Un tractor llaurant un camp de cereal segat a Sant Martí de Tous (ACN/Anna Ferràs)\nEls agricultors s'han afanyat a donar un cop de mà per crear tallafocs als seus camps per frenar l'avançada de les flames\nRedacció 25/07/2021 - 12.11 Actualitzat 25/07/2021 - 14.08\nL'incendi de Santa Coloma de Queralt crema zona forestal i agrícola. A la frontera entre les comarques de la Conca de Barberà i l'Anoia, el foc avança descontrolat i els bombers estan aplicant totes les seves tècniques per aturar-lo. Una és crear tallafocs als camps que hi ha a la trajectòria de les flames.\nPer poder-ho fer, han de llaurar tot el sembrat. I han demanat l'ajuda dels pagesos de la zona, que han reaccionat ben de pressa per contenir les flames.\nAgricultors de Santa Coloma de Queralt, Sant Martí de Tous, Bellprat i tots els nuclis i masies de la zona s'han afanyat a mobilitzar els tractors per llaurar els camps.\nEls pagesos s'afanyen a llaurar els camps per tal de fer un tallafocs. #IFSantaColomadeQueralt pic.twitter.com/V9mPFdrd5R\n meteollac (@meteollac) July 24, 2021\n8) Perquè al final, els pagesos i ramaders, sempre hi són. Quan el país els necessita, mai fallen.\nPotser que ens comencem a preguntar si no hem de fer el mateix a la inversa. Així segurament també salvarem el país. pic.twitter.com/sdR4wTtvho\n 🎗Josep M Cruset (@jmcruset) July 25, 2021\n🙌🏼🙌🏼Els pagesos serán sempre nostres! 🙌🏼🙌🏼#IFSantaColomaQueralt https://t.co/sE7rw9LoDr pic.twitter.com/xt0QoPZBMR\n 🎗El Juli Esglesies 🏳🌈 🚲 (@juli_esglesies) July 25, 2021\nEls pagesos remouen la terra i barregen així la vegetació que queda amb el sól, dificultant el pas de les flames, com ha explicat Joan Vidal, coordinador comarcal d'Unió de Pagesos de la comarca de l'Anoia. Estan coordinats amb els Bombers i els equips de l'ADF (Agrupació de Defensa Forestal).\nA Sant Martí de Tous estan intensificant aquesta feina per generar un tallafoc a la zona de L'Aubreda que ajudaria a aturar l'avanç de l'incendi si el foc es desplaça cap al nord, com preocupa als equips d'extinció.\nL'incendi va començar en una zona agrícola i els primer minuts va avançar ràpidament pels camps\nA banda de la feina dels pagesos, Interior demana a la població "minimitzar" l'activitat al medi natural per no comprometre els efectius de Bombers.\nL'inspector en cap dels Bombers, David Borrell, ha remarcat que el cos està en situació de molt d'estrès en aquests moments.\nUna jutge argentina processa Martín Villa per crims del franquisme


Les mesures de Platja d'Aro davant el COVID-19 - Grupo Nordeste Protocolo\nLes mesures de Platja d’Aro davant el COVID-19\nL’ajuntament de Platja d’Aro (Girona) també s’uneix a les mesures especials per a combatre la propagació del coronavirus. Per això, ha anunciat que establirà una divisió de les platges i cales per sectors i contractarà a 35 informadors perquè controlin que els banyistes mantinguin les distàncies de seguretat.\nMaurici Jiménez, l’alcalde, ha ressaltat que no utilitzaran elements complementaris a la platja per delimitar les zones, sinó que aprofitaran les passarel·les ja instal·lades.\nEntre les mesures proposades pel Govern de Jiménez, hi haurà una distància a respectar de 9 metres, tan si es va a la platja sol o en grup de la resta de banyistes i s’ha decidit establir zones específiques per edat, reservant trams per a persones de la tercera edat.\nPer a poder dur un control estricte de l’aforament, s’establirà un nombre màxim de persones per zona, i es distribuiran les tovalloles de forma que es compleixin les mesures de seguretat; això sí, aquest nombre canviarà en funció d’elements com xiringuitos o espais de lloguer de gandules, que es tindran en compte per fer un estudi previ.\nEntre altres canvis que es produiran, quedarà prohibit el pas dels vehicles a les zones cèntriques a partir del migdia, tota l’àrea de restauració passarà a ser exclusivament per a vianants i s’establiran 2 pàrquings provisionals addicionals. Amb aquesta proposta, l’ajuntament vol ajudar als comerciants de la zona a tornar a obrir de forma segura.


Megáfono Guayabero: Adhesió a l'ocupació de les naus de Can Ricart\nVivim moments incerts i tristos a Barcelona. Els pallasos son detinguts i els espais de creació derribats. Avui han dessallotjat Can Ricart, dient que la okupació causa alarma social. Devant de l'alarmant (aquesta si) desaparició d'espais de creació, pensem que cal pronunciar-se.\nL'Associació Nau 21, formada per persones i projectes del panorama creatiu de Barcelona (alguns ubicats a Can Ricart fins no fa gaire), sorgida del moviment ciutadà que ha evitat la desaparició d'aquest espai i que treballa per a la seva recuperació plena com espai de producció i cultura per a la ciutat, manifesta:\nQue, sense perdre de vista ni un moment el valor patrimonial arquitectònic del llegat industrial que conté el complex fabril, sempre hem entès que aquest lloc és, alhora, una gran oportunitat per a demostrar una altra forma de (re)fer ciutat.\nDonada la situació general:\n- Desaparició massiva d'espais creatius independents a Barcelona\n- La dificultat alarmant d'accés a un habitatge digne, en contrast amb la desmesurada especulació immobiliària i l'aparició quotidiana d'escàndols urbanístics.\n- L'escassa o nul·la participació ciutadana en els processos de transformació urbanística.\n- L'evident fracàs social del pla 22@\nCreiem que ha arribat l'hora de pronunciar-se a favor d'altre model de ciutat: Una ciutat de i per als ciutadans i ciutadanes.\n- Donem suport l'ús dels espais de Can Ricart pels membres de La Makabra, o d’altres col·lectius, amb la finalitat de ressuscitar el lloc construint un espai de cultura obert a la ciutat.\n- Rebutgem enèrgicament el desallotjament cautelar, i exigim a les autoritats que dediquin els seus esforços a establir un veritable diàleg que promogui un nou pla d'usos del recinte en el qual participem de forma decisiva els veïns i veïnes, entitats vinculades al recinte i, òbviament, La Makabra.\nSi estas d'acord envia un mail amb el teu nom, professió y DNI a:\nPublicado por guayabero en 8:32 p. m.\nmanifestació estatal el 23 de desembre pel dret a l'habitatge i contra l'especulació:


paradís del Turisme Rural\nTroba la teva casa rural a La Garrotxa\ncapacitat 2 persones3 persones4 persones5 persones6 persones7 persones8 persones9 persones10 persones11 persones12 persones13 persones14 persones15 persones16 persones17 persones18 persones19 persones20 persones21 persones22 persones23 persones24 persones íntegre ó habitacions íntegre habitacions\nAssociació de Turisme Rural Garrotxa\nL'Associació de turisme rural la Garrotxa ofereix més de 90 cases rurals a Girona, a la comarca de la Garrotxa.\nCases rurals de lloguer íntegre i cases rurals de lloguer per habitacions, entre las que ben segur trobareu la casa rural que s’adapta a les vostres necessitats.\nLa Garrotxa és una comarca de Girona peculiar, paradís del turisme rural. Sorprèn per la seva gran diversitat de paisatges. És terra de transició entre la muntanya i la plana.\nTot plegat fa que la Garrotxa sigui el lloc ideal per la pràctica del turisme rural, natura exuberant, la petja de la història a pobles medievals com Besalú o Santa Pau, fires i festes populars, gastronomia i els millors equipaments.\nSempre és una bona ocasió per gaudir de les cases rurals de l’Associació de turisme rural de la Garrotxa.\non vols fer turisme rural?\nallotjament per habitacions\nde 2 a 30 places\n45 € allotjament i esmorzar\nde 12 a 15 places\n720 € cap de setmana\n190 € cap de setmana\nde 2 a 5 places\n220 € cap de setmana\nVàlida des de 01-01-2022 fins a 31-12-2022\nBlog de turisme rural La Garrotxa\nAl nostre blog trobareu tota mena de suggeriments per que la vostra escapada de turisme rural a La Garrotxa sigui un èxit.\nDes de propostes d’activitats a la Garrotxa a calendaris de festes populars, esdeveniments esportius i tota mena d’informació que pot ser-vos d’utilitat.\nAvantatges per als nostres hostes


Boat in Trogir (17 metres) 7 Trogir Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Trogir, no busqui més enllà de Boat in Trogir (17 metres) 7. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Boat in Trogir (17 metres) 7, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, nevera, plat de dutxa, sala d'estar per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Boat in Trogir (17 metres) 7 és una selecció idònia per a la vostra estada a Trogir.


La Crida presenta més de 100 propostes estratègiques imprescindibles per sortir de la crisi | Crida per Sabadell\nHome | La Crida presenta més de 100 propostes estratègiques imprescindibles per sortir de la crisi\nLa Crida presenta més de 100 propostes estratègiques imprescindibles per sortir de la crisi\n27 de maig de 2020 General0 comments\nLa Crida per Sabadell considera que el document de govern no aporta cap visió estratègica sobre com sortir de la crisi\nDesprés de revisar el pla de xoc presentat pel govern, considerem que no es tracta d’un document per sortir de la crisi, sinó amb prou feines per navegar per ella. El document és una suma de propostes elaborades tècnicament, unides sense molt de sentit i sense connexió entre elles. Mostra un gran esforç tècnic però amb molt poca visió política.\nEl document presentat pel Govern no mostra la valentia necessària per aconseguir posar l’accent en els veritables problemes que ja arrossega la ciutat. Sabadell és la capital de la segona comarca amb més ertos presentats del País, una ciutat amb més de 2.800 famílies assistides pel rebost solidari, amb més de 90 persones grans mortes a les residències, i 349 persones mortes al Taulí a dia d’avui pel Covid19. Una ciutat on l’activitat comercial s’ha vist afectada, sobretot els petits comerços i activitats que encara han de veure si podran sobreviure, i on la impossibilitat de pagament de l’habitatge ja provocava que hi hagués diversos desnonaments diaris abans de la crisi sanitària. I d’altra banda la ciutat on abans de la crisi hi havia un dels índexs de contaminació pel trànsit més elevat a Catalunya, on 2 de cada 3 persones vivien amb nivells de soroll per sobre dels saludables, i sembla que ningú vol evitar que tornem a viure en aquella “no normalitat” en la que a més és inviable moure’ns en bicicleta amb seguretat.\nLa majoria d’accions previstes pel govern municipal són continuistes o simplement intensifiquen allò que ja estava previst. En algun dels àmbits això ja suposa un pas positiu de cara a aconseguir objectius que ja haurien d’haver estat a l’agenda política però que o bé estaven aturats o es desenvolupaven a un ritme molt baix. Així, sense una aportació econòmica molt més elevada i sense actuacions realment transformadores, no sortirem de la crisi.\nPer això des de la Crida per Sabadell hem presentat el document “Triem la vida” amb reflexions i accions per fer front a l’impacte de la crisi en 17 eixos estratègics clau/prioritaris. En cadascun d’ells es diferencia entre les accions d’urgència i les accions estratègiques que han de servir de guia per pal·liar la crisi a llarg termini. Perquè donar resposta a l’emergència és necessari, però definir com revertir els efectes de la crisi, és imprescindible.\nAquests són els eixos estratègics prioritaris del document que presentem des de la Crida:\nGarantir la cobertura de les necessitats bàsiques per a la vida, fugint de l’assistencialisme.\nProtegir les persones més afectades per la crisi sociosanitària: gent gran, persones discapacitades i col·lectius vulnerabilitzats.\nGarantir la salut, la protecció i els circuits d’atenció sociosanitaris basats en models de gestió comunitària.\nAmpliar les actuacions i mesures per garantir l’habitatge.\nDotar de recursos l’educació en totes les etapes i moments de la vida de qualitat.\nReforçar els espais de cures i de lluita contra les desigualtats de gènere.\nDinamitzar el teixit cultural artístic i popular a partir de la proximitat a tot el territori.\nProjectar i realitzar actuacions urbanes per avançar cap a una ciutat més verda i més viva.\nAdaptar l’espai públic per fomentar la mobilitat sostenible, segura i saludable.\nGarantir uns Serveis públics de qualitat i de gestió directa.\nPromocionar el comerç i els productes de proximitat.\nReactivar l’economia social i solidària, cap a un model productiu respectuós amb els drets laborals.\nFacilitar eines i connectivitat per trencar amb la bretxa digital i impulsar l’administració electrònica municipal.\nDonar suport a l’activitat esportiva com a eina de cohesió i socialització arrelada al territori.\nConsolidar de les xarxes de suport comunitàries com a base per a la participació.\nGarantir els drets fonamentals, de llibertat de reunió i manifestació, fent compatibles les mesures de protecció de la salut i els límits en la preservació de l’ordre públic.\nAdaptar i activar l’administració local post-covid permanent per analitzar les dades, avaluar i adaptar les mesures.\nCom a accions d’urgència principals del centenar proposades, destaquen dotacions per a casals d’estiu suficients per garantir que es poden donar les ràtios establertes, una diagnosi ràpida en termes de gènere i d’infància sobre les situacions sobrevingudes de la Covid19, reubicar la programació cultural suspesa en els espais municipals o actuacions de ràpida execució en l’espai públic, més espais per a vianants i bicicletes garantint també així un espai segur i accessible pel petit comerç en els eixos principals.\nCom a accions estratègiques per revertir la crisi sobrevinguda per la Covid19 destaquen establir des d’habitatge de manera urgent un protocol amb jutjats per tal d’aturar durant un any tots els desnonaments, siguin de lloguer, hipoteca o ocupacions, per tal de tenir uns marges d’actuació amb la materialització del pla local d’habitatge. En àmbits com el de comerç destaquen les propostes de reimpuls de mercats i fires i el foment del comerç de proximitat facilitant el consum de productes de proximitat i pel que fa a la programació artística, es demana concretar-la de manera estable a la ciutat i planificar-la amb suport i finançament municipal per tal d’arribar a tots els públics, i així reforçar el sector. En termes d’espai públic, es proposen diferents actuacions urgents vinculades al retorn a l’escola i als instituts com les de definir i implantar una xarxa de camins escolars a tots els centres educatius i en termes d’ocupació es demana adreçar els plans cap a serveis a la comunitat, especialment en el camp sociosanitari i d’intervenció comunitària\nAquest document pretén encabir l’ampli espectre de línies de treball que un ajuntament com el de Sabadell ha de garantir. “Per tal de pensar en aquest conjunt de propostes hem fet l’exercici d’escoltar a qui viu en carn pròpia les diverses problemàtiques sorgides arran d’aquesta crisi sociosanitària. Considerem que és imprescindible posar el focus en les necessitats del conjunt de la població. Cal que la ciutadania, com a principal afectada, tingui veu pròpia i pugui definir el camí a seguir.” Afirma la portaveu de la Crida Nani Valero.\nUn procés sense debat\nLa reunió mantinguda avui entre el govern i els grups municipals no ha estat més que una reunió de posada en comú i per comunicar el nombre de reunions i aportacions que han anat rebent. Ha sigut una reunió merament informativa de com està funcionant el procés de devolució i re-elaboració del document final, que haurà de passar pel Ple a finals de juliol.\nPer ara, el debat polític és inexistent, ja que el govern busca debats bilaterals poc enriquidors que tendeixen a generar replicar dinàmiques antigues d“intercanvis de favors”. La manca de debat debilita el desenvolupament de les propostes i fa més difícil una mirada àmplia i estratègica de la situació actual.\nDes de la Crida tornem a convidar al govern a fer un procés obert, on tinguin en compte a totes les entitats implicades i que acabi generant realment un pla de xoc que miri a la ciutat de la manera més transversal possible.


Sitgesinfoguia – L’Skate Park obre portes amb una festa\nL’Skate Park obre portes amb una festa\nLes instal·lacions renovades de l’Skate Park es van inaugurar divendres, en un acte que va comptar amb una exhibició a càrrec de monitors del Sitges Surf Club. L’actuació de millora s’ha dut a terme en els darrers mesos, amb un pressupost de 46.000 euros.\nL’alcalde Miquel Forns, el regidor d’Ensenyament, Joventut i Esports, Eduard Terrado, i la regidora de Promoció Econòmica, Turisme i Platges, Aurora Carbonell van assistir aquest passat divendres a la inauguració de les instal·lacions del Skate Park, que ha estat objecte d’uns treballs de millora i condicionament. Monitors del Sitges Surf Club es van encarregar d’amenitzar l’acte, amb una exhibició.\nL’alcalde Miquel Forns va comentar que “aquesta obra l’hem fet pensant en tots vosaltres, els usuaris de l’skate, perquè la pugueu gaudir amb l’esport que més us agrada”\nEl regidor d’Esports, Eduard Terrado ha reconegut que “les vostres aportacions i les que varem aportar des del departament, han donat el fruit d’aquesta remodelació. Sé que hi ha coses per millorar i ens hi posarem. L’important és que hem arribat fins avui”. I, finalment, ha convidat als usuaris de l’skate “que participeu en el debat sobre el pla d’equipaments esportius, si voleu proposar-hi millores”.\nL’actuació s’ha dut a terme en els darrers mesos, amb un pressupost de 46.000 euros. Els treballs han consistit en la reparació d’esquerdes i forats del paviment de la zona de rodament, donat que la pista presentava algunes deficiències. També s’ha col·locat una barana de vuit metres com a mesura protectora; s’ha instal·lat una pèrgola, dos bancs i dues papereres a la zona de descans, i s’ha col·locat un rètol informatiu amb els usos de l’espai. També s’ha fet la reparació del tub de vora, la barra de lliscar i la millora de l’enllumenat i s’ha finalitzat amb el repintat de tota la instal·lació.\nL’Skate Park, que al llarg de l’any utilitzen desenes de joves, ha estat objecte de diferents remodelacions des de que es va estrenar, com les que es van fer el 2014 i el 2016, quan es van guanyar 15 metres quadrats de superfície.


Des de l'antiguitat hem utilitzat les plantes com a font d'alimentació. D'elles obtenim fruits, fulles, arrels i tiges que ens proporcionen una font ingent de nutrients. No obstant, fruit de l'adaptació al medi o com resultat dels seus processos metabòlics, els vegetals han anat desenvolupant uns components que resulten tòxics. Des de temps prehistòrics l'home ha hagut d'anar experimentant en el seu propi cos les propietats de les plantes. A vegades s'ha cobrat la recompensa al descobrir la comestibilitat d'una espècie; altres vegades ha hagut de pagar amb la seva pròpia vida la seva falta d'experiència. Conèixer quines plantes eren comestibles i quines plantes eren verinoses va ser en temps prehistòrics una necessitat bàsica per a l'espècie humana.\nA més d'una qüestió de supervivència, l'home sempre ha sentit una gran atracció cap a les plantes verinoses o tòxiques, no sols pel que representen de prohibit sinó perquè, del seu coneixement, podria extraure aquells principis per a usar-los en benefici propi. Així, d'algunes va obtenir potents verins que va utilitzar per a eliminar als seus enemics. Així, per exemple, fabrica fletxes utilitzant la fusta del teix (Taxus baccata) amb les que produïa ferides mortals en els seus contrincants. Amb la cicuta (Conium maculatum) s'elaborava una tisana mortal, molt utilitzada pels clàssics, tal com ens relata Sòcrates que va experimentar en les seves pròpies carns els símptomes de l'enverinament tal com el mateix va deixar escrit. Més cap als nostres dies s'han seguit utilitzant aquestes drogues vegetals amb una finalitat perversa, tan sols recordar que amb el suc de les llavors del ricí (Ricinus communis), ric en ricinina, una de les drogues més potents del regne vegetal, s'impregnava l'extrem esmolat d'un paraigua per a propinar ferides mortals als enemics polítics.\nDe la mateixa manera s'han vingut utilitzant verins vegetals per a eliminar espècies animals que podrien convertir-se en plagues perilloses. L'estricnina, alcaloide que s'obté d'espècies del gènere Strychnos i especialment de la nou vòmica (Strychnos nux-vomica), s'utilitza en la composició de molts raticides i forma part del esquer letal que s'està utilitzant d'una manera maligna i desafortunada per a eliminar algunes espècies que competeixen amb les peces cinegètiques dels caçadors. Moltes són les guineus que han mort a l'ingerir aquests fragments enverinats, però molts també els gossos dels propis caçadors i molts els danys que haurà produït aquest mal costum en les vísceres animals a l'ingerir carn animal que, d'una manera o una altra, ha entrat en contacte amb el verí a través de les cadenes tròfiques.\nUn verí no ha de matar per a ser considerat com a tal. Hi ha certes drogues que alteren l'estat de la consciència. L'home les ha vingut utilitzant habitualment, bé a la recerca d'un món diferent del real, o per a buscar sensacions plaents noves. Aquestes mateixes substàncies per la seva naturalesa addictiva creen unes dependències que obliguen a ingerir quantitats cada vegada majors, la qual cosa repercuteix en l'estat de salut del consumidor, motiu principal, entre altres menys mèdics, han sigut considerades com a verins. Dins d'aquest grup de drogues tindríem algunes tan conegudes com l'opi que s'extrau del cascall (Papaver Somniferum) o l'heroïna, extreta per síntesi a partir de la morfina, un derivat de l'opi.\nAltres vegades les drogues s'han utilitzat per a crear una unió entre l'usuari i la màgia o divinitat, una manera de trencar amb la realitat i establir una unió amb una altra realitat més mística. A l'Edat Mitjana la ingestió de belladona (Atropa belladona) proporcionava el "viatge" cap a un món misteriós d'esperits o bruixes. En ple segle XXI la mescalina del peiot (Lophophora williamsii) permet als devots d'Església Americana Nativa, trencar amb la matèria i la racionalitat per a elevar la consciència a un estat d'unió amb la divinitat. Des d'un altre punt de vista, també es contempla com una manera d'aconseguir la curació de les malalties, com la medicina que pot reunir l'home amb l'esperit maligne que va produir la malaltia. La confluència d'aquestes dos idees - religió i medicina màgica - ha portat a la ràpida expansió d'aquest culte, que compta amb més de 400.000 membres.\nLa immersió de l'individu en aquest món d'al·lucinacions, somnis i fantasies no ha sigut sempre un acte voluntari. A vegades s'han utilitzat els poders al·lucinògens de certes substàncies per a forçosament manipular, dominar o extraure els pensaments d'altres persones. L'escopolamina, un alcaloide obtingut d'una planta de la família de les solanàcies, el jusquiam (hyoscyamus níger) pot canviar la conducta d'algú sense el seu consentiment, o portar-lo a un món de fantasies i vols màgics. Per això esta droga formava part del món màgic medieval, però també ha format part del món de la criminalitat i la tortura política.\nLes plantes verinoses no sols han interessat i interessen com a productores de components mortals, màgics, narcòtics, i misteriosos. Aquestos mateixos elements, utilitzats prudent i sàviament, es converteixen en drogues amb propietats medicinals. Tant en la mas tradicional guia fitoterapèutica com en la més il·lustrada i controlada farmacopea apareixen multitud de remeis que tenen com a base en moltes dels seves formules l'ús de les plantes, la majoria d'elles, utilitzades en dosis adequades posseeixen propietats curatives, però en quantitats més grans es converteixen en potents verins.\nEl recent interès renovat per l'ús i cultiu de plantes medicinals obliga a tenir un cura especial en l'ús de les plantes. Conèixer fins que punt algunes d'elles poden resultar perilloses o mortals és la intenció de l'apartat següent.\nEls alcaloides són compostos que contenen nitrogen de gust amarg. Existeixen aproximadament uns 5000. No són exclusius dels vegetals i s'han trobat també dins del regne animal. Alguns d'ells els podem trobar en la pell de certs animals, com la bufonina, que segreguen els gripaus o la batracotoxina de les granotes del gènere Phyllobates, un dels verins més potents del món, especialment el de l'espècie Phyllobates terribilis capaç de matar a 10 homes amb 1 mil·ligram d'aquesta droga. Curiosament aquest alcaloide també apareix en les plomes dels ocells del gènere Pitohui de Nova Guinea. Es tracta d'una substància que produeix una paralització en el membre que el toca. Altres alcaloides són elaborats per petis animals com a centcames, formigues, marietes, etc.\nLa majoria dels alcaloides, no obstant, pertanyen al regne vegetal, de tal manera que un 10 % del total de les espècies vegetals contenen algun d'aquests compostos. Apareixen a vegades en tota la planta, com, per exemple, el teix (Taxus bacata) un arbre l'única part del qual comestible és l'aril extremadament apreciat pels pardals. La resta és verinós. En general els alcaloides solen abundar en les següents parts dels vegetals:\n- Les fulles: Són moltes les plantes que presenten estos compostos en major proporció en els fulles, com el tabac (Nicotiana tabacum) o el te (Camellia sinensis)\n- Les llavors: Algunes plantes contenen alcaloides en les llavors, com l'estricnina de la nou vòmica (Strychnos nux-vomica) o la cafeïna que apareix en el cafè (Coffea arabica)\n- Les arrels: A vegades els alcaloides es troben en major proporció en les arrels, com la pitolacina que apareix en el raïm de moro o arbre de tinta (Phytolacca americana), l'arrel verinosa de la tora blava (Aconitum napellus) o la atropina que apareix principalment en l'arrel de la belladona (Atropa Belladona)\n- Els fruits: Exemples de plantes amb alcaloides en els fruits els trobem en la cicuta (Conium maculatum), o en les baies de la belladona (Atropa Belladona)\nS'ha discutit molt sobre la funció que els alcaloides exerceixen en el món vegetal sense que s'hagi arribat a donar cap raó concloent. Entre les moltes interpretacions tindríem les següents:\n- Valor defensiu: S'han considerat aquests compostos com una manera que tenen els vegetals de protegir-se enfront de l'agressió dels animals, la qual cosa sembla només cert en part perquè en molts casos aquests productes tenen poc d'efecte envers dels atacants. És curiós, per exemple, el cas de l'escarabat del Colorado (Leptinotarsa decemlineata) les larves del qual poden alimentar-se de fulles de solanàcies com el tomàquet, la patata o fins i tot la belladona sense que els seus perillosos alcaloides arriben a afectar-li.\n- Valor hormonal: La seva funció seria equivalent a la que realitzen les hormones e equiparables a l'hormona animal adrenalina. La veritat és que sol coincidir els nivells més alts dels mateixos amb els moments de metabolisme més intens.\n- Valor alelopàtic: Segons aquesta interpretació, les plantes utilitzarien els alcaloides per a influir positiva o negativament sobre altres espècies pròximes, bé per a comunicar-se amb espècies semblants o inhibir el creixement d'altres que podrien resultar competitives, com la cocaïna, la cafeïna o l'estricnina que impedeix el creixement d'altres espècies al seu voltant.\nAlguns alcaloides centren el seu radi d'acció en alguna part concreta del cos, encara que molts d'ells poden actuar en distints fronts a la mateixa vegada. Entre les parts més afectades tindríem les següents:\n· Sistema nerviós: Alguns exerceixen una funció estimulant del sistema nerviosos central (SNC) com la cafeïna (cafè i especialment en el te), la teobromina (cacau) o l'estricnina (nou vòmica) que, en dosis molt petites també resulta convulsiu. Altres, com l'escopolamina del jusquiam exerceixen una funció tranquil·litzant, es per això que s'utilitzen en medicina com a sedants. La morfina, un derivat de l'opi que s'extrau del làtex de la càpsula del cascall (Papaver somniferum) constitueix el principal somnífer. Hi ha també alguns, com l'aconitina (tora blava) que, encara que inicialment siguin estimulants, posteriorment són paralitzants.\n. Músculs: Poden afectar a tota la musculatura, produint espasmes violents i molt dolorosos, com l'estricnina, que causa grans convulsions que condueixen a la mort per asfíxia o esgotament. També poden actuar sobre certs músculs concrets, provocant la seva dilatació, tal com ocorre amb l'escopolamina (jusquiam) responsable de la midriasis o dilatació de la pupil·la. L'efecte contrari el provoquen altres com l'eserina que conté la fava del Calabar (Physostigma venenosum) que s'utilitza en oftalmologia per a contraure les pupil·les dels ulls, o la digitalina de les digitals o didaleres (Digitals sp) que actua sobre el múscul cardíac.\n· Sistema digestiu: Alguns són molt tòxics per a l'aparell digestiu, produint irritacions violentes de totes les mucoses gàstriques amb manifestacions tan típiques com a diarrees, vòmits, etc. Entre aquests verins un dels més efectius són les llavors del ricí (Ricinus communis) que contenen l'alcaloide ricinina, les propietats del qual s'han utilitzat com purgant, encara que resulta extremadament perillós, atès que un parell de llavors ben mastegades poden resultar mortals per a un nen . Igualment agressiu per a l'estómac constitueix la colquicina del còlquic (Colchicum autumnale). Cal mencionar aquells que ataquen el fetge causant lesions hepàtiques, (cirrosi, hepatitis, càncer, etc.), com la cinoglisina de l'herba berruguera (Heliotropium europaeum)\n· Sistema circulatori: El seu efecte es realitza sobre els vasos sanguinis com la reserpina de la Rauwolfia vomitoria que baixa la pressió sanguínia, per la qual cosa s'utilitza per a tractar la hipertensió. Alcaloides que exerceixen un efecte contrari serien, per exemple, l'esparteïna de la godua (Cytisis scoparius) les propietats hipertensives de la qual s'han aprofitar per a incrementar el metabolisme i propiciar l'eliminació de líquids en persones afectades per obesitat.\n· Aparell respiratori: Dins d'aquest apartat tenim alcaloides que tenen la propietat de dilatar els bronquis possibilitant un augment de la respiració. Així, l'escoparina continguda en les flors de la godua (Cytisis scoparius) ha estat utilitzada per a combatre malalties respiratòries. Igualment l'efedrina, un alcaloide amb propietats semblants a l'adrenalina produït per espècies distintes de del gènereEphedra, s'ha utilitzat com descongestionant en el tractament d'afeccions bronquials i asma, a més de posseir propietats estimulants. La FDA (Direcció d'aliments i drogues a USA) ha prohibit el seu ús recentment. Molts alcaloides que actuen sobre l'aparell respiratori, quan superen les dosis permeses, produeixen parada respiratòria.\nAl·lucinògens: que produeixen al·lucinacions o alteracions en el pensament, sentiment o percepció en forma d'il·lusions distorsionades de la realitat o de percepció de realitats inexistents. Dins d'aquest apartat tindríem drogues com la mezcalina que forma part del peiot (Lophophora williamsii), la cannabina del cannabis (Cannabis sativa) o la harmalina de la Peganum harmala), la ergotoxina del sègol banyut (Claviceps purpurea), la Muscarina del fong Reig bord (Amanina muscarina).\nNarcòtics: alcaloides que provoquen narcosi, és a dir que indueixen a un estat de somnolència. S'utilitzen mèdicament com a analgèsics, encara que creen dependència la qual cosa fa que estiguin regulats legalment. Dins d'aquesta categoria tindríem fonamentalment els opiacis, com l'opi que s'extrau del làtex del cascall (Papaver somniferum). A partir d'ell es produeix la morfina, el principal analgèsic. La codeïna i la heroïna s'obtenen a partir d'aquesta última.\nEstimulants: Produeixen un estat d'eufòria i benestar. Entre aquests tindríem alcaloides tan coneguts com la cocaïna que s'extrau de les fulles de la coca (Erythroxylon coca), molt utilitzat per les poblacions andines com a euforitzant, per a combatre el mal d'alçada i permetre un rendiment superior en el treball, a part de moltes altres propietats medicinals que li atribueixen els seus usuaris. Un altre alcaloide dins d'aquest grup és la nicotina, que s'obté del tabac (Nicotiana tabacum) i de la majoria dels membres de la família de les solanàcies, un estimulant que també crea dependència, a més d'un verí mortal en dosis molt baixes. Finalment, mencionarem la cafeïna, alcaloide present en plantes com el cafè (Coffea arabica L.), el te (Camellia sinensis (L.) KUNTZE), el mate (Ilex paraguensis), el cacau (Theobroma cacao L.); el taronger (Citrus sinensis (L.) OSBECK), el llimoner (Citrus limon (L.) BURMAN f.). Excita el sistema nerviós, augmenta el ritme cardíac i afavoreix l'eliminació de l'orina. Un ús prolongat i abundant produeix sobreexcitació, impedeix la son i irrita la mucosa gàstrica. No resulta molt addictiu.\nEls glucòsids són derivats de sucres que s'hidrolitzen fàcilment quan entren en contacte amb una damunt. Entre estos mencionaríem els següents:\nGlucòsids cianogenètics: Són aquells que a l'hidrolitzar-se produeixen àcid cianhídric. Aquest producte en el cos resulta extremadament verinós ja que impedeix la respiració cel·lular . Si s'ingereix en petites quantitats, queda transformat en sofre per l'acció del enzim rodanasa. Pres en quantitats moderades comporta vòmits, dificultat respiratòria, debilitat en els membres, visió borrosa. Quan s'ingereix en quantitats majors produeix convulsions, perduda de consciència i parada cardorespiratoria. Una manera de diagnosticar la seva presència en el cos és comprovant la respiració que presenta una significativa olor d'ametlla o el color blavós dels llavis i mucoses de l'organisme. Entre els principals glucòsids cianogenètics tindríem:\n- L'amigdalina que es troba en l'interior de les llavors de moltes de les espècies de la família de les rosàcies, com l'ametller (Prunus dulcis), la prunera (Prunus domestica), el cirerer (Prunus avium), el presseguer (Prunus persica), la perera (Pyrus communis), la pomera (Malus domestica), l'aranyoner (Prunus spinosa), etc.\n- La sambunigrina que apareix en l'escorça i els fruits tendres del saüc (Sambucus nigra) i de l'èbol (Sambucus ebulus)\n- La vicianina de les llavors de la veça (Vicia sativa)\n- La trifoliína del trèvol comú (Trifolium pratense) o la linamarina del trèvol blanc (Trifolium repens)\n- La hidrangerina de la hortènsia (Hydrangea macrophylla)\nGlucòsids cardíacs: actuen sobre el múscul cardíac, regulant el seu ritme i augmentant la potència del cor, per la qual cosa s'utilitzen per a tractar insuficiències cardíaques o problemes d'arítmia. Utilitzats en dosis no adequades resulten molt perillosos perquè acceleren massa el ritme cardíac produint taquicàrdies, a més d'altres efectes negatius en l'aparell digestiu, sistema nerviós i musculatura. Quan superen certs nivells produeixen la mort per aturada cardíaca.\n- Els glucòsids de les digitals, com la digitoxina, gitaloxigenina i digitoxigenina de la digital (Digitalis purpuria) o la digitoxigenina, digoxigenina i gitoxigenina de la digital negre (Digitalis obscura)\n- L'oleandrina del baladre (Nerium oleander)\n- La corolinina de la coronil·la (Coronilla varia)\n- L'heleborina del marxívol (Helleborus foetidus)\n- L'asclepiadina de l'Asclepia curavissaca)\n- Evonimina del sanguinyol (Euvonymus europaeus)\nEls tanins són compostos polifenòlics molt astringents i de gust amarg. Es divideixen en hidrolitzables i condensats. Industrialment s'han utilitzat les seves propietats per a assaonar pells, a l'eliminar l'aigua de les fibres musculars. Els egipcis ja utilitzaven els fruits de l'acàcia per a esta finalitat. És ben conegut el castany (Castanea sativa) per produir un taní hidrolitzable que s'utilitza en la indústria de la pell. En medicina popular els tanins s'empren per a combatre la diarrea, les hemorroides, per a curar les ferides externes, com bactericides i com a antídots d'altres verins. Aquests compostos han sigut desenrotllats per les plantes com una manera de defendre's de les agressions externes dels depredadors, és per això que presenten gustos molt amargs i astringents.\nQuan s'ingereixen en quantitats superiors a 100 mg diaris produeixen problemes de salut que es manifesten en l'aparell digestiu (diarrees, mal de panxa, presència d'orina en la sang, mal de cap, falta de gana, etc.)\nEls oxalats (oxalat càlcic i magnèsic) resulten de combinar l'oxalat sòdic vegetal amb el calci i magnesi de l'organisme. Resulten tòxics per als ronyons, al formar cristalls d'àcid oxàlic que no es dissolen i poden precipitar-se en moltes parts del cos, inclòs en el cervell . Poden produir lesions en els ronyons, en les artèries, en l'estómac, etc.\nQuan es mengen en quantitat elevada produeixen ràpidament un estat de malestar caracteritzat per l'acció corrosiva d'aquest àcid sobre les mucoses (Les propietats d'aquest àcid són utilitzades per la indústria química com a blanquejador i per a remoure l'òxid dels metalls) Irritació de la boca, gola, estómac, set, vòmits, diarrees, problemes respiratoris, convulsions i, si la quantitat ingerida és prou elevada, parada cardiorespiratoria.\nHi ha algunes plantes, com el ruibarbre (Rheum officinale), amb un 40% d'oxalats entre els seus components. Entre les plantes que posseeixen aquest component es troben les agrelles (Oxalis sp), el nom de les quals científic en llatí significa "àcid" pel seu sabor peculiar. Són comestibles, encara que, pel seu contingut en oxalats, s'han de menjar amb prudència per a evitar els efectes perniciosos mencionats anteriorment. Altres plantes amb continguts elevats en aquests principis són la verdolaga (Portulaca oleracea), l'amarant (Amaranthus retroflexus), o els blets (Chenopodium sp) etc.\nSón compostos que exerceixen una funció fototóxica. Externament produeixen lesions en la pell quan estos compostos reaccionen amb la llum solar. Aquests tipus de reaccions es manifesta en forma de dermatitis, lesions cutànies, taques solars, etc. Quan s'ingereixen produeixen lesions internes en el fetge.\nEntre les plantes que contenen estos elements, podem mencionar plantes tan conegudes i utilitzades com la figuera (Ficus carica), l'hipèric (Hipericum perforatum), el fonoll (Foeniculum vulgare), l'api (Apium graveolens), la milenrama (Achillea millefolium) o el julivert (Petroselinum crispum)\nSón components que han d'utilitzar-se exclusivament en dosi adequada i en ús extern, donat que presenten una gran concentració de principis actius, que, si se supera la quantitat permesa, resulten extremadament verinosos.\nPoden afectar externament a la pell produint dermatitis, al sistema nerviós central, al fetge i són extremadament perillosos quan s'utilitzen en dones embarassades perquè poden produir avortaments.\nEntre tots podríem mencionar els pertanyents a moltes plantes aromàtiques mediterrànies, com la sàlvia (Sàlvia officinalis), el romaní (Rosmarinus officinalis), la menta (Mentha sp), l'orenga (Origanum sp)\nLes saponines són glicòsids vegetals caracteritzats per produir bromera en l'aigua quan es barregen i es remouen, la qual cosa els hi ha favorit la seva condició de sabons naturals i ha fet que algunes plantes com la sabonera (Saponaria officinalis) han estat utilitzades com a tal des de fa molt de temps.\nDisminueixen la capacitat d'absorció dels aliments en el tub digestiu, per la qual cosa s'han utilitzat en règims d'aprimament i per a eliminar les mucositats bronquials.\nQuan s'ingereixen en quantitats superiors a les permeses, resulten tòxiques produint danys en les mucoses digestives que es manifesten en vòmits, mal de panxa, hemorràgies, mareig, úlceres, etc. Una vegada han passat a la sang, poden produir danys en els ronyons i fetge i afectar al sistema nerviós amb la possibilitat de produir una parada cardiorespiratoria.\nEntre les plantes riques en saponines tenim: l'heura (Hedera helix), el galzeran (Ruscus aculeatus), l'espàrrec (Asparagus officinalis), l'aritjol (Smilax aspera), l'aganat (Anagallis arvensis), l'alfals (Medicago sativa), etc.


Xavier Tomàs: Com dirigir l'estratègia de comunicació d'una campanya electoral (III)\nFa uns dies, en aquesta mateixa sèrie d'articles, desmentia amb un impactant exemple, la creença de que no és una bona tècnica repetir una mateixa idea, i més encara, una frase, en un discurs. Una tècnica de direcció de comunicació en una campanya electoral tant menyspreada com útil. En aquest article parlarem d'un darrer fals mite de la comunicació política en una campanya electoral: la no utilització de la publicitat negativa / inversa. I és que a les nostres latituds, existeix la creença de que la publicitat negativa serà mal vista per part de l'elector, que la rebutjarà, no serà efectiva, o més encara, no servirà per fixar a la seva ment, el nostre missatge de campanya. A continuació veurem, amb un exercici molt pràctic, com de fet, és tot el contrari.\nSi bé és cert que la publicitat negativa no sempre funciona (n'he parlat aquí i aquí, en aquest blog), té un efecte polaritzador i fixador del missatge a la ment de l'electorat molt més fort del que pugui semblar. I si es fa bé l'anunci, no hi ha pràcticament efecte rebuig.\nImagini's lector que veu el següent espot: una successió de diferents persones, en primer pla, que diuen davant de càmera allò en que creuen, i que alhora són també els valors del nostre partit polític. Un exemple podria ser el següent espot:\nClàssic oi? Hom pensarà que es tracta d'un més de tants espots polítics, amb una capacitat de sorpresa baixa, i en menor retenció encara a la ment de l'espectador.\nVeiem ara el següent espot:\nFixi's que la idea és ben senzilla. Un conjunt de ciutadans que, un a un, diuen allò en que creuen i que, alhora, són idees totalment oposades a les de l'espectador i, és clar, a la del partit polític en qüestió. Impactant oi? Quin dels dos anuncis recordarà millor l'espectador? Quin dels dos li haurà causat millor impressió i haurà sigut més determinant a l'hora d'animar-lo (mobilitzar-lo) a votar? No hi ha dubte que el segon cas.\nAquest és un senzill però pràctic exercici que ens ha servit per demostrar com la publicitat política negativa té un factor sorpresa (1), impacte (2), retenció del missatge (3) i mobilitzador (4), gairebé sempre més accentuat que no pas la publicitat política en positiu.


Fundació Archives - Fundació Hospital de Sitges\nEl Centre de dia\nCELLER DE L´HOSPITAL\nLa Fundació de l’Hospital assessora laboralment persones en risc d’exclusió\nLa Fundació de l'Hospital Sant Joan Baptista de Sitges i el programa Incorpora de la Caixa renoven el seu compromís per sumar esforços a favor de la inserció laboral de persones en risc d'exclusió social. L'any 2021 es van atendre, gràcies al projecte, 148 persones, de les quals 46 van trobar feina, majoritàriament, dins el sociosanitari i l'hostaleria. L'objectiu per al 2022 és ampliar el nombre d'actuacions una tercera part, i arribar a les 200. Gràcies a aquest conveni, la Fundació pretén facilitar l'accés a les vacants a aquelles persones que solen tenir més problemes per aconseguir una feina, com ara [...]\nLa Fundació de l’Hospital assessora laboralment persones en risc d’exclusióJorge2022-03-15T10:29:02+00:00\nLa Fundació incorpora quinze persones amb necessitat d’acompanyament\nLa Fundació de l’Hospital Sant Joan Baptista, en col·laboració amb el Programa de Treball i Formació del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC), ha incorporat quinze persones noves, amb necessitat d'acompanyament per entrar al mercat laboral. La Fundació reforça el seu compromís amb la societat i les persones que tenen necessitat d'acompanyament per aconseguir una nova feina i han entrat a treballar cinc aturats de llarga durada, cinc persones transsexuals i cinc dones, sent l’entitat catalana que ha incrementat més la seva plantilla, gràcies a aquest programa. El SOC subvenciona els contractes de treball, de dotze mesos a jornada completa, les accions [...]\nLa Fundació incorpora quinze persones amb necessitat d’acompanyamentJorge2022-03-15T10:45:54+00:00\nL’Hospital de Sitges, amb els seus 700 anys d’història, presenta com a objectius principals, l’atenció geriàtrica per tal de millorar la qualitat de vida de la gent gran, la conservació i gestió del patrimoni llegat i el conreu i elaboració de la tradicional Malvasia de Sitges.\nNoticies Celler i CIM\nSilvia Arellano assumeix la direcció de la residència\nTornem a viure un Carnaval com cal\nCarrer Cardenal Vidal i Barraquer, 2\nTeléfono: +34 93 894 00 03\nCreated by IDDIUM\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per a finalitats analítiques i per mostrar publicitat personalitzada en base a un perfil elaborat a partir dels seus hàbits de navegació (per exemple, pàgines visitades). Podeu obtenir més informació a la nostra Política de Cookies. Així mateix, podeu acceptar totes les cookies pròpies i de tercers que utilitzem prement el botó “Acceptar” o configurar-les o rebutjar el seu ús prement el botó “Configurar”.\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers amb finalitats analítiques i per mostrar-te publicitat personalitzada basada en un perfil basat en els teus hàbits de navegació (per exemple, pàgines visitades). Pots obtenir més informació a la nostra Política de Cookies. També podeu acceptar totes les cookies pròpies i de tercers que utilitzem fent clic al botó "Acceptar" o configurar-les o rebutjar-ne l'ús fent clic al botó "Configurar".\naquelles que li permeten recordar informació perquè pugui accedir al Lloc amb determinades característiques que poden diferenciar la seva experiència de la d'altres usuaris.\naquelles que permeten al responsable d'ells supervisar i analitzar el comportament dels usuaris, inclosa la quantificació dels impactes dels anuncis.\naquells que permeten la navegació pel Lloc, inclosos els utilitzats per gestionar el Lloc i habilitar les seves funcions i serveis.\naquelles que emmagatzemen informació sobre el comportament dels usuaris obtinguda a través de l'observació contínua dels seus hàbits de navegació, la qual cosa permet desenvolupar un perfil específic per mostrar publicitat en funció del mateix.


Aldaia presenta ‘Caminem Junts. El somriure d’un gran poble’ – RiberaTV\nAldaia presenta ‘Caminem Junts. El somriure d’un gran poble’\nPer Ribera Televisió el 30 juny, 2020 No Comment\n“La idea és agrair a tots els professionals i veïns d’Aldaia la responsabilitat, transmetre l’orgull de comptar amb ells i recordar que encara hem de mantindre eixa prudència contra la COVID-19”\nAldaia presenta el vídeo ‘Caminem Junts. El somriure d’un gran poble’ com un projecte humil però pensat per a agrair a tota la ciutadania l’esforç realitzat durant un estat d’Alarma sense precedents. “Aldaia ha estat un exemple de civisme, donant mostres d’empatia i solidaritat en la immensa majoria dels casos”, segons paraules de l’Alcalde de la localitat, Guillermo Luján.\nAixí, amb este vídeo, s’intenta posar en valor el treball de tantes persones que no han parat durant esta quarantena per tal de garantir el benestar de tots nosaltres, posant fins i tot en risc la seua pròpia salut, en ocasions.\nLa tercera pota d’este projecte es proposa animar a seguir mantenint la responsabilitat, “Una forma d’actuar que ens ha situat com un dels municipis amb una incidència més lleu del virus. Ara, sense perdre de vista que el perill seguix ahí, volem aportar la visió positiva de tornar a gaudir amb mesura dels nostres carrers i veïnat.\nA més, amb ‘El somriure d’un gran poble’ Aldaia mostra amb orgull a la resta del territori el gran poble que som i tenim. Uns bonics racons que si cuidem podran seguir creixent de la manera més sostenible.\nEl vídeo s’estrena a totes les xarxes socials municipals quant es complix una setmana de l’anomenada ‘nova normalitat’ i una vegada passat l’estat d’Alarma.\nAmb l’estrena destaquem que “Aldaia és un gran poble, i el seu somriure, ara tapat parcialment per una mascareta, torna a estar ahí”, com a continuació de la campanya llançada Amb responsabilitat, tot anirà bé.\nAldaia, Covid-19, Homenatges\nAldaia presenta ‘Caminem Junts. El somriure d’un gran poble’ added by Ribera Televisió on 30 juny, 2020


La Saraghina - Regió7\n28·08·20 | 22:44\nVivia en un dels búnquers, nius de metralladores de la guerra del 14, disseminats al llarg de la costa adriàtica que voreja Rímini. Ningú sabia el seu nom vertader. Li deien la Saraghina, perquè els pescadors li solien pagar els seus serveis sexuals amb un grapat de sardinetes d'aquelles que es llencen als gats dels molls. Algun dispendiós com el Pescecane li portava piadine farcides de formatge squacquerone, que la Gattusa venia a la seva parada, platja amunt, però el Pescecane era un babau, capaç d'encaterinar-se d'una bagassa de cent quilos, morena brutota, ulls de salvatgina, mamelles de vaca i cul de búfala.\nLa Saraghina feia por quan s'enfurismava. Un dia va escalabrar a cops de roc un parell de pinxos que se'n fotien un gra massa. Els pinxos es van venjar agafant-li el gosset perdut que li feia companyia i li van tornar escorxat i rostit. La Saraghina va plorar llagrimots gruixuts, que es van anar a confondre amb l'aigua del mar. Uns quants pescadors van anar a buscar els pinxos a la taverna de l'Almirall Cucú, els van adobar l'esquena i fer fora de la ciutat a coces, després d'haver-los pispat els calés. Per cert que la Saraghina no va veure ni una lira de compensació. Els pescadors es van repartir els guanys com bons germans, i muixoni.\nHi havia llegendes sobre l'origen de la Saraghina. Alguns deien que havia sortit del mar, que era un fiasco de nereida, foragitada del regne de Neptú per lletja i fastigosa. Altres afirmaven que, per amors amb un escamot d'austríacs, havia hagut de fugir cames ajudeu-me d'una població del nord. Fos com fos, havia aparegut un bon dia a la platja de llevant, i allí restava varada, per joia de tots els miserables que feinejaven a les barques d'altri i no tenien amb qui eixorivir el pardal de tant en tant.\nEl nen Federico Fellini, el seu gran amic Luigi Benzi Tita i un tercer marrec que es deia Nicola i ranquejava d'un peu sortien del Cinema Fulgor, la sala majestuosa del Corso d'Augusto, quan, a la caiguda de la tarda, van gosar fer una visita que anaven rumiant feia dies sense decidir-se. Anirien a veure la Saraghina i li demanarien que ballés per a ells. Es van entretenir uns minuts a la porta del cinema, mirant els cartells que anunciaven la dantesca Maciste all'Inferno, amb el forçut Bartolomeo Pagano lluitant contra la legió de dimonis de Plutó. Uns moments de pausa per donar-se ànims. «I què li darem a la Saraghina, si no tenim ni una lira?», va preguntar Tita. «No tenim moneda -va decidir en Fellini-, però tenim els botons daurats dels nostres uniformes de l'escola».\nAnaren a la platja i van cridar «Saraghina, la rumba, la rumba!». I li van apropar les rengleres de botons lluents. La monstruosa va moure les anques al compàs d'una musiqueta que ella mateixa entonava. I els noiets la contemplaven meravellats.\nMolts anys després, Fellini va anar a l'òpera de Milà i va veure la voluminosa cantant americana Eddra Gale. Li va demanar si volia fer de Saraghina a 8 1/2, i molt gustosa es va incorporar a la mitologia felliniana, al costat de Maria Antonietta Beluzzi, la tetona estanquera d' Amarcord.


Rubí posa en marxa un Banc dels Idiomes - Societat - Rubí TV\nL'Ateneu, la Biblioteca i la Torre Bassas faran possible els nous punts de trobades lingüístiques\nL'Espai Jove Torre Bassas, l'Ateneu Municipal i la Biblioteca Municipal Mestre Martí Tauler engeguen el Banc dels Idiomes, una iniciativa que pretén propiciar punts lingüístics de trobada entre persones interessades a conversar, practicar, aprendre i compartir noves llengües.\nEls interessats a participar-hi poden dirigir-se a qualsevol dels tres equipaments i inscriure's a la base de dades del Banc dels Idiomes, on hauran d'indicar les llengües que els agradaria aprendre i les que dominen i poden ensenyar, tot especificant a quins nivells: inicial, mitjà i avançat. Un cop incloses a la base de dades, es posarà en contacte les persones amb perfils compatibles pel que fa als idiomes escollits, els nivells i la disponibilitat horària. També se'ls lliurarà un seguit de recomanacions per al bon funcionament de les trobades, com per exemple informació sobre materials d'ajuda a l'aprenentatge de llengües que es poden trobar a la 3a planta de la Biblioteca, entre d'altres.\nL'edat mínima per participar al Banc dels Idiomes és a partir dels 16 anys. En aquells casos en què algun dels usuaris d'aquest servei sigui menor d'edat, les trobades s'hauran de realitzar a l'Ateneu, la Biblioteca o la Torre Bassas. En canvi, quan tots dos participants siguin majors d'edat, aquestes es podran celebrar allà on creguin convenient. En aquests casos, els tres equipaments posaran a la seva disposició alguns dels seus espais per a realitzar les trobades.\nEtiquetes: Banc dels Idiomes, Ateneu, Biblioteca, Torre Bassas, idiomes


Quatre detinguts per robar al mercat de Nadal de Figueres - Diari de Girona\nQuatre detinguts per robar al mercat de Nadal de Figueres\nEls lladres van forçar els panys i les frontisses de les botiguetes de fusta per sostreure'n els diners\ne.don figueres 18.01.2019 | 00:52\nQuatre detinguts per robar al mercat de Nadal de Figueres Diari de Girona\nEls Mossos d'Esquadra van detenir els dies 14 i 15 de gener a Figueres, quatre homes -veïns de Figueres- com a presumptes autors de set robatoris amb força que es van produir a les casetes de fusta de la fira de Nadal, a la Rambla.\nEls robatoris es van produir la matinada del 7 de desembre. Un ciutadà va donar avís que s'estava robant. Aquella nit, els agents van poder recuperar algunes restes de calaixos de màquines enregistradores que havien llençat per les immediacions i, a més, un testimoni els va explicar que havia vist un grup de joves rondant per la zona.\nLa Unitat d'Investigació de la comissaria de Figueres, que es va fer càrrec de la investigació, va detenir dilluns tres dels presumptes autors d'aquests set robatoris amb força, l'endemà es va detenir un quart implicat en els fets.\nTotes les casetes de la Rambla afectades pels robatoris presentaven forçament als panys, les frontisses estaven trencades a cops de peu, l'interior estava completament regirat i tots els productes dels prestatges per terra.\nEl valor dels danys causats a les casetes ascendeix a 440 euros.\nDe les denúncies presentades pels botiguers van trobar a faltar diners en efectiu, un total de 300 euros en bitllets, moltes monedes i bijuteria.\nEls arrestats, d'edats compreses entre els 18 i 23 anys, de nacionalitat francesa i espanyola, i tots amb antecedents, van passar a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Figueres, el qual en va decretar la seva llibertat amb càrrecs.\nDetenen un home a Sitges per haver comès quatre robatoris a Vilamalla.


Revista de Vic número 81 Ens agraden les fires\nInicivicRevista de Vic número 81 Ens agraden les fires\n. - de maig 17, 2021\nSi una cosa ens ha deixat aquesta pandèmia, són les ganes de moure'ns, de visitar, del contacte humà i del plaer de poder assaborir un bon formatge.\nCLICA AQUÍ PER LLEGIR EN FORMAT DIGITAL\nPotser ara hi haurà algú que no l'hi agradarà el formatge, n'estic segur, però és que és una de les meravelles de la naturalesa.\nNomés pensar en l'elaboració d'aquest petit gran plaer, em comencen a entrar ganes d'anar a comprar uns talls al mercat o la formatgeria.\nPer sort a Vic, tenim una de les fires més importants d'aquest sector de tota Espanya, amb números premiats mundials i amb un munt de paradistes amb uns formatges que farien trontollar a una família de ratolins.\nA casa mai fallem a la cita, d'anar al Parc Balmes a tastar els formatges, on comprem de tots tipus, dels guanyadors i dels innovadors, i és per això que aquest any tampoc faltarem a la cita, on amb una copa de vi negre anirem degustant, una tradició que data que s'estima que es troba entre l'any 8000 aC i el 3000 aC.\nI encara que Catalunya és famosa per molts productes i plats típics com tenim el fuet, la llonganissa, el bull, la crema catalana... hem de destacar els 400 formatges diferents, i artesans que es fan aquí!


La música clàssica torna a l’Auditori de Terrassa – Agenda Terrassa\nAmb l’Auditori Municipal de Terrassa com a epicentre, el diumenge 25 d’octubre es posa en marxa una nova edició de la Temporada Municipal de Música Clàssica de Terrassa. Una programació pensada per apropar aquest estil musical a tots els públics de la mà d’artistes com Gemma Humet, acompanyada de la Orquestra de Cambra Terrassa 48, la representació de l’òpera de Mozart “Bàstia i Bastiana” o un recital de piano de Marco Mezquida, entre d’altres.\nTot plegat sense oblidar tampoc les propostes pensades especialment per a infants i recollides en una nova edició del Terrassa Clàssics Kids, que reserva fins a tres espectacles pensats especialment per els més petits de casa.\nEl diumenge 25 d’octubre comença la Temporada amb “Projecte Beethoven”, de la mà de l’Orquestra de Cambra Terrassa 48 amb el Concert per a piano núm. 1 i la interpretació del pianista Daniel Ligorio, i la Simfonia núm. 1, en una versió per ensemble de corda. L’Orquestra de Cambra Terrassa 48 també serà la protagonista de l’espectacle “El gran quadern” diumenge 15 de novembre, sobre textos de la novel·la homònima d’Agota Kristof.\nEl 22 de novembre el nens i les nenes tenen una cita amb l’espectacle “Mano y mano” de la companyia Sombras Chinas de Valeria Guglietti que forma part del programa d’aquest any del Terrasa Clàssics Kids, pensat especialment per el públic infantil i familiar.\nEl dia 28 de novembre la companyia Ensemble Contratemps serà l’encarregada de portar a escena l’Òpera de Mozart “Bàstia i Bastiana”, una peça escrita pel genial compositor quan només tenia 12 anys. Es tracta d’una òpera popular d’un acte amb un llibret basat en Les amours de Bastien und Bastienne, paròdia escrita per Favart i de Guerville sobre una comèdia pastoral de J.J. Rousseau.\nDiumenge 20 de desembre al migdia tindrem l’oportunitat de poder veure l’espectacle familiar “Notes & Films” a càrrec de l’Ensemble , emmarcat dins el Terrassa Clàssic Kids d’aquest any.\nEl mateix diumenge, en horari de tarda, l’Auditori de Terrassa es vesteix de gala per rebre Gemma Humet. La cantautora terrassenca estarà acompanyada en aquesta ocasió per l’Orquestra de Cambra Terrassa 48 en un concert en el que l’incomparable veu d’Humet troba el seu complement perfecte en els instruments de l’Orquestra.\nEl 17 de gener el públic més familiar tindrà l’oportunitat d’assistir a la darrera representació del Terrassa Clàssic Kids de la temporada de música d’octubre a gener. En aquest cas es tracta de l’espectacle “La Maleta”, que anirà a càrrec de l’Ensemble La nansa.\nEl 24 de gener serà de nou moment per poder escoltar en directe l’Orquestra de Cambra Terrassa 48 i el concert “Panamericana, el gran viatge”.\nI el 31 de gener Marco Mezquida serà el protagonista sobre l’escenari de l’Auditori Municipal amb el concert “Piano Solo”, on ens ofereix la possibilitat de participar del seu viatge estètic a través del jazz més avantguardista, la música contemporània, la popular o les melodies pop.\nCom ja és habitual, i al marge de la programació estable de la Temporada de Música Clàssica, diferents entitats terrassenques organitzen també un ampli ventall d’actuacions a l’Auditori Municipal, agrupades sota la denominació +Música i que enguany recull més d’una desena de concerts.\nTotes les propostes de la Temporada de Música Clàssica de Terrassa es poden consultar a: www.terrassamusicaclassica.cat\najtrs2020 23 Octubre, 2020 26 Octubre, 2020 featured\nAnterior Entrada anterior: El Cicle Gaudí arriba al barri d’Ègara\nSegüent Entrada següent: Torna la millor Música en directe a Terrassa


Estrenem nou web i venda d'entrades online | Filmoteca de Catalunya\nEstrenem nou web i venda d'entrades online\nEl web de la Filmoteca de Catalunya està d’estrena, amb un nou disseny més net i clar que permet una navegació més àgil i intuïtiva i comprar en línia entrades i abonaments.\nEl lloc està dividit en diversos apartats:\nEn cartell amb informació de totes les activitats i la programació de projeccions i exposicions, amb una agenda exhaustiva del que passa dia a dia a la Filmoteca i permet afegir les activitats al calendari personal de l’usuari.\nAprendre amb totes les activitats i recursos que els Serveis Educatius posen al servei dels docents i l’alumnat, i vídeos i dossiers bibliogràfics i temàtics per a tot el públic interessat en aprofundir en el cinema, a més d’informació de les publicacions de la Filmoteca.\nCol·lecció amb els serveis i fons que posen a disposició del públic el Centre de Conservació i Restauració 2CR de Terrassa i la Biblioteca del Cinema, i accés als fons documentals a través del repositori digital (http://repositori.filmoteca.cat/), que permet la consulta en línia dels fons gràfics i documentals en format digital i permet la descàrrega dels fons en domini públic.\nInformació pràctica amb totes les dades de contacte, horaris i enllaços a la venda d’entrades i abonaments per internet.\nConeix-nos amb totes les dades sobre la història, la missió, les funcions i els serveis de la Filmoteca.\nPremsa amb documentació i material gràfic dels principals cicles de la programació. El nou disseny web és responsiu, adapta els continguts a cada dispositiu, per la qual cosa millora la navegació des dels mòbils.\nLa gran novetat que incorpora el nou web és el sistema de venda d’entrades i abonaments per internet, que posa tota la programació de la Filmoteca a un sol clic i sense comissions.\nEl sistema permet la compra en línia de les entrades individuals de tarifa general, tarifa de la programació familiar i els abonaments nominals (anual, semestral i cicle ‘Aula de cinema’), tant en la tarifa general com en la reduïda per a joves de fins a 30 anys, majors de 65 anys i titulars de la targeta de discapacitat. Els carnets d’abonament es poden recollir a taquilla i es pot fer el bescanvi de les entrades per a les projeccions també per internet.\nLa resta d’entrades a preu reduït cal adquirir-les a la taquilla de la Filmoteca amb l’acreditació corresponent, així com el talonari Filmo 10 (10 entrades a 20 euros), disponible només a taquilla.


Acords assolits avui a la Junta de Govern - Ajuntament de Palma\nAcords assolits avui a la Junta de Govern\nPalma, 21 de juliol de 2021.- La Junta de Govern ha decidit avui desestimar les al·legacions presentades contra l'acord de la Junta de Govern assolit el desembre de 2020 de recuperar d'ofici els espais de titularitat municipal ocupats per dues estacions de servei.\nEs tracta de les benzineres ubicades a l'avinguda de Gabriel Alomar i la de la plaça del Progrés (amb una superfície de 430 i 500 metres quadrats, respectivament). L'objectiu del consistori és destinar aquests espais a vials amb qualificació de domini públic.\nSegons ha explicat avui el portaveu, Alberto Jarabo, l'Ajuntament considera que el termini de concessió d'aquestes estacions de servei tenia una durada de cinquanta anys i que va finalitzar el novembre de 2008. Des de llavors han continuat amb la seva activitat sense cap títol que els permeti l'ocupació del sòl públic.\nEn tractar-se, per tant, d'una ocupació en precari de segon grau, el consistori considera que no hi ha dret a indemnització, ja que no disposen d'autorització sinó de simple tolerància.\nA més, val a dir que no s'ha abonat cap cànon per l'ocupació del domini públic durant tots aquests anys. Es requereix, per tant, a l'entitat perquè en el termini d'un mes a partir de l'endemà de la notificació es retirin les instal·lacions i es deixi lliure l'espai de titularitat municipal.\nEls afectats hauran de presentar un projecte de segellat dels tancs i de desmuntatge dels assortidors que haurà de comptar amb el vistiplau del consistori, encara que el termini fixat per la Junta per a la retirada de les instal·lacions és d'un mes des de l'endemà de la notificació.\nLa Junta també ha aprovat la convocatòria pública de subvencions relatives a la memòria històrica amb l'objecte de promoure la realització de publicacions, documentals i projectes tant escrits com audiovisuals centrats en temàtiques relacionades amb la memòria històrica.\nL'Ajuntament de Palma, a través de l'Àrea d'Educació, Memòria històrica i Política Lingüística, llança per primera vegada aquestes ajudes amb l'objecte de promoure i difondre la realització de publicacions, documentals i projectes tant escrits com audiovisuals, centrats en l'estudi i difusió de temàtiques relacionades amb la memòria de la ciutat de Palma que es considerin d'utilitat pública o social i d'interès general, i que redundin, a més, en benefici de la ciutadania.\nLa convocatòria va dirigida a treballs que demostrin un esforç o perspectiva en recuperar part del passat més desconegut i poc treballat de la ciutat: fets, històries amb perspectiva de gènere (dones, col·lectius...), moviments socials alternatius, minories, entre d'altres, que han estat invisibilitzats al llarg de la història.\nL'import total que es dedica a aquesta convocatòria és de 20.000 euros.\nLa Junta, a més, ha donat llum verda a la sol·licitud de pròrroga de termini per a la convocatòria de subvencions conformement al Conveni de col·laboració entre l'Administració de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears, el Consell Insular de Mallorca i l'Ajuntament de Palma per a concedir ajudes adreçades a pal·liar les conseqüències de les restriccions motivades per la crisi sanitària del covid-19 en els sectors econòmics afectats.\nL'objectiu és prorrogar fins al 31 de desembre de 2021 l'esmentat Conveni.


decisió compartida decisió compartida\nca decisió compartida, n f\nes decisión compartida, n f\nen shared decision, n\nDecisió presa de manera consensuada entre els professionals i la persona atesa o, si escau, el seu entorn.\nPersones > Situacions personals\nes dependencia, n f\nen dependency, n\nEstat permanent o transitori d'una persona que necessita l'ajuda d'una altra persona per a dur a terme les activitats de la vida diària o per a prendre decisions sobre els aspectes que afecten la seva vida.\nLa dependència pot estar causada per efectes de l'edat, per un problema de salut o per una discapacitat que derivin en una pèrdua d'autonomia física, psíquica o sensorial.\nValor que expressa el dret de tot ésser humà a ser tractat amb respecte, sense ser ofès ni utilitzat.\ndimensió comunitària dimensió comunitària\nca dimensió comunitària, n f\nes dimensión comunitaria, n f\nen community approach, n\nen community-based approach, n\nEnfocament de les intervencions socials i sanitàries que té en compte el grup i la comunitat de les persones a l'hora d'atendre les seves necessitats.\nLa dimensió comunitària s'ha d'entendre en un context territorial.\nResultat de la interacció entre el dèficit en el funcionament d'una estructura o una funció corporal d'una persona i les barreres de l'entorn, que pot limitar o impedir la seva participació plena i efectiva en la societat.\nLa denominació diversitat funcional, proposada l'any 2005 al Fòrum de Vida Independent com a alternativa a la denominació discapacitat, no té un acord unànime dins del sector.


Josep Bohigas: "La dignitat no es mesura en metres quadrats"\nPerfil M'explica que, quan era petit, llegint el qüestionari Proust que l'Espinàs va fer a prohoms de Catalunya, no va entendre la resposta que va donar el seu pare, l'Oriol Bohigas, sobre el seu color preferit: el roig, i no precisament per qüestions estètiques. Ara ell tria el verd per consciència. Li pregunto el seu lloc preferit i respon que el lloc més alt de cada ciutat per observar-la i entendre-la.\nJOSEP BOHIGAS: "\nA l'apartament dels meus pares a Cadaqués i a casa els pares de la Marta a cala Ratjada, Mallorca. Els meus estius són de gorra total! No he tingut mai casa i no en tindré mai.\nNo et faràs mai una casa?\nNo en tinc cap necessitat. Té molt més sentit compartir-la. La idea de casa pròpia no m'ha acompanyat mai. Estic molt més entrenat ideològicament a compartir espais, a viure en edificis de comunitat. Es pot pensar que, com a arquitecte, el teu ideal és fer-te una casa, però el futur de la nostra feina no pot girar sobre aquesta idea.\nL'any 90, amb el Francesc Pla i l'Iñaki Baquero, vas crear l'estudi BOPBAA. Si mires enrere...\nÉs difícil fer balanç perquè mai hem tingut la capacitat, el temps o la voluntat de psicoanalitzar-nos. Ens sentim bastant com al principi, una mica desorientats. Treballem sempre sobre una base ideològica compartida que ens porta a seleccionar el que entenem més pertinent per al tipus de feina que fem a la societat. Això és el que ens uneix.\nEs podia preveure l'actual crisi immobiliària?\nI tant! El 2003 vam fer Barraca Barcelona, quan deien que no hi havia problemes d'habitatge. Nosaltres ho vam denunciar fent un programa de debat i participació al Raval. El 2005 ho vam ampliar amb l'APTM, els famosos 30 metres quadrats d'habitatge, enteníem que era el moment de replantejar les coses. Després es va armar la que es va armar, segurament perquè no es va acabar d'entendre el que estàvem proposant.\nEns expliques ara l'APTM?\nEra un treball d'investigació, un exercici per explorar noves tipologies sobre què és un habitatge social per a les noves famílies: monoparentals, divorciats, immigrants. Volíem donar resposta a moltes situacions precàries d'emergència. Una obvietat que després, de la mà dels polítics, es va malinterpretar: "Voleu fer cases indignes!" La dignitat no es mesura en metres quadrats.\nCom et vas sentir quan, finalment, El Molino va tornar a moure les seves aspes?\nÉs un miracle! I sense ni un duro públic! Tot és mèrit de l'Elvira Vázquez, de la seva il·lusió, força i empenta. Han estat molts anys de feina però ha sigut emocionant. El Paral·lel és un lloc de concentració de teatres brutal: nou teatres en cinc-cents metres! Penso que el pla perfecte per al Paral·lel seria veure l'avinguda convertida en una gran fira, com la de Tàrrega, que vertebrés teatre de petit format, arriscat, no oficial. Parallel thinking!\nTambé sou responsables del nou Museu Marítim.\nAmb els AV62 estem fent totes les naus i hem canviat el funcionament de l'edifici, que, per cert, no és gòtic del tot. Una de les gràcies de la investigació és que hem descobert que té una part gòtica però que van inventar un sistema que es va reproduir fins al segle XVIII. És una espècie d'organisme que ha anat creixent sobre el sistema estructural dels arcs.\nCom va el Museu Thyssen de Sant Feliu de Guíxols?\nEmpenyent. La seu es troba a les naus d'una antiga fàbrica de suro. Hi haurà la col·lecció catalana de la baronessa i l'espai de temporals, on podrem veure les produccions del Thyssen de Madrid, que són acollonants.\nI la relació amb Tita Cervera?\nSom molt fans d'ella, que quedi clar. És una tia potent, valenta amb les nostres idees arquitectòniques, amb la nostra proposta. Hem fet l'estratègia de fer el buit pel ple, deixant les antigues naus buides com un jardí, l'interior convertit en exterior i a l'inrevés. Ella ha estat la primera a defensar-la, tot i ser radical i difícil de digerir. Com diu el Francesc, amb molta gràcia, ja sabíem que no discutiríem pel color de les parets.\nAlgun projecte difícil?\nMés que difícil, dur, però plantejat amb optimisme. Estem fent el túnel de beisbol de Sant Boi, el que es va ensorrar, i el nou camp de joc. És un projecte molt bonic que té una part de memorial.\nCom veus Barcelona amb el canvi de govern?\nAquest nou ajuntament té reptes xulos. Si alguna cosa em fa il·lusió és veure rebrotar una discussió pública i estic segur que el nou equip d'Urbanisme plantejarà amb responsabilitat la continuïtat de les coses que s'han fet bé, i incorporarà unes discussions transversals sobre ecologia i rehabilitació que donaran peu a una revisió pública i transparent de com fem ciutat.


Mini logix Enfonsar la flota\nDe 6 a 10 anys Tot sobre l'enviament aquí\nDins de l'ample mar els nostres vaixells van navegant i els del nostre adversari ... també !. Compte perquè tenen intenció d'anar enfonsant la nostra flota. Podrem enfonsar la seva abans de convertir-nos en nàufrags nedant cap a una illa deserta?\nPirates... ¡als seus llocs!\nMini logix Enfonsar la flota. Juguem-hi!\nEl joc conté 30 cartes tauler, amb les flotes distribuïdes en ells i dos llapis. Per intentar localitzar els vaixells del nostre adversari hem d'anar dient coordenades (A3, C7, ...) i esperar la seva resposta. Aquest ens respondrà "TOCAT" si hem aconseguit arribar a un objectiu, "ENFONSAT" si hem torpedinat la seva nau sencera o "AIGUA" si el nostre projectil no ha arribat a cap vaixell de la seva flota.\nMini logix Enfonsar la flota, Ens agrada perquè...\nés una versió original del tradicional joc d'enfonsar la flota, amb cartes i en petit format, és ideal per a viatges i per dur a la motxilla!. Estimula la nostra atenció, la lògica, la visió espaial i fins i tot la nostra capacitat de planificació.\nPer a jugar 2 persones\n11 x 11,5 x 1,3 cm\nPartides de 15 minutos


És perillós tenir raó quan el Govern està equivocat\nLes dues opcions que hi ha a curt i mitjà termini són o més deute o més impostos\nActualitzada 12/12/2016 a les 06:51\n“Proclamo en veu alta la llibertat de pensament i que es mori el que no pensa com jo.”\nVoltaire (1694-1778), filòsof i escriptor francès.\nEl títol també és una frase de Voltaire i s’hi podria afegir que a Andorra potser és més perillós, i no és res personal, però molt sovint qualsevol diferència amb la doctrina oficial suposa ser catalogat de poc patriota i mal andorrà, arribant inclús a comportaments sectaris.\nJa hi ha pressupostos de l’administració central per al 2017 i per valorar-los en la seva globalitat millor veure’ls en una perspectiva dels comptes dels darrers deu anys (vegeu quadre).\nSi ser un bon patriota és gastar 465 milions més del que s’ingressa, despesa que no genera cap riquesa per al país (el 80% dels ingressos són despesa corrent), i quasi duplicar el deute (90%), que a final del 2017 rondarà els 950 milions, aleshores potser seria recomanable revisar el significat de la paraula patriota, o anar amb cura en l’ús de la paraula, perquè alternatives a aquestes actuacions n’hi ha i millorables.\nPer catalogar uns pressupostos com a socials o solidaris cal mirar no solament la destinació dels diners (la despesa), sinó també l’origen dels ingressos.\nCom es pot veure en el quadre, els ingressos de l’administració central de l’any 2014 es van reduir 21 milions respecte al 2013, i té previst recuperar aquest any el nivell d’ingressos de l’any 2013, sempre que es compleixi el pressupost de l’exercici.\nCom és possible que amb una pressió fiscal creixent s’hagi ingressat menys?\nLa reconversió de l’ISI bancari en IGI va tenir un impacte negatiu de 39,6 milions en la recaptació dels impostos indirectes de l’exercici del 2013 respecte al 2012 (de 301 a 276 milions)\nAny 2008 € 53,2\nAny 2009 € 37,9\nAny 2010 € 51,6\nAny 2011 € 49,7\nAny 2012 € 56,1\nAny 2013 € 16,5\nAny 2014 € 36,0\nI l’administració central va minimitzar aquest impacte cobrant els dividends de l’STA i FEDA (47,2 milions) corresponents als exercicis 2009, 2010, 2011 i 2012. L’exercici del 2014 ja no hi havia aquest ingrés extraordinari i els ingressos de l’administració així ho reflecteixen.\nQualsevol modificació que generi una reducció d’ingressos, amb la mala situació financera de l’administració central, no sembla una decisió gaire patriòtica, i compensar aquest descens dels ingressos implementant un impost de la renda de les persones físiques que solament s’aplica als assalariats no sembla una decisió solidària ni de caire social, però és que a més és una mesura regressiva per a la recuperació econòmica.\nSi a aquestes decisions difícils de justificar sobre els ingressos, se’ls afegeix la incapacitat de fer front a la reforma de l’administració, la reforma sanitària i la viabilitat de la CASS, amb la sagnia econòmica que ha representat i està representant per a les arques de l’Estat, el panorama no sembla gens engrescador. És clar que sempre hi ha el recurs de parlar dels vehicles elèctrics i de la inversió estrangera, que a hores d’ara deu estar fent cua a la frontera en espera d’algun acord duaner.\nSembla doncs que les dues opcions que hi ha a curt i mitjà termini són o més deute o més impostos... a llarg termini es veuen núvols amenaçadors a l’horitzó, però en política i a Andorra el llarg termini no existeix, correspon a una nova legislatura i ja s’ho trobaran els que arribin.\n“Curiosament, els votants no se senten responsables dels fracassos del govern que van votar.”\nAlberto Moravia (1907-1990). Escriptor italià.\n#1 La crua realitat\nDona la sensació que'l diu el Sr. Barros, no interessa a ningú, vist els comentaris que han arribat sobre el seu article, estaria be que la gent se'l llegeixi atentament, per que es preocupant, el govern ens esta amagant la realitat de les coses, però no es preocupeu que ja despertarem tots plegats a la crua realitat.


Aeolidia filomenae – OPK – Opistobranquis\nHome Guia d’Opistobranquis Nudibranchia Dexiarchia Aeolidida Aeolidia filomenae\nAeolidia filomenae @ Baleal, Portugal 15-08-2014 per João Pedro Silva\nGènere: Aeolidia Cuvier, 1797\nEspècie: Aeolidia filomenae Kienberger, Carmona, Pola, Padula, Gosliner & Cervera, 2016\nEl cos és ample i relativament baix, amb la part posterior del peu acabada en punta. Les cantonades anteriors del peu són tentaculiformes. El color del cos és variable, va des del blanc, beix clar o salmó a un color verdós. Tot el cos està recobert de taques marró clar o blanques. Hi pot haver una marca en forma de “Y” que va des dels tentacles orals, passant entre els rinòfors fins a la zona cardíaca. El color d’aquesta marca pot ser des de blanc brillant fins a un color marró clar, amb prou feines perceptible, també poden haver taques blanques o de color beix que recobreixen aquesta marca. Els rinòfors són cònics, roms, i llisos, translúcids amb taques de color blanc o beix. Els ulls són visibles a la base dels rinòfors en els espècimens de color més clar. Els tentacles orals són llargs, translúcids i amb taques blanques o beix opac, com la resta del cos. Les puntes dels tentacles són normalment transparents, però en alguns exemplars poden ser de color blanc. Els cerata són aplanats, més amples a la base, i una mica corbats cap a dins. Els que estan en els costats anterior i posterior del cos són més petits que els de la part mitjana. Entre els rinòfors i la zona cardíaca no hi ha cerata. Els cerata tenir una coloració més clara que la resta del cos i tenen les puntes blanques. Estan disposats en 16 files obliqües de fins a 8 cerata cadascun. La glàndula digestiva, de color blanc groguenc és visible a través del cos per transparència. L’anus està situat entre les files de cerata novena i desena en el costat dret del cos. El gonoporus es troba entre les files de cerata quarta i cinquena. Anatòmicament és molt similar a A. papillosa, però hi ha algunes diferències: La cerates d’A. filomenae són més aplanades, lleugerament en forma de ganxo i, en general, mostren una coloració més pàl·lida que la resta del cos, mentre que el cerates a A. papillosa són en general més fosques i més primes.\nCom l’espècie Aeolidia papillosa, amb la que ha estat tradicionalment confosa, s’alimenta d’anemones de mar. Abans d’atacar la seva presa esten al màxim els seus tentacles sensorials i segrega una abundant mucositat per protegir-se contra els filaments urticants que projecta l’anemone en veure’s en perill. La posta consisteix en un cordó d’uns pocs mil·límetres de diàmetre amb petites càpsules que contenen ous blancs (ocasionalment de color rosa) disposats en espiral. Les larves es dispersen en el plàncton després de l’eclosió. L’espècimen tipus va ser trobat sota d’algues del gènere Laminaria a una fondària de 6 m.\nAeolidia de Aeolis, el déu grec del vent.\nFilomenae, dedicat a Matilde Filomena López González, nascuda a Galicia (Espanya), àvia de Marta Pola, una de les autores de la descripció de l’espècie.\nEs troba a les costes atlàntiques de la península Ibèrica, així com a la costa atlàntica de França. També s’han trobat exemplars a Holanda i a les Illes Britàniques. L’estudi de l’espècie revela que les mostres procedents de diferents localitats de la costa atlàntica d’Europa, atribuïdes fins ara a A. papillosa (Carmona et al., 2013), pertanyen a una espècie diferent. La variabilitat acceptada en el patró de color de la primera espècie emmascara l’existència d’una segona espècie pseudocríptica europea d’aquest gènere.\nCites georeferenciades conegudes de l´espècie: Aeolidia filomenae\nAquesta gràfica mostra la probabilitat d´observació de Aeolidia filomenae basada en els nostres propis registres.\nPontes, Miquel, Manuel Ballesteros, Enric Madrenas (2012-2018) "Aeolidia filomenae" in OPK-Opistobranquis, Published: 15/06/2016, Accessed: 18/01/2018 at (https://opistobranquis.info/ca/2t60g)


Salvador valldaura en morir deixà la torre a teresa | Wikiteka, apuntes, resúmenes, trabajos y exámenes de Secundaria, Bachiller, Universidad y Selectividad\nSalvador valldaura en morir deixà la torre a teresa\nEscrito el 10 de Marzo de 2017 en catalán con un tamaño de 1,17 KB\nCapítol 4: Salvador Valldaura li demana a un administrador seu una casa per anar a viure amb Teresa. El seu administrador aconsegueix una casa a Castelljussà. Aquesta casa semblava molt mes un castell que no pas una casa. Valldaura va portar a Teresa a la casa per veure-la. Teresa odiava viure a París. Va tenir una filla i finalmente va anar a viure a la casa de Salvador Valldaura.\nCapítol 5: Valldaura marxa amb Fontanills a mirar una finca al Montseny. Mentrestant, Teresa s’hi estava a casa amb les minyones, cuiners i tota la gente que cuidava d’ella i de la seva casa. A la Teresa i la gent que treballava amb ella els sorpren una gran tempesta. En aquest període li crei una dent a la filla de la Teresa.\nCapítol 6: El padrí de la filla de la Teresa es queda uns dias a casa d’en Salvador i la Teresa. Valldaura i Teresa son convidats al teatre per l’Eulalia i en Rafael. Teresa vol que en Quim marxi de casa i s’ho trasnmet a el seu espos Valldaura.\ncasa amb valldaura filla mirall 2 teresa mirall


Puigcerdà farà més accessible el camí que voreja l'estany - Diari de Girona\nPuigcerdà farà més accessible el camí que voreja l'estany\nLes obres es duran a terme l'any que ve i faran\nla via transitable fins i tot quan faci mal temps\npuigcerdà | miquel spa 17.10.2016 | 06:53\nEl camí que volta l´estany de Puigcerdà, amb un toll d´aigua. pilar màrquez/arxiu\nEls veïns i els visitants de Puigcerdà que passegen al voltant de l'estany del parc Schierbeck ho podran fer en breu sense embrutar-se les sabates amb fang, ni relliscar a causa del gel. L'Ajuntament ha anunciat l'arranjament de l'actual camí perimetral amb l'objectiu que sigui accessible a un nombre més alt de persones i que el fang no sigui un obstacle. Es col·locarà un paviment especial per evitar el fangueig i les plaques de gel. És una actuació llargament ?reivindicada pels veïns de Puigcerdà. El projecte es portarà a terme durant l'any que ve, una vegada els serveis tècnics municipals ja han realitzat proves amb diversos tipus de paviment que drenin l'aigua. L'alcalde de Puigcerdà, Albert Piñeira, ha explicat que "amb la pluja, la neu o el gel ens trobem que gairebé durant mig any el camí perimetral de l'estany està negat o enfangat i es fa molt difícil als vianants de passar-hi, de manera que en refarem un tram".\nLa intenció del consistori és anar completant l'obra per trams per tal. El pressupost de l'actuació serà de 70.000 euros. El projecte ha estat discutit en diversos mandats municipals, i s'ha arribat a plantejar la possibilitat de construir una marquesina circular que cobrís part del passeig.


3er cicle - Quaderns de Música: En Sol Major - Música Escolar Infantil\nBloc 3. Escolta\n– Audició activa i comentari de músiques de distints estils i cultures, del passat i del present, usades en diferents contextos com a gravacions, concerts, publicitat, videoclips o dibuixos animats.\n– Reconeixement i classificació d’instruments acústics i electrònics, de diferents registres de la veu adulta (soprano, contralt, tenor i baix) i d’algunes de les agrupacions vocals i instrumentals més comunes en l’audició de peces musicals.\n– Identificació de formes amb repeticions iguals i temes amb variacions.\n– Gravació i comentari de la música interpretada en l’aula.\n– Busca d’informació, en suport paper i digital, sobre instruments, compositors i compositores, intèrprets i esdeveniments musicals.\n– Valoració i interès per la música de diferents èpoques i cultures.\n– Identificació d’agressions acústiques i contribució activa a la seua disminució i al benestar personal i col·lectiu.\n– Comentari i valoració de concerts i representacions musicals.\nBloc 4. Interpretació i creació musical\n– Pràctica d’exercicis per al desenrotllament de la tècnica vocal i instrumental.\n– Exploració de les possibilitats sonores i expressives de diferents instruments i dispositius electrònics al servici de la interpretació musical.\n– Interpretació de peces vocals i instrumentals de diferents èpoques i cultures per a distints agrupaments (solista, duo, xicotet i gran grup) i en distints escenaris.\n– Interpretació de peces vocals o instrumentals sobre acompanyaments gravats.\n– Realització de moviments fixats o inventats utilitzant diferents tipus d’estímuls: visuals, verbals, sonors i musicals.\n– Lectura i interpretació de cançons i peces instrumentals en grau creixent de dificultat.\n– Aproximació a la història de la música. Músiques de les cultures mediterrànies.\n– Assumpció de responsabilitats en la interpretació en grup i respecte a les aportacions dels altres i a la persona que assumisca la direcció.\n– Interpretació de danses de distints estils, amb especial atenció a les de la Comunitat Valenciana (tradicionals, didàctiques i històriques) i de coreografies en grup.\n– Utilització d’instruccions per a la construcció d’instruments.\n– Improvisació vocal, instrumental i corporal en resposta a estímuls musicals i extramusicals.\n– Creació d’introduccions, interludis i codes i d’acompanyaments per a cançons i peces instrumentals.\n– Utilització de mitjans audiovisuals i recursos informàtics per a la creació de peces musicals i per a la sonorització d’imatges i de representacions dramàtiques, a partir de la combinació de patrons rítmics i melòdics.\n– Creació d’obres musicals sobre situacions i paisatges sonors. Sons ambientals.\n– Utilització de diferents grafies (convencionals i no convencionals) per a registrar i conservar la música inventada.\n– Actitud de constància i de progressiva exigència en la realització de produccions musicals.\n– Pràctica d’exercicis per al desenrotllament de la tècnica vocal i instrumental. Aportacions de la música ètnica a la veu.\n– Indagació sobre les possibilitats plàstiques i expressives d’elements naturals i de les estructures geomètriques.\n– Elaboració i seguiment de protocols de forma oral i escrita per a l’observació d’aspectes, qualitats i característiques notòries i subtils d’elements naturals i artificials.\n– Exploració de les característiques, elements, tècniques i materials que les obres artístiques ofereixen i suggereixen per a la recreació de d’estes i creació d’obres noves.\n– Documentació, registre i valoració de formes artístiques i artesanals, representatives de l’expressió cultural de les societats.\n– Valoració i apreciació de l’artístic com a instrument de comunicació personal i de transmissió de valors culturals.\n– Anàlisi i valoració de la intenció comunicativa de les imatges en els mitjans i tecnologies de la informació i comunicació.\n– Anàlisi de les formes de representació de volums en el pla segons el punt de vista o la situació en l’espai. Comparació entre les formes que la representació de l’espai adopta en diferents àrees o àmbits.\n– Muntatges de coreografies com a interiorització de la forma de la música.\n– Aproximació històrica a la dansa.\n– Invenció de coreografies per a cançons i peces musicals de diferents estils.\n1. Buscar, seleccionar i organitzar informacions sobre manifestacions artístiques del patrimoni cultural propi i d’altres cultures, esdeveniments, creadors i professionals relacionats amb les arts plàstiques i la música.\n2. Formular opinions sobre les manifestacions artístiques a què s’accedeix demostrant el coneixement que es té d’estes i una inclinació personal per a satisfer el gaudi i omplir el temps d’oci.\n3. Reconéixer músiques del medi social i cultural propi i d’altres èpoques i cultures.\n4. Ajustar la pròpia acció a la dels altres membres del grup en la interpretació de peces musicals i de danses a dos o més parts.\n5. Registrar la música creada utilitzant distints tipus de grafies.\n6. Realitzar representacions plàstiques de forma cooperativa que impliquen organització espacial, ús de materials diversos i aplicació de diferents tècniques.\n7. Comprovar les possibilitats de materials, textures, formes i colors aplicats sobre diferents suports.\n8. Representar de forma personal idees, accions i situacions, valent-se dels recursos que el llenguatge plàstic i visual proporciona.\n9. Utilitzar de manera adequada distintes tecnologies de la informació i la comunicació per a la creació de produccions plàstiques i musicals senzilles.\n10. Participar en l’execució de danses de distints estils, amb especial referència a les de la Comunitat Valenciana.\n11. Conèixer i identificar produccions musicals mediterrànies, a través de concerts i audicions prèviament treballats.


Una aplicació per a endur-te la falla de PichiAvo on vulgues - À Punt\nUna aplicació per a endur-te la falla de PichiAvo on vulgues\nAmbiensVR desenvolupa una eina amb realitat augmentada que permet col·locar el monument en qualsevol localització i compartir la imatge en xarxes.\nCaptura de l'app 'Pichiavo Falla AR' / Ambiens VR\n19 de març 2019 - 12:24\nEls artistes valencians PichiAvo porten enguany el món dels grafits a la falla de la plaça de l’Ajuntament, amb un mural amb una xicoteta representació d’aquesta modalitat artística. Una falla en què destaca la figura del personatge femení de la Pau. Enguany, a més de poder veure-la in situ també ens la podem emportar on vulguem gràcies a la realitat augmentada.\nL’empresa AmbiensVR ha creat una aplicació que permet col·locar la falla en qualsevol espai real, fer-ne una foto o un vídeo i compartir el contingut en els canals socials. Una idea desenvolupada amb Turisme València que té com a principal objectiu la promoció turística de la festa.\n“Permet endur-se el model en 3D de la falla, posar-lo en qualsevol lloc a l’espai real i traure fotos i vídeos per a compartir en les xarxes socials”, comenta Pietro Caci, un dels creadors de l’aplicació. Explica que la idea va sorgir d’una conversa informal quan es va pensar que seria interessant dissenyar alguna acció per a fer les Falles més visibles i que el fenomen esdevinguera viral.\nL’aplicació interpreta la localització en què es troba l’usuari i afegeix el monument, de manera que es pot girar, canviar de mida i col·locar on es vulga. S’hi pot accedir a través d’un codi QR que es troba en el marxandatge de la falla. També a través de la pàgina de Visit València de la Regidoria de Turisme de la ciutat i buscant en Google Play o en l’Apple Store.


El Pèsol, conegut també com “la perla verda del Maresme”, és un dels llegums amb més tradició de la nostra comarca. Amb l’...\nPessebre monumental i exposicions nadalenques a Sant Vicenç de Montalt\nEnguany, com a novetat destacada, el pessebre i les exposicions també es poden visitar amb un Tour Virtual.\nRestaurants de Sant Vicenç de Montalt\nc. Costa Brava, 12 Local 35\nTel. 931 069 327\nDe tomàquets n’hi ha de moltes classes, és una hortalissa que ofereix un molt ampli catàleg de possibilitats culinàries. Els tomàquets de...


Ocells del Barcelonès i rodalies: Reflexions sobre una jornada escolar al camp\nReflexions sobre una jornada escolar al camp\nNormalment parlo d’ocells en aquest blog, però avui parlaré de nens i nenes que surten a estudiar la natura. Això és el que han fet aquesta jornada els meus alumnes de 5è de Primària. Hem visitat la conca del riu Besòs per comprovar in situ les diferències entre el tram alt d’un riu, el tram mitjà i la seva desembocadura al tram baix. També la seva flora i fauna. En arribar a l’escola després d’un llarg dia de camp, els he demanat la seva opinió sobre la sortida. Intuïa la seva resposta, però no esperava que ho fessin amb tanta contundència, cosa que m’ha agradat especialment. Els hi va semblar avorrida i estaven una mica desabuts. Com és això? −vaig pensar. Jo la vaig gaudir molt. Us imagineu fer classe al costat d’un torrent d’aigua, amb pit-rojos parlotejant i merles cridaneres sota un sostre de fulles tremoloses? Alguna cosa havia passat. Intentem esbrinar-la. I aquí va la meva reflexió. Abans, però, deixeu-me que faci una breu descripció dels escenaris.\nLa jornada va començar a la riera de Martinet, un petit curs fluvial que baixa cap a Aiguafreda a la comarca d’Osona. Feia fred, el lloc era ombrívol, però ple d’estímuls excitants. Hi van arribar després d’una petita caminada sota un bosc ple de sorolls. Allí van treure les seves fitxes, van escoltar les explicacions molt interessants de la monitoria, van observar arbres propis d’un bosc de ribera i descobrir els macroinvertebrats que habiten aquelles aigües tortes, gèlides i transparents.\nEra ja el mig dia quan van seure a sobre d’un pont que travessava el riu Congost, a prop de Granollers. Un indret representatiu del que és el tram mitjà d’un riu. La zona ja està més humanitzada. És molt visible l’impacte de l’acció humana. Van seure i escoltar. Van inferir les diferències entre aquest tram mitjà i el tram alt que havien visitat abans. Van mesurar la temperatura de l’aigua, com havien fet al torrent, per tal de comparar-les. Van escoltar la història de les espècies exòtiques vegetals, el seu impacte i el maneig que se’n fa. Van apuntar a les seves fixes. Van veure alguns ocells a un dossier de fotografies. Es van emocionar amb una cuereta blanca que voltava per una platja de còdols una mica allunyada. Després es van aixecar i tots plegats vàrem anar a dinar.\nLa desembocadura del riu Besòs va ser l’última parada del recorregut. Van escoltar la història del riu, de la seva degradació i del seu procés de recuperació (naturalització?). Van veure un bernat pescaire, molt majestàtic, aturat sobre una roca de l’escollera. També un martinet blanc, pescant i volant (com els agrada veure volar als ocells!). Aquí ja no van omplir les seves fitxes, perquè anaven curts de temps. Van continuar escoltant, encara que alguns miraven el riu (estaven distrets, no els interessava l’explicació o potser observaven?).\nAvorrit, feixuc, divertida la primera activitat.... Aquests van ser els comentaris que més van repetir en fer la seva valoració. “És que no ens deixaven fer res!” −es queixaven alguns. “Podíem buscar animalots” −proposaven altres. “Volia fer un recorregut. No mola només mirar!” −deien alguns. Van surtir contents i amb il·lusió i van tornar... Com van tornar? Que cadascú posi el adjectiu que millor s’ajusti.\nMentre escrivia el text, el verb que més es repetia era escoltar. Escoltar està bé i es necessari. Us puc dir que al principi escoltaven activament, estaven interessats. Però si només es queda en això, passen a ser agents passius d’un procés que de mica en mica veuen més allunyat i no el senten com a propi, no el fan seu. Necessiten (volien) tocar, buscar, investigar, moure’s. Una sortida al camp no es poc quedar en un diàleg (desequilibrat) entre monitors/mestres i alumnes. Si és així no deixa de ser un llibre de text en un altre format, una conferència a la que no volen (ni estan preparats per) assistir. Ells volen ser agents actius, descobridors, investigadors de camp, col·leccionistes d’emocions (“Mireu, allà camina una cuereta blanca”. “La veig, la veig!”). Volen participar de l’acció, ser actors de l’episodi que s’està desenvolupant davant els seus ulls, integrar-se a l'escenari. Si volem futurs ciutadans compromesos amb la conservació i la defensa de l’entorn natural, els hem de donar l’oportunitat. I el camí està en la acció, no com a simples receptors d’informació.\nAquesta és una reflexió espontània i ràpida a partir d’una experiència. Els que us dediqueu a l’Educació ambiental inciteu-los a interaccionar amb l’entorn. No us preocupeu si es mollen o es taquen amb fang, si surten del camí o s’aturen per mirar una èruga que travessa el corriol. Estan desitjant fer-ho. Si els pares protesten, el tutor (jo) ja s’encarregarà de tranquil·litzar-los i explicar-lis els perquès.