Viatge a Grècia de dues setmanes: Atenes, Peloponès, Naxos i Paros :: Amb compte ::\nby Roger Compte · Published 19/9/2016 · Updated 19/9/2016\nAquest estiu ens hem quedat més a prop, resolent un deute que teníem pendent de fa anys: visitar Grècia. Disposàvem d’un parell de setmanes i el convenciment que volíem fer una combinació d’Atenes, ruta pel Peloponès (+ algun off-Peloponès com Delfos o Meteora) i alguna illa per acabar el viatge en mode relax.\nEn qüestió de vols directes a Atenes, hi ha un problema que és que els que tenen horaris normals són tots de Vueling. Jo no hi volaria més per retards cada cop que hi hem volat, però va tocar fer el cor fort i creuar els dits: uns 20′ de retard a l’anada (encara) i a la tornada: avió puntual, però les maletes van trigar una hora extra. Per volar a les illes vam fer un vol cap a Naxos amb Olympic Air: avions molt petitons però suficients per un vol tan curt. La tornada cap Atenes la vam fer en vaixell des de Paros, en súpervaixell d’Hellenic Seaways. Molt còmode, en 3 horetes érem al port del Pireu.\nEns van quedar unes vacances prou rodones: arribada a Atenes al migdia, on fer-hi un parell de nits (ens va semblar suficient), després agafar un cotxe a l’aeroport per fer ruta de 8 dies pel Peloponès, Delfos i Meteora, tornant el cotxe a l’aeroport abans d’agafar avió cap a les illes. Hi dedicàvem quatre nits i vam fer bona recerca, que n’hi ha per avorrir. Teniem ganes de fer les Cíclades, així que ens vam decidir per les veïnes Naxos i Paros (que vam preferir a les més turístiques Mykonos i Santorini). Retorn cap al port a la tarda, nit al mateix Pireu per marxar el matí següent en bus cap a l’aeroport per agafar vol de tornada. A sota teniu la ruta: més endavant ja l’explicaré més al detall.\nComptant que el vol no és gaire car, surt un viatge bastant econòmic. Pels hotels hem pagat entre 40 i 75 euros la doble i estant en allotjaments ben correctes. Hauriem pogut buscar més luxe i pagar més, segur, però si haguéssim buscat hotels més barats, també els hauriem trobat. El transport ens va sortir per uns 30 euros el dia el cotxe (un Polo, al que li vam afegir una assegurança que eren uns 15 més al dia) i les motos per les illes, van ser un parell d’scooters de 125cc. La més nova i bona, la de Naxos, a 25 euros dia, la més velleta, per 20.\nLes entrades a jaciments arqueològics picaven més del què havíem llegit. La nostra guia (versió anglesa de la Lonely, l’espanyola no estava actualitzada) del 2016 donava uns preus molt inferiors als reals. A la gran majoria de llocs (Delfos, Micenes, Epidaure, Olympia…) l’entrada eren 12 euros per persona. A l’Acropolis d’Atenes eren 20 o 30 si hi incloïes altres monuments de la ciutat.\nA nivell de menjar, els preus els vam trobar més que correctes. Menjant sempre de carta, gairebé tots els àpats es van quedar entre els 10 i 15 euros per persona. En general els plats eren més barats que a casa i més abundants. A nivell de beure potser no hi havia gaire o gens de diferència. Alguna cervesa de barril ens la van cobrar a preu gairebé de Rambla!\nMenjar mediterrani, ben sa i bé de preu: hem quedat encantats de la ruta gastronòmica aquestes vacances. Molta amanida, molt peix, molta albergínia, molt pop. Les amanides eren un plat fix. Ara, he de confessar que esperava grans tomàquets però a la majoria de llocs vam trobar-los de nivell dels de casa, fluixet. Vorejant la costa gairebé tot el viatge, era obligatori menjar peix, boníssim a la brasa, ben fresc. Em va agradar especialment que a les cartes t’hi indiquin sempre si algun ingredient és congelat (habitual en calamars per exemple). De pop n’hi havia molt i vam repetir vàries vegades: des del fantàstic menjat a Galaxidi, estofat amb vi, a algun que tenia textura més xicletosa. També van caure alguns souvlaki (pintxos) que no ens van entusiasmar i diversos plats de carn que si que ens van reconfortar: mandonguilles, moussakes o estofats ben gustosos. I alguns desconeguts com la taramosalata (una pasta de peix per untar el pa) o amanides de tomàquet triturat, pa dur i olives (no em feu recordar el nom en grec).\nA molts restaurants t’oferien postres cortesia de la casa. En alguns una peça de fruita (síndria, meló…), a altres petits pastissos. I en algun, xupitets de licors locals: ouzos, rakis, tsipouros.\nMés endavant a la part d’El dia a dia, ja comentaré alguns restaurants concrets que són els que creiem que val la pena recomanar.\nSense oblidar-se del cafè! Ens vam adaptar a la costum local i sempre el demanàvem en la versió frappé o en la versió freddo (espresso amb glaçons).\nNits 1 & 2: Atenes\nVam quedar satisfets amb el dia i mig que vam dedicar a Atenes. L’únic imprescindible ens va semblar la visita a l’Acròpolis. La vam fer a primera hora per evitar la calor i els turistes i ens va permetre treure fotos del Partenó sense gent! És una bona passada tot el conjunt i la situació, dominant la ciutat. Inclús còpies com les de les Cariàtides: al llarg del viatge ha estat una constant anar trobant reproduccions o parts que faltaven perquè estaven a un museu proper (o bé perquè ho havien mangat i comprat els anglesos per tenir-ho al British Museum!). A la tarda d’arribar a Atenes, a més de passejar pel centre (plaça Syntagma, Monastiriki, Plaka, etc…) quan es feia fosc ens vam acostar al turó Aeropagus, on va tothom a fer fotos de l’Acròpolis al capvespre: molt recomanable. A més de la visita al conjunt arquitectònic, el matí següent vam aprofitar per veure altres llocs d’interès que entraven a l’entrada combinada de l’Acropòlis (30 euros) com l’Àgora o el petit i recomanable museu de Kerameikos, amb escultures molt potents.\nEl dilluns al matí, abans de marxar cap a buscar el cotxe de lloguer, vam fer una parada recomanable: el mercat central d’Atenes, molt viu i de preus considerablement més barats que a casa. Vaig aprofitar per comprar uns festucs a granel que tenien un gust espectacular: tant de bo n’hagués agafat més. Els que vaig comprar més tard, de bossa, ja no eren el mateix. L’hotel on dormiem (Hotel Economy) era prop del mercat i molt correcte: barat, ben situat, gent a recepció molt amable.\nA Atenes vam començar a descobrir que a Grècia hi menjaríem molt bé i a bon preu. Tinc un parell de recomanacions pels que hi aneu. El Καραμανλίδικα, un llogarret de mezze (petits platets) que va resultar una delícia, amb una part del restaurant encabida a un patí interior encantador. Una de les millors amanides que vam menjar a Grècia, uns ous remenats que ens van deixar sense pa. L’altre és un que queda darrere l’Acròpolis i que pot ser el dinar merescut després d’una bona caminada, l’Άστερ. Platets de gastronomia cretenca; vam disfrutar amb l’amanida o amb un xai de gust espectacular.\nNit 3 & 4: Tolo\nAl matí, camí de l’aeroport a recollir el cotxe (ja ens anava bé per després tornar-lo a deixar al mateix lloc) i ens posem en ruta. No era una gran distància però volíem fer nits per la zona de Napflio, on teniem vàries visites d’interès, a més de la dosi de platja necessària en vacances. Vam triar Tolo, un petit poblet que feia bona pinta a priori, però que ens va decebre una mica per salouisme. Si tiréssim enrere, segurament ens hauriem allotjat a Napflio: ens va agradar més tot el centre i la platja (tot i petita i molt urbanitzada) que no la de Tolo: fina franja de sorra davant de restaurants i hotels, un al costat de l’altre. De Napflio, a part de remullar-se a la platja, va valer la pena visitar la fortalesa que la domina des de les altures i dinar als agradables carrerons sota l’ombra de les buganvilies.\nDe camí a Tolo el primer dia, vam parar a veure el teatre d’Epidaure, molt ben conservat, d’entorn que el magnifica i acústica notable. Tal com havíem llegit, des de dalt de tot de les grades podies sentir converses que passaven al mig del teatre, a moltíssims metres de distància.\nAl matí següent vam tirar cap a Micenes: ens van cobrar els 12 euros habituals per l’entrada però aquí s’hi trobava a faltar una mica més de labor de conservació: com a mínim que s’haguessin preocupat de tornar a posar tots els cartells informatius que havien desaparegut, que eren la gran majoria. Les ruïnes no van ser el hit del viatge, però la tomba d’Agammenon per si sola ja justificava la visita.\nDe menjar a Tolo ens va agradar especialment el Marinero, allunyat de la primera línia de mar i on vam menjar un pop a la brasa que estava deliciós i un plat que vam anar trobant a moltes més cartes i que ens va convèncer: fulles de parra farcides d’arròs i herbes diverses.\nNit 5: Kalamata\nDe camí a Kalamata vam parar a Mistràs: una de les visites que més ens va agradar. Un conjunt de monestirs i edificis bizantins ocupant la vessant d’una muntanya, que demanaven una excursió prou llarga, però que valia molt la pena. Les esglésies estaven ben conservades o reformades i moltes inclús tenien conjunts de frescos interessants a dins. Hi vam anar a mig matí, amb el sol picant ben fort: val la pena portar aigua a sobre. I a l’acabar regalar-te un bon dinar: vam estar molt a gust a un restaurant que hi havia ben a prop, el Ktima Skreka. Va destacar un arròs al safrà gustosíssim.\nHauriem pogut retallar la nit a Kalamata tirant de Mistràs cap a Olympia, però vam fer nit a la ciutat de les famoses olives. No seria una visita especialment recomanable però la ruta de Mistràs a Kalamata és per una carretera de muntanya molt agradable i a Kalamata a més d’una mica de platja (res de l’altre món) i piscina a l’hotel, vam fer un dels sopars més encantadors de tot el viatge, a un local que semblava més de grecs que de turistes. El Ξημέρωμα, situat a un lloc elevat, amb unes vistes fantàstiques sobre el mar i la costa de Kalamata, amb taules sota les oliveres i un menjar que vam gaudir moltíssim: albergínies fregides com no sabria fer-ne i un peix a la brasa fet amb molta mà. Aquí va passar una cosa habitual: no enteníem el nom dels peixos que hi havia a la carta (ni en grec ni en anglès) i el propietari ens va fer passar a la cuina, on tenien el peix del dia: vam seleccionar els rogers, ens va ensenyar el preu/kg, ens els va pesar.\nNit 6: Olympia\nDe Kalamata cap Olympia fem un dia de relax, de conduir amb calma i aturar-nos a fer platja (concretament a Zacharos Beach, una platja que està prou bé i deu ser la que està més a prop d’Olympia o gairebé). A Olympia res com un hotel amb piscina per fer relax i descansar per la visita del dia següent. Per sopar anem a un restaurant allunyat de la zona turística i com a tal, buit del tot, el Filoxenia. Hi mengem unes mandonguilles (soutzoukakia) i unes albergínies farcides (papoutsakia) fenomenals.\nNit 7 & 8: Galaxidi\nEns aixequem ben d’hora per visitar les ruïnes d’Olympia. Hi entrem quan obren, a les 8. Passem directe cap al final de les ruïnes i aconseguim estar una bona estona sols al mig de l’estadi que va acollir els primers Jocs Olímpics. Va estar molt bé, tant per fer fotos i vídeos variats, com per viure-ho amb una sensació diferent de la que tens quan està curull de turistes. Fet això, després vam passejar amb calma per la resta del recinte olímpic. Tot estava molt poc dempeus, però entre el què han reconstruït una mica i les explicacions als cartells, te’n fas molt bona idea i et fascina. Encara més després, quan passes pel museu, que ens va fer xalar, especialment els frisos del temple de Zeus, espectaculars i la gran col·lecció d’armes i cascs.\nMig matí i ja tenim la feina feta (ens va agradar bastant dedicar la primera hora a fer les visites més culturals i la resta del dia a fer carretera, platja, piscina i descansar). Després d’Olympia tocava tirar cap a Galaxidi, que és la població que vam triar com a base per visitar Delfos i que va ser un dels grans encerts del viatge. Un poblet encantador, maquíssim, amb platges al voltant per relaxar-se: en vam trobar una de petita prop de l’allotjament on estàvem sols, davant un mar molt calmat d’aigües claríssimes.\nSuma-li que el lloc on ens allotjàvem (Pension Hirolakas) era més que acollidor (i amb un esmorzar fantàstic) i que vam trobar el nostre restaurant preferit del periple grec, el O Bebelis. Hi vam repetir pels dos sopars: propietaris encantadors i una mà per cuinar de notable. La moussaka era molt lleugera i més bona que les altres que havíem tastat. El pop estofat al vi amb albergínia em va enamorar l’estómac. El porc amb prunes també era per sucar-hi pà. De regal, venien unes postres boníssimes, amb crema cremada per sobre. Per rematar-ho, xupito de tsipouro (que és semblant, em deien, al raki cretenc). L’ouzo, l’altre licor habitual, anisat, ens van explicar que és més per prendre’l abans de l’àpat, no després.\nDe Galaxidi teniem mitja hora en cotxe fins a Delfos, centre de visita turística important però que no vam trobar tan atapeït com esperàvem. Vam fer la tàctica d’anar-hi a primera hora, que va sortir molt bé. És un conjunt de ruïnes situat a una muntanya on s’alçaven temples, estadi, teatre… La localització és espectacular i el què vas imaginant també. Com a Olympia, entre el que queda, el que han reconstruït i el què llegeixes et pots fer una gran idea de com era. Amb algunes parts com l’estadi o el teatre és més fàcil posar-s’hi perquè estan prou bé. Per rematar-ho, cal visitar el museu, amb algunes escultures fantàstiques, especialment l’auriga, intacta i espectacular.\nJust sortint de Delfos també val la pena aturar-se al primer mirador de carretera des d’on es divisa el mar: la vista del blau i abans un mar d’oliveres, és de postal.\nNit 9: Meteora\nTeniem una bona ruta fins a Meteora (3 horetes). La primera part, una carretera de muntanya, és la que més ens va agradar, després es fa una mica més avorrit i només queda la distracció d’anar mirant quantes dobles continues se salten els conductors grecs.\nNo hem arribat a Meteora i ja veiem les muntanyes, montserratesques, alçant-se de forma poderosa. Parem primer al poblet de Kalambaka, el més gran, i és on tenim la sensació més forta de tot el viatge d’estar al mig d’un epicentre turístic. Autocars i autocars, molts guiris. Nosaltres ens allotgem a Kastraki, un poblet més petit i prop dels monestirs. Vam triar bé i també la mida de l’estància. Arribar al migdia permet veure els monestirs per la tarda i el matí següent, amb diferents llums i amb tranquil·litat. Amb el cotxe arribes fàcilment a tots, després tens una caminada més o menys llarga segons el monestir, però res exagerat. Vam considerar més que suficient visitar-ne un parell per dins: vam triar el Great Meteoron, el més gran, i el Holy Trinity. Aquest perquè va ser el que sortia al film del James Bond (època Roger Moore) For your eyes only, que vam veure poc abans de marxar. Pel·lícula distreta, amb personatges fantàstics com el menjador de festucs i amb un final a Meteora, que també he de dir que no em va quadrar gaire amb el que vam veure al monestir del film (o bé eren tot decorats o l’havien reformat molt).\nL’entorn és impressionant i els monestirs ben fotogènics. Val la pena acostar-se al mirador que hi ha enmig de tots a l’hora que es pon el sol. Nosaltres, de regal, vam fer una petita excursioneta a una muntanya accessible des de l’hotel (Pyrgos Adrachti), mitja horeta tirant cap amunt per trobar-se una petita església a dalt de la muntanya i bones vistes.\nNit 10: Atenes\nDesprés de la visita matinal de Meteora, només quedava anar tirant cap Atenes: teniem un hotel força a prop de l’aeroport, per enfilar el matí següent, deixar el cotxe i agafar el vol. Era el trajecte més llarg de tot el viatge (unes 4 hores), que vam dividir en dues parts parant a les Termòpiles. Allà on va tenir lloc la batalla que surt al film 300. Una estàtua de Leónides, uns quants cartells, unes aigües termals, sulfuroses i pudoroses, on descansaven els guerrers d’Esparta, però en general força deixadot i poc inspirador. Vam tirar una mica més endavant per parar a dinar, prop del mar. L’idea era després fer una mica de platja, però allà hi havia unes meduses de pam en forma d’ou ferrat que animaven poc a ficar-se a l’aigua.\nNit 11 & 12: Naxos\nVol curiós, amb Olympic Air, en un avió/avioneta ben petit. En 45 minuts hi som, taxi fins l’allotjament (Alkion Studios, tranquil, barat i que el porta una senyora molt encantadora i amable) i ja podem agafar una moto per visitar l’illa, la més gran de les Cíclades. El primer dia anem cap al sud, a la platja d’Aliko, una de les poques verges que vam visitar a Grècia. Abans dinem a un local absolutament recomanable, la taverna Axiotissa. Lloc molt agradable i cuina fenomenal, apostant molt pel producte de la zona (fins i tot amb birra artesana). Vam disfrutar amb tot el que vam menjar però especialment amb les figues farcides de formatge i fetes a la brasa.\nA la nit vam visitar la zona del port de Naxos (que no ens va agradar gaire, molt moviment pijet) i la part antiga (que tot i turística, era ben bonica, amb els carrers estrets i les cases de colors blancs i blaus, de típica postal de les Cíclades). També vam treure al cap a la porta d’Apol·lo, que fa de bon fotografiar amb la posta de sol. És un temple que van començar a reconstruir i es van quedar només a la porta perquè no tenien prou diners.\nEl segon dia vam fer una bona volta a l’illa amb la moto. És una illa prou muntanyosa i era un continu de pujar i baixar, paisatge àrid però encantador. La primera parada ens va enamorar, un petit poblet (Kaloxilos) sense turistes i encantador de passejar. Després va venir una bona ruta de pujar i baixar que encara va fer millor el destí, al poble de Moutsouma. Petita platgeta per descansar i fer un bon snorkel amb aigua claríssima, i després dinar davant del mar en un lloc fenomenal: The Net. La situació era ideal: si a sobre ho acompanyes d’un bon peixet a la brasa, ja és fantàstic.\nA la tarda vam continuar cap al Nord, recorrent l’ondulada orografia de la costa i parant a Apollonas, on també hi havia una bona platja i el Kouros, una estàtua inacabada de més de 10 metres de l’època arcaica, que per problemes tècnics quan la feien, no van poder moure i es va quedar a la cantera, per completar.\nPer menjar a Naxos, així en plan més taverna batallera va estar bé la taverna Nikos, i al mateix carrer, en més elaborat i ben presentat, el To Elliniko, on vam quedar més que satisfets amb unes albergínies saboroses i un pop estofat.\nEl dia següent, abans d’agafar el vaixell (40′) cap a Paros, vam fer un matí de platja: en vam trobar una, passada la de Plaka, on estàvem sols.\nNit 13 i 14: Paros\nParos ja d’entrada ens va agradar molt, es veia més tranquil·la que Naxos i la “capital” ens va donar més bones sensacions. Carrerons molt bonics i tranquils. Tornem a agafar una moto per recórrer l’illa: en aquesta és bastant més fàcil, ja que és més petita i menys muntanyosa.\nAprofitem també per visitar la petita illa d’Antiparos, hi anem amb la moto, agafant un ferri que tarda 5 minuts a canviar-te d’illa. És petitona (tipus Formentera) i allargada. Fa de bon travessar, s’hi pot visitar una cova que val la pena, molt profunda i fer una mica de platja. Nosaltres trobem una mica de casualitat una mini caleta on estem sols i amagats: agafant la carretera, hi ha un moment que es veuen dos molins, és entrar cap als molins, seguir el carrer pel costat d’unes cases, fins que baixa i queda tallat: d’allà caminar per un petit i amagat camí de terra fins les cales. També ens va agradar veure els restaurants a St Georgios, amb els pops i verats assecant-se al sol. Aquests són una bona opció per dinar, encara que vam optar per anar prop del port, al Pavlos, una taverna que de nit ha de ser fantàstica (de migdia tenien opcions força més limitades de carta). Els verats assecats al sol ja els vam provar un altre dia: els deixaven al sol, condimentats, i més tard els passaven per la brasa. Sortien uns verats més potents de gust.\nLes platges de l’est (Golden Beach, etc…) no ens van convèncer gaire; les del nord, millor, com la de Monastiri, d’enfonsar-se lent però bon snorkel. Al nord hi ha el poblet de Naoussa que és el que més ens va agradar de tots els dies a les illes. De caràcter pescador i casetes de postal, amb un bon assortit de restaurants per fer el peix acabat de pescar a la brasa. Al migdia vam trobar-ne bastants de tancats, però vam estar de luxe a la taverna Glafkos.\nNit 15: Port del Pireu\nCom que tornàvem de Paros en ferri i arribàvem a les 7 de la tarda al port del Pireu vam pensar que no tenia sentit buscar allotjament dins d’Atenes i vam localitzar un hotel normalet (Hotel Anemoni) que quedava a prop del port, era barat i just al costat de la parada del X96, un bus molt còmode que va del port a l’aeroport en una horeta (per 6 euros el trajecte). Ideal pel dia següent, que teniem el vol a les 12:00.\nNomés faltava buscar algun lloc on sopar bé per la zona i fer un bon comiat del viatge: la vam encertar! El Vassilenas és un restaurant de cuina grega un pèl més sofisticada, que ens va encantar per la localització, en un pati d’un edifici a l’aire lliure, però sobretot pel menjar. Vam agafar quatre plats per compartir, unes postres i un bon vi grec i vam acabar fent el sopar més car del viatge: 36 euros per cap, que no és cap bogeria. Tot el que vam tastar ens va agradar molt, però va destacar especialment el puré de fava (un llegum d’origen a l’illa de Santorini) amb lleuger puntet de curry i sèpia melosa i increïble a sota. També la pasta d’albergínia de profund gust fumat amb tomàquet sec i gambes. I les postres: una mousse de iogurt amb festucs i olives per sobre (agradable sorpresa!). Un magnífic final de festa.\nby Roger Compte · Published 2/12/2005 · Last modified 26/4/2016\nEls viatges de Loliplanet\nby Roger Compte · Published 8/5/2008 · Last modified 31/7/2014\nLisboa & Londres: doneu-me idees\nby Roger Compte · Published 22/11/2006\nNext story La temporada número 20 de South Park\nPrevious story Alkimia


Ferrés reconeix que es podria treure més partit al solar de La Equitativa\nFerrés reconeix que es podria treure més partit al solar de La Equitativa\nL'alcaldessa de Palamós, Teresa Ferrés, admet que el solar que antigament ocupava la Cooperativa La Equitativa hauria de tenir un millor aprofitament. Actualment, el solar, situat al davant del cinema Arinco, es dedica a aparcament. Fa unes setmanes teniem l'oportunitat d'escoltar la petició que, en aquest sentit, feia Arturo Diaz del Real, antic president de la Cooperativa La Equitativa. Recordem-ho.\nCITA ARTURO DIAZ DEL REAL\nAquesta inquietud l'ha fet arribar personalment a l'alcaldessa de Palamós, Teresa Ferrés. Durant la seva intervenció al programa de Ràdio Palamós dedicat a l'equip de govern, Ferrés va dir dilluns que ara hi ha altres prioritats però que en el futur s'estudiaria posar algun servei municipal en aquest indret.\nA principis dels anys 90 es va fer efectiva la liquidació de la Cooperativa La Equitativa. Va ser aleshores quan el seu patrimoni va passar a mans de l'Ajuntament de Palamós, incloent l'antiga seu. El solar que va quedar després de l'enderroc és el que ara s'utilitza com a aparcament. Una petita placa recorda l'antiga presència de la cooperativa en aquell indret.\nArturo Díaz del Real


Vacants d'ocupació de Mercadona a Olot - Mercadona\nHi ha llocs disponibles per a treballar a Mercadona d'Olot amb l'objectiu de cobrir les necessitats de personal de supermercat.\nMercadona sol.licita als candidats tindre uns estudis mínims d'Educació Secundària Obligatòria (ESO), disponibilitat per treballar de dilluns a dissabte en jornada semanal de 40 hores i orientació pel servei al client.\nEl salari inicial és de 1.297€ bruts al mes.\nLa companyia s'encarrega de la formació de les seues treballadores i treballadors a tots els llocs de les seccions de Fruiteria, Pescaderia, Carnisseria, Xarcuteria, Forn, Perfumeria, Caixes, Reposició, Neteja.\nLes persones interessades en l'oferta d'ocupació de Mercadona a Olot poden presentar les sol.licituds d'ocupació en la nostra web, apartat "Ocupació" i registrar el seu Currículum.\nCiudad Real – Mercadona obri el seu segon supermercat eficient a la capital


Purito es queda sense fer podi a La Vuelta - somMontornès\nMalgrat guanyar l'etapa de divendres al cim del Naranco, el ciclista paretà no aconseguia avançar Valverde\nDilluns, 16 de setembre de 2013 | 12:00h\nEl ciclista paretà Joaquim Rodríguez, Purito, no ha pogut revalidar el podi aconseguit l'any passat a La Vuelta a Espanya. El corredor s'ha quedat a les portes amb un quart lloc per darrera d'Alejandro Valverde.\nPurito acabava La Vuelta a 1' i 56'' de Valverde i a 3'22'' del guanyador de la prova, l'americà Christopher Horner, del Radioshack Leopard. L'italià Vincenzo Nibali, va fer segon després de ser líder durant gran part de la prova per etapes.\nEl paretà del Katusha s'ho jugava tot a les darreres tres etapes de la ronda i semblava que tot aniria de cara després de sorprendre divendres amb la victòria a la 19a etapa, l'única que ha gunayat en aquesta edició, que sortia de San Vicente de la Barquera i acabava al cim del Naranco, on el paretà va atacar a les últimes rampes. Amb tot a la penúltima etapa, la pujada a l'Angliru, Purito no va ser capaç d'eixugar la diferència i va acabar l'etapa vuitè.


El passat dijous 18 de setembre, setanta dos alumnes de Primer de Batxillerat de l’Institut de Secundària de Vidreres van poder assisitir a la presentació del Projecte Xerpa. Aquest projecte es fonamenta en l’acompanyament que els alumnes voluntaris d’aquest nivell, faran als seus companys que acaben d’arribar a Primer d’ESO . El valor fonamental d’aquesta tasca rau en el fet que, el seu exemple i model, els converteix en referents i suport dels més joves. I amb aquest suport , la seva adaptació a la nova etapa, al nou centre , a les noves amistats , a les noves formes de treballar i estudiar són millors i més satisfactòries.\nEl guany però cal dir que és doble: els xerpes aprenen al seu torn , habilitats relacionades amb l’acompanyament i l’orientació i sobretot aprenen a conèixer-se millor tot assumint compromisos i responsabilitats al llarg de tot el curs. Un repte al qual ja van mostrar-se interessats a participar , un bon nombre d’aquests alumnes de Batxillerat.\nEndavant i molts ànims als futurs nous Xerpes!\nEtiquetes: acompanyament, batxillerat, educació, eso, mentoria, xerpa


febrer « 2022 « Ets i uts…\nArxiu per febrer, 2022\nbeure, etsiuts, got\nEl 9 Ets i uts. Expressions: anem a fer el got?\nNúm. 212// Sortir de casa per prendre una beguda és una excusa per fer alhora altres coses, sobretot xerrar amb els amics o les amigues i desfogar-nos, també per conèixer gent o per lligar. Com a anècdota, tot diferent del que hem explicat fins ara, us direm que n’hi ha un que va anar a un bar, acompanyat del seu pare, i en va sortir amb un contracte del Barça en un tovalló. I només tenia 12 anys. En fi, als bars, ja ho veieu, s’hi han gestat i produït grans històries, d’amor i de negocis.\nPerò no és ben bé sobre bars del que versarà l’article d’avui. Quan volem sortir per prendre una beguda i demanem als altres si volen venir, segons la zona, es diu d’una manera o d’una altra. A Osona, especialment, se’n diu «Anem a fer el got?». No és, però, l’únic lloc on s’usa. En algunes altres contrades se’n diu anar a fer un beure, o en plural (anar a fer uns beures). A les comarques gironines se sol dir molt anar a fer el toc. Al Ripollès són ben originals i ho expressen així: «Anem a fer la tassa?», tot i que la tassa la fem servir més aviat per esmorzar que no pas per prendre una beguda en un bar, en un cafè o en una discoteca.\nEls d’Alacant i de València ho expressen d’una manera més amagada, més sobreentesa: «Mo n’anem a fer una?» (on una es deu referir a la copa). D’altres són més breus: «Anem a fer un glop?». I encara n’hi ha que són més fats, o insípids, i diuen simplement anar a prendre alguna cosa, o anar de copes, si pensem prendre’n més d’una. Doncs, res, que la festa continua. Que no pari!\ncatalà, jocs, paraules\nEl 9 Ets i uts: jocs de paraules en català\nNúm. 212//Aquestes últimes setmanes els aficionats als jocs de paraules en català estan d’enhorabona, perquè hi ha hagut l’aparició de dos nous jocs en línia que han revolucionat les xarxes. Parlem del PARAULÒGIC i del WORDELCAT.\nNo voldríem començar a parlar d’aquests dos jocs sense abans fer referència al que podríem anomenar els antecedents.\nD’una banda hi ha el parauler (Scrabble), que és el joc de paraules clàssic en què els jugadors han de lletrejar paraules creuades sobre un tauler de joc, per a això, fan servir fitxes amb lletres, que tenen diferents valors. La puntuació de les paraules es calcula segons el valor de cada lletra i de les possibles caselles amb premi del tauler. És més que un joc i serveix per millorar el vocabulari, descobrint paraules noves a cada partida. També hi ha la versió en línia.\nD’una altra banda val la pena esmentar l’Enigmarius, que cada dia podem escoltar a El matí de Catalunya Ràdio, des de fa més de 15 anys. Es tracta d’un enigma verbal basat en Edita Edita data i hora un doble sentit que cal desxifrar i respondre amb una sola paraula. En Màrius Serra juga amb l’enigmística (art d’endevinar enigmes representats per gràfics o figures, endevinalles, mots encreuats, jocs de paraules, etc. ), els anagrames (transformació d’un mot o d’una frase en un altre per la transposició de les seves lletres) o els palíndroms (mot, frase, que és igual llegit d’esquerra a dreta que de dreta a esquerra).\nEl mes de novembre l’entitat Rodamots va crear un passatemps, Paraulògic, que posa a prova les habilitats lingüístiques dels jugadors que han de trobar tantes paraules en català com sigui possible. L’usuari disposa de set lletres col·locades en sis hexàgons blaus i un de vermell que imiten les cel·les d’un rusc. L’objectiu és localitzar el major nombre de paraules a partir d’aquestes lletres a condició que continguin la lletra de l’hexàgon central de color vermell. Les paraules han de tenir un mínim de tres lletres i la combinació de lletres canvia cada dia.\nNo s’admeten noms propis, només paraules que apareguin al Diccionari de la llengua catalana de l’Institut d’Estudis Catalans (DIEC). A més, si cliques damunt del mot hi apareix la definició. També es poden formar paraules amb totes les lletres disponibles al rusc, que valen deu punts. Se’ls ha de sumar, per això, el valor de cada lletra. Per tant, la puntuació màxima seria de 17 punts. Els creadors s’han inspirat en l’Spelling Bee del New York Times.\nEl WordleCAT, és una adaptació al català del joc creat per Josh Wardle en temps de confinament per culpa de la pandèmia de la Covid. El funcionament és molt senzill, cada dia cal trobar una paraula de cinc lletres a partir de les pistes que ens van donant i només tenim sis oportunitats per trobar la paraula del dia.\nCada lletra és dins un quadrat, quan escrivim la primera paraula a l’atzar les lletres canvien de color. En verd sortirà la lletra que està en la posició correcta, en groc si la paraula conté la lletra, però no està en la posició adient, i gris si la lletra no apareix a la paraula que busquem.\nMentre que amb el Paraulògic el repte és trobar com més paraules millor, amb el Wordlecat se n’ha de descobrir una de sola.\netsiuts, tonis, tres tombs\nEl 9 Ets i uts. Lèxic: els tres tombs. Els Tonis.\nLèxic. Els tres tombs\nNúm. 211// El català està de festa! Aquesta vegada parlarem dels Tonis. Que què són? Doncs, mireu, és la festa dedicada a sant Antoni Abat, el protector dels animals, que a partir del gener se celebra a molts llocs de Catalunya. També és coneguda com els Tres Tombs..\nÉs una festa de caràcter religiós i alhora popular, i consisteix en les cavalcades i en les benediccions dels animals, a més d’altres actes. L’acte principal són els Tres Tombs, les tres voltes amb els cavalls, carros i altres animals de tir pel centre dels pobles. Més tard es fa la benedicció dels animals, també de mascotes com gats, gossos i ocells.\nOriginalment la festa la feien els traginers, que festejaven el seu patró. Més tard, també els hostalers, el pagesos ramaders, els tractants de bestiar, els transportistes i altra gent amb professions lligades als animals.\nPer saber més bé de què va aquesta festa, vegem un petit vocabulari dels Tonis.\nTonis: participants i organitzadors de la festa de Sant Antoni Abat.\nCordonista: persona que porta un dels dos cordons de la bandera del gremi. Ajuda a organitzar la festa.\nBanderer(a): persona que porta la bandera del gremi i organitza la festa.\nTraginer(a): persona que tenia per ofici traginar mercaderies amb bèsties de càrrega.\nTaverner(a): persona que regenta un establiment on es ven vi i altres begudes, a més de servir-se menjars. Les tavernes eren els llocs on antigament els traginers se solien aturar i fins i tot s’hi podien quedar a dormir.\nBall del ciri: ball de sis parelles propi de la plana de Vic, les Guilleries i el Moianès, en què les dones porten rams. A l’intermedi del ball, cada ballador pronuncia la coneguda proclama: «Habitants de la vila de…, qui de burro en amunt no celebri la festa de Sant Antoni pagarà un bot de vi d’Alella. Dic a la una…; dic a les dues…; dic a les tres…». Actualment el ballen només els banderers i cordonistes amb les seves parelles.\nGuarniments: conjunt de corretges, collar, brides, etcètera, que es posen a un cavall, a un mul o a un ruc, per al transport o la feina general.\nBurros, ases o rucs: (Equus asinus) animal més petit que el cavall, amb orelles molt llargues, que és emprat sobretot com a bèstia de càrrega.\nGenet, geneta/amazona: persona que munta a cavall.\nPassant de la vigília: un passant és una cercavila. El primer passant se celebra la vigília dels Tres Tombs. Les juntes de la festa, amb un nombrós grup de Tonis i simpatitzants, i acompanyades per una orquestra, fan una volta pels carrers principals de la població. Es dirigeixen a les cases dels banderers, cordonistes, Tonis tradicionals i de l’alcalde, on són obsequiats amb un petit refrigeri amb cava, vi, embotits, pastissos, coques i plats culinaris variats.\nPassant dels Tres Tombs: Consisteix en una cercavila que passa tres vegades amb els carruatges i els animals, i durant el trajecte s’aprofita per fer parades a casa dels banderers, cordonistes, alguns hostals, bars i cases d’antics Tonis, on els participants són obsequiats amb la mateixa gentilesa que la del dia anterior. Les carrosses, tartanes i tota mena de carros són guarnits i acompanyats per una o dues orquestres.\nNOTA: Agraïm l’amabilitat de Joan Arimany i Juventeny per la informació aportada i per les fotografies.


S'ha reformat la vorera del camí de la Torre\nInici / Actualitat / Notícies / S'ha reformat la vorera del camí de la Torre\nEl consistori ha acabat la millora del tram del pont de la Torre fins a la Torre del Prat.\nEl consistori ha finalitzat la reforma de la vorera del camí de la Torre, entre el riu Tenes i l’inici del camí dels Manantials. El tram reformat ha estat el que va des del pont de la Torre fins a la Torre del Prat.\nL'espai presentava un estat de conservació millorable a causa, principalment, de la gran presència d’arrels d’arbres, que han trencat i aixecat el paviment de la vorera.\nAquests treballs s'han realitzat amb l’objectiu de potenciar l’ús de la vorera de nou. Amb les obres s’ha fet la pavimentació de la superfície amb formigó ratllat, la substitució de part de l’arbrat actual, la col·locació de nou mobiliari urbà i la millora de la instal·lació d’aigua, d’enllumenat públic i de reg.\nL'obra ha estat adjudicada i realitzada per GARRIGA OBRES I SERVEIS SLU, per un import de 76.586,95 € i unes obres de millora valorades en 12.307,47 €. La superfície d’actuació ha estat de 850 m².


L’atur, un drama humà i social | Catalunya Religió\nL’atur, un drama humà i social\nPer Catalunya Religió. Gio, 30/09/2010\n(Samuel Gutiérrez/Catalunya Cristiana) De totes les comunitats autònomes, Catalunya va liderar l’augment de l’atur a l’agost, amb una pujada del 3,1% respecte del mes anterior. El nombre de persones apuntades al Servei d’Ocupació de Catalunya va créixer en 16.703 persones el mes passat. Ara hi ha apuntades a les llistes un total de 555.894 persones, segons dades del Ministeri de Treball. Per sectors, on més ha crescut l’atur és als serveis, seguit de la construcció i la indústria. La xifra d’aturats a tot l’Estat espanyol s’acosta ja dramàticament als quatre milions. Aquestes dades posen de manifest que aquest problema és un dels punts més negres de l’actual situació econòmica i social.\n«L’atur és un dels principals problemes que pateix la societat catalana. Hi ha un 20% d’atur a Catalunya. Això vol dir més pobresa i més desigualtats. Els informes anuals revelen que més del 20% de la població viu sota el llindar de pobresa relativa i que la taxa de pobresa a Espanya i Catalunya és de les més altes d’Europa. Aquesta situació respon a la fragilitat d’un model econòmic que no ha invertit en cohesió social i que ha potenciat una pobresa arrossegada des de molt abans que finalitzessin els deu anys de creixement econòmic. Les conseqüències més properes són l’exclusió social i la marginació», afirma Francesc Roig, director de Càritas diocesana de Tarragona.\nSegons Mn. Pepe Rodado, delegat diocesà de Pastoral Obrera de Barcelona, es tracta d’un problema que es veu «agreujat encara més per la gran precarietat de molts contractes. Atur i precarietat són les característiques principals que viuen els treballadors a casa nostra. Són les raons per les quals a totes les enquestes apareixen com el primer motiu de preocupació de les famílies».\nAixí mateix, Mn. Rodado reconeix que «la reacció de les administracions ha estat molt tardana per la tossuderia de no voler reconèixer l’abast real de la crisi. El Pla E del Govern central, per potenciar l’ocupació als municipis, ha estat una mesura de xoc temporal, que si no s’acompanya d’altres mesures acabarà per retornar a l’atur els treballadors que s’hi han beneficiat. De fet, moltes prediccions per al segon semestre d’aquest any són força negatives respecte a l’atur».\nDes de la JOC Nacional de Catalunya i les Illes subratllen que «l’Evangeli i la Doctrina Social de l’Església ens recorden aspectes fonamentals de la vida social, dels drets de les persones, del treball, de la dignitat dels treballadors i treballadores... Tota la vida de Jesús expressa l’amor de Déu Pare en l’atenció a les persones. Els drets de les persones no neixen de la seva capacitat de produir o de competir, sinó que són inherents al seu ésser; les persones són creades per Déu i dotades de raó, voluntat i llibertat».\nLa Gna. Lucía Arcediano, de la congregació de les Germanes de la Caritat de Santa Anna, comenta que «la nostra comunitat està ubicada en un barri limítrof amb Cornellà, on hi ha hagut un increment considerable de la nova emigració. Els seus habitants pateixen les conseqüències de la feina temporal i els salaris baixos, que repercuteixen en la vida familiar; el futur és, per tant, incert. La xifra de gent que demana “l’ajuda fraternal” a les parròquies està desbordant les possibilitats de col·laboració, si bé la solidaritat del barri envers els altres és una realitat». I afegeix: «La nostra tasca consisteix a escoltar, acompanyar, acollir i compartir la vida amb les persones amb dificultats i desemparament, i orientar-les cap als serveis socials per reclamar el que, per justícia, els pertany.»\nDavant d’aquesta situació crítica, la resposta dels cristians ha de ser principalment de tipus social. «El nostre compromís —assegura Francesc Roig— ens obliga a treballar sense perdre el pas ni patir cap defallença, a impulsar polítiques socials més consistents i a donar prioritat a les necessitats més bàsiques. També cal enfortir les polítiques de formació i d’inserció laboral, així com d’habitatge i educatives. Polítiques que vagin dirigides a les persones més desfavorides. D’aquesta manera tindrem la satisfacció d’haver col·laborat positivament en la minoració de les desigualtats.»\nLes conseqüències de l’atur són sempre doloroses; algunes vegades són tràgiques arran dels estralls humans i socials que provoca. Mn. Pepe Rodado explica que «les entitats socials com Càritas o Creu Roja han mostrat, amb dades, el gran augment d’atenció a famílies que mai no havien estat ateses o feia temps que no ho eren. Són els anomenats nous pobres o treballadors pobres, els quals, tot i tenir algun tipus de feina, tenen un sou insuficient per fer front a les despeses més bàsiques. D’altra banda, molts joves han entrat en una situació d’apatia vital davant de la impossibilitat de trobar feina: ara ni en busquen».\n«Unes conseqüències especialment dures —confirma Mn. Rodado— pateixen els treballadors i treballadores immigrants: sense un contracte laboral perden la possibilitat de renovar la targeta d’estada i de treball i tornen a la il·legalitat; molts han optat per retornar als països d’origen amb el seu projecte migratori fracassat… I encara en destaco una conseqüència molt negativa com és l’augment de la recerca de solucions individuals en una situació estructural com la que tenim. Això ens situa als treballadors amb una consciència de competidors entre nosaltres: és una victòria de la ideologia neoliberal que ens va penetrant com a pensament únic.»\nObstacles per al jovent\nCom a portadors del missatge de Jesucrist als joves del món obrer, la JOC recorda que «hem pogut observar en primera persona i en el nostre entorn més immediat com els joves s’independitzen cada cop més tard, i ajornen els projectes i plans de futur per quan siguin possibles. També s’aprecia com molts joves de classe obrera no poden seguir estudiant o ampliant els seus estudis per motius econòmics, tant perquè no troben feina, com pel sistema educatiu que cada cop permet menys estudiar i treballar. Cada cop hi ha més famílies amb les cases embargades i immigrants que han de tornar al seu país i deixar els somnis i la lluita de banda perquè a Catalunya ja no poden continuar sense un sou digne».\nA més, la JOC Nacional de Catalunya i les Illes fa la reflexió següent: «Quan s’afavoreix un treball digne de la persona es fan possible la convivència social i les relacions pacífiques. Quan s’afavoreix un treball marcat per la flexibilitat i la productivitat es tanquen els camins per al desenvolupament de les persones, la convivència pacífica i el bé comú.»\nUn recurs legítim\nEls sindicats CC.OO i UGT han convocat una vaga general a tot l’Estat espanyol, que tindrà lloc el proper 29 de setembre. «La vaga —assenyala Mn. Pepe Rodado— és un recurs legítim que els treballadors tenim, que s’utilitza com a mesura extrema quan no es veuen altres sortides. Una vaga directament no soluciona res; és una manera de dir “prou”, una acció col·lectiva que pretén modificar el curs de les coses. La vaga general del 29 de setembre es planteja com un dir prou a les retallades socials i a la reforma laboral que tornen a carregar sobre els treballadors la factura de la mala gestió administrativa i la deriva financera neoliberal. Hauria d’ajudar a aturar i repensar algunes de les mesures preses, i sobretot a entrar en un renovat procés de diàleg social.»\nDes de la JOC s’hi mostren optimistes: «Creiem que aquesta vaga servirà de molt, igual que les set vagues generals que hi ha hagut durant la democràcia. Si més no, Catalunya posarà a la llum, amb unió, força i esperança, les precarietats que s’estan vivint injustament.»\nPer la seva banda, el director de Càritas diocesana de Tarragona opina que «una convocatòria amb tanta anticipació com la que s’ha fet i amb l’estiu pel mig pot generar afebliment d’interès, desídia reivindicativa i manca de vigor social. Això pot enfonsar encara més la capacitat crítica i el desinterès social de cara a la participació. Els temps de la reivindicació també canvien i cal estar amatents a nous models més efectius per denunciar les injustícies. Sinó és així, caurem en els tòpics de convocatòries sindicals ja superades».\nOTG, INEM, crisi, atur\nCosì si vive la fine del Ramadan in Catalogna L’Unione dei Religiosi della Catalogna compie 40 anni


InicinoticiesEl biòleg i artista americà Brandon Ballengée pres ...\nEl biòleg i artista americà Brandon Ballengée presenta els seus projectes híbrids entre art i ciència\nInvestigador de la Universitat de Louisiana, Brandon Ballengée ha desenvolupat diversos projectes de ciència ciutadana on, a banda de la participació de la gent, hi afegeix una dimensió insòlita: la creació artística. Així, per exemple, les recollides d’amfibis i d’altres animals aquàtics que organitza a les lleres dels rius donen lloc no només a sessions d’observació i classificació d’organismes, sinó també a un treball creatiu on les granotes originen suggerents imatges que poden acabar a les parets dels centres artístics.\nAccediu aquí al seu power point Combined Steam Art/Science Practices to Engage Students into Ecological Science\nEl dimecres 28 de setembre Brandon Ballengée va presentar el seu treball en el marc de la xerrada “ Combined STEAM Art/Science Practices to Engage Students into Ecological Science“ que va tenir lloc a la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, en una sessió organitzada conjuntament amb el consulat general dels Estats Units a Barcelona.\nAl llarg de la seva intervenció, aquest expert va parlar dels seus treballs sobre les poblacions d’amfibis amb deformitats, o els estudis envers les poblacions de peixos que van resultar impactades pel vessament de petroli del Golf de Mèxic de l’any 2010. En aquests casos, Ballengée aconsegueix mobilitzar la participació de la ciutadania en la recollida de dades. Però a més hi afegeix la dimensió artística. En la seva imaginació, Ballengée crea imatges inquietants, o poètiques, dels espècimens recol.lectats. Tot plegat són altres maneres de motivar les persones envers la ciència en general i els estudis ambientals en particular.\nPer Ballengée, l’art i la ciència es poden combinar molt bé entre si en el marc de projectes adreçats als estudiants de les escoles per tal de desvetllar el seu interès envers la ciència i la recerca.\nBrandon Ballengée en un moment de la seva intervenció a la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació


Vols barats de Vigo a Burgos a Iberia\nVols barats Espanya Vigo-Burgos\nVols barats de Vigo a Burgos (RGS) de Vigo a Burgos Vigo-Burgos, Espanya\nConsulta l’oferta de vols de Vigo a Burgos i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Vigo a Burgos.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Vigo a Burgos fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


«El Comidista», gran espectacle | NacióDigital\n«El Comidista», gran espectacle\n«Una proposta molt estimulant i atractiva, un bon espectacle audiovisual, amb una molt interessant idea de contribuir a l'educació del nostre gust»\nper Toni Vall, 28 de juliol de 2017 a les 08:51 |\n«El Comidista TV», de La Sexta | La Sexta\nNo puc evitar quedar-me hipnotitzat davant la tele quan s’emet un programa de cuina. Tant se me’n dona l’emissora, el presentador, el cuiner i el plat. A vegades li trec el so si el cuiner en qüestió és d’aquells als qui sempre sembla que parlin salivant i que fan tanta angunia. Aquells que sempre estan dient que tot és molt melós i que cal amorosir molt bé el sofregit. Ecs!\nDes de Con las manos en la masa i Bona cuina he vist tot tipus de programes de cuina. Des dels més ensopits als més catxondos. Del Cuines, funcional i directe, als de l’Arguiñano, que sempre explica els mateixos acudits però que em cau bé. No hi puc fer més. El dels germans Torres també m’agrada perquè ells són molt bons cuiners i s’entenen amb un sentit de l’humor que desdramatitza i és amè. Quan de la cuina se’n fa un xou podem patir una mica. Pesadilla en la cocina em fa bastant fàstic, i el Chicote què vols que et digui. De Masterchef vaig escriure fa pocs dies i reitero que el seu engranatge funciona de nassos. De l’infaust Bogeria a la pastisseria, aquell invent delirant de TV3 a major glòria de Christian Escribà, millor no reverdejar el record.\nFa temps que m’agrada El comidista, els seus vídeos, les receptes, la manera de fer que té, el relat que proposa sobre la gastronomia. Aquesta setmana s’ha estrenat a La Sexta El comidista TV, un format més extens –potser fins i tot massa: 45 minuts- que en cada capítol s’aproxima a un tema. El primer va estar dedicat al sucre i el segon a la truita de patates. Hi ha molts aspectes a destacar i comentar.\nD’entrada el cuidadíssim tractament visual, un muntatge de primera categoria i una producció excel·lent. Saben treure partit als mitjans que tenen, construir un ritme fluid i jugar amb tota mena d’elements estètics i narratius. També una de les marques de la casa és el sentit de l’humor, la capacitat expressiva de Mikel López Iturriaga, l’espontaneïtat quasi mai forçada que demostra, la seva simpatia i connexió amb l’audiència. Sap ser divulgatiu i alhora atractiu amb allò que explica. Pot ser pallasso i xouman i també fer una molt bona entrevista a un dels seus convidats.\nEl capítol del sucre plantejava un posicionament molt clar en el sentit de qüestionar frontalment i sense embuts la presència excessiva d’aquest aliment a la nostra dieta. En algun moment van carregar una mica massa les tintes. Com quan van entrevistar una executiva d’Azucarera Española i anaven contradient tot el que deia amb dades de l’OMS. S’hauria pogut fer de manera més elegant i no tant invasiva. Està bé que el programa tingui clar el seu discurs i que prengui partit a fons per ell, però potser aquesta estrena va vorejar a estones el pamflet anti sucres afegits i anti refrescos.\nFantàstic el mostrari de berenars clàssics de la nostra infància –amb imatges i anuncis publicitaris de l’època- que incloïa: Boomer, Lacasitos, Bang Bang, Cola Cao, Krispis, Conguitos, Nocilla, Natillas, BOllycao, Phoskitos, Donuts, Kas... Una manera atractiva de fer memòria i alhora recuperar patrimoni audiovisual que sempre ve de gust rememorar.\nEl programa –amb una nòmina de cinc nens molt simpàtics- també va visitar un restaurant de Barcelona que només serveix postres i una rebostera gallega de molt èxit que va explicar una anècdota fabulosa: “Un dia ens va visitar un premi Nobel de Química. Li vaig donar la mà i era igual que tot el món”. Ah! Que lúcida! Estan bé aquestes espurnes d’humanitat vehiculades a través d’un programa d’alimentació.\nA El comidista TV se li pot augurar llarga i fructífera vida. És una proposta molt estimulant i atractiva, un bon espectacle audiovisual, amb una molt interessant idea de contribuir a l’educació del nostre gust, de descobrir essències gastronòmiques i relacionar-les amb el bagatge cultural que cadascú tingui. Incentivar la curiositat, vaja, amb intel·ligència i bon humor.\nJa hem pogut veure també el segon capítol. Per explorar els secrets de la truita de patates, se’ls va acudir visitar el gran Fracisco Ibáñez, el pare de Mortadelo y Filemón, d’el Botones Sacarino i de Rompetechos, perquè ens il·luminés sobre com el menjar tradicional apareixia a les seves vinyetes, sempre expressives i energètiques. Sensacional!\nLes anàlisis de NacióDigital, Cultura i Mitjans, Filiprim, crítica, TV, El comidista, La Sexta


ZER LES SALINES: Ruta pel treball de la comarca\nPublicat per Sílvia G.C\nM'ha va agradar molt caminar la primera ruta perque hi havia pujada.\nLa segona ruta no em va agradar molt perque era molt llarg el camí, pero quan vam arribar a Boadella estava molt contenta perque tenia gana i vam menjar coca i tambe els entrepans que van preparar.\nMarianna 4t, Agullana\n29 d’octubre de 2012 a les 15:54\nEm va agradar molt la excursio sobretot dormir a l'escola!! Pero va ser masa cansat.Tambe em van agradar els entrepants tan els d'esmorzar com els de dinar i la coca de despres de dinar va ser molt bona.\n29 d’octubre de 2012 a les 15:58\nM'ho vaig passar molt bé.Vam caminar un pilot i ens vam cansar molt pero vam aguantar. Vam arribar tan orgullosos i cansats...\nL'andama tenia moltes agulletes pero com que m'ho vaig passar tan be que valia la pena.\n29 d’octubre de 2012 a les 16:08\nA mi m'hauria agradat molt anari amb ells pero no vaig poder, tot i aixi espero que ells s' ho hagin passat molt be i que els hagi agradat molt!!!Els de tercer ens vam quedar al cole pero ens ho vam passar molt be, vam fer moltes estones plastica i a mi m' agrada molt!Tambe vam fer musica.\n29 d’octubre de 2012 a les 16:09\nVan passar tots per casa meva i estic una mica trista perque jo tambe i volia anari!Pero els de 3r tambe ens ho vam passar molt bé perque feiem molta plastica i musica!Olivia 3r Agullana.\nM'encantaria haver vingut a l'excursio de 4t,5éi6é.M haure d'esperar fins l'any que ve.Peró estar a l'escola tambe era xaxi piruli perqué vam fer molta plastica i musica, peró m'encantaria haver fet educacio fisica i medi.\n29 d’octubre de 2012 a les 16:14\nA mi no magrada dormi sol,per sort no vaig anar a la surtida, els de 3r. Nosaltres estavem a lescola i vam fer musica.\nFrancesc 3r, Agullana.\n29 d’octubre de 2012 a les 16:17\nM'HO VAIG PASSAR BE.VAM PUJAR MOLTES MUNTANYES. VAM ARRIVAR CANSATS. L'ALTRE DIA VAM ANAR\nA BOADELLA`. VAIG VEURE UNA SERP DE AIGUA I DESPRES VAIG VEURE UNA ALTRA SERP MOLT BONICA I DE MOLTS COLORS.QUAN VAM\nARRIBAR A BOADELLA VAM DINAR.\n29 d’octubre de 2012 a les 16:25\nEm vaig enfadar una miqueta quant van dir que nomes hi podien anar els de 4t 5e i 6e. Jo els trobava a faltar una miqueta. A l`escola nomes feiem musica i plastica al mati tots els de 3r vam trobar tots els de l'excursió que encara esmorsaven.\nM'encantaria haver-hi anat..!\nLaia 3r AGULLANA\n29 d’octubre de 2012 a les 16:27\nNosaltres, els 3r, no vam poder anari perque nomes era des de 4t a 6e; pero nosaltres els de 3r tambe ho vam passar be.I vam trobar a faltar als de 4t.\nGabriela, 3r AGULLANA\nA mi m'agradaria molt haver anat a l'excursió perqué m'agrada molt fer esport però com que faig 3r no he pogut anar. Nosaltres vam fer un quadre de fulles a plastica,i vam practicar el ball per al dia de la castanyada, tambe vam ajudar a l'Anna a l'hort.\nPau 3r Agullana\n29 d’octubre de 2012 a les 16:32


El ple de Mollet demana reactivar la Llei de Barris - somMollet\nEl ple de Mollet demana reactivar la Llei de Barris\nLa proposta de Mollet en Comú reclama una convocatòria urgent i adaptar les bases als fons europeus\nDimecres, 30 de juny de 2021 | 17:00h\nEl consistori molletà va donar llum verda dilluns a una moció presentada per Mollet En Comú per proposar a la Generalitat la reactivació de les convocatòries de la Llei de millora de barris. La proposta es va fer en la sessió ordinària del ple.\nAquesta norma es va impulsar fa més de 15 anys i gràcies a la creació del Fons de foment del programa de barris, es van finançar més de 4.000 actuacions en 117 municipis, amb una inversió total superior als 1.300 milions d’euros durant els 6 anys que va estar en funcionament el programa.\nAixí, la proposta insta el govern de la Generalitat a obrir una convocatòria urgent d’ajuts del Programa de barris i àrees urbanes i a modificar les bases de la convocatòria per adaptar-les a les exigències del Fons Europeus Next Generation, així com al Programa d'actuacions de rehabilitació a nivell de barri del Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic. La proposta va tirar endavant amb l'abstenció d'Ara Mollet ERC.\nPer altra banda, en el ple de dilluns també va prosperar una moció dels comuns per ampliar als anys 2022 i 2023 les suspensions de les regles fiscals habilitades per la lluita contra la Covid-19 als ajuntaments. Segons els comuns, aquesta suspensió ha permès a molts consistoris "mobilitzar recursos extraordinaris del tot necessaris per fer front a l’emergència social provocada per la pandèmia".\nDurant el ple de dilluns també es va aprovar, amb els vots favorables de tot el consistori menys els dels regidors de Ciutadans, una moció presentada per Mollet En Comú per donar suport a un decàleg de mesures par tal que el desplegament de les energies renovables es faci seguint uns criteris mediambientals i de respecte al territori.\nAixí, el decàleg planteja temes a considerar com la sobirania energètica real, la planificació participativa, els criteris d’eficiència energètica, el respecte al territori i el seu aprofitament, la grandària i proximitat de les instal·lacions, la necessitat de recerca i innovació i, també, la gestió pública i democràtica de l’energia.\nEn la seva intervenció, la portaveu dels comuns, Marina Escribano, feia aquesta petició: "Tècnicament i econòmicament és possible, però ara falta el convenciment de tots i totes les governants que estan en àmbits de decisió".


Els instruments musicals, en estudi – Etnologia.cat\n05 març 2013 xarxesDeixa un comentari\nEls instruments musicals, en estudi és un cicle de conferències organitzat pel Museu de la Música en col·laboració amb l’ESMUC (Escola Superior de Música de Catalunya). Les sessions del cicle pretenen mantenir el vincle entre el públic especialitzat i el coneixement i la recerca que porta a terme el Museu. Entre les sessions destaquem:\n– La funció del Museu de la Música des de les col·leccions: conservació, documentació i recerca a càrrec d’Oriol Rossinyol (conservador i cap de col·leccions del Museu de la Música). 1 de març de 2013\n– L’etnomusicologia aplicada a l’estudi dels instruments musicals a càrrec de Jaume Ayats (etnomusicòleg i director del Museu de la Música). 15 de març de 2013\n– El Museu com a eina de coneixement i recerca. Visita tècnica a les col·leccions a càrrec de la direcció i equip tècnic del Museu de la Música. 22 de març de 2013\nMés informació i programa complet a la web del Museu de la Música


9000210014 Micro:bit des de zero\n2020-2021 Curs. Secundària en general\n5/7/2021 - 9/7/2021 (30 hores) de 9:00h a 14:00h\nEscola d¿Enginyeria de Telecomunicació i Aeroespacial de Castelldefels (EETAC)\nCampus del Baix Llobregat UPC ¿ Edifici C4. C/ Esteve Terradas 7 (Castelldefels)\nCost matrícula (Euros) 90\nPersones destinatàries Professorat de secundària de tecnologia, ciències experimentals i matemàtiques\nRequisits de certificació Assistència mínima del 80% a les sessions presencials i a l’avaluació positiva dels treballs proposats pels formadors.\nDescripció Micro:bit és una placa programable dissenyada per a facilitar l’aprenentatge de la programació i el desenvolupament de projectes STEAM. En comparació amb altres plaques, Micro:bit ofereix alguns avantatges que faciliten el seu ús amb nens i nenes més joves. Alhora, les seves característiques permeten utilitzar-la en projectes més complexos en cursos més avançats. Aquest és un dels motius que han afavorit la ràpida introducció de la micro:bit a les aules de primària i d’ESO.\nT’agradaria afegir-te a aquest corrent, però no trobes la forma d’arrencar? Vols aprendre a construir amb micro:bit, però no veus clar per on començar? T’agradaria plantejar projectes educatius basats en micro:bit i et desconcerta tanta informació disponible a la xarxa? Si has respost afirmativament alguna d’aquestes preguntes, o simplement sents curiositat pel que pots fer amb un micro:bit, aquesta activitat és per a tu.\nDurant el curs aprendràs de manera pràctica tot allò que et cal saber per dur a terme projectes amb micro:bit. Des del primer moment programaràs i utilitzaràs sensors i actuadors que et permetran explorar i comprendre les possibilitats que ofereix aquesta placa. No és necessari que tinguis coneixements previs d’electrònica ni de programació. “Micro:bit des de zero” està concebut per oferir un accés ràpid als fonaments bàsics i facilitar l’evolució cap a projectes més ambiciosos.\nEl curs inclou una placa micro:bit i conjunt d’accessoris que podràs endur-te per seguir practicant i continuar el teu aprenentatge.\nCal que els assistents portin un ordinador portàtil o una tablet amb possibilitat de connexió WIFI i BlueTooth. (La connexió BlueTooth no és imprescindible en el cas de l’ordinador.)\nLes instruccions de pagament us les farem arribar quan us confirmem l’acceptacó al curs.\nObjectius •\tL’objectiu principal és introduir als assistents en la programació i utilització de la micro:bit d’una forma ràpida i basada en l’experimentació. El curs arrenca des d’un nivell bàsic, sense necessitat cap coneixement previ sobre micro:bit, programació o electrònica.\no\tDescriure les principals característiques de la placa micro:bit i les seves possibilitats.\no\tProgramar la micro:bit utilitzant MakeCode i Scratch.\no\tTransmetre informació entre micro:bits amb connexions sense fils.\no\tUtilitzar els sensors i actuadors de la placa.\no\tConnectar i utilitzar sensors i actuadors externs.\no\tUtilitzar de forma combinada les possibilitats de micro:bit i Scratch.\no\tPlantejar i desenvolupar activitats STEAM basades en micro:bit\no\tValorar la necessitat d’utilitzar Python per a utilitzar la micro:bit en altres contextos.\nLa part no presencial consistirà en ampliar i documentar qualsevol projecte STEAM basat en micro:bit o ampliar qualsevol dels projectes desenvolupats durant el curs.\nContinguts 1.\tMicro:bit, què és i què pot fer?\n2.\tPrimers projectes amb micro:bit\no\tEl programa com a seqüència ordenada d’accions\no\tProgrames que interactuen amb el món físic\n\tSensors i actuadors\n4.\tAmpliem les possibilitats de la micro.bit\no\tAfegim sensors i actuadors\no\tCombinem micro:bit i Scratch\no\tPropostes per a noves ampliacions\nEn una primera part es presentaran els conceptes a treballar durant la sessió, el problema/projecte a\nresoldre i les eines per fer-ho.\nA continuació els assistents resoldran de forma cooperativa, en equips de 2 persones (i respectant les mesures COVID), les tasques proposades. Aquestes tasques consistiran en reptes concrets que podran ser utilitzats per al desenvolupament de projectes més complexes.\nFormador/a Marcos Quílez Figuerola, professor de l'EETAC\nOrganització ICE de la Universitat Politècnica de Catalunya\nSessió 1 dilluns 05/07/2021 0900 1400\nSessió 2 dimarts 06/07/2021 0900 1400\nSessió 3 dimecres 07/07/2021 0900 1400\nSessió 4 dijous 08/07/2021 0900 1400\nSessió 5 divendres 09/07/2021 0900 1400


Un altre Llagostera-Nàstic al Municipal cinc anys i mig després - Diari de Girona\nUn altre Llagostera-Nàstic al Municipal cinc anys i mig després\nUn i altre equip, que es veuran les cares demà, arrosseguen una rivalitat que naixia amb l'ascens del 2014\nc.r. 14.01.2020 | 00:25\nUna acció de l'últim Llagostera-Nàstic al Municipal. aniol resclosa\nUna acció de l'últim Llagostera-Nàstic al Municipal.\nEl 22 de juny del 2014, el Llagostera va escriure una de les històries més sorprenents que ha viscut mai el futbol. L'equip, amb més de 60 anys de vida, només havia viscut tres temporades a la Segona Divisió B. El seu sostre. Aquell dia, en l'últim partit de la darrera eliminatòria del play-off d'ascens, va capgirar el marcador de l'anada i va aconseguir una victòria que el va catapultar fins al futbol professional. L'ascens, tota una gesta per a un club d'una localitat de poc més de 8.000 habitants, va tenir com a víctima el Nàstic de Tarragona. El 2-1 de l'anada el va capgirar el conjunt blaugrana amb el 3-1 final, en un duel amb un munt de tensió a la gespa i també a la graderia, i que va necessitar de la pròrroga per decidir-ne el vencedor. Naixia llavors una rivalitat entre totes dues entitats que encara perdura. Després d'aquella tarda, Nàstic i Llagostera s'han vist de nou les cares algun cop més, però encara no pas al Municipal. Demà, la primera oportunitat. Més de cinc anys i mig després.\nLa disputa de la segona eliminatòria aquest passat cap de setmana, amb alguns equips de la categoria de bronze implicats, ha fet que la jornada no s'hagi completat encara i que alguns partits es disputin demà. Un d'ells, el que el Llagostera protagonitzarà al seu estadi rebent un Nàstic que, tot i venir de Segona A, li està costant un món adaptar-se a aquesta nova realitat. Precisament a la categoria d'argent un i altre equip s'havien enfrontat, però els gironins van actuar com a locals a l'estadi Palamós-Costa Brava, per la qual cosa no s'ha repetit encara el duel al Municipal. Un camp que es va omplir el juny del 2014 i que va viure escenes de tota mena, com ara la picabaralla del davanter Marcos de la Espada amb un aficionat quan intentava treure una pilota des de la línia de banda.\nHa passat el temps i la realitat de tots dos conjunts és ben diferent. Això sí, a Llagostera encara hi ha algun membre d'aquella plantilla, la de l'ascens. Hi continua el tècnic, Oriol Alsina. També hi eren Aimar Moratalla i Pitu Comadevall. Aquest últim, recuperant-se d'una greu lesió que va patir fa uns mesos.\nEl Llagostera arrenca un punt de la Nova Creu Alta.\nNahuel rescata un punt contra el cuer (1-1).\nEl Llagostera vol trencar la mala dinàmica de resultats contra el cuer.


Camins rurals archivos | Alzira Ràdio\nCiutadans reclama la adequació dels camins rurals d’Alzira\nLa regidora de Ciutadans Alzira Clara Aledón ha demanat a la regidoria de Medi Ambient una revisió dels camins rurals per vore quins trams és necessari reparar i condicionar. Aledón ha defensat que el mal estat del paviment i els accessos suposa un perill per als vehicles. Ha destacat per exemple el camí de la … Read more\nCategories Política Etiquetes Camins rurals, Ciutadans Deixa un comentari\nC’s demana guals als camins rurals\nCiutadans Alzira demana que s’instal·len guals en les zones rurals per a evitar l’excés de velocitat. Una situació que s’incrementa ara amb l’increment de trànsit per estos camins perquè la gent va a les seues segones residències. Aledón ha explicat que Ciutadans ha rebut queixes dels veïns afectats, els qui han observat conductes temeràries d’alguns … Read more\nCategories Agricultura, Serveis públics Etiquetes Baden, Camins rurals Deixa un comentari


GESTRISK - Residències Geriàtriques\nAtenent a les particularitats que, sobre altres activitats, presenten les Residències Geriàtriques; oferim una gamma de serveis diferenciats i personalitzats enfocats a reduir les conseqüències d'un fet accidental que pugui posar en risc la continuïtat de la seva activitat.\nMolt més que una Assegurança\nLa nostra oferta a més d'incloure un complet programa d'assegurances, ofereix la possibilitat de desenvolupar un pla d'emergències i evacuació de residents dissenyat específicament per a cada centre, així com la gestió de situacions d'emergències, trasllat de residents a altres centres, etc.\nAmb companyies de prestigi contrastat i en associació amb Expert Ejecutivos, hem desenvolupat complets programes d'assegurances a preus altament competitius.\nAquests programes recullen:\nÀmplies cobertures davant de possibles danys als béns (Possibilitat de cobertures a tot risc o riscs nominats).\nÀmplies cobertures de Responsabilitat Civil, incloent la d'Explotació, Responsabilitat Civil Patronal, Responsabilitat Civil Professional.\nOpció de contractar cobertures davant de possibles responsabilitats exigibles als administradors.\nCobertures per afrontar possibles pèrdues pecuniàries que s'originarien davant d'una paralització de l'activitat.\nGestió de situacions d'emergències\nLes Residències Geriàtriques en enfocar la seva activitat econòmica en la cura de persones grans assumeixen una gran responsabilitat. Sovint els residents presenten una mobilitat limitada, el que fa que una situació d'emergència que en un altre entorn seria de ràpida solució, pugui tenir tràgiques conseqüències.\nTot això fa imprescindible una bona Gestió de possibles Situacions d'Emergència.\nUna bona gestió ens permetrà:\nReduir la possibilitat d'ocurrència del accident.\nMinimitzarà les conseqüències en cas que es produeixi aquest fet imprevist, reduint així possibles reclamacions posteriors.\nEns permetrà escurçar el temps necessari per posar en marxa de nou el negoci en cas que la situació d'emergència hagués provocat una paralització temporal de l'activitat.\nEls nostres serveis per a la gestió de situacions d'emergència ofereix:\nConfecció d'un pla d'emergència i evacuació personalitzat.\nPossibilitat de realitzar simulacres d'evacuació.\nPlataforma Telefónica de Emergència a partir del qual es posaria en marxa tot el dispositiu dissenyat, amb el desplaçament a la residència d'un coordinador.\nPossibilitat de trasllats de residents a altres centres.\nSol•liciti més informació omplint aquest qüestionari.


Presència del GDT al Mercat del Ram (Vic) – Grup de Defensa del Ter\n16 de desembre de 2019 3 d'abril de 2012 per Grup de Defensa del Ter\nEl passat divendres 30 de març, en el marc de les jornades tècniques del Mercat del Ram de Vic, van tenir lloc dues xerrades organitzades pel Grup de Defensa del Ter.\nLa primera centrada sobre el tema de l’energia, fruit del treball de la comissió del GDT que treballa aquest tema i la col·laboració amb l’Agència Local de l’Energia d’Osona per a la organització d’aquest acte.\nLa xerrada, titulada “Energia en el món local”, va tractar bàsicament tres temes i va comptar amb la preséncia de diferents ponents per cadascun d’aquests temes:\nPrimes i autoconsum a càrrec de Manel Romero; que va fer un repàs relativament optimista de la situació del mercat de l’energia i l’autoconsum a dia d’avui i els efectes dels darrers canvis legislatius.\n– Dejeccions ramaderes i energia a càrrec de Bélen Covelo; centrada en l’aprofitament del biogàs rural generat pel purí de les explotacions ramaderes. Una tècnica molt present a altres països però encara molt incipient a casa nostra.\n– Som Energia: Cooperativa de producció i consum energétic, a càrrec de Marc Vives; que va exposar la breu història i els motors ideològics d’aquest projecte que està en fase de creixement.\nEl debat posterior va ser especialment interessant i alguns productors rurals es van mostrar interessats.\nLa segona xerrada – titulada “Mercats de proximitat. Una alternativa viable per a la pagesia local” – es va plantejar com a taula rodona i estava organitzada pel Grup de Defensa del Ter i Veterinaris Sense Fronteres – Osona. En aquesta taula rodona hi vàrem intervenir:\n-Marcel Tarrés. Mercat dels pagesos de Sabadell. Aj. De Sabadell.\n-Josep M. Gamissans. Pagès de verdura ecològica de La Guixa.\n-Gemma Safont. Directora tècnica del Consorci de Gallecs.\n-Lola Puig. Món Empordà (mercats setmanals itinerants producte local-ecològic).\nEntre les moltes aportacions i especificitats de cada experiència, es va posar de relleu la importància de què els propis productors apostin per la seva capacitat comercialitzadora i que les administracions hi posin facilitats en l’ámbit local.\nEls continguts de les dues xerrades defineixen força bé la línia de pensament i d’actuació per la qual la societat en general i el camp en particular, hauran d’anar tendint si entre tots volem un futur millor.\nCategories Territori Navegació per les entrades


Mataró no haurà de tancar cap punt de recollida del Gran Recapte d'Aliments | Mataró Audiovisual\nMataró no haurà de tancar cap punt de recollida del Gran Recapte d'Aliments\nRedacció dc., 29/11/2017 - 18:15\nMataró no haurà de tancar cap punt de recollida del Gran Recapte d'Aliments que se celebra aquest divendres i dissabte. La crida feta fa una setmana per poder complir amb aquesta cita solidària ha donat com a resultat que més persones s'hagin acostat a aquesta iniciativa que recull aliments pels més desafavorits. Segons Núria Massafrets, responsable de comunicació del Gran Recapte al Maresme, ha explicat que es podrà donar cobertura als supermercats de la ciutat i s'habilitaran els punts de recollida en aquells punts que s'havia previst. No passa el mateix amb l'Alt Maresme on, en municipis com Pineda, no estan cobertes les necessitats de voluntaris. Per això, Masafrets crida a possibles voluntaris que vagin a Pineda per no haver de tancar punts de recollida d'aliments.\nPer cert que aquest any, el Gran Recapte ha signat un conveni de col·laboració amb la Fundació El Maresme per a que usuaris de l'entitat participin d'aquesta iniciativa ajudant als voluntaris i als coordinadors per rebre els productes que aportin els compradors.\nOli, llet i conserves de carn i peix són els productes que vol prioritzar el Gran Recapte del Banc dels Aliments per poder ajudar a les persones i famílies de les que té cura i a les que dóna els aliments que es recullen durant aquests dies.\nInforma: C.Salad / M.Gómez\nEl Gran Recapte vol arribar als 2.200 voluntaris al Maresme i 135 punts de recollida\nEl Gran Recapte 2019 necessita voluntaris urgentment


WMA, garantia de rigor - Grimalt Dermatologia\nRecentment, aquesta pàgina web ha renovat la certificació WMA (Web Mèdica Acreditada) que des de 2003 garanteix a tots els visitants que la informació de Grimalt Dermatologia presenta sota el domini grimalt.net compleix amb tots els requisits i els Principis de Bona Pràctica adherides al codi de Deontologia del lCOMB (Col·legi oficial de metges de Barcelona).\nLa finalitat d’aquest sistema d’acreditació és la millora de la qualitat de la informació sanitària a Internet, com a referent de confiança per a metges, professionals de la salut, pacients i ciutadans.\nÉs una certificació que expedeix el col·legi i que es renova anualment després d’una exhaustiva anàlisi de totes les pàgines i que garanteix que es compleixen tots els principis sobre identificació, continguts, seguretat, confidencialitat, publicitat i finançament.\nPer a nosaltres, és una satisfacció que el segell de WMA ocupi un lloc en la pàgina principal de la nostra web durant divuit anys. I és així perquè no només parlem dels serveis que oferim a les nostres consultes. També dediquem un espai important a la divulgació científica i la difusió d’informació veraç i contrastada sobre alteracions de pell, ungles i cabell.\nMés informació sobre el programa WMA


Fabricació i venda de peces de fusteria tallades a mida la costat de Barcelona\nPeces de fusta tallades a mida\nQuina peça de fusta necessites ?\nTaulers tallats a mida de qualsevol fusta, de DM o de MDF, de OSB, contraxapats, melanines o aglomerats. Taulons tant gruixuts com desitgis, llistonatge, normalment de pi, motllures i acabats, bigues de pi i de pi melis, bigues massisses, bigues normals o bigues laminades, encadellats, taulons, llistons de tot tipus ... qualsevol peça de fusta que necessitis te la proveïm i tallem a la mida que desitgis.\nTallades a mida per a tu\nLa nostra maquinària ens permet tallar la fusta amb la forma i les mides que necessitis, i tantes com en vulguis. Treballem totes les fustes, des de una fusta més econòmica com la del pi roig, fins a una més costosa com una fusta tropical com ara l'ipe. Truca'ns i t'aconsellarem la millor opció per a tu.


Setembre | 2012 | MónNatura Pirineus\nAll posts for the month Setembre de 2012\nEspectaculars fotografies nocturnes des de MónNatura Pirineus\nPosted by MónNatura Pirineus on 22 Setembre 2012\nEl passat mes de juliol, juntament amb la visita del Dr. Miquel Serra, de l’Institut Astrofísic de Canàries, vam rebre a MónNatura Pirineus a Juan Carlos Casado, astrofotògraf de gran reconeixement a nivell mundial. Ells dos són els principals encarregats del portal www.tierrayestrellas.com, on a través d’imatges de gran bellesa, sovint amb molta feina de realització al darrere, es pretén fer arribar al públic el que s’amaga rere els espectacles celests i la seva bellesa.\nDesprés de la xerrada del Dr. Serra, el cel nocturn de Planes de Son ens va oferir, com era d’esperar, tot el seu esplendor amb la Via Làctia visible sobre els paisatges que ens envolten. Amb la il·luminació de la Lluna, i tot i algunes dificultats amb la humitat que entel·lava els objectius, Casado va poder aconseguir aquestes fotografies. En elles s’han utilitzat objectius gran angulars o bé la tècnica del mosaic per tal d’aconseguir reunir tot el paisatge celest en una sola imatge. Les fotografies individuals, realitzades amb un temps d’exposició relativament curt (fins uns 30 segons) ens permeten veure les estrelles encara com a puntuals i la Via Làctia totalment nítida. En canvi, la tècnica que consisteix en sumar les imatges enregistrades per la càmera al llarg de vàries hores ens mostra el camí que els estels han seguit al cel, encerclant l’estel Polar, degut al moviment de rotació de la Terra en torn al seu eix. És una manera gràfica i senzilla de calcular el periode de rotació terrestre, que és el que trigarien els estels en traçar un cercle complet i tornar a la mateixa posició al cel. A més, el centre de la imatge “circumpolar” ens indica el punt precís on apunta l’eix de rotació de la Terra.\nLes imatges no tal sols ens serveixen per mostrar l’espectacularitat del cel des de MónNatura Pirineus, sinó també per recordar alguns conceptes de mecànica celest… i sense anar més lluny, per situar el nord!\nCrèdit de les imatges: J.C. Casado (tierrayestrellas.com)\nPosted by MónNatura Pirineus on 3 Setembre 2012\nPosted in: L'Astronomia.\t2 comentaris\nS’acaba l’estiu i les nits càlides són cada vegada menys freqüents. Ara bé, l’avantatge astronòmica d’aquest fenòmen anual, és que cada vegada les nits són més llargues, i per tant, tenim més temps de poder-ne disfrutar.\nAquest mes de setembre us presentem novament els objectes i constel·lacions més interessants a tenir en compte, per quan el Sol s’amagui cada nit\nLes constel·lacions de primavera comencen a dir adéu, de manera que ben entrada la nit, ja no es podrà observar la “Corona boreal” o “El bover”.\nLes constel·lacions d’estiu, tot i mostrar una tendència a caure cap a l’horitzó oest durant el pas de les hores nocturnes, encara són protagonistes durant pràcticament tota la nit. Per tant, constel·lacions com les que formen el triangle d’estiu (Lira, el Cigne i Àguila) o el dofí, encara es poden gaudir.\nD’altra banda, constel·lacions de tardor com “Pegàs”, “Andrómeda” o “Peixos”, guanyen cada vegada més proximitat al zènit, sent protagonistes durant tota la nit.\nAltres constel·lacions del zodíac que també podrem observar seran “Escorpí” i “Sagitari” a primera hora, deixant pas a constel·lacions com “Aquari”, “Capricorni” o “Aries” i “Taure”, aquestes dues últimes passades unes hores després de l’inici de la foscor.\nDesprés del mes d’agost amb dues llunes plenes, durant el mes de setembre quasi ens quedem sense lluna plena, sent aquesta l’últim dia del mes, el dia 30. I per tant, la Lluna Nova, la podrem gaudir amb bones nits fosques, pels entorns del dia 16.\nDurant el mes de setembre ja perdem els planetes de Mart i Saturn, només observables en els primers minuts de foscor, tot perseguint el Sol.\nJúpiter ens comença a regalar la seva presència, a partir de les 12 de la nit, amb un llum inconfusible, degut a la brillantor de tot objecte que reflexa la llum del Sol, però també a la seva grandiositat respecte als altres planetes del Sistema Solar. Júpiter té una massa de més de 300 vegades la de la Terra, i a diferència d’aquesta, és un planeta pràcticament gasós, que degut a la seva distància, la seva llum ens arriba amb uns quaranta minuts de retard.\nVenus només s’observa a partir de les 4h de la matinada aproximadament, amb una llum també molt destacable, en aquest cas degut especialment a la seva proximitat al Sol.\nUn dels objectes més recomanats d’aquest mes és la observació a simple vista o amb l’ajuda d’uns prismàtics, de la única galàxia observable a simple vista des del nostre hemisferi, la galàxia d’Andrómeda, ubicada segons mostra la imatge treta del programa Stellarium.\nI amb un telescopi a l’abast, és recomanable la observació de la nebulosa planetària de l’anell, ubicada a la constel·lació de la Lira, i que ens permet imaginar un possible dibuix del nostre sistema planetari d’aquí a uns 5.000 milions d’anys, en el procés de la mort del Sol.\nSabies que el nom de Nebuloses planetàries no té res a veure amb els planetes, però que anys enrere eren relacionades amb possibles planetes estranys. Posteriorment es va saber que eren nebuloses associades a la mort de les estrelles de massa relativament petita (com el Sol), que a diferència d’altres estrelles més massives, moren lentament fent aquestes formacions generalment radials, tot i que mostren imatges sovint més curioses.


El foc i la música, protagonistes de la celebració de Sant Joan a Calaf\nCom ja es tradició, flama del Canigó encendrà les fogueres que se celebraran en carrers i places del poble. Els corredors de BikeCalaf seran els encarregats de portar la flama\nCartell Revetlla de Sant Joan 2017\nLa música i els foc seran els grans protagonistes per celebrar la revetlla de Sant Joan a Calaf. La celebració començarà amb un berenar a la plaça dels Arbres a les 18.00 hores. Una hora després és previst que arribi la flama del Canigó que permetrà encendre les fogueres inscrites. Els corredors de BikeCalaf són, un any més, els encarregats de traslladar-la des de Ponts a Calaf.\nDesprés de la lectura del manifest, els Diables de l'Alta Segarra faran un espectacle pirotècnic que conduirà als assistents fins davant de la Sala d'actes municipal on tindrà lloc el sopar popular. Seguidament, hi haurà el ball amb el grup Crystal, i la música seguirà fins la matinada amb els PD diabòlics que posaran música per a tothom.\nEls tiquets per al sopar popular es poden comprar, anticipadament, a l'Ajuntament de Calaf i al Punt d'Informació Turística per 8 euros. El mateix dia el cost serà de 10 euros. El menú del sopar estarà compost per pica-pica, amanida, botifarra amb mongetes, pa amb tomàquet, coca de Sant Joan, aigua, vi i cava.\nPel que fa a les fogueres, com cada any, cal que formalitzin la inscripció a l'Ajuntament, via telefònica o presencialment, abans del 20 de juny.


Guest House Asmati Sekhniaidze Telavi Geòrgia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStreet 9 April, 83, Telavi, Telavi, Geòrgia, 2200 - Veure al mapa\nExcel·lent 8,8 (670 comentaris)\nBarri Telavi Telavi\nAl visitar Telavi, vosté es sentirà com a casa a Guest House Asmati Sekhniaidze, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Telavi. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , servei de bugaderia, cuina compartida.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Guest House Asmati Sekhniaidze és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Telavi.


Ricard Martínez (UV):" "Hem de ser conscients que tot allò que fem en internet és susceptible de ser indexat" - À Punt\nRicard Martínez (UV):" "Hem de ser conscients que tot allò que fem en internet és susceptible de ser indexat"\nL'expert de la UV ha recordat que la informació dels usuaris "és valuosa" i hi ha un model de negoci que implica la monetització de la nostra informació\nRicard Martínez / À Punt NTC\n19 de maig 2022 - 10:09\nRicard Martínez, director de la Càtedra de Privacitat i Transformació Digital de la Universitat de València, ha explicat en Les notícies del matí que hi ha una nova normativa europea sobre protecció de dades i que, en aquest context, la multa imposada a Google des d'Espanya podria ser del doble. Martínez ha emfatitzat que cal ser conscients que "tot allò que fem en internet o que hi busquem és susceptible de ser indexat", per Google o per altres cercadors.\nMartínez ha analitzat la notícia d'aquest dimecres, quan es va fer públic que l'Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD) ha imposat una multa de deu milions d'euros a Google LLC per vulnerar els articles 6 i 17 del Reglament de Protecció de Dades (RGPD), la sanció més alta imposada per l'agència fins a l'actualitat.\nL'expert de la UV ha recordat que la informació dels usuaris "és valuosa" i hi ha un model de negoci que implica la monetització de la nostra informació. "Sempre hi haurà algú en un servei gratuït que està analitzant la nostra conducta per tal d'oferir-nos publicitat personalitzada", ha assegurat. Per això ha afegit que cal ser conscient del que fem i d'utilitzar eines de bloqueig.\n"Hem confós les xarxes socials amb allò que féiem a la saleta de casa en compartir fotos", ha conclòs. Martínez ha finalitzat la seua intervenció advertint de l'exposició que implica internet i les xarxes socials.


Lloguers de motos i scooters a Réunion, Reunion ( FR )\nLloguer de motos i scooters a Réunion (Saint-Denis), Reunion ( FR ) amb Rentalmotorbike.com , Índex . Les millors marques de BMW , Harley Davidson , Honda , etc ... , motocicletes de lloguer , les últimes models perfectament revisats en Réunion () i els seus voltants . Utilitza els filtres de recerca de motocicletes, scooters i accessoris amb lloguer en línia, així com, assegurances de viatge i cancel·lació.\nPassar les seves vacances a en una moto o fer els seus viatges de negocis a Réunion. Rentalmotorbike.com també ofereix tot tipus d'accessoris per al lloguer de la moto per fer el seu viatge .


Kristen Stewart ven la seva original casa de Malibú | le Koncept\nEntrem al refugi surfer de Kristen Stewart a Malibú\nCasa 18 de Setembre de 2020 – 10:54 CEST\nper Ana Caaveiro\nDonar vida a Bella a la popular saga de ‘Crepuscle’ la va catapultar a la fama , i des de llavors Kristen Stewart és una de les celebrities més populars de la gran pantalla. Si fa uns mesos coneixíem que un dels seus últims projectes serà donar vida a Diana de Gal·les, l’actriu ha tornat a acaparar titulars per alguna cosa que res té a veure amb la seva professió, sinó amb les seves propietats immobiliàries.\nla intèrpret ha decidit posar a la venda la seva casa de Malibú per més de 8 milions d’euros. Un habitatge que comparteix amb la seva mare, Jules Mann-Stewart, i que va ser dissenyada per Lorcan O’Herlihy Architects.\nAquest refugi, situat en un vessant de la ciutat californiana, compta amb ni més ni menys que cinc dormitoris i quatre banys, però el que crida l’atenció és la seva particular arquitectura. Es tracta d’un edifici únic dividit en dos pisos amb forma ovala, que s’uneix, a través d’un pont penjant, a una casa de convidats.\nLa decoració del seu interior segueix un estil surfer i desenfadat, en un gest de complicitat a la seva connexió amb el mar. T’animes a descobrir-ho?\nLlegeix també: Així és la mansió que John Legend i Chrissy Teigen s’han venut a Beverly Hills\nl’entrada principal, a la part posterior de la casa\nUna altra de les originals característiques de la casa de l’actriu és que l’entrada principal se situa a la part posterior de l’edifici. D’aquesta manera, donant la benvinguda a la propietat es troba una terrassa, composta per un sofà amb forma de ‘L’ i coixins blancs, així com una taula baixa, vidre.\nA més de l’adorn floral, un catifa, amb fons verd, cobreix les taules de terra exterior, de fusta.\nLlegeix també: el que no se’t pot passar a l’hora de muntar la teva terrassa aquest estiu\nRebedor amb ambient surfer\nel hall d’entrada anticipa la connexió d’aquesta casa amb el mar, i en concret amb el surf, que, de fet, forma part de la cultura de Malibú. Tant és així que la ciutat va ser escollida com la primera Reserva Mundial de Surf per les seves ones.\nPer tant, en un gest de complicitat a aquest caràcter, s’ha penjat una taula de surf de fusta en una paret, com si d’un quadre es tractés. Just a sota, unes làmines decoratives, i un banc a joc amb la taula.\nL’últim toc decoratiu el posa la catifa marinera, que combina ratlles blanques i blaves.\nLlegeix també: Claus per guanyar més espai en el teu rebedor\nAnteriores1 / juny\n← Emergency Management Espanol | Lancaster County, PA – Official Website\nPremi Literari Lambda →


El passat dimarts 3 de març vam tenir la 8a. sessió del Cercle de Mestres ABEAM seguint amb el cicle de 3 sessions sobre les IDEES CENTRALS de MATEMÀTIQUES A PRIMÀRIA per donar a conèixer el treball fet per les autores i que està disponible a la pàgina Idees centrals matemàtiques (CESIRE).\n“Quina utilitat ens proporcionen les Idees Centrals de matemàtiques quan estem a l’aula? Com es relacionen amb el currículum? Com destriar activitats que desenvolupen les Idees Centrals de matemàtiques? Com dur-les a terme? Com es relacionen les Idees Centrals amb la competència matemàtica?” Aquestes són algunes de les preguntes que ens van plantejar la Tana i la Carme i que anirem treballant al llarg de les sessions del cicle.\nAquesta vegada, i sentint-ho molt, no podem compartir la sessió gravada per una errada amb la plataforma que no va gravar. Però aquí teniu la presentació que van fer servir les autores:\nABEAM IDEES CENTRALS CM pdf\nPer aquells que van assistir, us recordem que estaria bé compartir la vostra experiència en el tractament que donen a les taules de multiplicar a la vostra escola i quin enfocament els suggeriries per millorar-ne el treball. Aquí us deixem la imatge i l’enllaç on trobareu un ppt per posar imatges i comentaris sobre la vostra experiència:


Com afronten els diaris tradicionals la irrupció de la premsa digital? - Blog d'Economia i Empresa\nCom afronten els diaris tradicionals la irrupció de la premsa digital?\nEMPRESA – Article publicat a 4 d’Octubre de 2018.\nL’any 2009, el professor Javier Díaz-Noci, escrivia que s’havia iniciat el camí cap a la completa digitalització i substitució de la premsa en paper, i que per tant aquest ja anava arribant al final de la seva història. En el seu article, apuntava que els avenços tecnològics farien que l’any 2018 el volum de negoci digital superés el del paper imprès.\nI és que amb la irrupció dels noves tecnologies en aquest segle vint-i-u sembla que canviarà molt les coses entre els negocis tradicionals. De fet, Sergio Manaut de media-tics, ja posava de relleu el 2014, que els diaris tot i guanyar lectors, havien de ser capaços de trobar un model de negoci rendible en l’era digital. Segons l’Associació Mundial de Diaris i Editors de Noticies (WAN-IFRA), en el període 2007-2014 han augmentat els lectors de diaris un 4,2% a nivell mundial, però els ingressos publicitaris de la premsa escrita han patit un descens del 40,6% en el mateix període.\nEl Catedràtic de Periodisme Jesús Canga (UPV), afegeix un nou factor a tenir en compte per la industria de la informació, les noves generacions. Segons ell, es produeix una desafecció de les noves generacions cap als diaris tradicionals fent que la seva rendibilitat disminueixi dràsticament.\nSi ens centrem en l’Estat Espanyol, José Sanclemente (eldiario.es), l’any 2017 apuntava que els diaris impresos patien una baixada de lectors del 9% respecte del 2016, i que acumulava un 55% en la darrera dècada. També apunta que la premsa escrita només ingressa en publicitat el 30% del que ingressava fa una dècada. De fet comenta que tot i que els ingressos de les capçaleres digitals (dels diaris impresos) han augmentat un 20% (el 2016), aquest increment no és suficient per compensar la pèrdua de rendibilitat de la premsa escrita.\nTot aquest panorama descrit de la premsa tradicional, em porta a preguntar com s’han vist afectada l’estructura econòmica d’aquestes empreses, ja que ho hauria d’haver fet de forma important. Sembla evident que la baixada de lectors en paper, juntament amb la baixada de publicitat de la premsa escrita hauria d’haver produït canvis en les empreses editores. Si bé és cert que han augmentat els lectors de premsa digital i ha augmentat la publicitat en els mitjans digitals, tot apunta a que no ho ha fet prou com per compensar la baixada del paper.\nPer intentar respondre a aquesta pregunta, s’han buscat els principals diaris tradicionals generalistes de l’Estat Espanyol, i analitzat la seva evolució a nivell econòmic dels darrers anys.\nAmb aquesta finalitat s’han considerat els diaris generalistes que acumulen més lectors l’any 2017, que són:\nGràfic 1: principals diaris de premsa generalista de l’Estat Espanyol per nombre de lectors (statista 2017)\nEntre tots ells l’any 2017, acumulaven més de 4,3 milions de lectors.\nTot seguit es procedeix a buscar les dades econòmiques a través de la base de dades SABI, i concretament ens fixarem en els ingressos d’explotació i el personal contractat. Malauradament no es disposen de dades actualitzades per El Períodico de Caralunya, pel que no el podrem tenir en compte per a l’anàlisi econòmica. Utilitzem per a l’estudi econòmic les dades del període 2009 – 2017, ja que d’aquesta manera disposem de dades per a tota la resta d’empreses.\nSi prenem el 2009 com a any base, i el comparem amb l’any 2017, veiem que pel període 2009 a 2017 s’han vist reduïts els ingressos d’explotació per a tots els diaris al voltant d’un trenta per cent de mitjana. El que menys reducció ha obtingut és La Razón amb un -15,70% i el que més reducció ha patit és l’ABC amb una -47,55%.\nPer altra banda també s’observa com tots els rotatius han reduït les seves plantilles, també al voltant d’un trenta per cent de mitjana. L’any 2009 ocupaven a 2.389 persones i el 2017 a 1.695. En aquest cas el que menys ha reduït la seva plantilla és El Correo, amb un -9,33%, i el que més l’ha reduït ha estat El País amb un -33,53%.\nVeiem ara l’evolució dels ingressos d’explotació per aquest període:\nGràfic 2: Evolució ingressos d’explotació, període 2009 – 2017 (Font: SABI)\nS’observa com la disminució des de l’any 2009 és constant any rere any fins a l’any 2017, i no sembla que hagi d’aturar …\nQuè ha passat amb el personal contractat?\nGràfic 3: Evolució personal contractat, període 2009 – 2017 (Font: SABI)\nDoncs que hi ha dos períodes clarament diferenciats. Durant el període 2009 – 2013 es va produir una forta reestructuració del personal contractat reduint la plantilla pràcticament un trenta per cent. A partir d’aquí s’inicia un període de certa estabilitat fins el 2017, on s’observa que pràcticament es manté la plantilla.\nPer tant sembla que els editors, el 2009, van decidir iniciar un procés d’adaptació de les seves plantilles d’acord amb les baixades d’ingressos que es preveien.\nS’entén doncs, que els principals editors de la premsa escrita tradicional han fet passos per adaptar-se a la nova situació.\nPerò serà suficient? … jo crec que no. S’ha de seguir analitzant !!!\nProfessor dels Estudis d'Economia i Empresa de la Universitat Oberta de Catalunya. Doctor en Administració i Direcció d'Empreses per la Universitat Politècnica de Catalunya. Màster en Direcció Fiscal i Financera de l'Empresa per la Universitat de Barcelona. Expert en compromís organitzatiu, comptabilitat financera, comptabilitat de costos, sistemes de gestió empresarial, anàlisi financer i ètica empresarial. Membre del grup de recerca Mel (Management & eLearning) reconegut per e-Learn Center-UOC (eLC). Els seus principals interessos de recerca són el Compromís Organitzatiu dels treballadors amb la seva organització, els sistemes de control de gestió així com l'impacte de la docència en línia en les capacitats professionals.


Molta activitat en es Pixarells |\nMolta activitat en es Pixarells\nPublicat el 20/04/2014 per entreblocs\nJa fa temps que no escrivia res al blog i he trobat que ja era ben hora… He estat enfeinat, tirant endavant altres projectes i anant a blocar els dies que tot quadra; alineació d’astres, la posició de la lluna, la direcció i intessitat del vent, el color del niguls, humitat ambiental, sol·licitut per triplicat degudament omplerta i amb els seu corresponent vist i plau,… entre altres factors. Vàrem anar el dijous, que va ser festa, a blocar per Lluc a la zona de’s Pixarells d’abaix. Darrerament hi ha hagut molt de trui per aquest redol, qualque línia nova, encadenes de projectes, repeticions de linies ja encadenades i moltes rialles i bon ambient.\nEn Simó va resoldre un projecte pendent, Gravity, 8A, i just a la dreta de Vueling també va resoldre Radical Company,7C, i és que està molt fort aquest al·lot!!!!\nEn Joan d’Inca va obrir i va fer el “First Ascent” d’una variant a l’esquerra de Vueling, Endometriosis 7B, d’aquesta manera s’arriba al forat de recepció del llançament sense haver de fer-lo, així i tot, encara queda un bon dinàmic per arribar-hi. És curiós com a un bloc que hem vist tantes vegades amb el temps encara surten noves linies… això és fantàstic!!!\nI a més alguns aconsegueixen resoldre els seus projectes personals, Sa fonda 7A+/B encadeant per en Jaume, en Ramses, en David, en Tomeu i en Jaume es Chino. Jumeira 7B+ blocat per en Ramses. Vueling 7B+/7C repetit per en David i en Dominik, un jove austríac que ha passat un dies per Mallorca. Endometriosis, 7B, també per en David, en Miquel Beia, en Guillem Garcia, en Copi i en Ram. I alguns altres que els tenen a punt, però això ja serà un altre dia…\nJo per no avorrir-me he obert uns quants de problemes nous, d’aquests més facilets que m’agraden a jo, i en tenc uns quants més d’ullats per obrir un altre dia, aportant la meva contribució al desenvolupament d’aquesta zona. Així, a poc a poc, va augmentant el nombre de linies que hi trobam perquè tothom les disfruti.\nUn dels projectes que m’ha estat ocupant molt de temps, del poc que me queda, és la realització d’una petita guia de bloc de la zona de Cala Figuera anomenada “Es Refugi” amb intenció de publicarla i que tothom la pugui tenir. Això duu més feina de la que pareix i m’ha duit moltes hores de seure davant l’ordinador, maquineta amb la que no ens duim massa bé i ens entenem lo just i necessari, no més, per fer-ho quadrar tot i que quedés com toca. Ara ens falta enregistrar-ho, trobar esponsors i dur-ho a imprimir, tot d’una que estigui llest vos informarem.\nJoan a Endometriosis…\nDavid a Endometriosis…\nUna altre imatge de’n Joan a Endometriosis\nEn Dominik, un al·lot Austriac que està ben fort….\nAixí va acabar es dit de’n Joan provant Endometriosis…..\nEn Tomeu al mateix bloc….\nRelaxing time….veri tipical bloqueren !!!!!\nDavid a Vueling..\nL'entrada va ser publicada el Crònica Setmanal i etiquetada Els Pixarells, Lluc per entreblocs. Guarda l'enllaç permanent.