a les sol·licituds de trobades que se li fan.\nTot i que la Comissió fa el seguiment del servei de menjador, no està de més que ens feu arribar les incidències que hi trobeu.\nAixí, entre tots, ho fem tot!\n19 de novembre de 2011 a les 20:19\nHola,bona nit. Sóc una mare que treballo en una escola on s’ha detectat que en el servei de menjador(el mateix que al França)ha baixat la qualitat del menjar i la quantitat. M’agradaria que la comissió de menjador donés una ullada a la nostra escola. Gràcies, i espero resposta.\n22 de novembre de 2011 a les 14:16\nPassem comentari a la Comissió de Menjador. Així que ens doni resposta ho publiquem. gràcies per la informació.\n23 de novembre de 2011 a les 9:05\nDonant resposta al darrer comentari del servei de menjador, en els seguiments que s’han fet (quatre en total, a part dels que fa la directora), no s’ha detectat el que comenta aquesta mare.\nD’altra banda, amb el canvi de cuinera sí que ha variat una mica el gust i la forma de cuinar, si es té en compte que també han canviat els proveïdors de gairebé tots els aliments que porten. Les cuineres i la coordinadora (també el personal de l’any passat) coincideixen en que els aliments són de més qualitat.\nDe les reunions a la Fapac que anem assistin, es desprèn que es veritat que algunes escoles, sobre tot les que no tenen comissió de menjador o no tenen bona relació amb la empresa, pateixen retalladles a tots els nivells.\nPer afavorir una bona entesa entre families i el servei de menjador, demanarem a la responsable d’aquest si pot ser present a una de les reunions de l’AMPA per poder donar esposta a tots els dubtes. Ja us informarem.\n16 de gener de 2012 a les 15:17\nM’agradaria saber si hi ha menu sense gluten o si hi ha cap nen celíac que es quedi al menjador.\n20 de gener de 2012 a les 13:03\nSí, hi ha nens celiács que es queden a dinar a l’escola, com també alèrgics a aliments en concret.\n20 de gener de 2012 a les 15:30\nHi ha algú que controli que realment es menja menú sense gluten i que no hi hagi contaminació creuada d’aliments?.Ho dic perquè en el meu cas els nens son encara petits com per controlar la situació, hi ha algún nen de P4 o P5?\n23 de gener de 2012 a les 12:54\nSí, precíssament a infantil n’hi ha.\nSi vols més informació perquè tens el teu fill o filla amb aquesta problemàtica et podem facilitar el contacte amb una de les mares de la comissió que té un fill celíac.\n24 de gener de 2012 a les 13:01\nDoncs t’ho agrairia, tinc una filla celíaca que encara no va a l’escola ja que té un any i mig i el meu fill gran va a P4 i li han de fer les proves per acabar de valorar el què.\n27 de gener de 2012 a les 10:10\nT’enviarem un missatge a la teva adreça electrònica amb el nom i contacte d’aquesta mare.\n5 de març de 2012 a les 13:36\nM’agradaria formar part de la comissió de menjador. És possible?\n12 de març de 2012 a les 12:04\nFantàstic! Aquesta comissió és molt important ja que som moltes les famílies que utilitzem el servei de menjador i és necessària la comunicació constant amb la coordinadora i els pares i mares per poder solventar i/o proposar qualsevol tema.\nT’enviarem un missatge amb els contactes de les persones que ho porten.\n2 d'abril de 2013 a les 8:40\nHola, m’han informat desde Serunion que el correu on ens hem de dirigir no es correcte,\nés el seguent\n2 d'abril de 2013 a les 20:35\nHo actualitzem a la informació del blog.\n9 de juliol de 2013 a les 10:58\nSóc futura mestra d’eduació infantil, solament em fa falta el Projecte Final de Grau. Estic buscant feina com a monitora de menjador. Em podrieu facilitar o donar informació com accedir com a monitora. Moltes gràcies.\n9 de juliol de 2013 a les 11:04\nSi no anem errats, a totes les escoles públiques de Terrassa (com és l’escola França) el servei de menjador i monitoratge de menjador l’estan oferint la mateixa empresa: Serunion. T’hauries de dirigir a ells.\n20 de maig de 2014 a les 20:01\nHola, voldria saber quants dies, mínim, són considerats com fixe.\n21 de maig de 2014 a les 12:08\nConsiderem “fixe” quan el nen es queda sempre el mateix dia de la setmana, per exemple, si es queda tots els dimarts, encara que només sigui només un dia, ja es considera fixe.\nmarina martin ha dit:\n6 d'octubre de 2014 a les 8:37\nHola bon dia a la meva filla li an donat el 50% de la beca y no sabria cuant haig de pagar de menjador\n6 d'octubre de 2014 a les 21:22\nEls pagaments de menjador no ho porta l’AMPA, t’has d’adreçar a l’empresa Serunion o bé, potser, a la secretaria de l’escola te’n poden dir alguna cosa.\n6 d'octubre de 2014 a les 21:30\nDisposem d’una mica més d’informació. El preu pels usuaris fixes es de 6,20 euros/dia i nen. Entenem que si us han donat una beca del 50% el preu ha de ser 3,10 euros/dia i nen, però per tenir-ho clar del tot posa’t en contacte si us plau amb la OME (Oficina Municipal d’Educació).\n4 de juny de 2015 a les 14:14\nBona tarda. Fa un parell de mesos que vull fer una queixa: les meves filles venen cada dia dient que no els deixen repetir de quasi res i que es queden amb gana.\nNo vull excuses de l’empresa sobre el tema de repetir. Cal que posin plats MÉS PLENS des del principi!!!!!. Que per això paguem!!!!. Els nens han de quedar satisfets després de dinar.\nM’agradaria que aquesta comissió pogués fer alguna cosa com una queixa molt seriosa o un seguiment més seriós.\n5 de juny de 2015 a les 11:17\nLa vostra queixa ha estat transmesa avui mateix a l’empresa que gestiona el servei de menjador així com a la Comissió Municipal exigint una resposta ràpida i una solució.\nTan bon punt tinguem aquesta resposta us la farem arribar. Dilluns vinent 8/06 tenim reunió de la Comissió Municipal i aquest serà un dels temes a tractar sens dubte.\nMalauradament, actualment i des de fa un temps, no es possible fer el seguiment “in situ” que ens agradaria ja que no hi ha disponibilitat dels membres de la comissió en la franja horària del menjador.\nEs per això que agraim que ens feu arribar els comentaris/queixes dels vostres fills/filles per escrit.\n10 de juny de 2015 a les 16:33\nS’ha comentat aquest tema amb els responsables de Serunion a la reunió d’avui.\nEls gramatges que s’apliquen son els indicats en el “Documento de Consenso sobre la Alimentación en los Centros Educativos”. L’empresa diu que els gramatges son sempre els estipulats i sempre es compleixen.\nTambé insisteixen en que qualsevol nen/nena que es quedi amb gana pot demanar de repetir sempre del primer plat i, quasi sempre, hi ha fruita de sobra per repetir també.\nPer posar un exemple: 1er plat de dimarts 2/06 – Rotllet de pernil dolç amb amanida russa\n1 rotllet (P3 a 1er)\n– Tall de pernil dolç: 45 grs\n– Amanida Russa: 90grs aprox.\n– Enciam: 10 grs\n– Pastanaga: 5 grs\nA partir de segon curs, son 2 rotllets, per tant es el doble de gramatge.


27 de abril de 2021 (15:34 CET)\nagenda jove paiporta\nEl Centre Jove de Paiporta ha obert la inscripció per a una nova edició de l'Agenda Jove, les activitats per al temps d'oci de la joventut de Paiporta, que recuperen la presencialitat amb totes les garanties de seguretat sanitària. L'oferta és diversa, amb un curs de valencià per a preparar-se l'examen del nivell C1, introducció al dibuix artístic, nocions sobre oci educatiu en temps de Covid, Infoestudi i recursos per a treballar la diversitat sexual amb menors d'edat.\nLes activitats són gratuïtes, tot i que cal inscripció prèvia, que es pot formalitzar al web paiporta.es/agendajove. En l'espai web també es pot trobar la programació completa amb la normativa per a participar-hi i el protocol de seguretat higiènica sanitària.\nEn el curs de valencià, l'enfocament va dirigit a la preparació de les proves d'avaluació de la Junta Qualificadora de Coneixements del Valencià (JGCV) de la Generalitat, amb treball en l'aspecte oral i escrit. S'ha de tindre com a mínim 16 anys i com a màxim 30 per a participar, i hi ha dos torns per a facilitar la realització del curs. Les classes estan impartides pel Centre Carles Salvador.\nL'activitat de dibuix artístic està impartida per Regina Quesada i està enfocada com un espai d'experimentació, aprenentatge i acompanyament per a portar endavant els projectes artístics de les persones de 12 a 30 anys, amb nocions bàsiques com la composició, la proporció, l'equilibri, el volum, el clarobscur o les ombres.\nEl curs d'activitat d'oci educatiu en temps de Covid està enfocat a monitores i monitors, educadores, educadors i altres professionals del temps lliure i l'oci, d'entre 16 i 30 anys, i ensenyarà la normativa i protocols existents per a portar a terme activitats de temps lliure i oci educatiu. Està impartit per l'Escola de Cases de Joventut, homologada per l'IVAJ, i inclou certificació de realització.\nUna altra de les propostes de l'Agenda Jove és Infoestudi, el servei en línia d'informació i orientació sobre estudis, que aclarirà dubtes sobre eixides acadèmiques i alternatives sobre estudis, a més de l'accés a la universitat per a majors de 25 anys o formació a l'estranger i tècniques d'estudi. L'atenció s'articula al correu electrònic infoestudi@paiporta.es\nAltre dels tallers que s'impartirà serà el de recursos per a treballar la diversitat sexual amb persones menors d'edat, una formació adreçada a persones que treballen amb xiquetes, xiquets i adolescents en l'educació formal i no formal que té l'objectiu d'apropar-los als conceptes de diversitat afectiva-sexual i de gènere, així com les violències masclistes relacionades i el coneixement de les discriminacions i situacions que les identitats LGTBI+ pateixen. Inclou certificació emesa per l'Ajuntament de Paiporta. Aquest curs s'organitza de forma conjunta entre l'àrea d'Igualtat i el Centre Jove, a proposta del Col·lectiu Joventut Multicolor.\nEl Centre Jove de Paiporta complementa la programació de l'Agenda Jove de maig i juny amb Inquiet, el recull de propostes esportives i escèniques, que porten funcionant des de novembre de 2020 i que han tornat a la presencialitat al mes de març de 2021. Són també gratuïtes, i dirigides a joves entre 12 i 18 anys. Les opcions són Afro-dance, Ball urbà, Improvisació teatral, GAP (Glutis, Abdominals i Cames), Zumba i Entrenament runner. En aquest cas cal consultar disponibilitat de places a través del correu electrònic joventut@paiporta.es o del telèfon 9639772115.


Cassià M. Just: "No es pot fer mai vacances de Déu" | Catalunya Religió\nCassià M. Just: "No es pot fer mai vacances de Déu"\nPer Catalunya Religió. Dij, 10/11/2011\n(CR) Va ser abat de Montserrat durant 22 anys. Cassià M. Just (1926-2008) en aquesta entrevista feta el 1997 per Teresa Pou a “Signes dels Temps”, recorda diversos moments del seu pontificat de 22 anys i opina sobre algunes qüestions de l'actualitat eclesial.\nL’abat emèrit de Montserrat parla del gran incendi de l'any 1986 a la muntanya. Recorda aquells fets amb una "angoixa terrible", però afirma que "la reacció i la solidaritat de la gent va ser meravellosa". Defensa l'existència d'una Conferència Episcopal Catalana i sobre l'ús de la llengua als temples afirma que "és fals completament que l'Esglesia catalana margini els castellanoparlants".\nReferint-se als canvis episcopals a Catalunya, l'abat Cassià defensa que "en l'Església hi ha d'haver opinió pública, i l'expressió de l'opinió pública no s'ha d'ofegar" i en aquest sentit declara que "s'hauria de revisar la forma d'elecció dels bisbes". També parla de la seva vinculació a l'entitat Acció Solidària Contra l'Atur i la justifica dient que "l'atur és un dels problemes més greus de la nostra societat" i perquè és una associació que treballa gràcies a la "col·laboració entre creients i no creients". I preguntat sobre si un monjo es pot jubilar, l'abat Just afirma que "no es pot fer mai vacances de Déu".\nSignes dels Temps, Cassià M. Just, Abadia de Montserrat


'El tramvia groc' segons Joan F. Mira - Diari La Veu\nEscriba el número 150508\n'El tramvia groc' segons Joan F. Mira\n'El tramvia groc'\nAbans d’iniciar el seu recorregut per la seua infantesa, Joan F. Mira a “El tramvia groc”, posa un paràgraf de Vladimir Nabocov, “Speak memory” (Parla memòria): “He viatjat cap arrere amb el pensament –amb un pensament que s’aprimava sense esperança pel camí- a regions remotes on buscava una sortida a les palpentes, per descobrir que la presó del temps és esfèrica i sense eixides”. Després a “L’ample palau de la memòria”, Mira ens recorda a Descartes i capgira el seu “cogito ergo sum”, per “Je me souviens, donc je suis” (Jo m’en recorde, per tant, sóc), com a l’últim fonament de l’escriptura i de la vida humana, de la pròpia en tant que pròpia i també en tant que connectada amb la dels altres. No un fonament sòlid sinó dubtós i movedís, infinitament fràgil, com sabia Marcel Proust a la recerca del temps perdut, “com un obrer que treballa per assegurar uns fonaments duradors enmig d’un corrent”. El corrent del riu vell d’Heràclit que és una metàfora del viure en el temps en incessant canvi. Les aigües del riu del temps, passen, es renoven a cada instant i no les podem atrapar ni aturar.\nLa memòria és la preservació interior del passat, però també és l’única cosa que dóna alguna llum al present i algun sentit als possibles futurs, cada vegada més incerts i fràgils. La memòria és la reina de les paradoxes: es capritxosa i va, com qui diu, al seu aire. Montaigne es lamentava amargament d’aquesta inconsistència, ens serveix quan vol, no quan volem nosaltres i, per fortuna, està plena de racons foscos i forats inaccessibles perquè del contrari no la podríem suportar. No hi ha literatura possible si la memòria dels humans fóra nul·la, però tampoc si fóra total i perfecta... La suma dels instants quan anomenem les coses de mots i les paraules adquireixen sentit és el principi de l’autobiografia. La memòria és el material de la construcció narrativa, del to, dels colors, de les olors, dels sons, com escrivia Shelley: “La música, quan les veus suaus s’assequen,/ vibra en la memòria./ Les olors, quan les dolces violetes ja es marceixen,/ viuen dins del sentit que aviven”. Parlar tocant la memòria i avivant els sentits perquè vibre amb mots la vida de nou. Sant Agustí escrivia: “Arribe als dominis de l’ànima i als amples palaus de la memòria, on hi ha els tresors de les innombrables imatges aportades per les percepcions poliformes dels sentits [...] És allí que em trobe també a mi mateix, que em torne a recordar de mi mateix, de les coses que he fet, del temps i del lloc en què les he fetes i de la sensació que experimentava en fer-les”. El d’Hipona diu: “Jo visc, i per tant existisc”, la primera realitat és la pròpia vida, el cel, la terra i el mar i amb la vida dels altres. Som éssers socials; sense una xarxa que ens acull, els humans seríem bèsties salvatges o déus, però no animals polítics.\nJosep Pla afirma: “Tinc un elevadíssim concepte de la missió de l’escriptor en relació amb l’època que vius”, i la “responsabilitat total” s’expressa amb paraules contundents; “la primera obligació d’un escriptor és observar, relatar i manifestar l’època en què es troba”, en la tria dels mots i en l’inventari de les situacions, una suma de detalls subtils, de pensaments, persones, cares, arbres i vents, llums, sons, colors, veus o paraules. La suma de percepcions de la nostra vida per expressar-les abans “que no les haja absorbides i soterrades l’oblit” (sant Agustí). Pla diu: “la meua obra no és peremptòriament més que una addició de fulls d’un diari íntim vastíssim –unes reminiscències, unes reminiscències de la cendra de la vida”. Viure humanament, en aquest temps limitat i mortal que és el nostre, és tant com recordar: qui tinguera la memòria buida seria tant com un cadàver ambulant, qui tinguera la memòria plena i total, ja en l’eternitat, podria gaudir de tants records com Funes “el memorioso” del conte de Borges, que no oblidava res. La reminiscència, la cendra de la vida, és el material del viure dels qui tenen la “diabòlica mania d’escriure”.\nAmb aquesta introducció que és un repàs per alguns dels clàssics claus en filosofia i literatura del ‘jo’ o del ‘jo confesse’ (i remembre) comença a descriure Mira les cendres de la seua vida, “L’adreça era el Camí Reial de Madrid, núm. 421 (abans 311, després 455, després no ho sé)”... Potser el seu habitat d’infant ha sigut engolit per les redones de la circumval·lació del trànsit a les entrades i eixides de Valencia, ens descriu sa casa a la Torre, el que passava per davant de sa casa quan ell era un infant i molts segles abans quan era la Via Augusta de l’Imperi, de Roma. Ens recorda l’apisonadora que aplanava i asfaltava la carretera, els tebeos de guerra, “Hazañas Bélicas”, el seu pas pel ‘Frente de Juventudes’ de Russafa per a jugar a ping-pong, un horitzó cap al nord cap a la ciutat, o en l’horitzó de migjorn cap als pobles de l’Horta, Alfafar, Benetússer, Catarroja i la seua plaça de poble, que preferia a la despersonalitzada València...\nMirava tal com algun altre xiquet degué mirar més de dos mil anys abans, per una via Augusta per on passarien les tropes d’Annibal venint de Cartago Nova a assetjar i cremar la ciutat de Sagunt i després, amb elefants de càrrega i de guerra, marxant lentament cap als Pirineus i cap a Itàlia; poc més tard les legions d’Escipió venint de Tarragona, i els veterans de guerres de Viriat vinguts a poblar la nova ciutat de Valentia al mateix lloc on hi ha ara la catedral i abans la mesquita i abans un temple de Júpiter, continuava pel carrer que ara diem de sant Vicent, eixia cap a Saetabis i passava just per davant de sa casa. Via Augusta per Octavi August, via Hercúlia perquè arribava fins a Cadis on hi ha les columnes d’Hèrcules més enllà de les quals comença el misteri, com recorda Dante en el cant XXVI de l’Inferno i serà un dels motius de la seua novel·la “Els treballs perduts”, heroi destructor de monstres, quan tornava de furtar-li els bous al Sol. Via que anant cap a Roma, enllaçava a Narbona amb la Via Domitia, la qual era al seu torn la continuació de la Via Aurelia, que eixia de l’Urbs per la porta del mateix nom, Porta Aurelia o San Pancrazio que baixant arriba al Vaticà i la plaça de Sant Pere.\nQui sap si passaren per davant d’on hi hauria sa casa, els guerrers visigots venint de Barcelona o Narbona, els exèrcits moguts per la fe de Mahoma i les tropes de Jaume I fundador d’un regne nou, amb una nova llengua, noves lleis, nous pobladors, gent portadora d’una nova religió que era el retorn de l’antiga, amb bisbes, monestirs, convents i catedrals. També hauran passat gremis revoltats de la Germania de València, potser després tropes enviades des de Castella pel gran camí reial quan encara no era de Madrid, les tropes de l’exèrcit maulet, rebels contra el primer rei Borbó de Castella, delmats i vençuts a la batalla d’Almansa; també les tropes de Bonaparte de Còrsega i segles després alegres cap al front d’Aragó, cotxes negres amb les inicials UGT o CNT, UHP (‘Unión Hermanos Proletarios’) o FAI i després passaren les tropes de Franco. I ens conta la seua anada a l’escola dels Escolapis del carrer Carnissers, amb el tramvia groc, que quasi el mata en baixar a la plaça de Sant Agustí; sovint passava pel carrer de l’Hospital, on sa mare li contava les històries d’un frare mercedari, fra Gilabert Jofré, que tingué pietat dels pobres bojos, els orats, que vagaven pels carrers i les places, insultats i apedregats, escopits i famolencs i bruts, i va fundar, al començament del segle XV, el primer manicomi d’Europa, com ens han contat totes les mares i també li contava sa mare els miracles de la imatge de la Mare de Déu dels Desemparats, feta per àngels escultors que no ens han contat mai. I l’Hospital amb una escultura d’Asclepi o Esculapi, fill d’Apol·lo. L’infant recorria per dins de l’Hospital i a la novel·la “El bou de foc” ens conta alguns d’aquests records preguntant-se “on els duen, els morts? A la nevera”. El carrer del Torn de l’Hospital dels nens expòsits, que ara és Biblioteca Pública i ans part de l’Hospital i de l’antiga facultat de medicina. L’infant passava pels carrers del barri xinés, ple de prostitutes, pel costat del Col·legi de l’Art Major de la Seda, cap a l’Escola Pia, prop del Mercat Central, una de les millors catedrals de les verdures, el peixos i les fruites, al costat d’una Avinguda de l’Oest criminalment apunyalada pel progrés especulatiu de la ‘modernitat’ lletja i horrorosa. Recorda “Le tramway” de Claude Simon, 2001, traduïda del francés al català de València per Joan F. Mira per a Bromera, 2002.\nHi ha també un cant precís a l’Horta de València, a la seua gent, a la seua terra, a les collites, a l’entauladora, als cavalls, a l’aixada, a la geometria dels treballs agrícoles que dibuixen la perfecció de les mesures, com una catifa mil·limètricament ordenada en els solcs, els cavallons, l’aigua de les sèquies, les verdures, els arbres, les figueres, les pereres, els albercoquers, les pomeres i la terra, una de les millors terres de conreu del món. És un homenatge a l’Horta de València i als seus llauradors, com el millor que han sabut fer els valencians a tot el planeta, treballar la terra amb profit i estètica admirable, just ara quan l’horta periurbana està desapareixent per cimentació urbanística.\nÉs un homenatge també a la seua genealogia familiar, als familiars Mira d’Albacete, del sud d’Alacant, de Xixona, del Fondó de les Neus, als orígens familiars d’Alzira, els Casterà i els Sifre de la Ribera, de la seua mare, entre el Xúquer i el Túria, potser els remots orígens de França... a la manera de Youcernar. És un record de son pare i sa mare, de les seues malalties, vides, treballs, enamoraments, afanys, oficis, pesars i morts; és un record als seus germans (Ernest i Enric) i a la seua germana petita, cosins i cosines, ties i oncles; un homenatge a la seua obra “Cucs de seda”, la seua primera narració, als estudis d’antropologia i a la creació del Museu de la Beneficiència on hi haurà recollit tot tipus d’estris i eines valencianes per a treballar la terra. Es també un homenatge a la granja del seu pare, a l’”Animal Farm” de George Orwell dirigida per porcs, grunyint violentament, on abans hi havia gallines que foren robades i després es tornà fracàs la matèria del somnis. També apareixen “els papes Borja”, de la seua novel·la, com “Els treballs perduts” on el bibliotecari Joan Oliver rememora el seu bateig “Aquest sant Joan Baptista i Sant Joan Evangelista i el dia del bateig l’església estava cremada, l’església estava fumada, no quedava ni un sant als altars ni un sol dels dotze apòstols als pilars”... “La Comèdia” de Dante, “Purgatori”, “El professor d’Història”, “Els Evangelis” i “l’Odissea”, en un record del seu naixement, el de Mira a la manera de Canetti; i de les seues pròpies obres.\nUna cadència general en el record del temps perdut, que, sovint, té un aire a Proust i ens explica com, després de la mort del seu pare, fou presa fàcil per als frares escolapis que l’atraparen: “els quatre anys i mig de la meua vida va ser la d’un novici adolescent en un vell convent desolat, un jove monjo en un antic monestir cistercenc, i la d’un estudiant cosmopolita a la Universitat Gregoriana de Roma. Qui sap si els podré explicar llargament algun dia. Només diré que van ser anys profitosos i plens, que no he lamentat mai haver viscut. Laus Deo”. Així és el final d’un llibre memorístic, que, al meu parer, és el millor que ha fet Mira fins ara i que condensa trossos de vida, de les seues quimeres i de les seues novel·les anteriors, dels seus propòsits; un recorregut de la memòria fèrtil, que parla i es belluga mentre esta viva la vida i ens mostra les fragilitats, els desvaliments, les petjades, els equilibris impossibles, les ferides, els traumes, els senyals del cos i de l’ànima i també les morts; llurs solidesa escripturística en narrar els laberints d’allò viscut i literaturitzat.\nPerquè de manera amena i meditabunda s’expressen els anys d’una època de postguerra, se n’anem a la prehistòria dels primers humans que xafaren les terres de l’Horta de València, el pas dels diferents pobles i guerres fins avui i inclús en els cucs, sargantanes, papallones i dracs, imagina un món deshabitat on aquests animalets de Déu siguen les úniques criatures sense éssers humans... perquè remembra que el seus avi es va menjar una poma amb cuc i tot d’un mos redó. Són històries, cabòries i relats d’una autobiografia corprenedora que ens sacseja, emociona i interessa perquè també és, en bona part, la nostra, la de les generacions anteriors i posteriors; des de la postguerra fins als que nasqueren a la dècada dels cinquanta i dels seixanta i, potser dels setanta, si volen saber què hi ha darrere de les seues vides, quin és el passat i el delicat subsòl que xafen. Perquè en els relats i en les vivències que retrata Mira ens sentim descrits, implicats i ens afecten de ple. Com un recorregut individual i col·lectiu que ens concerneix, en enfilar, en equilibri inestable, diversos fils en trames de colors vitals. Un Joan F. Mira, que, sens dubte, com confessa, pel que fa als seus trets físics, sembla un germà bessó de Woody Allen, amb la pell més blanca, rosa i fina inclús o un jueu ortodox de Manhattan i a la portada hi ha un adolescent amb ulleres a sobre d’un pal en un equilibri increïble de funàmbul del circ de la vida, en una precària inestabilitat que mira el món apujat sobre una crossa de fusta de pirata per observar les coses per sobre dels que caminen a ras de terra. I canta les excel·lències del seu poble valencià, des de sa casa, per entendre perquè aquella Via Augusta i l’Horta que l’envoltava ha esdevingut simple carretera ‘de’ Madrid, en un possessiu colonialista, de saqueig, guerres, ruïna i espoliació.\nEscriba el número 975176


Mobilitats – Serra i Abella\nL’EASD Serra i Abella és un dels campus d’ESDAPC. Pels estudiants d’Estudis Superiors de Disseny Gràfic (ESDAPC), tota la informació es troba a www.esdap.cat.\nActualment, no rebem alumnes erasmus incoming per Cicles Formatius.\nA alumnes outgoing\nALUMNES DE CICLES FORMATIUS DE GRAU SUPERIOR\nActualment, l’EASD Serra i Abella ofereix mobilitats Erasmus de Pràctiques pels alumnes de Cicles Superiors.\nAlumnes matriculats a segon curs de Cicles Formatius de Grau Superior que tinguin tot el primer curs aprovat (60 ECTS).\nTenir nacionalitat d’un Estat membre de la Unió Europea (o permís de residència).\nLa beca Erasmus+ de pràctiques cobreix 2 mesos. La mobilitat es durà a terme entre setembre i desembre de 2022.\nLes pràctiques es poden realitzar en un país del programa Erasmus+ o en un país associat. Les ajudes econòmiques varien segons el país on es faci la mobilitat.\nCom es demana una mobilitat Erasmus+?\nLa gestió sempre es fa des de la Coordinació de Mobilitat Internacional de l’EASD Serra i Abella.\nDurant el mes d’octubre de cada curs acadèmic surt publicada una convocatòria al web l’escola.\nEls alumnes que volen participar en el programa Erasmus+ han de fer la sol·licitud a la Coordinació de Mobilitat. A partir d’aquestes sol·licituds i en funció de les places disponibles es farà una selecció dels alumnes participants. Els alumnes seleccionats, juntament amb la coordinació d’Erasmus, iniciaran els tràmits per dur a terme la mobilitat.\nL’alumne seleccionat adquireix un ferm compromís en la seva participació en el programa ERASMUS.\nFormulari de sol.licitud d’alumnes\nALUMNES D’ESTUDIS SUPERIORS\nL’alumnat d’ESDAPC té la possibilitat de fer una estada d’estudis durant un semestre en una de les escoles partner, preferiblement durant el 3r curs o el 1r semestre de 4rt.\nLa convocatòria s’obre habitualment durant el mes d’octubre. Cal fer la sol·licitud el curs anterior a la mobilitat.\nLa gestió sempre es farà des de la Coordinació de Mobilitat Internacional d’ ESDAPCC. Tota la informació és a www.esdap.cat.\nLa coordinació de Mobilitat de l’EASD Serra i Abella us assessorà en qualsevol fase del procés.\nPer tal de crear una xarxa internacional d’intercanvi d’experiències, l’escola està oberta a acollir el personal de les escoles amb qui tenim conveni, ja sigui per mobilitats de docència (STA) o de formació (STT).\nL’EASD Serra i Abella és un dels campus d’ESDAPC.\nPel professorat que fa mobilitat per ESDAPC, la informació i gestió es fa a través de www.ESDAP.cat.\nEl programa de mobilitat del professorat vol promoure un intercanvi entre professors en l’àmbit de la Comunicació, l’Art i el Disseny per conèixer noves metodologies docents i crear una xarxa internacional de professionals. L’escola envia i acull personal docent de les escoles amb qui té conveni.\nHi pot participar tot el personal de l’escola. Les mobilitats tenen una durada de 2 a 5 dies (més 2 dies de viatge).\nHi ha dos tipus de mobilitats:\nMobilitat de formació (STA). Visita, job shadowing, assistència a tallers a la institució partner que es visita.\nMobilitat de docència (STT). S’imparteix alguna classe o workshop a la institució partner que es visita.\nDurant el mes de setembre de cada curs acadèmic surt publicada una convocatòria, on s’especifiquen les bases i el número de mobilitats disponibles.\nEls professors que volen participar en el programa Erasmus+ han de fer la sol·licitud a la Coordinació de Mobilitat. A partir d’aquestes sol·licituds i en funció de les places disponibles es farà una selecció dels professors participants. Els professors seleccionats, juntament amb la coordinació d’Erasmus, iniciaran els tràmits per dur a terme la mobilitat.\nFormulari de sol.licitud de professorat


ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS | Toni Comín | Opinió | La República\nESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS + ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS E-mail\nESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS ESPANYA I EUROPA: MISSATGES CREUATS E-mail\nDiumenge passat, l’ascens de Vox. Dimarts, les conclusions de l’advocat general del TJUE. Missatges creuats que diuen el mateix: Espanya té un problema greu\nLes eleccions generals de diumenge passat envien a la Unió Europea una sèrie de missatges que faria bé d’escoltar. El primer i més evident: l’ascens fulgurant de Vox és la millor prova que l’herència del franquisme encara no ha estat superada. Durant aquests dos anys, no ens hem cansat de repetir que els mals d’Espanya són la conseqüència d’una transició dramàticament imperfecta, que no ha permès consolidar aquest país de la UE com un estat de dret veritablement consolidat. El problema és cultural i, per tant, molt profund: és una qüestió de falta de cultura democràtica.\nEl biaix ideològic de la judicatura, la criminalització de determinats drets civils, derivar a l’esfera penal allò que mai hauria d’haver sortit de l’esfera constitucional i tants altres indicadors que podríem afegir a aquesta llista són expressions d’una cultura autoritària que té les seves arrels en una dictadura de quatre dècades amb la qual una part de la societat espanyola no ha acabat de trencar mai. I Vox és la millor i més transparent expressió d’aquesta cultura. Després d’aquestes darreres eleccions, quan expliquem que la transició espanyola va ser una transició fake, quan expliquem que si es pacten les regles del nou règim en igualtat de condicions entre els franquistes i els demòcrates el resultat només pot ser un règim mig franquista mig demòcrata, serà més complicat reaccionar amb escepticisme.\nL’ascens de Vox no és, com diuen alguns analistes, la fi de l’excepció espanyola i l’homogeneïtzació del mapa polític espanyol amb el de la resta d’Europa, on l’extrema dreta fa temps que amenaça de convertir-se en un actor central. O no és només això. L’ascens de Vox és sobretot l’expressió d’un país on una part no menor dels seus ciutadans, quan finalment un PSOE maldestre i acovardit decideix treure el cos del dictador del seu mausoleu amb massa anys de retard i intenta convertir aquest acte de justícia històrica en el seu espot electoral, reacciona amb indignació, se sent ofesa en allò més íntim i, com a resposta, vota el partit que reivindica amb menys complexos la dictadura.\nEl segon missatge no per repetit deixa de ser important: Catalunya és un país on el 60% dels electors acaben de votar partits que creuen que la solució normal i la més desitjable del conflicte amb Espanya hauria de ser un referèndum d’independència acordat entre les institucions catalanes i l’Estat –tal com va passar entre Escòcia i el Regne Unit–. Quan la propaganda espanyola insisteix que a Catalunya els partits explícitament independentistes mai han assolit el 50% dels vots –cosa d’altra banda inexacta, perquè es podria considerar que aquesta barrera ja es va superar en les darreres eleccions europees– amaga de manera tramposa que en totes les eleccions a Catalunya des de l’any 2010, invariablement, hi ha hagut una majoria –independentista o no– favorable a l’autodeterminació.\nTercer missatge derivat de les eleccions: l’independentisme no deixa d’avançar posicions. Per primera vegada en unes eleccions espanyoles, el bloc independentista supera en vots i en escons el bloc unionista contrari a l’autodeterminació. En el marc d’un comportament electoral que a Catalunya ha estat històricament intensament dual, com sap qualsevol estudiant de ciència política, i que en part encara ho segueix sent, aquest sorpasso és d’una transcendència considerable.\nTanmateix, aquest darrer missatge electoral només pren tota la seva significació si se subordina al missatge més potent de tots els que està donant l’independentisme català aquests dies, i que no s’està expressant des de les urnes, sinó des del carrer. O, per ser més precisos, des de les autopistes. Un missatge que diu així: a Catalunya, i per tant a Espanya, ja no tornarà la normalitat fins que s’assumeixi una resposta política i democràtica –no penal, repressiva i autoritària– a les demandes de la majoria de la societat catalana. El Tsunami ha vingut per quedar-se. Fins que es respecti el nostre dret a l’autodeterminació. Perquè si alguna cosa tenen incorporat en el seu ADN la lluita no violenta i la desobediència civil és la necessitat de perseverar i no aturar-se fins que el conflicte que expressen entri en vies reals de solució. Només cal mirar els altres grans moviments de desobediència civil no violenta que va conèixer el segle XX per entendre com la persistència va ser, en tots els casos, un eix estratègic cabdal.\nMentre Espanya i Catalunya envien aquests missatges a Europa, ja sigui des de les urnes o des del carrer, aquesta mateixa setmana també s’han enviat missatges en el sentit contrari, d’Europa cap a Espanya, des dels tribunals. En efecte, la posició de l’advocat general del Tribunal de Justícia de la UE en el cas de la qüestió prejudicial proposada per la defensa del vicepresident Junqueras és un toc d’atenció molt seriós per al sistema judicial i institucional espanyol. Per la seva claredat i contundència. Llegint el document és difícil, per no dir impossible, no arribar a aquesta conclusió: quan un estat inventa traves administratives per impedir que els candidats que els ciutadans han elegit puguin esdevenir els seus representants –en aquest cas, que puguem esdevenir europarlamentaris– el que està en risc és l’essència mateixa de la democràcia. Els europarlamentaris ho són des del moment en què es proclamen el resultats de les eleccions i no hi ha promesa de la Constitució –tràmit que, d’altra banda, és contradictori amb el dret europeu– que pugui impedir l’entrada en vigor del seu mandat. Són els electors i no la Junta Electoral els que decideixen qui ha estat elegit i qui no.\nDiumenge passat, l’ascens de Vox. Dimarts, el posicionament de l’advocat general del TJUE. Missatges creuats que, de fet, diuen si fa o no fa el mateix: que Espanya té un problema greu de falta de cultura democràtica.\nLa República 16-11-2019, Pàgina 8


Pinocho – Aficine\nFantàstica / 2020 / Italia / 125 minuts Per a tots els públics\nEn aquesta nova interpretació del conte clàssic que gaudeix d’una enorme popularitat a tot el món, Matteo Garrone torna a les veritables arrels de la història de Pinotxo. Amb aquesta innovadora pel·lícula d’acció real rodada en entorns italians de gran bellesa, Garrone crea un món enlluernador de fantasia i misteri, replet de moments brillants, divertits i commovedors. L’actor guanyador del Premi de l’Acadèmia® Roberto Benigni interpreta a Geppetto, un vell fuster que crea una marioneta de fusta. Però succeeix una cosa màgica: l’entremaliada marioneta comença a parlar, a caminar, a córrer i a menjar com qualsevol nen. Geppetto li posa el nom de Pinotxo i el cria com a un fill.\nPerò a Pinotxo li resulta difícil ser bo. Es deixa portar fàcilment pel mal camí i va de desgràcia en desgràcia. Uns bandits ho persegueixen, ho enganyen i ho segresten en un món de fantasia replet de criatures fantàstiques, des del ventre d’un peix gegant fins al País de les Joguines i el Camp dels Miracles. La seva fidel amiga, la fada, intenta fer-li veure que el seu somni, convertir-se en un nen de debò, no es farà realitat fins que Pinotxo no canviï la seva manera de ser.\nRoberto Benigni, Gigi Proietti, Rocco Papaleo, Massimo Ceccherini, Marine Vacht, Federico Ielapi


Acord per fer possible la tramitació al Parlament de la llei de Renda Garantida de Ciutadania - Diari de la Discapacitat\nIniciDestacadesAcord per fer possible la tramitació al Parlament de la llei de...\nMoment de la signatura de l’acord amb Dolors Bassa i els promotors de l’ILP // Foto: gencat\nLa consellera de Treball Afers Socials i Famílies, Dolors Bassa, i els promotors de la Iniciativa Legislativa Popular per a una Renda Garantida de Ciutadania han signat aquest matí l’acord que farà possible la tramitació d’una llei al Parlament de Catalunya per a garantir aquest nou dret.\nBassa ha assegurat que “aquest és un nou dret social que conquerim gràcies a un acord de país, el primer dret de l’etapa post crisi. És un canvi de paradigma que ataca a les desigualtats, fent que totes aquelles persones que són vulnerables puguin ser actives a la societat i vinculat a un acompanyament per a la inserció social i laboral, perquè el treball és la primera política social”. La consellera també ha afirmat que “hem conquerit aquest dret subjectiu amb responsabilitat i coherència. Avui és la generositat de tots i totes el que ha permès arribar a aquest acord”.\nL’acord preveu que quan s’aprovi la llei comenci l’aplicació de la Renda Garantida de Ciutadania el proper mes de setembre amb un 85% de la prestació i que la seva implementació total es faci durant els propers quatre anys fins l’abril de 2020, quan tots els beneficiaris ja cobraran el 100%.\nPodran obtenir la Renda Garantida de Ciutadania totes aquelles persones majors de 23 anys amb dos anys de residència a Catalunya i que hagin esgotat totes les prestacions i no tinguin un patrimoni superior a la primera residència. Tot i així, existeixen algunes compatibilitats amb ajuts socials, com són les prestacions derivades de la llei de dependència, entre d’altres.\nEn la signatura de l’acord hi ha estat presents representants de federacions i entitats del tercer sector, promotors de la ILP, patronals (Foment i PIMEC), sindicats (UCT i CCOO), i entitats municipalistes. (Federació de Municipis de Catalunya i Associació Catalana de Municipis).\nArticle anteriorCatalunya gran favorita al Campionat d’Espanya de CC.AA de rugbi en cadira de rodes\nArticle següentMés de 900 persones participen a l’èxit social i esportiu Territori Special Sant Just


Per a més informació consultar l' Agenda\nROMERIA DE SANT ANTONI DEL PORQUET (PEGO)\nLes festes de Pego comencen amb el Porrat de Sant Antoni Abat, patró dels animals, que se celebra el 17 de gener. Dissabte al migdia els carreters planten un pi al Pla de la Font. Quan arriba la vesprada, es bota foc al pi i, al voltant d'ell, els participants fan una popular barbacoa amb embotits tradicionals. El diumenge al matí es realitza una romeria cap a l'ermita dedicada al Sant, situada a uns dos quilòmetres aproximadament de casc antic. Allí es celebra una missa, es beneeixen els animals, i la tradició marca que cal pegar tres voltes a l'ermita per protegir-se del mal de panxa. També es munta un tradicional Porrat on poder gaudir de dolços típics, com pomes caramel·litzades, fruits secs o peladilles.\nFESTES DE SANT ANTONI (LA VALL D'ALCALÀ)\nSe celebren el cap de setmana més proper al 17 de gener.\nComença el dissabte anterior, quan els Festers de Sant Antoni duen a terme la plantà del pi.\nDissabte a la nit, dia de la Cremà, es crema el pi i hi ha música en directe.\nDiumenge a les 7:30 h és l'Aurora, on la gent canta la cançó de Sant Antoni al voltant de la vila fins a acabar a la Plaça Bisbe Vilaplana on els festers els esperen amb xocolata i bunyols. Posteriorment es fa una processó, missa i un esmorzar popular.\nEstà declarada Festa d'interès turístic local de la Comunitat Valenciana.\nBAIXADA DEL RIU BULLENT (PEGO)\nSe celebra el dissabte abans del Carnestoltes. Amb barques de fabricació artesanal on es pretén el màxim respecte pel medi ambient. S'incorpora al temps festiu l'any 1986.\nFesta i ball de disfresses per tot el poble.\nDissabte de matí tots els xiquets i xiquetes disfressats ixen al Pla de la Font per a celebrar el Carnestoltes amb música i jocs.\nEn els anys 1981 i 1982 l'Ateneu Llibertari de Pego va organitzar un taller de màscares de cartó amb motiu de Carnestoltes, rememorant el que se celebrava en el nostre poble abans de la guerra. Estes màscares anaven per tot el poble entrant a bars i a la discoteca i ningú podia pensar que s'estava iniciant el que seria la festa més participativa del poble i el Carnestoltes més popular de tota la Comunitat Valenciana.\nDIA DE LA CROSTA (PEGO)\nSe celebra el dimarts després de Carnestoltes, vespra de dimecres de Cendra. Amb aquest dinar es festeja l'arribada de la Quaresma, i per acomiadar-se de la carn. L'arròs al forn amb crosta ha passat a ser el nostre plat típic per excel·lència, on els ingredients principals són la carn, l'arròs i l'ou batut per damunt. És tradició que els amics i les famílies vagen a menjar-se la Costa a la platja o a la muntanya.\nSoterrament del Carnestoltes. Desfilada de dol i fogates amb les despulles del Carnestoltes, a continuació correfocs.\nEl nom de Pinyata es va agafar del ball de pinyata que se celebrava a Pego, abans de la guerra civil, el primer diumenge de quaresma. La primera Pinyata va eixir de quatre pubs i consistia en una concentració en la Plaça de l'Ajuntament a les 00:00 h, on les diferents comparses junt amb els seus acompanyants, vestits de rigorós dolc, porten el seu monument al·lusiu al Carnestoltes per a cremar-ho al compàs de la música i la percussió.\nAnys després (1992) s'incorporarien els Correfocs com a fi de festa i com una nova manera de festejar el foc, símbol d'esta nit màgica. Altres esdeveniments que s'han anat incorporant de manera espontània són: concursos de fotografia, concursos de disfresses i comparses, exposicions de vestits, programes en ràdio, etc.\nPego té una gran tradició fallera. Allà per l'any 1947 ja es van plantar en el carrer Sant Josep els primers ninots, i en 1951 van aparéixer les primeres falles en els carrers Sant Josep i Aragall. En 1952, en el carrer Sant Roc, van plantar la famosa falla la Vaca Lletera. En 1953 es van plantar falles en els carrers Aragall i carrer Sant Bertomeu.\nSi bé totes estes falles eren més que res ninots i trastos arreplegats entre la gent del barri que després amb gran manya vestien i donaven color per a oferir-li'l a Sant Josep en la seua nit. En 1954 naix la primera falla com a tal, en el barri de Sant Josep, és la falla La Font.\nLa tradició s'ha mantingut fins a l'actualitat, exceptuant algun any en què no es va plantar falla. Cal dir que en 1955 va nàixer la falla La Plaça, i en 1957 va aparéixer el monument de la falla Del Natzaré. Estes dos falles van acabar unint-se i creant l'actual falla La Plaça i Natzarè i, curiosament, d'esta es crearia una altra molts anys després, en 1997, que és la falla Del Convent.\nEl 30 de novembre de 2016 les falles són declarades Patrimoni Cultural Inmaterial de la Humanitat per la Unesco.\nSETMANA SANTA (PEGO)\nPego s’ha caracteritzat pel seu fervor religiós des de l’edat medieval.\nUna de les primeres confraries documentades fou la de la Sang, és a dir, la que avui coneixem com la de l’Ecce-Homo, i el seu origen podem datar-lo al voltant del 1579. Aquesta confraria venerava el Sant Sepulcre que es guardava en un altar de la capella de l’Hospital de Pobres de la Vila, on avui s’alça la Capella de l’Ecce-Homo.\nImportant fou també la imatge tallada del Crist de la Providència, atribuïda a l’artista Damià Forment (segle XVI). A partir d’aquest moment sorgiren altres confraries, les quals treien les seues imatges en processó pels carrers de la vila, tancada encara per muralles.\nA meitat del segle XX s’hi configura el panorama de les confraries que quasi ha perdurat fins avui. Començava la festa el Diumenge de Rams i acabava el Diumenge de Pasqua, dia en què se celebrava el famós “Encontre”. En l’actualitat la Setmana Santa a Pego es compon de deu passos o imatges, que per ordre acostumat en la jerarquia processional són els següents: la Creu dels Trastos, l’Oració de l’Hort, el Crist de la Columna, l’Ecce-Homo, el Jesús de Medinaceli, la Mare de Déu dels Dolors, el Jesús de Natzarè, la Verònica, el Crist de la Providència i la Pietat. Una altra imatge realment admirable i particular, és la del Sant Sepulcre, que substitueix a la de l’Ecce-Homo la nit del Divendres Sant. El Dimecres Sant continua celebrant-se la tradicional “Salpassa”, encara que desvirtuada pel temps, sense perdre el seu encant de presència dins de la festa religiosa.\nMOROS I CRISTIANS (PEGO)\nEls Moros i Cristians, la festa gran per excel·lència, se celebra l'últim cap de setmana de juny.\nEl dijous (aprox. 20.00 h) es realitza la Desfilada infantil de Moros i Cristians.\nEl divendres (aprox. 20.00 h) és l'Entradeta.\nEl dissabte i diumenge (aprox. 20.30 h) comença l'Entrada Mora i Cristiana.\nEl diumenge (aprox. 12.00 h) es realitza un passacarrer informal.\nDurant la setmana hi ha altres activitats lúdiques com concerts, atraccions infantils, etc.\nDimecres: festes patronals en honor al Santíssim Ecce-Homo. Estan vinculades en l'antiguitat amb les de la Preciosíssima Sang i es remunten al segle XVIII. El dia anterior s'exposa la imatge de l'Ecce-Homo al matí, i a la vesprada es realitza el trasllat processional de la imatge de la Capella de l'Ecce-Homo a la Parròquia de l'Assumpció. L'endemà a la vesprada es realitza la solemne processó amb la imatge del Santíssim Ecce-Homo des de la Parròquia de l'Assumpció a la Capella de l'Ecce-Homo.\nFESTES PATRONALS (LA VALL DE GALLINERA)\nEls 8 nuclis de població que comprenen La Vall de Gallinera celebren les seues festes patronals entre juliol i agost:\n- Benirrama: Últim cap de setmana de juliol.\n- Benissivà i Benitaia: Primer cap de setmana d'agost, en honor a Sant Roc.\n- Benialí: Segon cap de setmana d'agost, en honor a Sant Miquel i la Mare de Déu dels Desemparats.\n- Alpatró: Del 14 al 16 d'agost.\n- La Carroja: Tercer cap de setmana d'agost, en honor a Sant Francesc de Borja.\n- Benissili: Últim cap de setmana d'agost, en honor a Sant Pasqual Bailón.\nMOROS I CRISTIANS (L'ATZÚBIA I FORNA)\nEn L'Atzúbia se celebren entre l'últim cap de setmana d'agost i el primer de setembre les Festes Patronals i de Moros i Cristians en honor a la Mare de Déu dels Desemparats, al Crist del Miracle, la Verge del Rosari i Sant Francesc.\nEn Forna s'organitzen actes festius en honor a Sant Bernat durant la segona quinzena d'agost.\nAlguns dels esdeveniments són: desfilada de Moros i Cristians, concert de rock, activitats infantils, revetlles, cercaviles, dinars populars, actes religiosos.\nFESTA-FIRA DEL PERELLÓ (LA VALL D'EBO)\nLa Vall d'Ebo, un poblet d'estrets carrers, amb uns 250 habitants, organitza una fira per donar a conèixer aquesta fruita autòctona, molt apreciada a l'igual que desconeguda, i, al mateix temps, difondre el patrimoni agrícola i cultural del municipi.\nEl perelló és una varietat de poma amb forma de pera, pell de color entre groc i marró i textura farinosa.\nÉs una fruita de secà i d'altura, el seu cultiu es realitza a més de 700 metres doncs necessita fred.\nEs recull verd i es guarda tapada amb tela fins que agafa un color acanelado, el que vol dir que està per consumir. La pell és dura, es recomana consumir pelat, és més dolç que una poma i aguanta uns quatre mesos si es deixa en un lloc fresc i tapat. Es consumeix normalment en cru, en forma de melmelada o en pastís.\nActualment es cullen entre 120.000 i 150.000 quilos per temporada.\nDurant el cap de setmana s'organitzen tallers gastronòmics, mercat de productes locals, rutes guiades, música, activitats infantils i molt més.


About: Vallbona de les Monges\nVallbona de les Monges és un municipi de la comarca de l'Urgell, ubicat al peu de la serra del Tallat, a la vall del riu Maldanell, afluent del riu Corb. Inclou l'entitat municipal descentralitzada de Rocallaura i la població de Montblanquet. Al poble de Vallbona hi ha l'important monestir cistercenc femení de Santa Maria de Vallbona, fundat el s.XII per l'eremita Sant Ramon. És el monestir cistercenc femení més important de Catalunya i conjuntament amb el Monestir de Poblet i el Monestir de Santes Creus integren la Ruta del Cister.\nRamon Bergadà i Benet\nVallbona de les Monges és un municipi de la comarca de l'Urgell, ubicat al peu de la serra del Tallat, a la vall del riu Maldanell, afluent del riu Corb. Inclou l'entitat municipal descentralitzada de Rocallaura i la població de Montblanquet. Al poble de Vallbona hi ha l'important monestir cistercenc femení de Santa Maria de Vallbona, fundat el s.XII per l'eremita Sant Ramon. És el monestir cistercenc femení més important de Catalunya i conjuntament amb el Monestir de Poblet i el Monestir de Santes Creus integren la Ruta del Cister. (ca)\nVallboní, vallbonina (ca)\nVallbona de les Monges (ca)\nfreebase:Vallbona de les Monges


Romeva avança que hi haurà una comissió internacional per validar el referèndum | Diari de Tarragona\nRomeva avança que hi haurà una comissió internacional per validar el referèndum\n15 de Junio de 2017 - 12:36 hs\nPrimer plànol del conseller d'Exteriors, Raül Romeva, al ple del Parlament. Foto: Rafa Garrido\nEl conseller d'Exteriors i Transparència, Raül Romeva, ha avançat que el referèndum de l'1 d'octubre serà validat per una comissió internacional. En una entrevista a Catalunya Ràdio, el conseller no ha volgut donar detalls sobre aquesta comissió argumentant que es coneixeran quan es faci pública la llei que ha d'avalar el referèndum. De totes maneres, ha afirmat que el referèndum es farà "garantint allò que a escala internacional es considera raonable i coherent des d'un punt de vista de les normes democràtiques" i ha assegurat que el Govern està obert perquè "vingui tothom que vulgui". D'altra banda, ha admès que el registre de catalans a l'estranger que s'ha creat recentment facilitarà el vot d'aquest col·lectiu al referèndum. Segons el conseller, aquest registre voluntari és una via que té el Govern per poder garantir les peticions, les demandes i els drets dels catalans a l'exterior.\nUna comissió internacional farà el seguiment del referèndum i en validarà els resultats, segons ha explicat el conseller Romeva. Sense donar gaire detalls només ha dit que la comissió estarà integrada per experts en diferents àmbits "des de juristes fins a observadors del seguiment periodístic". "Ho volem fer amb acompanyament internacional", ha conclòs el conseller.\nUna comissió internacional integrada per experts en diferents àmbits farà un seguiment del referèndum\nEn referència al vot dels catalans a l'estranger, Romeva ha assegurat que el Govern té el compromís d'afrontar els problemes que hi ha hagut en els últims comicis amb la voluntat que es resolgui "el dret a vot que s'ha vist vulnerat". No ha especificat de quina manera es garantirà i s'ha limitat a dir que s'ha de trobar "una manera alternativa" a la de l'Estat.\nDe fet, ha admès que el nou registre voluntari de catalans a l'exterior és una via perquè el Govern es pugui dirigir a aquest col·lectiu i poder escoltar les seves peticions, demandes i drets. "Farem el possible perquè tothom pugui votar en les mateixes condicions que fins ara, hem de ser curosos en no posar en risc la validesa i el reconeixement de referèndum", ha afegit Romeva.\nDesprés que Domènech hagi apostat per fer eleccions perquè hi hagi una majoria d'esquerres a Catalunya, Romeva ha replicat que "és perillós mirar cap a una altra banda en el moment actual" i ha defensat que la via de la construcció d'una república és pertinent. "És una oportunitat històrica que hem d'aprofitar", ha conclòs per després diferenciar entre la posició dels líders polítics dels comuns i el que acabaran fent els ciutadans l'1 d'octubre seguint els seus propis criteris.


Athlètic Club – FC Barcelona Femení: Tres punts per començar, en un camp complicat (0-1)\nLes blaugranes inicien la Lliga amb un triomf amb un gol en pròpia porta d’Ainhoa tot i gaudir de grans ocasions per ampliar el marcador\n09 de set. 18\nEl Barça Femení ha començat la Lliga amb un triomf a Lezama contra l'Athlètic Club (0-1) enmig d’un bon ambient de futbol i en què les blaugranes han gaudit de moltes ocasions de gol. Al final, però, ha decidit una diana en pròpia porteria d’Ainhoa en un servei de córner blaugrana. El conjunt dirigit per Fran Sánchez ha jugat la darrera mitja hora de partit en inferioritat numèrica per l'expulsió de Melanie, però les culers no han parat de generar ocasions de perill.\nEl duel ha començat amb els dos conjunts buscant el gol amb ocasions perilloses. Primerament ha estat Erika Vázquez qui ho ha provat, però Melanie ha desviat la pilota. Les blaugranes han continuat buscant el gol i Toni Duggan ha estat la primera d'intentar-ho amb un gran xut creuat que la portera de l’Athlètic Club ha desviat. Natassa Andonova també ho ha intentat en un bon retall, però el xut ha sortit per damunt de la porteria.\nEn un servei de córner ha sorgit el primer gol blaugrana. La jugadora de l’Athlètic ha desviat la pilota a l’interior de la porteria en una acció que ha situat el marcador 0-1. Amb el gol, el Barça Femení ha aconseguit generar encara més perill ofensiu en un partit amb un ritme alt. Lieke Martens ha estat a punt de situar el 0-2 en una rematada de cap, però sense fortuna. Les blaugranes han aconseguit controlar el matx i les ocasions del conjunt basc han estat escasses. A més, Nekane s’ha hagut de retirar del terreny de joc per lesió. En la darrera jugada de la primera meitat Martens ha protagonitzat una gran jugada individual i la rematada de Mariona ha sortit fregant el pal.\nLa segona meitat ha estat marcada per la igualtat entre els dos conjunts. Tot i així, les blaugranes han buscat un segon gol. Toni Duggan ha tingut una clara ocasió però entre la defensa i la portera basca han evitat que la pilota acabés al fons de la porteria. Una segona part que no ha tingut clares ocasions i que ha mantingut el partit obert i amb opcions per als dos conjunts.\nLes blaugranes han hagut de jugar mitja hora amb inferioritat numèrica per l'expulsió de Melanie en veure la segona targeta groga. Tot i això, el conjunt dirigit per Fran Sánchez no ha perdut el ritme del partit i ha anat a buscar un marcador més ampli, sense fortuna. Al final, les blaugranes han sumat per la mínima els primers tres punts de la temporada en la jornada inaugural. El pròxim duel del Barça Femení serà dimecres al Namys Stadium Ximkent (Kazakhstan) contra el BIIK Kazygurt, corresponent al duel d’anada dels setzens de final de la Lliga de Campions.


Roda de Berà pren noves mesures davant l’avanç del coronavirus | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nRoda de Berà pren noves mesures davant l’avanç del coronavirus\nLa vigència d’aquestes mesures, adoptades per decret d’Alcaldia, s’allargarà des d’avui i fins el 27 de març, revisable segons la situació de cada moment i les recomanacions que facin les autoritats sanitàries.\nAquest migdia l’Ajuntament de Roda de Berà ha pres noves mesures d’urgència per tal de lluitar contra l’evolució del virus SARS-Cov-2 al municipi, donant resposta a les mesures de distanciament social i a les recomanacions trameses per la Generalitat de Catalunya. Les noves mesures entren en vigor avui mateix i tenen una vigència mínima de 15 dies, fins el 27 de març, tot i que es revisaran d’acord amb la situació epidemiològica de cada moment.\nDe moment, se suspenen totes les activitats col·lectives, públiques i privades, programades al camp de futbol municipal, al pavelló municipal, a la zona esportiva Eixample Les Piscines, a la sala polivalent del Punt d’Informació Juvenil, a la sala polivalent del Casino Municipal. També se suspèn el mercat dels dijous, el qual avui s’ha celebrat amb un terç dels paradistes, però en no poder garantir el compliment de la restricció de l’aforament d’una tercera part, s’ha pres la decisió de suspendre’l.\nPer altra banda, a través del decret d’Alcaldia emès, se suspenen totes les activitats formatives o de reforç organitzades per l’Ajuntament o que es realitzin en espais municipals com l’Escola d’Adults Mediterrani, el Punt d’Informació Juvenil, l’Hotel d’Entitats i el Casal Cultural Les Monges; així com totes les activitats públiques culturals, d’oci o d’entreteniment organitzades per la Biblioteca Municipal Joan Martorell i Coca, la Roca Foradada i el Centre Obert. El decret també suspèn qualsevol activitat pública organitzada per l’Ajuntament de participació inferior a 1.000 persones en la qual no es pugui garantir el compliment de la restricció d’un terç de l’aforament.\nPel que fa a la resta d’activitats i esdeveniments, es limita la participació de persones a un terç de l’aforament màxim autoritzat, com per exemple, 20 persones a la Biblioteca Municipal, que oferirà exclusivament el servei de préstec i devolucions, i anul·la el servei de wifi i ordinadors, així com la sala de treball i lectura. Altres serveis també es veuran afectats en aquest sentit, i a partir d’avui l’aforament màxim permès del Museu de la Ràdio serà de 75 persones; 20 persones a la sala polivalent de l’Hotel d’Entitats; o 32 persones a l’àrea de lleure dels Llimoners.\nFinalment, la Llar d’Infants Municipal Els Petitons també romandrà tancada, donant seguiment a la mesura pressa per la Generalitat de Catalunya de tancament de tots els centres educatius durant els propers 15 dies.\n25/08/2020 Pere Virgili: ‘La situació dels pous ens obligarà a avançar la nostra petició de connectar-nos a l’aigua de l’Ebre’


Viure a la província de València | Solvia Magazine\nOctubre 2017 @ca #45\nViure a la província de València\nUn bon clima tot l’any, un entorn immillorable i un ampli patrimoni cultural i històric fan que decantar-se per aquesta província a l’hora d’establir residència sigui una opció recomanable. Les tradicions i festes populars com per exemple les Falles i les receptes amb l’arròs com a protagonista complementen la identitat d’aquesta província que ofereix una gran qualitat de vida als seus habitants.\nLlegat històric i arquitectura avantguardista\nLa ciutat de València amb un casc antic d’origen medieval convida al vianant a passejar pels seus carrers laberíntics i gaudir d’edificis com les portes medievals, la catedral o la ‘Llotja’, un edifici emblemàtic construït en el segle XV i declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Però València també és exemple d’arquitectura moderna. La Ciutat de les Arts i les Ciències, un complex cultural i d’entreteniment a la vora del riu Turia, alberga, entre d’altres, una òpera que representa una fita arquitectònica en reunir 37.000 metres quadrats de formes nàutiques, espectaculars plataformes voladisses a diferents altures i passejos amb vegetació.\nEl pes de la història es palpa, a més, en molts altres municipis de la província de València. Per exemple, a Sagunt on encara es conserven les restes del teatre romà construït al segle I d. de C. També a la vila medieval de Bocairent o a Xàtiva el castell de la qual va donar aixopluc a cèlebres personatges.\nPlatges urbanes i parcs naturals\nValència compta amb diverses platges semi urbanes com Las Arenas, Malvarrosa i El Cabanyal. Però a pocs quilòmetres de la ciutat es poden trobar platges més salvatges conservades en el seu estat natural amb dunes i una densa vegetació, com per exemple El Salero o La Devesa envoltada d’un ric ecosistema en el qual s’entremescla tot tipus de vegetació com pins, palmeres, llentiscle i lligabosc. A deu quilòmetres al sud de la ciutat de València, el Parc Natural de l’Albufera acostuma a ser una visita obligada durant el cap de setmana. La zona és coneguda per la seva gran varietat de flora i fauna i està adaptada per fer passejos amb barca. A més, disposa de petits senders i camins cicloturístics entre paisatges vinculats al cultiu tradicional de l’arròs, amb sèquies, llacunes i fileres de pollancres.\nUna de les festes més concorregudes i conegudes internacionalment és Les Falles que se celebra al març coincidint amb el dia de Sant Josep i omple els municipis de gegantescs Ninots que acaben convertits en grans fogueres. A tot això, se li sumen els castells de focs artificials, les ofrenes florals i la música de les bandes. Encara que no es coneix amb exactitud l’origen d’aquesta tradició, la festa és molt popular i un símbol d’identitat valenciana.\nTria la província de València\nPromoció de xalets en una estupenda ubicació amb vistes al Parc Natural de la Serra Calderona. Envoltats de naturalesa, compten amb quatre habitacions i tres banys distribuïts en dues plantes. El residencial disposa de barbacoa, piscina i zona de jocs infantils.\nPisos de 1 i 3 dormitoris equipats amb cuina moblada i armaris de paret, a més de garatge i traster.\nHabitatges de 2, 3 i 4 dormitoris situats a 15 minuts del Puerto de Sagunto i a només 30 km de València. Pisos, baixos i dúplexs amb àmplies terrasses i garatges equipats amb cuina moblada i armaris de paret.\nPaella i esgarraet\nLa gastronomia de la província de València està representada per la paella, un plat conegut internacionalment i que es cuina amb arròs, garrofó, mongetes verdes, pollastre i conill. Tot i així, els productes de l’horta i el peix del Mediterrani complementen receptes tan delicioses com els gaspatxos, els guisats a l’olla o els suquets de peix. El petit poble del Palmar és un dels referents culinaris de la província en albergar molts restaurants en els quals se serveixen delicioses paelles i també l’esgarraet, una típica amanida feta amb bacallà.\nVols conèixer més promocions a la província de València?


Mare Terra - Fundació Mediterrània - La capa d'ozó torna als nivells de 1980\nLa capa d'ozó torna als nivells de 1980\nEncara que la majoria de notícies que tenen a veure amb les emissions i el seu efecte sobre el canvi climàtic presenten escenaris alarmants, almenys la capa d'ozó, un dels emblemes del dany de la mà de l'home sobre el medi ambient, dóna mostres d'una possible recuperació. En ple dia internacional de la Preservació de la Capa d'Ozó, els científics consideren que la seva destrucció està disminuint i estimen que aquest escut natural de la Terra podria recuperar-se a mitjan segle si se segueixen aplicant les restriccions als productes que la destrueixen.\nAixí ho determina un estudi elaborat per 300 prestigiosos científics que han participat en una avaluació sobre l'esgotament de la capa d'ozó. Es tracta de la primera avaluació exhaustiva realitzada en els últims quatre anys i ha estat avalada per l'Organització Meteorològica Mundial (OMM) i pel Programa de Nacions Unides per al Medi Ambient (PNUMA).\nLa principal conclusió de l'informe és que gràcies a les mesures adoptades en aplicació del Protocol de Montreal relatiu a les substàncies que esgoten la capa d'ozó, aquesta està tornant als nivells de referència de 1980. La capa d'ozó estratosfèric és un fràgil escut gasós que protegeix la Terra de la nociva radiació ultraviolada procedent del sol.\nEl Protocol de Montreal és un tractat internacional que va entrar en vigor el 1989 i que va ser dissenyat per protegir la capa d'ozó mitjançant la reducció de la producció i el consum de nombroses substàncies que són responsables de la seva minva.\nLes substàncies més nocives són els gasos CFC (clorofluorocarbonis) i els halons, en el seu moment usats en productes com refrigeradors, atomitzadors, escumes d'aïllament i equips d'extinció d'incendis.