Un hat-trick de Stuani permet que el Girona agafi velocitat (3-1) - CATzona\nCom canvien les coses, en poc temps. No fa ni quinze dies, el Girona només havia sumat un punt, tothom tenia dubtes i la continuïtat de Cristhian Stuani no estava assegurada. Dues victòries després i amb l’uruguaià disposat a tot, Montilivi no només s’ha tranquil·litzat sinó que somriu. Té motius de sobres per fer-ho, perquè amb la maquinària encara sense greixar, ara que comença a agafar velocitat se li entreveu un potencial terrorífic.\nTant el Màlaga com el Rayo Vallecano han arribat invictes a Montilivi, i tots dos han marxat sense ser-ho. Avui ha estat el torn dels madrilenys (3-1). De candidats a pujar a Primera, a hores d’ara, n’hi ha molts; però el més favorit de tots no pot ser cap altre que el Girona. Per qualitat i quantitat de plantilla, i també per desig. Perquè els gironins, després d’un fluix inici de Lliga, estan demostrant que volen tornar-hi, que ningú ho somia més que ells. I això, encara que no asseguri res, ja és el pas més important que podien haver fet.\nNomés una genialitat del de sempre, de Cristhian Stuani, ha desencallat un partit en què els madrilenys han començat millor però no han gaudit d’una arma que sol donar punts i que ha permès el Girona guanyar dos partits seguits, l’efectivitat. El plantejament visitant ha estat clar: evitar que el potencial local entrés en joc. En només sis minuts, Borja García, empaitat per un mínim de dos rivals amb la pilota en possessió, ha rebut tres faltes. Ha estat l’avís més sincer. Amb problemes per sortir jugant còmodament, els homes de Juan Carlos Unzué, que ha repetit sistema i alineació, s’han vist contínuament inquietats per les bandes. Álvaro i Embarba han estat un autèntic malson, i Ulloa s’ha encarregat de perdonar el gol en dues ocasions. Stuani no ho ha fet, aquesta és la diferència.\nI un cop l’uruguaià caigut del cel ha obert la llauna aprofitant una assistència d’Àlex Gallar, Montilivi s’ha estirat dels cabells veient les oportunitats perdudes del seu equip. Primer Marc Gual, incansable en l’esforç, i més tard Gallar, en un u contra u que ha definit tan malament com ha sabut, han recordat que tocaria patir. Perquè a Segona Divisió, és inevitable. Serà una constant tota la temporada.\nJuan Carlos Unzué, al descans, ha fet entrar Jairo per Gual, condicionat per una targeta groga i a qui, possiblement, han perdonat l’expulsió a mitjans de la primera part per una acció absurda en què s’ha emportat a un rival per davant. Que el Girona ha volgut anar per feina, ha estat evident, perquè Stuani no ha trigat ni dos minuts a inquietar Alberto. També ha aparegut Juanpe, que ha reclamat penal en una acció d’estratègia.\nLa sort, per descomptat, sempre juga el seu paper. El destí ha pogut canviar quan Trejo, a l’interior de l’àrea petita i molestat per Aday, ha enviat un xut al pal. Si fins i tot aquests detalls juguen a favor del Girona, no hi haurà qui els aturi. Gerard Gumbau, en una contra de manual, no ha pogut fer el segon. El gol estava destinat a Cristhian Stuani, que continua fent mèrits per convertir-se en llegenda. Si fa dos cursos va marcar-ne 21 i l’any passat 19, aquest ja en porta 4. Mig gol, però, cal atribuir-lo a Jairo Izquierdo, que amb la seva velocitat ha provocat un penal que l’uruguaià no ha dubtat a transformar.\nCom no hi ha partit tranquil, el Rayo ha retallat les diferències gràcies a Embarba, que ha caçat una pilota dividida per superar Juan Carlos, que s’ha hagut d’activar perquè seguidament ho ha provat Bebé. Unzué, que ha vist Gallar cansat, ha fet entrar Mojica per jugar d’interior. Serà per recursos, aquesta temporada. Paco Jémez, però, s’ha entregat a la causa, situant una defensa de tres centrals. L’entrenador canari, si ha de perdre, sempre ho fa sent fidel a la seva valentia i els madrilenys han començat a bombardejar pilotes a l’àrea. Però Cristhian Stuani no en tenia prou. De fet, mai en té prou; i ha tancat la seva tarda màgica assolint un hat-trick, una fita que a Montilivi no recordaven des d’aquell matí en què Olunga es va fer un nom. L’uruguaià ha marxat del camp feliç, amb la pilota a les mans. I si ell és feliç i continua marcant gols, el Girona tindrà a prop el seu retorn a la Primera Divisió.


Rànking El Mundo | Equip de Desenvolupament Organitzacional - EDO\nRànking El Mundo\nSegons el rànquing d’El Mundo la UAB és la universitat amb més graus en les 5 primeres posicions.\nLa UAB és una de les primeres universitats en la classificació del rànquing sobre els 50 graus més demandats de tota Espanya, elaborat pel diari el Mundo. L’Autònoma de Barcelona destaca per ser la que sitúa més graus en les cinc primeres posicions. En total en son 24 (un més que l’any passat): cinc en 1a posició, set en la 2a, sis en la 3a, tres en la 4a i tres a la 5a posició.\nDestaquen especialment Educació primària, Educació Infantil i Educació Social, les tres a la segona posició del rànquing. Són aquests graus on els professors membres del Grup EDO-UAB imparteixen docència.\nEl rànquing d’El Mundo es basa en l’anàlisis de cinquanta graus impartits a l’Estat Espanyol, de tots ells, la UAB n’imparteix trenta-cinc. Per fer l’anàlisis es basen en 25 criteris de selecció: dades sobre la demanda de les pròpies universitats, els recursos disponibles, els plans d’estudis i resultats assolits, d’entre altres. També es té en compte l’opinió de 2.000 professors i altres indicadors com els rànquings internacionals o els informes de l’Agència Nacional d’Avaluació de la Qualitat i Acreditació (ANECA). Cada un d’aquests indicadors té la influència sobre el resultat final de cada grau d’un 50%, un 40% i un 10% respectivament.\nPer a més informació sobre el rànquing, cliqui aquí.


Volia saber si és perjudicial beure llet de soia tots els dies. Tinc 61 anys i des que vaig tenir la menopausa la prenc tots els dies i de vegades dos gots\nLa soia i els productes derivats de la soia, com ara la beguda vegetal, contenen isoflavones (fitoestrògens), un tipus de compostos que interfereixen en l'acció fisiològica natural de les hormones sexuals femenines. La dona, després de la menopausa deixa de produir-ne. Sembla que el consum d'aquests compostos redunda en efectes preventius i protectors en diferents nivells, encara que la majoria d'estudis no ofereix resultats concloents. Per contra, està en estudi el potencial negatiu d'un abús de fitoestrògens en determinats grups de població, com ara nens i homes en edat fèrtil.\nEn estudis d'intervenció amb dones, no es troben proves concloents que les isoflavones tinguin un efecte beneficiós sobre la densitat mineral òssia, encara que les perspectives en aquest sentit siguin bones. S'ha suggerit que les dones asiàtiques, grans consumidores de soia i derivats, registren una incidència més baixa de molèsties associades al climateri (fogots, sequedat vaginal...) en comparació amb les dones occidentals, poc habituades al seu consum. L'evidència científica en aquest aspecte és molt limitada. Malgrat això, no té res a veure el tipus d'aliments derivats de la soia que es consumeix per costum a Orient, la majoria fermentats de la soia (miso, tamari o salsa de soia) a més d'oli de soia, però no "llet de soia" que sí que és un aliment de moda a Occident. Encara que no hi ha evidència científica constatada d'efectes perjudicials d'un consum habitual d'aquesta beguda, el sentit comú fa pensar que la varietat és el millor consell a l'hora de consumir amb responsabilitat i seguretat un aliment. Alternar el consum de beguda de soia amb altres begudes vegetals (arròs, civada) pot ser una bona alternativa.\nEstic en tractament perquè tinc la vitamina B12 molt baixa, i em trobo cansada i fatigada. Em diuen que el meu organisme no la sintetitza, també em cauen bastant els cabells i tinc les ungles molt fràgils. Tinc dubtes sobre l'alimentació que més em convé seguir.\nEn l'ésser humà, la vitamina B 12 és sintetitzada al còlon (última porció de l'intestí gros) en petites fraccions pels bacteris intestinals, si bé per a garantir la quantitat requerida per a les funcions vitals, s'ha d'aportar per mitjà de l'alimentació diària.\nSi hi ha diagnòstic de dèficit nutricional de vitamina B12 caldrà un tractament mèdiconutricional amb aquesta vitamina per garantir l'aportació mínima adequada i frenar així la simptomatologia derivada d'aquesta deficiència. De manera simultània interessa ser selectiu amb els aliments i incloure aquells que siguin una bona font de vitamina B12. Els aliments que concentren més quantitat de vitamina B12 són els d'origen animal: carns en general, peixos, mariscs i ous. La presència diària de proteïna animal -en què prima més la qualitat d'aquests aliments que la quantitat- pot ser convenient. Aquests aliments, distribuïts en la dieta de manera proporcionada, ajuden a garantir les ingestes diàries recomanades d'aquesta vitamina. La cocció d'aquests aliments no comporta pèrdues en aquesta vitamina, si bé en carns i peixos bullits se n'arriba a reduir fins en un 30% el contingut, que queda dissolta en l'aigua de cocció pel seu caràcter hidrosoluble.\nABC de la nutrició: candidiasi\nLa candidiasi és una infecció provocada per un fong, la Candida albicans, que es comporta com un paràsit oportunista. Habita normalment en la mucosa de la boca de l'aparell digestiu (en l'intestí) i genital. En condicions favorables al seu creixement, entre les quals influeix el tipus d'alimentació, creix en proporcions anormals i provoca diversos trastorns de salut. El sucre és l'aliment principal d'aquest fong. Mostrar una apetència contínua i exagerada per la xocolata o pels dolços, juntament amb símptomes diversos com les infeccions vaginals freqüents o inflor abdominal, gasos, sorolls i molèsties digestives poden ser clars indicis de la infecció.\nDeclaració Pública Europea sobre Al.lèrgia a Aliments i Anafilaxi\nCom una part de la Campanya sobre Al.lèrgia a Aliments i Anafilaxi, l'Acadèmia Europea d'Al.lèrgia i Immunologia Clínica (EAACI) llança una Declaració Pública Europea en la qual reclama accions de sensibilització, un millor accés a tractaments d'emergència, més recursos per a la investigació en matèria d'al.lèrgies i també unes mesures d'etiquetatge d'aliments més exigents.\nL'objectiu d'aquesta campanya és informar els responsables polítics i el públic en general sobre l'increment notable de l'al.lèrgia a aliments a la Unió Europea i dels desencadenants de crisis anafilàctiques. Durant tot el 2013, l'EAACI, l'associació mèdica més important d'Europa en matèria d'al.lèrgies, interactuarà amb legisladors i responsables polítics de la UE amb l'objectiu d'assessorar-los i impulsar-los a prendre accions concretes destinades a millorar el diagnòstic i el tractament de l'al.lèrgia a aliments i l'anafilàxia.\nMés de 17 milions d'afectats\nEn total són 17 milions de ciutadans els afectats per al.lèrgia a aliments a Europa. Entre els països que mostren una prevalença més alta es troben França, Alemanya i Itàlia, amb un 3,5% de les poblacions respectives que pateixen aquesta alteració de forma crònica, seguits d'Espanya i Suïssa, amb un 3% de la població afectada.\nAlls tendres, frescs i de l'estació\nNombrosos assajos clínics i estudis sobre la composició de l'all se centren a destacar-ne les potencials funcions biològiques i els beneficis com un component important de la dieta.\nEn les primeres fases d'investigació, l'administració contínua d'all ha demostrat una millora en la funció de la memòria i fins i tot del rendiment cognitiu. Els alls frescos contenen les mateixes propietats nutritives i químiques que l'all en bulb, si bé en aquests últims els compostos estan més concentrats. Els sulfurats que donen el sabor i l'olor marcats als alls són els principals responsables de les seves accions salutíferes. Així s'ha reflectit en l'assaig fet des de la Unitat d'Investigació de Neuroquímica i Neurofarmacologia de la universitat pakistanesa de Karachi.\nNoves dades rellevants sobre aquestes accions positives es desprenen de la investigació publicada en la revista mèdica Genes & Cancer al febrer de 2012, que van associar la ingesta d'extracte d'all fresc (sense bullir) amb la detenció del creixement i l'alteració de la morfologia de cèl.lules canceroses en dones amb càncer de mama. Aquets estudis, fets des del Departament d'Immunologia i Microbiologia de l'Escola de Medicina Wayne State a Detroit, confirmen una vegada més el vincle entre una dieta rica en fruites i verdures i un risc més baix de desenvolupar càncer o un suport en el control de la malaltia.\nAprofitar la temporada natural de recol.lecció de les verdures és una bona oportunitat per aprofitar-se d'aquests beneficis. A la cuina, una de les preparacions més populars d'aquestes hortalisses és el remenat d'alls tendres i gambes. Ofegats sols o barrejats amb altres ingredients constitueixen un acompanyament deliciós per a una gran varietat de plats; des d'arrossos (amb espinacs, alls tendres i xampinyons), plats de pasta (espaguetis amb alls tendres i bitxo), cuscús (amb alls tendres i gambes) o amanides (amb carxofes i gules; de bolets, alls tendres i salmó) fins a guarnicions de carns o peixos.\nConsell del mes: més vitamina E antioxidant\nLa seva capacitat antioxidant permet a la vitamina E actuar en l'organisme juntament amb altres elements equivalents, participar en fenòmens biològics que frenen el desenvolupament i l'aparició de malalties degeneratives, entre les quals s'inclouen les cardiovasculars i el càncer. Fins i tot s'estudia el paper que tenen en la fertilitat; pel caràcter antioxidant contraresta l'acció nociva dels radicals lliures que poden afectar de forma negativa en la mobilitat dels espermatozoides i en la qualitat del semen. El refinat sistemàtic dels aliments fa que en el procés de manipulació es perdin components interessants pel seu valor nutricional, com ara la vitamina E. Conèixer els aliments que són font natural d'aquesta vitamina permet incloure'ls en l'alimentació diària i completar així l'aportació d'un nutrient essencial.\nGermen de blat: el germen és la part del gra dels cereals que concentra més greix insaturat (cardiosaludable) i també més antioxidants. La facilitat d'ús i les nul.les contraindicacions (excepte al.lèrgia alimentària) fan que es pugui considerar com un complement dietètic idoni com a font de vitamina E.\nOli de gira-sol: és sens dubte l'oli vegetal més concentrat en vitamina E, ja que les pipes de gira-sol són les llavors més concentrades en aquesta vitamina. Gairebé duplica en contingut vitamínic l'oli de blat de moro, el segon més abundant i en proporciona gairebé cinc vegades més que l'oli d'oliva.\nPipes de gira-sol: de totes les fruites seques, les pipes són la font més destacada d'aquesta vitamina (46 mg/100 g), doble quantitat que les avellanes i les ametlles, que també destaquen sobre la resta en aquest antioxidant natural.


gener de 2014 – Barberà del Vallès – Portal d'entitats\nAMPLIACIÓ HORÀRIA DEL SERVEI D’INFORMACIÓ I ASSESSORAMENT JURÍDIC D’ESTRANGERIA\nL’Ajuntament de Barberà del Vallès ha ampliat a 8 hores mensuals el Servei d’Informació i Assessorament Jurídic d’Estrangeria per aquest any 2014. El consistori barberenc augmentarà durant aquest 2014 les hores mensuals d’atenció al Servei d’Informació i Assessorament Jurídic d’Estrangeria.…\nEl proper 6 de febrer a les 18:30 hores, a la Sala Allende de la Biblioteca Esteve Paluzie (Plaça Constitució, s/n), es durà a terme la presentació dels Pressupostos Municipals 2014. L’Ajuntament de Barberà del Vallès presentarà a la ciutadania…\nPublicat el 27 gener 2014 per Participació\nEls assessors del Síndic van rebre un total de 8 visites de veïns i veïnes de Barberà del Vallès. L’equip del Síndic de Greuges de Catalunya, dins de les seves visites anuals, va traslladar-se ahir dimarts, 21 de gener, novament…\nActivitat 29 de gener de 2014\nPublicat el 25 gener 2014 per Administració Associació Història Barberà\nDes de l’Associació d’Història de Barberà ens complau convidar-los a la primera activitat que la nostra entitat ha organitzat d’aquest any 2014, en col·laboració amb l’Ajuntament de Barberà del Vallès. L’acte tindrà lloc el proper dimecres dia 29 de gener…\nAGENTS RURALS:Organització, estructura i …\nPublicat el 18 gener 2014 per Maria Alcobé\nMolt llarg és el seu nom: Cos del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural, però més “llargues”encara són les seves obligacions i projectes. Un entusiasta agent, Josep Mª Soler, ens explica què és el Cos, ens dona molts…\nPreparant el Dia Internacional de la Fibromiàlgia\nPublicat el 10 gener 2014 per Carmen Navarro García\nJa hem començat a preparar la celebració del Dia Internacional de la Fibromiàlgia, que serà el 12 de maig. Consistirà amb la lectura del manifest i amb una gran xocolatada a la Plaça de la Vila. Us anirem informant a mida que…


Els socialdemòcrates de Sant Julià volen una taula de treball per replantejar el Trivium – FÒRUM.ad\nEls socialdemòcrates de Sant Julià volen una taula de treball per replantejar el Trivium\nel: 02/08/12 21:47\nEls consellers de la minoria comunal socialdemòcrata de Sant Julià de Lòria, Rossend Areny i Josep Roig, han enviat una carta a la cònsol major de la parròquia, Montserrat Gil, per demanar que es creï una taula de treball per al replantejament de l’Espai Lauredià d’Arts Escèniques Trivium. Després de les notícies aparegudes sobre el dèficit del centre i la intenció de redefinir el projecte, els consellers de la minoria consideren que se’ls hauria d’haver informat de la situació i demanen que es compti amb ells per participar de manera activa en el futur d’aquest servei.\nEl futur de l’Espai Lauredià d’Arts Escèniques Trivium s’ha posat en dubte en les darreres setmanes pel dèficit que acumula, xifrat segons les notícies aparegudes en 176.000 euros. Per aquest motiu, els consellers socialdemòcrates lauredians, que asseguren que confien en el futur d’aquest servei, han demanat poder participar en la redefinició d’aquest.\nRossend Areny i Josep Roig han enviat una carta a la cònsol major en què el primer que es demana és que es reconsideri la posició actual i s’aposti per la continuïtat de l’escola buscant alternatives que garanteixin la viabilitat del projecte. Per a això, els consellers ofereixen la seva col·laboració i suggereixen crear una taula de treball que compti amb els membres de la comissió de cultura, amb representants dels alumnes de l’escola, dels professors i del conseller de Finances. Aquesta taula hauria d’elaborar un pla director financer i pedagògic per al Trivium, però per a això recorden que els cal la documentació existent, com el programa d’estudis, el pla d’ajustament que hauria redactat el cap d’estudis per reduir en 100.000 euros el cost de funcionament, i un informe de la consellera de Cultura amb les causes del dèficit.\nTot i que els consellers volen que el nou model de l’espai es defineixi en aquesta taula, en la carta ja hi esmenten algunes idees, com podria ser que a partir del segon cicle d’estudis els alumnes puguin triar una sola art escènica. A més, indiquen que es podria ampliar el nombre mínim d’alumnes inscrits per a cada instrument i augmentar la ràtio d’alumnes per professor, així com fer associacions amb altres escoles del país per mancomunar alguns serveis.\nA més, els socialdemòcrates també consideren que el Comú podria subvencionar l’Espai Lauredià d’Arts Escèniques ‘de la mateixa manera que es fa amb les escoles bressol o amb el Centre Esportiu’.\nTots aquests suggeriments els han fet arribar, aquest mateix dijous, a la cònsol major, i esperen que es tinguin en compte i poder començar a treballar durant l’agost per tenir el problema resolt abans de setembre, perquè asseguren que Trivium ja compta amb diversos alumnes que han pagat part de la matrícula. La principal queixa dels consellers, un cop més, és la manca d’informació que han rebut en relació a aquesta qüestió, i que s’hagin hagut d’assabentar de tot a través de la premsa.\nEntrada Anterior: Un total de 745 alumnes participen en les xerrades del Pla de Prevenció de Conductes Delictives\nEntrada següent: Un menor ferit en ser atropellat a la capital


Valls: 'Tinc la consciència molt tranquil·la' - El Gerió Digital\nValls: 'Tinc la consciència molt tranquil·la'\nEl Millor acusa el govern "d'un nou tracte de favor" a Petrov per perdonar-li un aval de 197.000 euros en la construcció d'un aparcament\nDivendres, 15 de febrer de 2013 20:17h\nL'alcalde, Romà Codina, ha volgut mostrar el suport a Valls donant-li la mà al final del ple © ACN\nACN, Tània Tapia, Xavier Pi / La Selva / Lloret de Mar\nEl regidor de Lloret de Mar imputat al cas Clotilde, Josep Valls, ha pres la paraula en el ple extraordinari sobre corrupció per defensar la seva innocència.\nValls, que ha abandonat les atribucions de govern però conserva l'acta de regidor, ha assegurat que té la consciència "molt tranquil·la" i que tot plegat és una campanya contra ell. Durant el ple, el portaveu del Millor, Marc Fuertes, ha acusat el govern municipal d'haver permès a l'empresa del suposat cervell de la trama, Andrei Petrov, començar les obres d'un aparcament sense presentar l'aval de la llicència d'obres, que ascendent a 197.2056 euros. Segons Fuertes, la Guàrdia Civil és coneixedora d'aquesta irregularitat.\nLa sala de plens de Lloret de Mar (Selva) s'ha omplert de gom a gom aquesta tarda amb motiu del ple extraordinari per debatre sobre l'operació Clotilde. Aquest ple s'ha celebrat a petició dels grups del Millor i del PPC, a l'oposició, per poder demanar explicacions al govern municipal sobre la implicació que membres de la corporació tenen en l'operació contra la màfia russa.\nAl final del ple, el regidor imputat, Josep Valls, ha volgut intervenir per defensar la seva innocència. Valls fa 18 anys que és regidor i, fins que va esclatar l'escàndol, era primer tinent d'alcalde i portaveu de CiU. El 29 de gener va ser detingut acusat de suborn i prevaricació i va quedar en llibertat provisional després de declarar davant el jutge de l'Audiència Nacional. Posteriorment, va renunciar a les seves atribucions de govern però continua de regidor, tot i que l'oposició volia que marxés de l'ajuntament.\n"Tinc la consciència molt tranquil·la"\nAquesta ha estat la primera vegada que Valls ha parlat públicament i ha volgut agrair el suport a familiars, amics i, especialment, als companys de govern de CiU i al regidor d'ERC, Jordi Orobitg. Valls ha assegurat tenir la consciència "molt tranquil·la" i ha remarcat que tots els expedients que va tramitar quan era regidor d'Urbanisme -durant el mandat de Xavier Crespo- es van fer "sota l'estricta legalitat".\nEl regidor s'ha mostrat convençut que el temps i la justícia li acabaran donant la raó. "Que la veritat triomfi sobre les ombres i especulacions mal intencionades sobre la meva persona, que no fan més que respondre a un assetjament personal que tots coneixeu", ha declarat, visiblement emocionat. La seva declaració ha tingut un aplaudiment com a resposta del públic que omplia la sala.\nEl Millor destapa un nou possible escàndol\nDurant el ple, el portaveu del Millor, Marc Fuertes, ha destapat un altre possible tracte de favor del consistori a l'empresa d'Andrei Petrov, DDC, suposat cervell de la trama. Segons Fuertes, l'ajuntament ha permès a l'empresa començar les obres per construir 200 places d'aparcament i locals comercials a l'espai de l'antic hotel Blanca Aurora sense tenir tots els permisos. Concretament, l'empresa de Petrov no hauria presentat un aval necessari per començar a fer els moviments de terres per import de 197.205 euros.\nSegons Fuertes, la Guàrdia Civil ha requerit aquesta documentació al consistori, que no la podria haver acreditat. El portaveu del Millor ha assegurat que té aquesta informació a través de "fonts municipals" i ha instat l'alcalde, Romà Codina, a presentar aquest aval, necessari per a tramitar la llicència ambiental.\nCodina, que no ha entrat a confirmar ni desmentir les acusacions de Fuertes, sí ha explicat que aquestes obres estan parades perquè la constructora -DDC, l'empresa de Petrov- ha entrat una instància a l'ajuntament demanat poder aturar els treballs fins que la justícia es pronunciï. Fuertes ha negat aquest extrem i ha assegurat que ha estat el propi ajuntament qui ha aturat els treballs.\n"Aquest és el tercer tracte de favor que l'ajuntament ha tingut amb Andrei Petrov", ha assegurat Fuertes, que ha recordat que l'ajuntament va requalificar la zona de la plaça de braus perquè DDC hi fes un centre comercial i van aprovar una bonificació de l'impost de construccions per valor de 133.000 euros. Un cop més, l'alcalde ha defensat que la bonificació és una decisió política "que no tothom ha de compartir" però que és "legal". "Si tot el que s'ha fet a la plaça de braus no és un benefici per a Lloret que baixi Déu i ho vegi", ha declarat Codina.\nPeticions de dimissió a totes bandes\nDurant el ple, són diverses les peticions de dimissió que s'han posat sobre la taula. El Millor ha tornat a demanar a Valls que plegui i també ha demanat la dimissió de l'alcalde. El portaveu d'ICV, Javier Rodríguez, ha demanat fins i tot a l'exalcalde de Lloret, Xavier Crespo, que deixi el Parlament i el PPC també ha demanat a Valls que deixi l'ajuntament.\nDurant el ple, els portaveus del Millor i el PPC han anunciat també la seva voluntat de presentar una moció de censura a l'alcalde perquè no s'han sentit satisfets per les explicacions de l'equip de govern. El líder del Millor, Marc Fuertes, s'ha adreçat directament al grup del PSC perquè, per tal que prosperi la moció, els cal el suport dels tres regidors socialistes. El portaveu del PSC, Joan Bernat, ha avançat que el partit no es planteja de moment donar-hi suport.\nD'altra banda, el PSC ha anunciat que al ple de març presentarà una moció perquè tots els regidors publiquin al web de l'ajuntament les seves declaracions de la renda i la relació de béns i patrimoni per tal d'afavorir "la transparència". L'alcalde, Romà Codina, ha avançat que hi donaran suport i ha fet un pas més: ha dit que tot polític imputat no s'hauria de poder presentar a unes noves eleccions. PPC i Millor també han anunciat el vot favorable a la moció del PSC.


com conquerir tota la barra d’amanides | portobelloartgallery.com\nDeixar de desconcertant deixar-se amb Whole Foods per dinar (o anar a casa). Amb una barra d’amanides plena d’opcions saludables, és difícil saber exactament com construir el teu bol per obtenir el màxim profit per a la teva gent, però un nutricionista famós ha descobert la fórmula perfecta per ajudar-te a guanyar el menjar com un professional total.\nKelly LeVeque, fundadora de Be Well de Kelly i nutricionista amb estrelles com Jessica Alba i Emmy Rossum, és una experta en prendre decisions benèfics per al cos a la barra d’ensalades, fins i tot quan està envoltada d’una multitud de presses (i super-famolines!) gent. En una publicació recent a Instagram, va revelar la seva estratègia exacta i sí: el primer pas és anar directament a les fulles que contenen vitamines. 'Construeix una base de verds! Afegiu la rúcula: és una verdura crucífera que proporciona sulforafan, un anti-càncer, desintoxicació i fàbrica antiinflamatòria.\nL’elecció de les opcions de cogombres, carbassons, pebrots i bròquils, com l’aigua, és imprescindible si voleu mantenir-vos bé i hidratats durant tot el dia.\nA continuació, a la llista de LeVeque obtindreu molta fibra procedent de diverses verdures de colors. Ella diu que podeu anar amb les vostres preferències, però escollir opcions amb cogombres, carbassons, pebrots i bròquils, com l’aigua, és imprescindible si voleu mantenir-vos bé i hidratats durant tot el dia: “(vint) per cent de la vostra aigua. La ingesta prové del seu menjar, assenyala. I el seu consell especial amb bròquil en particular? Feu servir sempre l’opció al vapor sobre crua, que segons ella és més saborosa i fàcil de digerir.\nDesprés de fer que el teu bol sembli un arc de Sant Martí simplement, és hora d’agafar una mica de proteïna, ja sigui a base de plantes o animals. “Normalment, primer estic pel pollastre a la barra calenta si està disponible perquè m’agrada el gust. Per a mi, es tracta d’estar satisfet, diu LeVeque. 'En cas contrari, hi afegiré llavors de carbassa i / o de gira-sol, o potser un ou dur o mongetes. A continuació, per als greixos saludables, és per on entra el seu apòsit: prengui oli d’oliva extra-verge i afegeix-hi una mica de vinagre de sidra de poma, sal, pebre i les espècies divertides que tinguin, com la caiena o la cúrcuma, segons ella. “Les espècies són extremadament altes en fitoquímics. Si tenen un baba ganoush a la seva part, ella recomana barrejar un dollop amb el seu vestit per obtenir encara més sabor.\nVeure? Creuar-se per la barra d’amanides Whole Foods no és tan difícil després de tot. Amb aquests trucs més elegants, es podrà combinar sempre un àpat saludable, fins i tot quan algú et respira el coll mentre intentes triar les flors perfectes de bròquils.\nA continuació, es mostra com es ruixa màgia nutricional sobre tot, des de l'amanida fins a les crispetes. O esbrineu com podríeu haver estat preparant l'amanida malament tota la vida.\nProva que Lululemon és més influent del que fins i tot sabíeu\nEls estats amb les taxes de càncer de pell més altes (i més baixes) us sorprendran


Ens dones un cop de mà amb el seminari d'incidència política que fem a Barcelona? - Servei Civil Internacional de Catalunya\nEns dones un cop de mà amb el seminari d’incidència política que fem a Barcelona?\njuny 14, 2014novembre 28, 2018\nNecessitem voluntaris i voluntàries que puguin acompanyar als i les participants en les seves estones lliures, o que ens ajudin amb la logística del seminari. Tant és si pots només un dia, com si et ve de gust acompanyar-nos durant tot el seminari, qualsevol participació és benvinguda!\nEl seminari de formació organitzat pel CCIVS i per l’SCI Catalunya, que tindrà lloc del 24 al 30 de juny a Barcelona, té per objectiu capacitar als i les treballadores joves ( personal contractat i voluntaris en llocs de direcció ) per a millorar les seves activitats de promoció i incidència, i les seves campanyes en el camp de la Pau i els Drets Humans. Com que en el seminari participaran persones de tot el món, la llengua vehicular serà l'anglès.\nEn aquest marc, cerquem voluntaris i voluntàries que puguin donar un cop de mà en la logística del seminari (dur els participants als llocs on fan els àpats, ajudar a organitzar els coffe breaks…); però també cerquem persones que tinguin ganes d'acompanyar-los durant les seves estones lliures, o a activitats organitzades al vespre, per tal que coneguin la nostra realitat de primera mà.\nNo us preocupeu si només podeu un dia, o només unes hores! Si esteu interessats o interessades, només heu d'omplir aquest formulari i explicar-nos la vostra disponibilitat!\nI a pesar de tot, Tel AvivQui defensa els palestins a Israel?


El dissabte dia 7 de juny vam anar al Cap de la Vila, junts amb les altres cooperatives de Sitges, a vendre els nostres productes. Ens vam organitzar per grups, uns repartíem el flyers per informar del que estàvem fent i uns altres veniem els productes. La venda va ser tot un èxit. Estem molt contents de la feina feta!\nPublicado por decoration extreme en 2:43 No hay comentarios:\nEl dijous 20 de març, van haver portes obertes a l’escola Miquel Utrillo per ensenyar als pares, els projectes dels alumnes. Van venir el nostre padrí Joan Anton Matas i la regidora d’educació.\nAlguns socis/es es van quedar a les 4:30 a l’escola per explicar el nostre projecte emprenedor. Ens vam repartir la feina en 5 grups: un grup, en el que estaven els dos coordinadors, que mostraven la documentació que tenim de les cooperatives, els de comunicació, que explicaven el bloc, uns altres nens/es, que ensenyaven el material que hi havia i els productes, el quart grup explicava com havíem fet l'estudi de mercat i les entrades i sortides del nostre capital social i per últim, en el passadís, els de publicitat, que van explicar el procés del viatge emprenedor, des de principi de curs fins ara.\nAl final de l’exposició, tots els pares i els socis/es vam anar a la classe de 5èA a veure un vídeo sobre les nostres cooperatives.\nFinalment, encara que al principi estàvem molt nerviosos i emocionats, tot ens va sortir molt bé i va ser tot un èxit.\nGràcies a tots els que vau poder venir a veure el nostre projecte.\nPublicado por decoration extreme en 2:27 1 comentario:\nVIDEO DE PRESENTACIÓ DE LES NOSTRES COOPERATIVES\nJa tenim el vídeo penjat. Podreu observar tota la feina feta fins ara. Esperem que us agradi\nPublicado por decoration extreme en 9:42 1 comentario:\nVISITA A LA FUNDACIÓ AVE MARIA\nEl dia 27 de febrer alguns socis/es de les cooperatives de l’escola Miquel Utrillo van anar a la Fundació Ave Maria de Sitges, centre dedicat a l’atenció de persones amb greu discapacitat intel·lectual, per observar l’organització d’aquest centre. El nostre padrí (Juan Anton Matas) ens ho va proposar.\nAl Centre es fan activitats personalitzades amb els residents per millorar la seva qualitat de vida.\nEn arribar a l’Ave Maria ens esperava el nostre padrí acompanyat d’ un noi i una noia que treballen allà.\nEl noi treballa amb un robot, que es diu Nao, que ajuda a les persones amb discapacitat a aprendre i la noia els ajuda a treballar amb l’ordinador.\nEl robot fa uns 50 centímetres d'alçada i és de color blanc i taronja. Té dues càmeres per veure, reconeix les veus i camina. Es tracta d'un robot molt intel·ligent, que permet que les persones de la Fundació millorin la seva concentració .\nEncara que no vam poder veure-ho tot, sabem que hi ha molta més gent al darrera treballant per donar un servei adequat a les persones que tenen una discapacitat . Aquesta gent forma un equip.\nEns va agradar molt la visita.\nPublicado por decoration extreme en 2:13 1 comentario:


Boyhood (VOSE) | club cinema CASTELLAR VALLÈS\n28 febrer, 2015 - 23:00\nDrama filmat al llarg de 12 anys (2002-2013) però únicament en 39 díes de rodatge. És la història de Mason (Ellar Coltrane) des dels sis anys i durant una dècada poblada de canvis: mudances i controversies, relacions que trontollen, casaments, diferents col·legis, primers amors, tambié desilusions, moments maravellosos, de por i d'una constant barreja de roptura i sorpresa. Un viatge íntim i èpic per l'eufòria de la infantesa, els canvis d'una familia moderna i el pas del temps.\nRichard Linklater, sense ser un dels directors més coneguts, ha estat durant molts anys un dels més influents i més interessants de les últimes dècades. Nascut a Houston,Texas el 30 de juliol de 1960, Linklater, després de treballar en una plataforma petrolífera durant la seva joventut aprofita el seu temps lliure per llegir literatura, i fa servir els seus estalvis per comprar-se material de vídeo per començar la seva carrera al món del cinema.\nEs va mudar a Austin on va fundar la Societat Cinematogràfica d’Austin i va començar els estudis de cinema a la Universitat d’Austin el 1984.\nDesprés de diversos curtmetratges, va debutar al llargmetratge el 1991 amb la sorprenent Slacker, una cinta de cinema independent que va estar present al principal certamen de cinema independent, el Festival de Sundance.\nAquest primer treball el va fer famós i des de llavors les cintes de Richard Linklater han estat de les més esperades.\nAl 1995 va dirigir Antes del amanecer, film pel qual va guanyar l’Os d’Or al millor director a la prestigiós Berlinale. Nou anys més tard, el 2004 arribaria la segona part d’aquesta sota el títol Antes del atardecer i amb els mateixos actors que la primera, el 2013 es convertiria en trilogia amb Antes del anochecer, una vegada més amb els mateixos protagonistes.\nFilms de baix pressupost com Tape o cintes d’animació com A Scanner Darkly han demostrat que Richard Linklater sap moure’s en qualsevol àmbit cinematogràfic. Amb Boyhood, Richard Linklater ha volgut crear un gran realisme al dirigir un film durant dotze anys, portant mes enllà la idea d’utilitzar els mateixos actors per als mateixos papers, aquesta vegada treballant tres dies a l’any durant més d’una dècada per portar a l’espectador la vida mateixa.\n2013 Antes del anochecer\n2009 Me and Orson Welles 2008 Inning by Inning: A Portait of a Coach\n2005 The Bad News Bears\n2002 Waking Life\n1998 Los Newton Boys\n"Linklater ha creat una misteriosa càpsula del temps, convidant als espectadors a reviure la seva pròpia educació a través d’una sèrie de records artificials". Peter Debruge: Variety\n"És una narració dramàtica fascinant i única al seu gènere: una bella estratagema de pel·lícula". Owen Gleiberman: Entertainment Weekly\n"Linklater es va prendre el seu temps per completar aquest sublim i simple projecte. I li premiem amb la nostra completa atenció" Michael Phillips: Chicago tribune\n“Inquebrantable, ingeniosa, molt sentida, la pel·lícula estarà pagant dividends emocionals molt, molt de temps” Joshua Rothkopf: Time Out\n"Quin assoliment tan sorprenent; quina pel·lícula tan bella” Xan Brooks: The Guardian\n2014: Premis Oscar: 6 nominacions incloent millor pel·lícula i director\n2014: 3 Globus d’Or: millor pel·lícula - drama, director i actriu sec. (Arquette)\n2014: Premis César: nominada a millor film estranger\n2014: Premio BAFTA: 5 nominacions inclosa millor pel·lícula\n2014: Premis Guldbagge: nominada a millor pel·lícula estrangera\n2014: Festival de Berlín: millor director\n2014: Festival de Sundance: Estrena mundial (secció "Premières")\n2014: American Film Institute (AFI): Top 10 - millors pel·lícules del any\n2014: Festival de San Sebastián: Gran Premi FIPRESCI: millor pel·lícula de l’any\n2014: National Board of Review: millors 10 pel·lícules de l'any\n2014: Cercle de Crítics de Nova York: millor pel·lícula, director i actriu sec. (Arquette)\n2014: Crítics de Los Angeles: millor pel·lícula, director, actriu (Arquette) i montatge\n2014: Premis Gotham: 4 nomin. (millor pel·lícula, actor, actriu, actor revelació)\n2014: Independent Spirit Awards: 5 nominacions inclosa millor pel·lícula\n2014: Satellite Awards: 7 nominacions inclosa millor pel·lícula\n2014: Sindicat d’Actors (SAG): millor actriu secundaria (Arquette)\n2014: Critics Choice Awards: 4 premis inclosos Millor pel·lícula i director\n2014: Crítics de Chicago: 3 premis inclòs millor pel·lícula


09/09/2021 - Ràdio Maricel de Sitges. 107.8 FMRàdio Maricel de Sitges. 107.8 FM\nApunteu-vos-ho bé. El president de la comissió, Agustí Marcet, ens explica allò bàsic que cal saber de la Santa Tecla d’enguany\n11:48, Dijous, 09 setembre 2021\nApunteu-vos, primer, aquestes dades, i després escolteu amb tranquil·litat l’entrevista.\nNO hi haurà reserva de cadires per internet. Les cercaviles es realitzaran dins d’un recinte tancat i amb aforament controlat, que anirà de les 1035 places a les 3445, amb importants possibilitats d’ampliació.\nEl 19 de setembre, a la plaça Catalunya, tindran lloc les mostres de balls infantils. Al matí, els balls blancs i balls parlats. A la tarda, les bèsties de foc i els versos de les tres colles infantils de diables. NO es farà la cercavila prèvia a l’exhibició de les colles. Es compensarà amb una petita actuació a la mateixa plaça.\nSanta Tecla quedarà exposada al local municipal de les Cases Noves el dia 21 de setembre. Aquesta vegada si que es farà el trasllat des de la Parròquia, amb els membres de la comissió, autoritats i el rector acompanyats per la colla de grallers La Sitja, amb motiu del seu 15è aniversari.\nHi haurà entrada de Santa Tecla a la Parròquia, però només acompanyaran la Santa el balls, músics, la pendonista i les cordonistes, la comissió, les autoritats i les pubilles i els hereus. La part final del recorregut de la cercavila de les 19h (a partir del carrer Nou) estarà tancada al públic. L’entrada de Santa Tecla es transmetrà en directe per Maricel TV/Canal Blau.\nPer participar a les matinals infantils és obligatori omplir el formulari que podeu trobar al web de la Festa Major, i enviar-lo, abans del 15 de setembre, al correu electrònic de la regidoria de tradicions i festes. El dilluns 13, a les 19:30h a l’Escorxador es farà el curs de consumidor reconegut com expert per aquells participants que no el tinguin i vulguin participar a la matinal infantil de foc.\nAmb el president de la comissió, Agustí Marcet, hem acabat d’arrodonir detalls d’aquesta Santa Tecla.\nDe l’arxiu sonor de la ràdio: Núria Vidal i el record potent de l’11S a Nova York.\n09:57, Dijous, 09 setembre 2021\nEns va acompanyar a l’estudi del carrer Sant Honorat el 21 de setembre de 2001. 10 dies abans de l’atac al World Trade Center. La conversa comença recordant aquell cafè amb una amiga que va propiciar que la Núria no arribés a la parada del metro de World Trade Center a l’hora que tenia prevista. La resta és història i una colla de reflexions sobre els fets, sobre com els va viure la ciutat, i sobre com van trasbalssar el món.


la maginoteca: Allons-sus\nData Estel·lar a la Cascada de Medusa Dijous 20110217\nAh... no el vau veure, oi? 27 planetes... molts d'ells coneguts... robats dels seus sistemes solars i duts a la vora de la Cascada de Medusa. I coneixíem nosaltres uns quants d'aquests: el planeta de les abelles gegants, que és una de les causes de la desaparició de les abelles de la Terra, el planeta de les patates de greix, Callufrax Minor, La Terra (aquest igual us sona més) o Shallacatop (planeta bessò de Raxacoricofallapatorius)... Aquest darrer el recordaran vostès perquè va iniciar l'Edat Dorada de la Primera Ministra Harriet Jones després de la invasió d'una família\n27 planetes a punt de ser aliniats per tal de ser fer servits d'antena pels daleks per a destruir el continu de l'Univers, la realitat, la bomba de realitat que destruiria totes les realitats alternatives (anomenats "paral·lels", compte amb el bon mot).\nSi algú llegeix això, ja sap que vaig dir que els companys del Doctor no havien après a ser com ell.\nJo deia no eren com l'heroi somrient... però més encara... recordeu quina gran cosa va fer el Doctor contra l'Amo (Master, in English)? Doncs, va ser premonitori: a l'episodi posterior, el mateix Davros, li va dir al Doctor que havia convertir tots els humans que l'havien acompanyat (la Sarah Jane Smith, la Rose Taylor, el Capità Harkness o la Marha Jones, o el mateix Nikki Smith) en uns assassins perillosos. Les seves solucions eren... hauríeu de veure la sèrie... ah, però el Doctor supera tot això, gràcies a la Donna Noble... Oh, què divertit, i quina pena... per què?... i quina quantitat d'esdeveniments diferents en un sol episodi. Dos doctors iguals i la Doctor Donna. Sí, senyor, sí... allons-y, Alonso... millor encara: allons-sus, Sus, amb un dibuix tan xulo com aquest i que surt d'aquí:\nAmb tornavís inclòs.\nQuè es pot pensar d'aquest bloguer, si ara acabo dient que, sospitant que s'acabava el Doctor Who al 3XLnet, vaig tornar a llegir alguna cosa de Martin Mystère... i que, posteriorment a aquest episodi he començat Haruhi Suzumiya, que comença amb "Si hay algún extraterrestre, viajero del tiempo, habitante de universos paralelos o persona con superpoderes que vengan conmigo".\nPublicat per maginelmago a 16:30\nEtiquetes de comentaris: Así en la tele como en las pelis, Continuidad y Teoría de la Continuidad Unificada y de la Coherencia Universal, Doctor Who, Geopol


ARRENCA LA 20 MOSTRA INTERNACIONAL DE FILMS DE DONES DE BARCELONA\nLa Mostra Internacional de Films de Dones de Barcelona arrenca aquest dijous dia 7 de juny i les activitats de la Mostra tindran continuïtat fins el proper 17 de juny. La majoria de projeccions tindran lloc a la nova seu de la Filmoteca de la Generalitat de Catalunya en el Rabal barceloní però també es desenvoluparan altres activitats a la capital barcelonina en altres espais com el CCCB, l’Espai Bonnemaison o a la Virreina. La sessió inaugural tindrà lloc aquest divendres dia 8 a la Filmoteca i consistirà en l’exhibició del film col·lectiu Ferida Arrel: Maria-Mercè Marçal, conformat per les diferents mirades que aporten fins a 22 realitzadores de diferents edats sobre la figura de la poetessa Maria-Mercè Marçal i la seva mirada femenina.\nPerò abans de la inauguració oficial es podrà veure aquest dijous dia 7 de juny a les 7 de la tarda en el CCCB (Centre de Cultura Contemporània de Barcelona) en el mateix marc de la 20 Mostra Internacional de Films de Dones de Barcelona el documental VES: Villa El Salvador de Carola Sánchez Rodríguez que retrata la història d’un assentament urbà conformat per desplaçats de tota mena al sud de Lima que s’ha desenvolupat de forma autogestionada des de fa trenta anys i que és un exemple viu de convivència malgrat s’hi apleguin més de 400.000 persones. Després de la projecció tindrà lloc un debat que comptarà amb la participació de la mateixa directora del documental, Dona Gamarra com a representant de l’organització Federació Popular de Mujeres de Villa El Salvador i l’arquitecte David Bravo, secretari de Premi Europeu de l’espai Públic Urbà.\nEn les múltiples sessions de la Filmoteca caldria destacar aquest dissabte dia 9 la projecció d’Attenberg de la directora grega Athina Rachel Tsangari sobre la relació de dues amigues a la ciutat obrera de cases blanques Aspra Spitia en què es defuig tots els tòpics de postal. Aquest film inaugura la secció Imaginar el futur i es veurà acompanyat per altres films de ficció provinents de diferents cultures en què es busca una nova mirada per encarar el futur tot superant els models tradicionals. Els altres films que conformen aquesta secció són la pel·lícula argentina Abrir puertas y ventanas de Milagros Mumenthaler, sobre la relació de tres germanes que passen el dol de la mort de l’àvia en un clima d’apatia, i la pel·lícula alemanya UFO in her eyes de la directora i escriptora xinesa Xiaolu Guo que entre la comicitat i la crítica social descriu la història d’una noia d’un poblet xinès que albira un ovni.\nLa Mostra conté també la secció Joves realitzadores magrebines com a homenatge a dones cineastes o blocaires que han fet diferents films en el marc de la Primavera Àrab contribuint a renovar cinematografies nacionals del Magreb. En aquesta secció es podrà veure també a la Filmoteca el diumenge dia 10 el debut de Leïla Kilani Sur la planche sobre les vicissituds de dues noies treballadores en una fàbrica a Tànger i que al vespre es dediquen a fer petits robatoris per Casablanca. Altres films que constitueixen aquesta secció són el documental Les imams vont à l’école de Kaouther Ben Hania sobre les contradiccions dels que estudien per fer de imams a París i que es veuen obligats a assistir a sessions formatives en laïcitat.\nLa Mostra dedica especial atenció també a films que repensen i reflexionen sobre el pòsit del passat en l’apartat Interrogar el passat a través de l’exhibició de tres propostes com la cinta portuguesa 48 de Susana de Sousa que indaga en la memòria de les víctimes de la llarga dictadura de Antonio Oliveira Salazar, la segona entrega de Transmissions d’Anna Sanmartí i Marta Vergonyòs que segueix esbrinant la relació entre àvies i nétes, i Hija de la directora xilena María Paz González Guzmán que en clau de road movie una filla acompanyada de la seva mare parteixen a la recerca de la figura del pare absent.\nD’altra banda resulta interessant la proposta d’oferir durant els dies de la Mostra un ventall de pel·lícules dirigides per dones en el portal de visió per pagament http://www.filmin.es/ a preus reduïts mitjançant un abonament. Entre la selecció de títols que han format part de la pròpia història de la Mostra trobem films d’Isabel Coixet, Lucrecia Martel, Judith Colell, Maria Zafra, Claire Denis, Agnès Jaoui o Roser Aguilar. Per a trobar informació més extensa i detallada de totes les activitats així com consultar la programació i els horaris us podeu adreçar al web http://www.mostrafilmsdones.cat/\nUna escena del film Attenberg


El Ple d’avui serà a porta tancada i sense precs ni preguntes – Ràdio Televisió Arenys de Munt\nEl Ple d’avui serà a porta tancada i sense precs ni preguntes\nby Redacció Arenys de Munt on 9 Març, 2020 in Notícies, Política\nAl Ple s’hi portarà, entre d’altres, la modificació de les bases de les subvencions i ajuts al lloguer. L’Alcalde i regidor d’Economia, Josep Sánchez, explica que van detectar els motius pels quals algunes subvencions no havien funcionat com estava previst i per aquest motiu canviaran les bases. Sánchez afegeix que aquesta modificació té com a objectiu principal agilitzar les tramitacions de les sol·licituds.\nAl ple de dijous també es presentarà la proposta d’aprovació de coofinançament d’un projecte turístic cofinançat amb els fons FEDER dela Unió Europea. Aquesta iniciativa, impulsada pel Consell Comarcal, te com a objectiu potenciar i promocionar els espais més emblemàtics dels municipis de la comarca.\nPer altra banda el ple de dijous de l’ajuntament d’Arenys de Munt portarà una declaració institucional amb motiu del Dia internacional dels drets de les dones. Serà presentada pel PSC. La regidora d’igualtat, Maria Angels Gros, explica que aquesta declaració rebutja al masclisme i al creixement dels partits d’extrema dreta, que consideren antifeministes. El text també reconeix la visió feminista del govern de l’Estat espanyol.\nAl ple també es porta la proposta d’aprovació inicial dels estatuts del Consell de gent gran per la seva constitució. La regidora de la gent gran, Montse Batista, explica que els estatuts han estat elaborats conjuntament amb l’oposició.\nAl ple també es portaran la proposta de creació de la comissió especial per a la modificació del reglament de participació, i la delegació de competències a Localret per a la tramitació de la compra agregada de telecomunicacions. Queden ajornats per a una propera sessió els precs i preguntes, amb la finalitat d’acabar d’hora la sessió i aprovar-hi el mínim que legalment sigui indispensable,\nEl ple és demà avui a 2/4 de 8 del vespre a la Masia de Can Borrell. no s’hi pot anar, però el podreu seguir per la ràdio.\nArenyencs i arenyenques surten al carrer per reivindicar la igualtat el dia 8 de març


The New York Times anima els seus lectors a subscriure’s al diaris locals – estanis.cat\nThe New York Times anima els seus lectors a subscriure’s al diaris locals\nUna de les derives que més preocupa als EUA en relació amb la premsa és la desaparició de diaris que narren l’actualitat més propera: la premsa de proximitat. Això condueix a la creació de deserts informatius en els quals el control al poder es redueix, entre altres conseqüències. En aquest context, The New York Times ha llançat una campanya precisament orientada a que els seus lectors se subscriguin als periòdics locals per sostenir-los.\nL’acció va ser llançada amb motiu del Dia Mundial de la Llibertat de Premsa i es basa en un missatge sobre la importància dels mitjans locals, especialment accentuada per la crisi que ha generat el coronavirus, acompanyat d’un cercador en el qual es pot localitzar qualsevol mitjà per la localitat en la qual opera. A banda de cada un dels resultats facilita l’enllaç directe per subscriure’s.\nThe New York Times s’ha posicionat en els últims temps a favor d’ajudar a mitjans locals, que viuen als EUA una situació complicada des de fa anys. Factors com la caiguda dels ingressos o la caiguda de subscripcions impreses estan escanyant la seva viabilitat, fins al punt que s’estima que al voltant d’un 20% dels nord-americans viu en zones en què només queda un diari de proximitat o fins i tot ja no n’hi ha cap.\nBy Estanis 09/05/2020


Autogovern i Covid-19 centren la campanya a Galícia i País Basc\nESPANYA ELECCIONS AUTONÒMIQUES\nSánchez promet reforçar l'autogovern basc i PP i Cs busquen els “decebuts” amb PSOE i PNB || Els sondejos donen una victòria folgada a Urkullu i a Feijóo\n© Pedro Sánchez, amb la candidata del PSOE a Euskadi, Idoia Mendia.\nEls partits afronten l’última setmana de campanya per a les eleccions d’Euskadi i Galícia, que ahir va estar marcada per la promesa del president del Govern, Pedro Sánchez, de reforçar l’autogovern basc i el confinament de la comarca gallega d’A Mariña. Així mateix, quan falta una setmana per a les eleccions, els sondejos donen una victòria folgada tant a Iñigo Urkullu (PNB) com a Alberto Núñez Feijóo (PP), aquest últim per majoria absoluta. En aquest sentit, Sánchez es va comprometre ahir a reforçar l’autogovern a Euskadi, però un “autogovern transversal” en “el qual càpiga tota la societat” i on “primi la igualtat davant de la identitat”.\nPer la seua part, els dirigents estatals de PP i Ciutadans, Pablo Casado i Inés Arrimadas respectivament, van fer una crida al votant que s’havia sentit “decebut” amb el PNB i el PSOE. Al seu torn, Urkullu va demanar una participació massiva als comicis “per poder superar la crisi del coronavirus”, i Bildu va dir que defensarà “una sanitat i educació millors i el dret a decidir”.\nL’oposició gallega carrega contra Feijóo per la gestió del confinament de la comarca d’A Mariña\nA Galícia, Feijóo va dir que diumenge “s’ha d’elegir entre un vaixell sense rumb o amb rumb” i que prendrà “les decisions necessàries” per protegir els ciutadans d’A Mariña (vegeu la pàgina 6) i el socialista Gonzalo Caballero va dir que el tema “se li n’ha anat de les mans” al govern gallec.\nEl seu homòleg de Galícia En Comú-Anova Mareas, Antón Gómez-Reino, va demanar a Feijóo que “deixi de jugar amb la salut”, mentre que el BNG va demanar suspendre les eleccions a A Mariña.


Bon NADAL RESPONSABLE\nDes de UNAE volem aprofitar aquestes dates tant especials per felicitar i agrair a tothom qui ens segueix.\nTot l’equip d’UNAE us desitja unes molt bones festes, un feliç nadal, i un bon any 2020. Com sempre, estem i estarem al vostre costat per aclarir qualsevol tema relacionat amb els vostres drets com a persones consumidores; per aquest motiu, aprofitem per donar-vos alguns consells de cara als regals i compres que s’acosten, que us podran ajudar i seran molt útils per gaudir d’unes bones festes.\nHem de tenir en compte que de cara a les festes de nadal es regalen i es compren molts productes, que a vegades no ens parem a pensar si són o no necessaris. Cal tenir clar què podem comprar per regalar, que realment es pugui necessitar, i fer-ne un consum responsable.\nEl consum responsable es basa en consumir menys i que el que puguem consumir sigui el més sostenible i solidari possible; i tot i que comprar implica satisfer una necessitat o un desig, també ha d’activar una sèrie de processos econòmics, socials i mediambientals.\nAixí per fer-ho de la manera més responsable, a l’hora de comprar, ens haurem de qüestionar què és prescindible, i què no; quina és la nostra disponibilitat econòmica real, i després escollir els productes, no només pel seu preu o qualitat, sinó també perquè siguin respectuosos amb el medi ambient i el comerç local.\nUn consumidor responsable és aquell que, a més de conèixer els seus drets, es guia per criteris socials i ambientals amb l’objecte de contribuir a un entorn favorable per a tots, i garantir un consum amb el menor impacte possible en el medi ambient, amb l’objecte de contribuir a millorar la qualitat de vida de les persones i generacions futures.\nPer als més petits de la casa, a més a més, haurem d’assegurar-nos que les joguines que els hi regalin siguin les més adequades per a la seva edat, que no tinguin missatges sexistes, o siguin violents, i que el seu contingut no pugui crear addicció.\nTenint en compte tots aquest paràmetres gaudirem d’un bon Nadal i a més, serà un bon Nadal responsable.\nBon Nadal responsable a tothom!\nI fem entre tots i totes del 2020 un any amb un consum millor...


RAÓ EN LA DIVERSITAT: POBLE NOU DE BENITATXELL: I ARA QUÈ?\nPOBLE NOU DE BENITATXELL: I ARA QUÈ?\nEl Poble Nou de Benitatxell havia segut un poble eminentment agrícola fins que, com molts altres, l’arribada del turisme va desplaçar aquestes activitats en favor del taulell i els sectors secundaris i terciaris.\nDes dels anys 70 fins avui, entre Plans Parcials i Sòls Rústics d’Interès Comunitari, s’han qualificat gairebé 8 milions de m2, a més, el nou PGOU en tràmit en contempla vora 1 milió més, és la fi de l’agricultura, marginada i condemnada a ser mer testimoni històric d’un cultiu autòcton tradicional tot garantint, en qualitat de “reserva”, petites zones com el Tossal Gros (fins ara, zona utilitzada per abocar el fem).\nLes Fonts, Calistros, Golden Walley, Pueblo Alcasar, El Madroñal, Valle del Portet, Els Molins, La Lluca, Racó de Nadal, Cumbres del Sol... són el resultat d’un model de gestió especialitzat en un turisme de residència conseqüentment responsable de la degradació del territori.\nDels 5300 habitants de Poble Nou, 3600 són forànis o comunitaris. Sols a la macrourbanització Cumbres del Sol hi pernocten més de 3000 persones. Aquest complexe residencial, planificat i aprovat l’any 1975 (encara vivia Franco, el poble tenia 1445h.) per la constructora benissera VAPF i ratificat en el seu pla urbanístic pel govern socialista de Juan Lerma, es desenvolupa sobre els penya-segats i vessants del Puig Llorença (topònim tradicional pràcticament desaparegut per interessos comercials) en un dels paratges naturals més bells de la Mediterrània a 445 mts. d’alçada.\nAmb més de 100 Km. de vials que inclús trepitgen el mateix cim del Puig, aquest experiment urbà que atempta contra l’ordre de la natura, acull desenes de xalets que pengen en precipicis de més de 100 mts. Són 4 milions de m2 on es consentix, amb el vist i plau del Consell, desenrotllar nous sectors reparcel.lant barrancs i tàlvegs: el “negoci” continua. S’estima que caben al voltant de 5000 xalets... si, el “negoci” continua, però, per a qui?\nAixí doncs, la costa tampoc no es salva. Benitatxell no tenia platja hi havia que fer-la en nom del turisme, solució: dinamitar un penya-segat per “construir-la” tot habilitant un accés des de “Las Cumbres del Sol”. Avui, la “platja” del Moraig és víctima any rere any dels temporals, l’últim d’ells, aquest mateix any, ha destruït totalment l’aparcament també artificial, a banda dels despreniments de roques malgrat les xarxes de filferro col.locades per Costes.\nL’intent per part de la mercantil “Real Club Náutico Pesquero y Deportivo de Benitachell S.L.” de voler construir un port esportiu en aquesta ubicació litoral (segurament amb la dinamita que en va sobrar), d’altra banda, protegit mediambientalment com a LIC per la Unió Europea, amenaça el futur d’aquest paratge, i més quan els components de l’equip de govern ho considera “beneficiós” pel poble... beneficiós! ja estem com sempre.\nAl Poble Nou hi ha 11 nuclis urbanitzats dispersos, l’any 2006 el Consistori va recaptar en concepte d’impostos de construcció i obres uns 900.000 euros, en 2009 varen ser només 30.000. Avui es recapta més amb sancions de tràfic que amb llicencies d’obra. Entre contribucions i fem s’ingressen cada any vora 1’8 milions d’euros.\nPerò, el dia que s’haja d’adobar els kilomètrics vials del Puig Llorença, o que, davant l’augment del seu veïnat, es reclame un Centre de Salut, reten de Policia o la millora d’altres serveis com la recollida de fem, aigua potable, accessos, etc.... ¿podrà el Consistori fer front a aquestes despeses?\nUna de les manifestacions més conflictives que s’han viscut va ser l’ocorreguda l’any 1987 convocada per ecologistes en contra de l’urbanització del Puig Llorença i la VAPF. Pràcticament la totalitat de veïns de Poble Nou estaven a favor de la constructora... va haver-hi moments de molta tensió.\nAixí, fins avui, les urnes del poble han parlat en favor d’aquest model de política basat en la proliferació d’urbanitzacions com a motor econòmic... ¿de constructors i promotors?\nGrans urbanitzacions i apartaments que agredeixen, massacren i mutilen litoral i muntanyes causa de l’especulació de la terra, Terra Mítica, Ciutat de les Arts, Fórmula Ι, America’s Cup, Volvo Ocean Race... ¿és aquest el model de progrés i felicitat per a un poble valencià que alhora va perdent dia a dia el seu patrimoni, la seua identitat, la seua cultura o respecte a allò sagrat i inmanipulable que hauria d’estar en comunió amb la nostra dignitat?\nS’usurpa, es corromp, es devasta en nom d’un progrés el qual no te cap sentit davant la vida. Molts d’aquestos polítics, servils d’empresaris capitalistes amb patrocinats mitjans de comunicació, súbdits d’aquest complex tecnocràtic globalitzat en mans d’uns quants poderosos que anomenem “sistema”, aquestos polítics, dic, han abandonat l’esperit humà, aquesta força de l’amor que uneix totes les coses. No són polítics! No ho poden ser! No poden estimar aquesta terra!\nSi, em destorba vorer tots aquestos despropòsits que torben la meua plenitud i felicitat, criteri que em fa pensar que la democràcia ha estat "democràticament" ferida de mort.\n¿Quin món quedarà pels nostres fills i nets? ¿Ens ho hem qüestionat? No ho sé... sembla que fins i tot la capacitat reflexiva d’aquesta societat resta en dubte.


Premi de relats breus i microrelats El Segre de Negre 2018 | Institut d'Estudis Ilerdencs\n/ Premi de relats breus i microrelats El Segre de Negre 2018\nPremi de relats breus i microrelats El Segre de Negre 2018\nPremi de relats breus i microrelats\nPagès Editors, l’Institut d’Estudis Ilerdencs de la Diputació de Lleida i l’Escola d’Escriptura de Lleida convoquen el Premis de relats breus i microrelats El Segre de Negre 2018 per tal de promoure el gènere negre en petit format.\n• La primera consisteix en escriure microrelats negres o policíacs\n• La segona, en escriure relats breus negres o policíacs\n• Els microrelats s’hauran d’enviar a través de Twitter amb el hashtag #micronegre\n• Els relats breus s’hauran d’enviar al correu electrònic info@elsegredenegre.cat\n• Pel que fa als microrelats, han de tenir com a màxim 280 caràcters (inclòs el hashtag #micronegre) en format de piulada (tweet).\n• Pel que fa als relats breus:\na) Han de tenir un màxim de 2.500 caràcters, tipus de lletra preferiblement Arial 12, format DIN A-4, a doble espai.\nb) En l’apartat assumpte del correu electrònic es farà constar únicament la frase “Opta al premi Segre de Negre”\nc) En el cos del missatge es farà constar únicament com a text el títol de l’obra, sense cap més referència o identificació.\nd) L’original que opti al premi s'adjuntarà a aquest missatge en format PDF. Només s’admetrà un treball per autor. Aquest document tindrà com a nom el mateix que consti com a títol de l’obra en el cos del missatge (apartat b).\ne) En un altre document adjunt al mateix missatge, també en format PDF, es faran constar les referències que permeten identificar l’autor (nom, cognoms, adreça, codi postal, localitat, telèfon, adreça electrònica i NIF). Aquest document tindrà com a nom la paraula PLICA seguida del títol de l’obra que s'ha fet constar al cos del missatge (apartat b).\nf) L'incompliment d'algun d'aquests requisits serà motiu d'exclusió.\nEl termini de presentació dels treballs:\na) Pel que fa als #micronegre, s’obrirà a les 10 hores del matí del dia 27 de maig i es tancarà a les 10 hores de matí del dia 30 de maig.\nb) Pel que fa als relats breus, s’obrirà el dia 25 d’abril fins al 25 de maig.\na) Pel que fa als relats #micronegre, el guanyador podrà gaudir d’un menú per a dues persones al restaurant 1203.\nb) Pel que fa als relats breus, el guanyador participarà, gratuïtament, a un taller d’escriptura a escollir de l’Escola d’Escriptura de Lleida. Hi haurà un accèssit per al finalista consistent en un xec regal per un tractament a escollir a la Clínica Nexus.\nEl jurat estarà format per Montse Sanjuan, David Marín, Rosario Curiel, Francesc Guillaumet, Jaume Barrull i Charo González.\nEl veredicte del jurat serà inapel·lable. Els premis no podran quedar deserts. A més a més, el jurat podrà resoldre tota qüestió de la seva competència que no hagi quedat establerta de forma explícita en aquestes bases. La decisió del Jurat es farà pública als mitjans de comunicació.\n9. CONCESSIÓ DELS PREMIS\nEls premis seran atorgats el 31 de maig, a les 19 hores, en el transcurs d’un acte públic al Cafè del Teatre. És imprescindible la presència de les persones guanyadores a l’acte de lliurament o persona que les representi en cas d’impossibilitat d’assistir-hi per malaltia, compromisos professionals o altre impediment. En cas contrari, s’entendrà que renuncien al guardó.\n10. DRETS I OBLIGACIONS\nL’organització dels premis es reserva el dret a publicar l’obra premiada. El termini màxim per a la publicació serà d’un any. Passat aquest, els autors poden publicar l’obra amb qualsevol editorial, tot i que han de fer constar el guardó rebut. Els originals no premiats es destruiran.


L'AUCA DE L'ANNA: de maig 2015\nMini àlbum targeta\nEstic preparant un petit taller d'scrap i he pensat que seria molt interessant poder fer un mini amb poques coses i amb molt d'amor.\nSovint ens creiem que si els nostres treballs no tenen moltes coses semblen pobres i no agraden, jo en canvi penso que és molt important no recarregar les feines i que siguin les fotografies les que agafin tot el protagonisme.\nEn aquest cas he fet un mini amb cartolina i uns papers que tenia que vaig comprar en el seu moment en un supermercat... Potser no és el mes apropiat però a vegades si és el més útil. Uns brillantets, una cinta decorada, un washi fent de cantoneres i un petit enquadernador decorat és el que tanca el mini amb l'ajut d'una gometa que he enganxat amb un altre enquadernador a la contraportada..\nTambé he utilitzat unes paraules "petits moments" que evoquen les possibles fotografies que podem posar. Les paraules les he imprès i amb embossing calent els hi he donat relleu, després les he entintat amb color lila per a que anés amb harmonia amb els colors de la tapa.\nEl interior també l'he decorat amb aquest mateix tipus de paper, són de gramatge alt el que m'ha permès fer que aquest mini tingui força consistència.\nHe fet servir colors adients amb la tapa però més suaus i intentant que hi hagués contrast amb les diferents pàgines, així he fet servir un paper de papallones amb tons liles i roses i un paper de flors blanques sobre un fons blau.\nHe afegit una butxaca per posar un tag gran on es pugui posar una foto o un escrit.\nA la part de darrera de cada pàgina he fer servir paper mil·limetrat per poder posar alguna nota sobre la foto o fer alguna referència o alguna anotació...\nPer la decoració he fet servir unes etiquetes de papallones decorades, uns brillentets que són unes floretes i un washi de diferents colors i textures.\nEtiquetes de comentaris: Mini àlbum, Scrapbook, Targeta\nScrapbook o Llibre de retalls....... Capítol - 2\nEn aquest apartat podem trobar una pila de materials per poder fer els nostres treballs, materials nous, materials reciclats, però crec que el materials inicial i mes important són les fotografies. Qualsevol feina d'scrap sempre està al voltant d'una fotografia, un record, una idea, un punt de imaginació que envolta els nostres treballs.\nTenint en compte que el material inicial són les fotografies a partir d'aquí començarem el llistat de tots els materials que podem fer servir, però segurament la llista serà incompleta ja que depèn molt de cada un de nosaltres.\nEl paper, és un element significatiu i molt important, hem de tenir en compte que haurà de ser lliure d'àcid per poder mantenir les fotografies en perfectes condicions.\nTenim les cartolines de colors, normalment es fan servir com a base dels treballs, donen consistència a les feines i es poden trobar a qualsevol papereria. Podem trobar cartolines llises o rugoses imitant alguns materials naturals com el lli. La gama de colors és molt extensa i es poden trobar en diferents mides. També en podem trobar de brillants, xarol, nacarats, amb textura com l'antelina o amb diferents aparences. Tant poden servir com a fons de treballs o per fer ornaments...\nTenim papers decorats i pròpiament d'scrap, els podem trobar en unes mesures específiques 30,5x30,5 cm (12x12 polzades) o 15x15 cm (6x6 polzades). Són papers lliures d'àcid i podem trobar un gran ventall de models i de marques o dissenyadors. Els podem trobar de forma individual o amb blocs. També podem trobar uns blocs on a part de tenir una gama de papers amb uns dissenys d'una mateixa col·lecció també trobem etiquetes que tant poden ser adhesives com no.\nTambé es fa servir el paper vegetal pel seu efecte translúcid i el paper mil·limetrat per poder escriure o relatar algun acte.\nEl paper és un tema força complexa, hi ha molts tipus de paper i molts models diferents. Per aquest motiu crec que serà convenient tractar-lo de forma individual i per separat.\nEls adhesius, en n'hi han de moltes formes i us, els trobem permanents i amovibles, líquids i sòlids, tot depèn de l'ús que en vulguem fer i de que vulguem enganxar.\nTenim les cintes de doble cara, en hi ha de diferents amplades i en hi ha de permanents i d'amovibles, amb dispensador i sense. Es poden fer servir per enganxar qualsevol de les nostres feines però sempre depenent de la feina que vulguem fer.\nTambé tenim les coles en barra que es poden fer servir per enganxar paper sempre tenint en compte que no es poden deixar grumolls ja que si no les feines no quedarien prou ben acabades.\nHi ha les coles líquides o coles blanques que són les que normalment fan servir els escolars, són coles molt fàcils d'utilitzar però una vegada enganxades quan es seca queden massa rígides.\nTambé dins les coles líquides trobem les de cianoacrilat, de silicona....\nAdhesius termofusibles són aquells que es fan servir mitjançant una pistola que calenta la cola i serveix per enganxar quasi qualsevol cosa, encara que els plàstics es poden deformar al ser enganxats amb aquest tipus d'adhesiu.\nTrobem els glue dots que són puntets adhesius plans i transparents i els podem trobar de diferents mesures.\nPer proporcionar tridimensionalitat es fan servir puntets adhesius en 3D. Són puntets de goma-espuma que ens donen la possibilitat de crear profunditat en diferents capes. Els podem trobar en blanc i inclús en negre.\nEls utensilis de tall, podem trobar moltes eines per poder tallar, són necessàries per dur a terme qualsevol de les nostres feines.\nTenim els cúters són com bisturís que ens donen la capacitat per poder tallar el paper sense cap problema.\nTambé tenim guillotines o cisalles aquesta eina genera un tall perfecte net i polit. Hi ha cisalles que ens proporcionant diferents tipus de tall (rectes, ondulats, estriats...) i inclús tenim cisalles que poden fer un surc i en ajuden a plegar les postals, àlbums... d'una manera senzilla i fàcil.\nLes tisores són molt necessàries i indispensables, normalment es fan servir unes de fulla gran i unes de petites que serviran per poder retallar els motius petits o els dibuixos que podem fer amb les plantilles. També trobem tisores dentades que ens ajuden a retallar ornaments per poder fer decorar les nostres feines.\nEn aquest apartat també trobem les encunyadores, en hi ha de diferents mesures i de diferents motius, ens ajuden a decorar les feines.\nHi ha encunyadores que ens ajuden a encunyar les cantonades, d'altres fan forades, d'altres fan sanefes, i d'altres fan diferents motius, en hi ha de petites i de grans i de moltes marques. El ventall és molt gran.\nLa planxa de tall és una eina necessària si fem servir el cúter, normalment són planxes que ens ajuden a no tallar la taula i cicatritzant automàticament. Hi ha moltes mides i marques, qualsevol de les que existeixen al mercat ens pot fer servei. Tot dependrà de les necessitats que tinguem.\nPlegadores i marcadores són les eines que ens ajuden a fer els socs per poder plegar i marcar més fàcilment les targetes, les caixes, els sobres.... en hi ha que poden ser cisalles i plegadores a la vegada.\nEines per col·locar ullets, les tenim manuals i automàtiques. De diferents marques i preus, tot depèn de l'ús que els hi donem.\nMaquines enquadernadores no són indispensables però segons les feines que es facin són de gran ajuda. Les podem trobar manuals, elèctriques, d'anelles de plàstic o metàl·liques, personals o professionals.\nAltres maneres d'enquadernar: per enquadernar també podem fer servir les típiques anelles metàl·liques o els típics enquadernadors metàl·lics, també podríem fer les enquadernacions manuals....\nEtiquetes de comentaris: Llibre de retalls, Scrapbook\nCom ja vaig comentar fa uns dies, vaig fer un petit taller per unes nenes en una festa d'aniversari. Era el primer taller que feia d'aquest tipus i em va agradar molt.\nLes nenes van treballar de valent i tot i que pensàvem que no aguantarien dues hores ho van fer i crec personalment que haguessin fet més coses si ho haguéssim portat preparat.\nEls infants són com esponges, tu expliques i ells interioritzen i seguidament posen a la pràctica tot al que els hi has explicat....\nA última hora el grup va créixer i vaig haver de fer dues ATC més, aquestes són:\nEn una vaig fer servir un segell impregnat de tinta lila pigmentada, en l'altre vaig fer servir embossing calent amb pols de color blanc.\nUna vegada va acabar el taller vam intercanviar les ATC, va ser molt divertit!!\nEtiquetes de comentaris: Atc, Scrapbook\nScrapbook o Llibre de retalls....... Capítol - 1\nQuè és l'scrapbook o llibre de retalls?.\nJa fa força temps que vaig fer el meu primer taller amb l'ajuda de la meva amiga Marta que em va endinsar en aquest mon. En aquest primer taller em va explicar que era i d'on venia l'scrap.\nDesprés de llegir algunes entrades en el face i en els diversos blogs sobre que és, he volgut investigar una miqueta i crec que la definició de la Viquipèdia és la més extensa, per això he volgut transcriure la definició i els orígens.\nPer a mi l'scrapbook és una manera de comunicació, on a través de varies tècniques ets capaç de plasmar els teus records en unes pàgines que mitjançant tot el teu amor crees una micona d'art, confecciones una história. Dissenyes amb l'ajut de diverses tècniques i amb alguns accessoris ets capaç de crear àlbums, pàgines, quadres, marcs...tots plens de records i que perduraran en el temps.\nL'scrapbooking és un mètode per conservar històries personals i familiars en forma de fotografies, mitjans de comunicació impresos, i records en àlbums decorats. L'scrapbook és el terme anglès per definir un llibre de retalls, és a dir, la tècnica de personalitzar àlbums de fotografies. L'scrapbook o scrapbooking consisteix en multitud de processos creatius com retallar, enganxar o el collage per crear una composició de memòries i records mitjançant les teves fotografies. Aquest divertit passatemps de decorar s'ha aplicat amb cartes, poemes, invitacions o a tot allò que et proposi la teva imaginació. Partint de simples fotografies, es revaloren els records amb ornaments de tot tipus (adhesius, botons, cintes, papers especials, flors seques, rebladures, cintes...) i diversos estils, des del més sofisticat fins al més senzill, depenent del gust personal. Aquest hobby aconsegueix captar cada dia més adeptes. Només als Estats Units s'estima que existeixen més de 25 milions d'aficionats. De fet, és en aquest país on més arrelament i desenvolupament està tenint. Recentment comença a estar de moda també a Europa. Encara que el seu origen es remunta a diversos segles enrere, la seva popularitat va començar fa uns 15 anys. Els seguidors de l'scrapbooking es coneixen com “scrapbookers” o “scrapers” i la seva afició és tal que existeixen multitud de tallers d'ensenyament, fòrums on compartir idees i publicacions de tot tipus. Si bé és cert que, part del seu èxit actual és degut a l'aparició d'un gran nombre d'empreses especialitzades en els accessoris d'aquesta activitat, com papers amb trames i colors, plantilles, adhesius, maquinetes per encunyar, i una infinitat de productes més.\nOrígens de l'scrapbooking\nLa idea de desar materials impresos d'interès personal probablement data de poc després de la invenció de la impressió. Aquesta tendència és probablement similar per a les fotografies. Amb l'arribada dels diaris a preu assequible, els àlbums de records van estar disponibles per a una varietat més àmplia de gent. A principi del s. XV, els “llibres de tòpics”, populars a Anglaterra, van sorgir com a manera de compilar informació que incloïa receptes, cites, cartes, poemes i més. Cada llibre de tòpics era únic dels interessos particulars del seu creador. Els àlbums d'amistat es van fer populars al s XVI. Aquests àlbums s’utilitzaven molt com els anuaris d'avui dia, on els amics o els patrocinadors hi escrivien els seus noms, títols i texts curts o il·lustracions a instàncies del propietari de l'àlbum. Aquests àlbums es creaven sovint com a records de gires europees i contenien records locals incloent-hi escuts d'armes o obres d'art per encàrrec d'artistes locals. A principis del 1570, es va posar de moda incorporar teles pintades que descrivien escenes populars com vestits venecians o escenes de Carnaval. El 1775, James Granger publicava una història d'Anglaterra amb unes quantes pàgines en blanc al final del llibre. Les pàgines estaven dissenyades per permetre al propietari del llibre personalitzar-lo amb el seu propi record. La pràctica de deixar pàgines per personalitzar al final dels llibres es va conèixer amb el nom de grangerizing. Encara que, més conegut és l'exemple de Thomas Jeﬀerson. El president nord-americà va guardar i va reunir en àlbums retalls de diaris durant el temps que va durar el seu mandat a la Casa Blanca (1801-1809). La gent també es va unir a aquesta pràctica col·leccionant articles de diaris, dibuixos i altres records que van ser agrupats en un llibre. En aquest mateix període van començar a dissenyar-se àlbums més elaborats, amb noves cobertes i, fins i tot, amb cadenats. A més, va ser l'inici de la creació dels diaris personals i els àlbums de l'amistat. Els àlbums d'amistat i els anuaris escolars van permetre a les noies dels segles XVIII i XIX una sortida a través de la qual compartir les seves habilitats i tècniques literàries,i els va donar una oportunitat de documentar el seu propi record personalitzat, cosa que fins a les hores no havien tingut a disposició. John Poole el 1826 va publicar el Manuscript Gleanings and Literary Scrapbook. L'obra pretenia ser un manual de com exhibir poemes, entrades d'un diari personal i altres “scraps” (retalls). L'arribada de la fotografia moderna començava amb la primera fotografia permanent creada per Joseph Nicéphore Niépce el mateix 1826. La fotografia es convertia en un mitjà disponible per a un gran sector de la població amb la invenció de les fotografies de paper de George Eastman a finals dels anys 1880 i la producció en sèrie de la Kodak Brownie, una càmera dissenyada per ser simple (i barata) prou per a un nen, el 1900. Això va permetre a la població mitjana començar a incorporar fotografies als seus àlbums. Els àlbums de retalls antics tendien a tenir fotos muntades amb cantoneres i potser anotacions de qui hi havia en una foto. L'escriptor americà Mark Twain es va convertir en un entusiasta del scrapbooking creant nombrosos àlbums personals,que va arribar a vendre per un valor de 50.000 dòlars.\nPer a mi l'scrapbook no és més que art envoltat d'imaginació i tot allò que pugui perdurar en el temps, ja siguin fotos, papers lliures d'àcid, ornaments de fusta... hi ha moltíssims materials nous i reutilitzables que ens poden servir.\nÉs un art, una tècnica, un mitjà de comunicació i expressió.\nFeliç dia a totes les mames !!!\nTot i que no crec en aquestes celebracions... no per que no agraeixi la feina de les mares si no per que crec que tots els dies de l'any són dies per celebrar les gestes que fan les mares i els pares amb els seus estimats fills i també incloc iaies, avis, tiets i tietes i tota la família que ens ajuden i també podem incloure els docents que amb la seva vocació ajuden en la criança dels nostres fills.\nSer mare o pare és molt més que gestar el teu infant, és educar-lo, és veure'l com creix, com es va desenvolupant, com tot experimentant va madurant i va formant-se tot envoltat d'experiències i de vivències que fan enfortir els vincles tant a casa com amb els seus referents en l'àmbit de l'educació escolar.\nDesprés d'explicar-vos per que nosaltres no acostumem a celebrar aquests dies, si us passo la imatge de la postal que he fet amb scrap (s'ha d'aprofitar qualsevol oportunitat per fer scrap), he utilitzat segells, tintes pigmentades, papers i cartolina i troquelats que em va enviar la companya del intercanvi de punts de llibre de Sant Jordi... a veure si ho reconeix!!\nPer mi aquesta postal te molt de missatge, se que és molt senzilla però a mi m'agrada la barreja de la senzillesa i el missatge.....\nEtiquetes de comentaris: Mare, Natura, Scrapbook, Targeta\nScrapbook o Llibre de retalls....... Capítol - ...


Qui té por al perquè ferotge? — Wonder Ponder\nOctober 10, 2017 Raquel Martínez\nLa sèrie Wonder Ponder, Filosofia visual per a nens, es basa en la pregunta i el qüestionament de les nostres opinions, postures i reaccions donades per, entre altres coses, conscienciar sobre la dificultat i l'esforç que requereix saber què pensem sobre el món i sobre nosaltres mateix, per què pensem allò que pensem i com vam arribar a aquesta postura. La intenció però, és també que ens adonem de com de divertit pot arribar a ser el procés d’exercir la nostra responsabilitat de pensar les coses "de debò".\nEl primer títol de la sèrie - Món cruel- convida a lectors de vuit anys en endavant (també a adults) a pensar sobre la crueltat i sobre la nostra relació amb ella d'una manera que és alhora seriosa i seriosament divertida. Les escenes curioses que conté detonen preguntes intrigants que conviden a la reflexió i al diàleg, estimulant el desenvolupament d'un pensament propi i facilitant la construcció d'un mapa visual i conceptual de la crueltat.\nDes del seu llançament, han aparegut nombroses ressenyes a mitjans de comunicació i blocs molt positives i en molt bona sintonia amb les intencions i interessos amb què ens vam embarcar en aquest projecte.\nEns resulta estimulant l’entusiasme de moltes de les reaccions i estem molt satisfetes, no només d’haver fet exactament el que volíem, de la manera exacta en què ho volíem fer, sinó per aparentment haver aconseguit comunicar-ho amb èxit.\nIgualment, l'acceptació en llibreries ha estat molt bona, així com entre els professors -des de mestres de preescolar, fins a professors de secundària- per fomentar el diàleg en tutories o per realitzar projectes de recerca en Educació per a la ciutadania, i entre les famílies que han l'han jugat e llegit a casa. Les reaccions i experiències han estat molt positives.\nPerò en aquest post volem parlar de les excepcions: de les reaccions menys positives i que deixen entreveure diverses preocupacions que semblen repetir-se. Són preocupacions molt freqüents al voltant de la infància, de l'educació i del material que es presenta als nens, de manera que ens sembla important abordar-les. Per això i perquè potser serveixi per explicar amb més detall el nostre projecte de filosofia visual per a nens i nenes.\nPensant sobre aquestes preocupacions i sobre la nostra resposta a aquestes, ens ha semblat que totes tenen a veure amb l'ús de la pregunta com a eix del material (amb el fet de no donar respostes "correctes", ni tan sols "buscades" o "desitjades"). La pregunta veritable (no la que cerca i exigeix una resposta per defecte, ni la retòrica, ni la de cortesia) com a forma de comunicació, d’indagació i descobriment és una cosa a la qual estem poc acostumats, de manera que en cert sentit és normal que desperti dubtes i inseguretats. Especialment quan ho apliquem a la nostra relació amb nens i quan ens reconeixem a nosaltres mateixos com a co-indagadors i no com a autoritats transmissores de veritats. No és tan fàcil.\nVegem llavors aquests dubtes.\n1. Realment és lícit qüestionar-ho tot, "jugar" amb tot?\nUna llibreria a la qual vam enviar Món cruel com a regal a manera de carta de presentació, va tornar el títol al nostre distribuïdor amb una nota vehement: "No pot estar més allunyat de la nostra forma de veure el món". Certament, no vam entendre què volia dir. El nostre esforç es focalitza no a presentar una visió determinada del món tot i que sí que planteja una forma de relacionar-se amb ell, d'observar-lo, de pensar-lo i d'avaluar-lo. Per això no enteníem que haguéssim presentat una visió que pogués ofendre. Després de pensar molt, se'ns va ocórrer que aquesta reacció visceral podia estar basada en l'ús de l'humor en un assumpte tan seriós com la crueltat. "Certs temes no són per riure", sembla que ens volien dir. "Amb la crueltat, no es juga, ni es qüestionen determinades veritats". Si la nostra interpretació és correcta, sembla ser que per abordar la crueltat amb nens, seria més apropiat fer-ho des de la condemna inequívoca que des de la reflexió oberta, que deixa lloc a possibles respostes que no prevèiem.\nEl xoc doncs, estaria, creiem, entre una reflexió oberta (i per tant no controlada en el seu resultat) i la necessitat o conveniència d’exemplificar (positiva o negativament) en l'educació ètica i moral dels més petits.\nEn general, a la història de la literatura infantil i al material concebut per educar en valors, es distingeix entre les modalitats on es presenten conductes i models positius a imitar i les modalitats on es presenten conductes i exemples negatius a evitar. En el sentit en què ens interessa aquí, es tracta de dos costats de la mateixa moneda: la condemna inequívoca o la prescripció inequívoca. Segons aquest enfocament, que segueix sent predominant en l'educació en valors i en la "literatura" al servei de l'educació en valors, el món adult acorda una sèrie de valors que tindríem la responsabilitat transmetre i inculcar en els nens -adults del futur- i dissenya mitjans de transmissió per mostrar exemples de nens prenent la decisió “correcta” en una determinada situació.\nLa idea és que mitjançant la presentació de l'exemple de la presa de decisió “correcta” per part del model a imitar, els nens van assimilant el valor com una cosa desitjable i correcta. I a base de repetició, aquests valors, acabaran sent assimilats.\nAquest enfocament assumeix un model de transmissió o inserció de valors, en el qual, per exemple, la idea que "no cal matar formigues" es transmet al nen, que aprèn i assimila, en la transmissió, el precepte moral.\nEl problema aquí és el concepte d'aprenentatge. El model de "transmissió de valors", en el qual el nen seria un recipient a omplir per uns adults que saben, atorga un paper passiu al subjecte aprendedor que impossibilita, al nostre entendre, un veritable aprenentatge. Perquè tingui lloc l'aprenentatge, el nen ha de ser una part activa -la principal- d'aquest aprenentatge, i en aquest model no és fàcil veure-ho.\nEs podrà reclamar que en aquest model, el procés de transmissió també pot anar acompanyat d'un procés de reflexió. No obstant això, la mateixa forma en què es presenten els exemples impossibilita una reflexió real. La reflexió requereix preguntes reals, requereix de certa ambigüitat, de la possibilitat de què hi hagi altres formes de veure el món. Si en la pròpia presentació del cas, s'exclouen altres formes de veure, la reflexió no pot ser més que un nom bonic que posar-li a un simulacre.\nAixí, la decisió "difícil" que s’ha de prendre respecte el model de comportament exemplar es presenta en forma de suposat dilema moral, quan en realitat és simplement una basta elecció entre "el bé" i "el mal". (El veritable dilema moral es dóna, per exemple, quan la circumstància obliga a triar entre dos mals).\nEl que Wonder Ponder proposa, enfront del model exemplar (a imitar o a evitar) és un model d'indagació moral, que exigeix qüestionament, reflexió, i assumir responsabilitat pels nostres posicionaments. Enfront de la condemna o exemplarització inequívoca proposem una reflexió oberta.\nA risc que algú pugui arribar a una conclusió "no desitjada"?\nUna conclusió meditada i argumentada davant d’altres serà més real i ens dirà molt més sobre el seu "propietari" que una conclusió rebuda en safata i "assimilada". La vida moral i ètica poques vegades ve en blanc i negre. I si els adults gratem una mica, no trigarem a traduir aquest "blanc i negre" a "imitable i evitable":\nNo sols és lícit qüestionar-ho tot, sinó que, si som seriosos, és impossible no fer-ho.\n2. Qüestionar i pensar sobre determinades coses pot fer-nos patir?\nUna clienta d'una de les nostres llibreries estrella (hi ha un grapat de llibreries a Espanya que sembla que treballen per a nosaltres de tant que ens recomanen i venen -Gràcies! -) semblava interessada… però després va dir: "però si li ensenyo això als meus fills, hauran de pensar en això ". "Sí", va dir la llibretera, "aquesta és la idea".\nEntre adults, és freqüent pensar que exposar certs materials als nens els pot fer pensar en temes en els quals d'una altra manera no pensarien. La preocupació sembla ser que presentar-material sobre certs temes (com poden ser la mort o la crueltat) els exposa innecessàriament a assumptes dels quals d'altra manera serien més o menys feliçment ignorants o almenys assumptes que d'altra manera no sotmetrien a una reflexió pausada, traient o entreveient una sèrie de possibles conclusions, potser no massa reconfortants.\nL'important, creiem des de Wonder Ponder, és entendre que els adults no imposem l'agenda dels temes en què pensaran els nens. No podem controlar allò que "entra" en el nen, ni tampoc allò que surt d’ell mateix. No podem garantir que el nen només pensarà en allò que li permetem pensar amb els nostres filtres i escuts. Els nens, des d'edats molt primerenques pensen sobre la vida, la mort, les malalties, la injustícia, la felicitat, la crueltat, la culpa, la frustració, i també mostren perplexitat sobre la pròpia existència, la diferència entre fantasia i realitat, entre la veritat i la falsedat i allò que podem saber amb certesa i allò que no.\nPensar sobre determinades coses pot ser dur, però ho és encara menys si es pensa i es dialoga obertament i es contrasten visions que si s'aparca o es posterga el pensament "per quan siguis més gran i l’entenguis".\n3. Però per què anem a preguntar i pensar sobre aquestes coses quan no hi ha cap problema?\nEl propietari d'una altra llibreria ens ha dit que no entenia per què s'hauria de fer pensar als nens en aquestes coses ( "potser infants amb problemes, que necessiten teràpia"). "Els nens d'ara", ha afegit, "són tan innocents que ni tan sols reconeixerien la crueltat si la veiessin. Els meus fills i els seus amics són tots molt bons, jo ho veig quan els observo jugar ".\nEn aquest cas, es produeix un xoc entre el model d'esperar a abordar problemes fins que surtin a la llum i tractar-los únicament amb els protagonistes directes del problema enfront el model de reflexionar sobre situacions reals, hipotètiques, ficcionals o futures perquè, en cas que sorgeixi un problema o una situació difícil d'afrontar se sàpiga identificar i que ja hi hagi un procés de reflexió prèvia que pot servir d'eina per abordar-ho o comprendre-ho millor.\nNosaltres entenem que si esperem al fet que sorgeixin els problemes per dialogar, correm el risc de limitar el diàleg a moments de necessitat, com si el diàleg fos una cosa a evitar tret que sigui estrictament necessària. Malauradament, aquests moments de necessitat solen ser també moments dramàtics i traumàtics, on, efectivament, és molt difícil parlar. Especialment si mai s'ha parlat abans.\nPensar i preguntar sobre aquestes qüestions "sense venir al cas", pot ajudar els nens i nenes (i a nosaltres) a afrontar qüestions, pensar sobre elles, donar-los la volta, preparar-nos i familiaritzar-nos amb temes que ja estan afrontant o que afrontaran en algun moment en el futur pròxim. Els ajuda a identificar els seus propis sentiments i les raons per les quals poden sentir allò que senten i també els sentiments d'altres persones. Els fa conscients que és possible pensar sobre el món i els dóna "permís" per pensar-hi.\nAllò que es proposa des de Wonder Ponder, i des de la filosofia per a nens en general, és parlar amb els nens sobretot, perquè s'acostumin a pensar en tot tipus de coses. Com a efecte secundari de la reflexió filosòfica, és molt possible que estiguin millor equipats per afrontar certes coses, o que tinguin menys por per parlar-ne, quan se'ls presentin sense avisar a la vida.\n4. No és inevitable dirigir el pensament dels nens cap a on "ens interessa"?\nI finalment, hi ha a qui preocupa que dirigim inevitablement el pensament dels nens cap a on "ens interessa". És una preocupació que sol expressar-se abans d'haver vist el contingut de la caixa amb deteniment, però el que sembla preocupar és que les preguntes dirigeixin en alguna direcció determinada al nen.\nPer què serà que sempre salta la preocupació quan es posa damunt la taula el qüestionament i la pregunta i mai quan es posa el pensament pròpiament dit, sota la forma de missatge o moralitat?\nAllò que ens proposem a Wonder Ponder és usar aquesta capacitat de "dirigir" la imatge per provocar preguntes en lloc de dirigir-la cap a pensaments determinats, com passa massa sovint en la literatura infantil (i no parlem ja de material sobre valors). Dirigim a preguntes diverses i molts cops contraposades en una mateixa imatge.\nSi un nen està enfadat, volem que el lector / jugador es pregunti per què i no necessàriament interpreti l'enuig com una explicació de l'escena.\nHem tingut molta cura perquè cada imatge "contingui multituds", com deia Whitman. I precisament, alhora que aparentment dirigeixin en una direcció determinada, proposin just la contrària o introdueixin un dubte. Hem incorporat perspectives múltiples sempre que hem pogut, invertint rols, exagerant realitats i qüestionant tot allò que sembla inqüestionable. Es tracta que en el moment precís de mirar les imatges ens assaltin dubtes de tota mena, abans d’adonar-nos que per contestar servirà molt començar de nou.\nEls llibres que fan preguntes sense proporcionar respostes o que no ofereixen una resposta "correcta" que l'adult pot reservar fins al final del procés de reflexió per alliberar-la com un mag i resoldre tots els dubtes, desperten dubtes i inseguretats en molts adults .\nEn un sistema educatiu i en general en una societat on es concep als nens com recipients on podem abocar allò que més ens interessa com a societat o el que creiem que més pot interessar al nen per viure en aquesta societat, no és fàcil ni còmode -com adult- baixar-se d'aquest pedestal d'autoritat, on tan segurs i tan a gust ens trobem, per caminar amb el nen i -de veritat- indagar al costat d’ell en les possibles respostes a una pregunta. Reconèixer que a ell o ella et pot il·luminar a tu, igual que tu a ella. Obrir-se a què et faci una pregunta la resposta desconeixes i poder dir: "no ho sé, pensem-ho junts" i després pensar-junts de veritat, i no des de la superioritat adulta. Això no és fàcil tampoc. I Wonder Ponder demanda justament això. Wonder Ponder li diu al mediador, eh tu! Juga tu també! Pensa tu també, que no ho tens tan clar!\nI seguim preguntant!\nA la segona caixa, que s'editarà al maig, plantegem escenes i preguntes sobre la identitat personal i la intel·ligència artificial. Saps amb total certesa que ets una persona? Com saps que en realitat no ets un robot? Si tinguessis dos o tres cervells, series dues o tres persones? Què és exactament una persona? I tu, què en penses?


Espanya fa un pas més per albergar el projecte de fusió nuclear europeu IFMIF-DONES - Expert\nPublicat a 20/07/2020 20/07/2020 per Antoni Blanquez Aragonés\nDurant el transcurs d’aquesta reunió tècnica es va evidenciar el paper de IFMIF- DONES en la recerca en fusió, es va presentar l’estat actual de el projecte i les principals activitats relacionades amb els estudis de seguretat de la instal·lació, així com els aspectes més rellevants a tenir en compte per a la seva llicenciament radiològic.\nL’últim avanç al voltant d’aquest projecte va ser l’aprovació, per part de Consell de Ministres el passat 26 de maig, de la constitució d’un consorci entre el Ministeri de Ciència i Innovació i la Junta d’Andalusia que permeti desenvolupar les activitats del procés de la candidatura espanyola (liderada pel CIEMAT) per a albergar la font de neutrons IFMIF-DONES.\nEspanya manté d’aquesta manera la seva aposta perquè aquest projecte s’instal·li a Granada, una iniciativa conjunta d’Espanya i Croàcia que compta amb l’aval de el Programa de Fusió Europeu.\nA aquesta primera jornada de treball li succeiran nombroses trobades entre les institucions involucrades per avançar en el llicenciament de la instal·lació. En aquesta ocasió la delegació de l’organisme regulador, CSN, ha estat encapçalada pel seu president Josep Maria Serena i Sender, i els consellers Francisco Castejón i Elvira Romera -president i vicepresidenta, respectivament, del Comitè d’Enllaç CSN-IFIMIF-dones-. Per part del CIEMAT han participat Àngel Ibarra i Francisco Martín-Fuertes, director tècnic i responsable de seguretat de IFMIF-DONES; i, en representació de la Universitat de Granada, han assistit Enrique Herrera, vicerector d’Investigació i Transferència, i Antonio Peña, director de l’Oficina per a la Implementació de IFMIF-DONES. Font:elperiodicodelaenergia\nCategoriesIndústria Etiquetesfusió nuclear\nEntrada prèviaAnterior El CSN autoritza la renovació de la llicència d’operació de la central nuclear de Vandellòs fins 2030\nEntrada següentSegüent Katoen Natie creix a La Canonja