L'arbre mil·lenari de la Mediterrània - Revista Mètode\nEls paisatges que ens envolten, siguen urbans o rurals, agrícoles o naturals, alberguen una enorme diversitat de plantes. Infinitat d’herbes, matolls, arbustos i arbres que, segons el nostre interès o el seu propi atractiu, ens resulten més o menys coneguts, més o menys familiars. Entre tota aquesta multitud de formes, colors i olors, qui no reconeix una olivera? Pocs arbres rebrien la mateixa resposta, però aquest és un cas singular per moltes i molt variades raons. Per poc que ens hi fixem, en trobarem pertot arreu, en jardins públics i privats, a les places dels pobles i les ciutats, als enjardinaments de carreteres i polígons industrials, com si necessitàrem de la seua proximitat. Els més de 300 milions d’oliveres que es calcula que creixen a la península Ibèrica semblen corroborar aquesta afirmació. De fet, l’olivera ha estat distingida des d’antic amb un simbolisme propi que ultrapassa els seus valors productius, per convertir-se en part destacada de la història de tots els pobles de la Mediterrània.\nL’origen de l’olivera\nEls grecs li atribuïren un origen mitològic, una creació de la deessa Atenea per un oferiment de Zeus com a recompensa per aconseguir la ciutat d’Atenes, però el seu veritable origen es remunta molt més enrere. Les primeres evidències fòssils, datades al plistocè inferior, amb uns dos milions d’anys d’antiguitat, situen el seu parent silvestre en una zona entre Armènia i el Turkistan; a la península Ibèrica, les restes més antigues pertanyen al final d’aquest mateix període, al voltant del milió d’anys. Els estudis paleopol·linològics desenvolupats a la Gran Dolina, al conegut jaciment d’Atapuerca, ens parlen d’una vegetació molt semblant a l’actual, on l’olivera silvestre o ullastre s’integrava en els bosquets escleròfils de caràcter mediterrani amb alzines, galers, coscolls, aladerns, llentiscles, brucs i estepes. Durant tot aquest període el clima es troba caracteritzat per les glaciacions i la vegetació dominada per grans extensions de coníferes. En aquesta situació, els boscos planifolis amb elements mediterranis apareixien de manera dispersa i molt localitzada, en enclavaments on les condicions resultaven adequades per a la supervivència. En els episodis càlids s’expandien i retrocedien amb la caiguda de les temperatures. A més d’aquestes evidències pol·líniques, la resta de fòssils d’olivera no superen els 60.000 anys, com les fulles trobades en les laves de les illes gregues de Santorí i de Nisroys o els carbons localitzats a Palestina en jaciments del paleolític mitjà, amb 43.000 anys d’antiguitat.\nEn qualsevol cas, la història que més ens interessa té un començament més recent, tan sols uns 6.000 anys enrere. Durant el neolític, a Palestina, l’ullastre (Olea europaea subsp. sylvestris) va ser domesticat per iniciar el seu llarg camí, fins convertir-se en un dels conreus llenyosos més estesos per tota la conca mediterrània i, és clar, també al nostre país i, fins i tot, arribar a la resta de continents. Perquè l’olivera (O. europaea subsp. europaea) és, com la seua denominació llatina indica, el parent conreat d’aquest poblador natural dels nostres boscos, màquies i garrigues. Encara que el procés de domesticació començara en aquestes dates, hi ha indicis més antics que suggereixen una extracció molt rudimentària d’oli d’ullastre a Síria i Palestina en el desè mil·lenni abans de Crist. Segurament, aquests aprofitaments primerencs tingueren una clara influència en les decisions que conduïren a traslladar-lo als camps de cultiu, per millorar la quantitat i qualitat dels productes obtinguts.\n«L’olivera és, potser, l’arbre fruiter que més anys viu en explotació, ja que pot arribar fàcilment a edats pluricentenàries»\nDes d’aquestes terres inicia la seua travessia cap a Occident. Primer a Grècia i Creta, on aquest cultiu va fer-se molt abundant al segle XVI aC; després a Egipte i a totes les riberes de la Mediterrània. Els mercaders fenicis, que comerciaven per tot el litoral del Mare Nostrum, són els principals responsables de l’extensió del cultiu i també de l’arribada a Espanya de l’olivera, on les cultures ibèriques s’encarregaren d’empeltar-les en ullastres. El jaciment del Castellet de Castelló, corresponent a l’edat de bronze, alberga els indicis més antics d’olivera al País Valencià. Els romans i els àrabs ampliaren extraordinàriament les superfícies dels oliverars, per configurar els seus paisatges característics, els nostres paisatges.\nLes olives són drupes, mot que en llatí significa precisament “oliva que comença a madurar”, carnoses i carregades de grasses monoinsaturades per fora i amb el característic pinyol a l’interior. La grandària i la coloració varia molt d’unes varietats a altres, com també el color i el sabor de l’oli que atresoren. / Valentín Rodríguez\nCaracterístiques botàniques: la família de l’olivera i de l’ullastre\nL’olivera i l’ullastre, també anomenat olivera borda (olivastro o acebuche, en castellà), pertanyen a la família de les oleàcies (Oleaceae), ordre dels escrofularials, de distribució quasi cosmopolita que s’estén per les regions temperades i tropicals de tot el planeta, però amb dos centres principals de biodiversitat: sud-est asiàtic i Australàsia. Es tracta d’una família de grandària mitjana, amb 29 gèneres i unes 600 espècies, i molt d’interès per a l’home perquè, a més dels nostres protagonistes i els seus congèneres (Olea reuneix unes vint espècies diferents), també inclou nombrosos representants molt utilitzats en jardineria, com els gessamins (Jasminum), les oliveretes (Ligustrum), el lilà (Syringa vulgaris) i els freixes (Fraxinus), aquests últims molt apreciats també per la fusta, dura i elàstica. Amb l’excepció del lilà, originari de la Mediterrània oriental, tots els altres gèneres tenen representants autòctons que enriqueixen les formacions vegetals que habiten a les nostres muntanyes i les riberes dels nostres rius. També pertanyen a aquesta família els aladerns (Phillyrea), arbustos perennifolis freqüents als boscos i les màquies mediterrànies.\nL’olivera és un arbre perennifoli i de molt llarga vida, que pot arribar als 30 metres d’alçària, encara que, amb les podes de formació i les de regeneració per a l’aprofitament agrícola, habitualment no supera els 7 metres. Està proveït d’un sistema radicular extens i disposat superficialment, que ocupa molts metres més enllà de la projecció de la copa. En la zona d’unió del tronc i l’arrel es forma una protuberància que, amb el pas del temps, constitueix la soca, una mena de gran plataforma sobre la qual s’alça el tronc. Aquesta estructura pot generar, de manera indefinida, noves arrels i rebrolls, que possibiliten la supervivència de l’arbre en cas de patir qualsevol incidència dramàtica. Aquesta capacitat, heretada de l’ullastre, degué inspirar Sòfocles quan el va denominar «l’arbre invencible, que renaix d’ell mateix». El tronc dels arbres joves és recte i circular, amb l’escorça llisa de color gris cendra, però amb el creixement en grossària i la intervenció humana, adquireixen formes retortes i irregulars, amb ferides i cavitats, que els imprimeixen un caràcter propi i una atraient força expressiva, especialment fascinadora en els exemplars monumentals. Els troncs d’aquests silenciosos testimonis de la història poden arribar, i fins i tot superar, els 12 metres de perímetre a l’alçada del pit, amb soques que poden fer més de 25 metres.\n«L’olivera pot arribar als 30 metres d’alçària, encara que, amb les podes de formació i les de regeneració per a l’aprofitament agrícola, habitualment no supera els 7 metres»\nLa copa, des de tènue a compacta, pot presentar coloracions molt variables, que van des del verd fosc fins al blanc argentat. Les fulles son coriàcies, senceres, oposades i, en general, lanceolades, encara que tant la morfologia com les dimensions foliars canvien d’unes varietats a altres: poden ser ovals, oblongues o gairebé linears, d’uns 3 a 8 centímetres de llargària i d’1 a 2,5 d’amplària. Per l’anvers són brillants i de color verd blavenc a gris verdós i, pel revés, blanques o argentades, cobertes de petites esquames densament disposades, que reflecteixen la llum, evitant el sobreescalfament i la transpiració excessiva. És a dir, les fulles de l’olivera mostren un conjunt de caràcters que evidencien la seua adaptació a les condicions de sequera que imposa el clima mediterrani, tan exigent per als seus habitants vegetals.\nLes flors, blanques, petites i hermafrodites, agrupades en ramells laterals, llargs i flexibles, s’obren a la primavera. Aquest moment és prou desagradable per a les moltes persones que pateixen la pol·linosi de l’olivera, perquè aquest és un dels pol·lens més al·lergogens entre els estudiats a la península Ibèrica. El fruit és una drupa, mot que en llatí significa precisament “oliva que comença a madurar”, carnosa per fora i amb un os a l’interior. La grandària de les olives és molt variable segons les varietats i, en general oscil·la entre 1 i 4 centímetres. La coloració va enfosquint-se durant la maduració: des del verd suau inicial fins al negre, passant per tons violacis o rogencs. Aquests fruits madurs, que seran collits cap al final de la tardor o principi de l’hivern, ofereixen les més valuoses propietats dietètiques i organolèptiques i tresoregen el producte més apreciat: l’oli, extret a l’almàssera per mòlta de les olives en el molí d’oli o trull, fins obtindre una pasta fina que, replegada en cofins d’espart, serà premsada per fer fluir l’or líquid.\n«No massa anys arrere, molts pobles gaudien d’exemplars mil·lenaris als seus camps: ara resulta quasi impossible»\nL’ullastre, amplament distribuït per les zones més càlides de la regió mediterrània, no assoleix la grandària ni la longevitat de les oliveres. De fet, en estat silvestre no ultrapassen la talla arbustiva, encara que poden fer fins a 4 o 5 metres d’alçària; alguns exemplars poden arribar als 10 metres en els ullastrars arboris de les províncies de Cadis i Huelva. També es diferencia del parent conreat perquè té les branques inferiors espinescents, les fulles més curtes, amb forma el·líptica, i els fruits més petits. Precisament, el procés de selecció que l’home ha practicat ha estat dirigit cap a l’obtenció d’exemplars sense branques punxoses, que produïren fruits més grossos i de més qualitat alimentària.\nUnes pinzellades ecològiques\nAl mateix temps que es milloraven les característiques productives, la rendibilitat de les collites i la demanda creixent exigia l’expansió dels oliverars cap a terres més elevades i més interiors. Per abandonar la bonança de les àrees costaneres era necessari incrementar l’escassa resistència de l’ullastre a les baixes temperatures i, especialment, la seua extraordinària sensibilitat a les gelades. De fet, aquesta és una planta molt termòfila que, junt amb el margalló (Chamaerops humilis) i l’arrià (Osyris quadripartita), és utilitzada com a bioindicadora pels botànics i els ecòlegs vegetals per a establir els límits dels territoris amb absència quasi total de gelades. Per la seua part, l’olivera manté les preferències per condicions càlides i poc contrastades, però durant l’hivern és capaç de resistir temperatures de –10º C sense patir danys; a la tardor i a la primavera només suporta mínimes de –5ºC. Aquestes limitacions tèrmiques determinen la distribució d’ambdós parents, encara que les seues àrees naturals es troben molt transformades per cultius agrícoles ancestrals i per la pressió urbanística que pateixen en els darrers anys. De fet, l’ullastre, considerat com una espècie pròpia dels boscos i les màquies mediterrànies, queda ara refugiat als matollars degradats, en formacions molt obertes i pedregoses, aprofitant escletxes i sòls pobres i esquelètics. Per fortuna, la notable plasticitat del seu sistema radicular li permet adaptar-se a condicions edàfiques molt diferents i sobreviure en situacions tan limitants.\nEls productes de l’olivera\n«L’olivera ha estat distingida des d’antic amb un simbolisme propi que ultrapassa els seus valors productius, per convertir-se en part destacada de la història de tots els pobles de la Mediterrània»\nPoques espècies conreades han estat i continuen essent tan generoses amb els homes com l’olivera: ofereix aliment, en forma d’oli i d’olives de taula, elements curatius, combustible per a foc i llum, fullatge per al ramat i una fusta d’alta qualitat –dura, d’elevada densitat i resistent a la descomposició–. Aquestes característiques han permès una destinació molt diversificada; s’ha fet servir per a la construcció, l’ebenisteria, la torneria, l’artesania i l’escultura; a més, és una fusta molt preada per a fer carbó i com a llenya per a escalfar-se. També és font de salut, no sols per les propietats que s’atribueixen a l’oli per evitar malalties cardiovasculars o per retardar l’envelliment, entre altres: les fulles també són consumides en infusió per a rebaixar la pressió arterial i, en decoccions, ajuden a combatre els episodis febrils.\nA més, l’olivera i els oliverars ofereixen unes possibilitats molt necessàries, i al temps demandades, per a la pervivència d’un món rural que, a poc a poc, va quedant-se despoblat per envelliment de la població i per l’escassa disponibilitat de recursos econòmics. Aquests arbres i els seus paisatges, convertits en motius d’interès educatiu, cultural, social i econòmic, poden contribuir al desenvolupament i el benestar dels pobles i els pobladors de les terres d’interior, i a la revaloració dels seus espais culturals i naturals. Aquests al·licients obren moltes possibilitats, però per a complir aquesta funció han de romandre al seu lloc natural.\nArbres monumentals: La problemàtica de l’espoli\nL’olivera gaudeix d’una gran longevitat: és, potser, l’arbre fruiter que més anys viu en explotació, ja que pot arribar fàcilment a edats pluricentenàries, i no és rar trobar-ne exemplars que passen el mil·lenni. Són autèntics monuments vius, majestuosos, únics i insubstituïbles, un patrimoni que té sentit al seu emplaçament secular, mantenint les activitats que han anat modelant-lo en el temps, per exalçar els seus valors culturals i el seu testimoni històric, aspectes que no tenen cap relació amb qüestions econòmiques. Però, la realitat és que els nostres pobles s’han anat despoblant d’oliveres, expulsades dels sòls més fèrtils per cultius més rendibles o per pèrdua de rendibilitat i transformació del seu espai en terres de regadiu. No massa anys arrere, molts pobles gaudien d’exemplars mil·lenaris als seus camps: ara resulta quasi impossible. No es disposa d’un inventari real i complet de les oliveres més velles i emblemàtiques del País Valencià, encara que les dades parcials indiquen que, només a les zones de major extensió de l’oliverar, poden superar-se els dos centenars d’exemplars amb la qualificació de monumentals. La permanència d’aquests arbres exigeix mesures urgents basades en investigacions específiques que determinen les accions que reclamen l’arbre i el seu entorn, proporcionar-los l’atenció econòmica i científica que mereixen i compensar els propietaris per la tasca desenvolupada i per la conservació futura. En cas contrari, els preus elevats que assoleixen aquests arbres centenaris seran molt més atractius per als camperols que tots els esforços consumits i tots els records emmagatzemats durant generacions. Així, la problemàtica d’aquest comerç conegut i criticat, però al mateix temps permès, acabarà convertint aquest patrimoni botànic i cultural, que forma part de la nostra història, en possessions destinades al gaudi particular. El marc legal imprescindible per aturar l’espoli que pateixen les velles oliveres arribà el passat més d’octubre a les Corts Valencianes amb la Llei de Patrimoni Arbori Monumental de la Comunitat Valenciana. Esperem que l’entrada en vigor d’aquesta norma servesca realment per a garantir la protecció, difusió i millora de les oliveres: que servesca per a assegurar el seu futur.\nPassat, present i futur de l’olivera i l’oliverar a terres castellonenques: un viatge il·lustrat pel món de l’arbre emblemàtic\nP. Mercè; F. Gonell; B. Moya; A. Oliver y F. Olucha\nNombroses espècies vegetals han estat domesticades des dels inicis de l’agricultura per consolidar una producció regular i diversificada d’aliments. Algunes, a més, oferiren collites tan valuoses que ultrapassaren el simple caràcter productiu i s’integraren a la vida i la cultura dels pobles per esdevindre emblemàtiques. A la Mediterrània, l’olivera és l’arbre que millor exemplifica aquest procés singular. Així, quan s’examina la simbologia i la història de qualsevol de les cultures riberenques, la trobem destacada amb una forta significació, fins al punt de ser distingit com l’arbre característic, el més representatiu entre les batejades com a espècies mediterrànies. Aquesta realitat que reconeixem sens dubte, té les arrels a la Mediterrània oriental, on fa prop de sis mil anys l’ullastre, el parent silvestre de l’olivera, va ser domesticat, conreat, seleccionat, adorat i estès fins arribar a les nostres terres amb els mercaders fenicis. Però… aquesta és una llarga història amb nombrosos escenaris i protagonistes; una història apassionant que, no sols pel fet de ser nostra, val la pena conèixer. Precisament això és el que ens proposa aquest llibre: un recorregut minuciós i profund pel món del arbre i dels seus paisatges, des de les primeres evidències del seu cultiu fins al naixement del mite, des de l’esplendor d’altres temps fins a la seua realitat present, amb problemes d’abandó,transformació i espoli. També la diversitat i qualitat dels productes que amb generositat continua oferint reben la merescuda atenció, encara que el protagonisme principal recau, lògicament, sobre el producte més valuós, l’anomenat or líquid: l’oli. El capítol que es dedica al suc de les olives ens submergeix en una història que gira des d’antic al seu voltant. S’han creat eines i màquines específiques per a extraure’l, recipients per a comercialitzar-lo i conservar-lo i utensilis per a usar-lo com a combustible i com a aliment. Perquè l’oli també té la seua pròpia cultura, un saber popular que ens parla de propietats medicinals, de tradicions arrelades, de cuina casolana i elaborada gastronomia.\nPer tant, aquesta obra ens ofereix tota una aventura que supera el límits geogràfics que podrien suposar-se en el títol, per endinsar-se en una travessia històrica que recorre totes les riberes de la Mediterrània. Només en els aspectes més concrets, aquells relacionats amb les zones productores, les varietats cultivades o les problemàtiques locals, els autors es limiten a les terres castellonenques; sense oblidar de presentar-nos els exemplars monumentals més destacats de la província. Aquests tresors del nostre patrimoni agrícola, cultural i, evidentment, botànic reben el reconeixement merescut, que pot fer-se extensiu a les generacions de llauradors que amb tanta cura han anat treballant la terra i el ramatge per convertir-los en ancians mil·lenaris amb troncs que poden superar el 12 metres de perímetre. A més, s’inclouen apartats específics per a explicar les tasques per tenir-ne cura i les conseqüències del maltractament, sense oblidar la presentació de normes per a la visita d’aquests museus a l’aire lliure.\nEl paisatge de l’oliverar es caracteritza pels colors argentats amb nombrosos matisos, encara que la coloració de les copes dels arbres pot oferir grans variacions segons l’estació de l’any, l’hora del dia i les condiciones meteorològiques. / Simón Fos\nLa disminució de la rendibilitat i el creixement urbanístic ha conduït a l’abandonament de molts oliverars pròxims al nuclis urbans, que acaben convertint-se en femers amb arbres agonitzants. / Simón Fos\nLes oliveres també s’han deixat modelar per la mà de l’home per a convertir-se en paranys, en instruments de captura no selectiva de molts dels ocells responsables de la dispersió de les seues llavors. / Simón Fos\nMoltes oliveres monumentals són arrancades del seu emplaçament natural per a ser trasplantades als enjardinaments dels polígons industrials i carreteres. En aquest procés les oliveres pateixen gravíssims danys, amb mutilació de les arrels i poda severa de les branques principals, per això moltes no sobreviuen; les que ho aconsegueixen, necessiten molts anys per a reconstruir la seua copa. Mentrestant són ridiculitzades amb podes que, potser, persegueixen un objectiu estètic. / Simón Fos\nTant les fulles de l’olivera com les de l’ullastre estan protegides per una grossa cutícula que les fa brillants; la coloració de l’anvers i la pilositat del revés són molt semblants i mostren les mateixes variacions. Les diferències es troben en la morfologia i, sobretot, en la grandària. / Simón Fos\nLes flors de l’olivera són menudes i agrupades en pomells pènduls, amb quatre pètals blancs oposats i soldats per la base. / Simón Fos\nLes velles oliveres centenàries i mil·lenàries, amb la bellesa dels seus troncs retorçuts i contrafets, ferits i foradats, constitueixen un patrimoni natural que hauria de rebre la merescuda atenció econòmica i científica per assegurar la seua pervivència futura, com si de peces úniques de museu es tractara. / Simón Fos\nBarranco, D., Fernández-Escobar, R. i L. Rallo, 2004. El cultivo del olivo. Ediciones Mundi-Prensa. Madrid.\nCamarasa, J. M., Ferrés, L. i C. Junyent, 1993. «L’aprofitament dels recursos vegetals». In FOLCH, R. (dir.): Biosfera, vol. 5, Mediterrànies: 214-283. Enciclopèdia Catalana, SA. Barcelona.\nCosta, M.,1999. La vegetación y el paisaje en las tierras valencianas. Ed. Rueda. València.\nLópez González, G., 2001. Los árboles y arbustos de la Península Ibérica e Islas Baleares. Ediciones Mundi-Prensa. Madrid.\nMercé, P., Gonell, F., Moya, B., Oliver, A. i F. Olucha, 2005. Olivos de Castellón. Paisaje y Cultura. Diputació de Castelló. Castelló de la Plana.\nMesa, S i A. Delgado, 1995. «El olivo. El árbol del Mediterráneo», Quercus, 116: 27-35.\nMuñoz, C. et al., 2004, Olivos monumentales de España. Mundi-Prensa Libros, SA. Madrid.\nEl Temps de Mètode Notícies Entrevistes Opinió


Tots els CAPs disposaran d'un equip especialitzat en salut mental aquest any - El diari digital de Sabadell - iSabadell\nTots els CAPs disposaran d’un equip especialitzat en salut mental aquest any\nEscrit per Agències el 22 febrer 2018\nEl Departament de Salut contractarà 650 nous professionals que s’incorporaran a diversos programes per poder millorar la detecció i el tractament de les persones que estan afectades per algun tipus de trastorn. 200 d’aquests professionals, psiquiatres, psicòlegs o infermers, permetran que des d’aquest any tots els CAPs catalans disposin d’un equip d’atenció a la salut mental, per als casos més lleus.\n175 professionals més s’han contractat per a l’atenció dels trastorns més greus mentre que la resta atendran altres programes o iniciatives de caire comunitari. L’objectiu d’aquest canvi de model, que recupera els plans del 2007, és poder detectar precoçment qualsevol inici de trastorn, reduir la medicalització i evitar hospitalitzacions.\nEl secretari general del departament en funcions i director del CatSalut, David Elvira, ha defensat aquest dijous que Catalunya és ”un referent ” en el model d’atenció comunitària i que cal seguir-hi apostant per millorar l’atenció de la salut mental, tenint en compte que una de cada quatre persones patirà algun trastorn al llarg de la seva vida. Elvira ha recordat que la salut mental va rebre un impuls de 70 milions d’euros de pessupost el 2017 i que s’intentava solucionar així el dèficit històric en aquest àmbit.\nElvira també ha destacat que les darreres dades de l’Enquesta de Salut de Catalunya (ESCA) demostren que la salut mental també té un ingredient econòmic important i que, per tant, en els entorns més desfavorits es donen més trastorns mentals, un fet que corrobora que les persones amb ingressos molt baixos consulten la primària per un problema d’aquest tipus 2,2 vegades més que la resta de la població. A més, la probabilitat de patir trastorns en les persones de classe baixa és doble.\nFoto portada: el CAP Concòrdia, fa un temps. Autor: Dihör.


Receptes creatives amb cireres - totnens\nruta: INICI » cuinar amb nens » Receptes creatives amb cireres\nReceptes creatives amb cireres\ncuinar amb nens, postres, receptes amb fruita 0\nAvui us portem diferents maneres de preparar i menjar cireres. Receptes creatives amb cireres per fer amb els nens i per menjar amb les mans o amb cullera. Les cireres són una gustosa fruita de temporada i encara que es poden cuinar sempre és millor menjar-les fresques, tal qual. Qui no ha fet unes arracades de cireres? Qui no ha lligat fent una trena les cues o ha fet un concurs de llançament de pinyols? Als nens els agraden les cireres no només pel seu gust sinó perquè es mengen fàcilment amb les mans. Us convidem, a través d’algunes receptes, a degustar diferents maneres de menjar aquest fruit estiuenc.\nReceptes creatives amb cireres per a petits cuiners.\nCom ens agrada dir sempre tant en les receptes com en les manualitats que us portem estan pensades per fer amb els nens. Adapteu els passos de la recepta als nens i deixeu que entrin a la cuina i us ajudin. Anireu més a poc a poc, igual no quedarà tan bé. Feu la cuina divertida, creativa i participativa i aconseguireu que mengin més a gust.\nDepenen de l’edat dels nens us poden ajudar a rentar, tallar les cues o treure els pinyols. També poden pesar els ingredients, barrejar, tallar, amassar… Després, depenent de la recepta, poden participar d’una manera o altre en la seva elaboració. Són Petits Cuiners !\nCireres naturals al plat\nBen netes i llestes per menjar ! No necessiteu res més.\nRefrescant gelat de cireres. Necessiteu nata, sucre i cireres.\nMinimousse de cireres\nAquest mousse de cireres entren pels ulls. Necessitareu nata, llet, iogurts, melmelada de cireres, gelatina i una miqueta de sucre.\nRefrescant gaspatxo de cireres amb suc de llimona i oli d’oliva. El tomàquet es posa a trossets com a decoració.\nCoca de cireres amb pasta de full\nLa pasta de full dóna moltes possibilitats a la cuina. Aquí podeu veure una coca de full farcida de trossets de cirera.\nPastís de Massa Cruixent amb Cireres\nLa gràcia d’aquest pastís de cireres és que la massa cruixent la podeu fer vosaltres. Fàcil, fàcil, ho trobareu a l’enllaç.\nAquesta coca de cireres és una mica més elaborada de fer. Primer us caldrà preparar la massa mare el dia abans. Després ja podreu preparar la coca. A l’enllaç trobareu l’elaboració amb Thermomix i amb batedor elèctric.\n+ receptes amb fruita\nMireu les receptes creatives amb maduixots, una altra fruita de temporada.\nMuntanyes de Prades: 12 Excursions en cotxet


Assignatura ESTRATÈGIES DE MÀRQUETING Codi 16665103\nActivitats Introductòries Es realitzarà una primera sessió de presentació de l'assignatura, que pretendrà posar en evidència la transcendència de la formulació d'estratègies de màrqueting. S'exposaran els 9 temes estratègics seleccionats per tractar durant el curs. A més s'explicaran conceptes bàsics que facilitessin l'estudiant a contextualitzar-se amb l'assignatura\nSessió Magistral Exposició dels conceptes teòrics, principals antecedents bibliogràfics, relació entre els conceptes i la seva aplicació per al desenvolupament de cada estratègia de màrqueting.\nPresentacions / exposicions D'un treball elaborat per l'alumne\nDebats Hi haurà dos tipus de debats o participacions actives de l'alumne. D'una banda es desenvoluparan diverses didàctiques en què després de la seva participació l'alumne reflexionarà sobre la seva implicació amb el contingut del tema a tractar, mitjançant un mètode inductiu. D'altra banda, s'analitzaran diversos casos pràctics de situacions reals a l'empresa, en què l'alumne desenvoluparà tasca d'anàlisi i posteriorment debat en grup.\nResolució de problemes, exercicis a l'aula ordinària Aplicació a l'aula dels coneixements teòrics, anàlisi i presentacions d'estudis de casos, resolució de problemes relacionats amb els continguts del mòdul.\nTreballs Presentació escrita del treball sobre els contiguts de l'assignatura.\nAtenció personalitzada Amb tutories al llarg del curs.


Un equip d’investigadors de la Universitat Duke i la Universitat de Carolina del Nord – Chapel Hill, als Estats Units, ha identificat un anticòs que frena la gravetat de les infeccions d’una gran quantitat de corinavirus, inclosos tant el que causa la Covid-19 com la de la SARS original. L’anticòs ha estat provat en animals i, segons els resultats publicats a la revista ‘Science Translational Medicine’, podria servir tant per a la pandèmia actual com per a altres possibles brots que hi pugui haver en el futur, fins i tot si altres coronavirus passen d’animals a humans.\nEls científics van aïllar l’anticòs gràcies a la sang d’un pacient que es va infectar amb el SARS-CoV-1 a principis de la dècada dels 2000 i d’un altre que va patir la Covid-19. D’entre els més de 1.700 anticossos detectats, en van trobar 50 que eren efectius contra tots dos patògens perquè es centraven en una part del virus que es manté igual de mutació a mutació, i van continuar investigant fins a localitzar-ne un en concret que era especialment potent, capaç de neutralitzar un gran número de coronavirus animals a més dels que afecten els humans.\nLes proves fetes en ratolins van demostrar que podia tant impedir infeccions com minimitzar les que ja s’havien produït. Quan s’administrava abans d’infectar els animals, els va protegir de contreure la SARS, la Covid-19 i variants d’aquesta darrera, a més de diversos coronavirus més que, de moment, només afecten altres mamífers. Així doncs, hi ha una possibilitat de dissenyar una vacuna universal a prova de variants i que protegeixi dels coronavirus presents i futurs. En els casos en què l’anticòs es va administrar després de la infecció, va reduir significativament els danys greus als pulmons, cosa que indica que també es podria fer servir com a teràpia i, fins i tot, acumular-lo per si hi ha una nova pandèmia del mateix o d’un altre coronavirus.


Resum del meu discurs a la XXIena Botifarrada\nSovint quan m'han preguntat com és que havia acceptat la responsabilitat de ser el cap de llista per ERC-Sant Feliu a les properes eleccions municipals del 2015, sempre he respòs que l'acceptava perquè ho veia possible. Si m'han respòs preguntant si el que veia possible era recuperar la representació a l'Ajuntament, he dit que si, però que també veig possible guanyar.\nSi!!!; dic guanyar, i no sóc un il·lús o m'he tornat boig. Ningú ens ha d'explicar la dificultat del repte, ni que aquest és molt difícil a curt termini per una ciutat com Sant Feliu.\nEl camí per aconseguir-ho serà llarg, potser molt llarg, però el camí l'hem emprès i tenim la voluntat de persistir. Des de que vam renovar l'executiva no hem parat de reunir-nos amb moltes entitats, escoltar-les, saber com respira la ciutat. Ho he dit més d'un cop, tenim la voluntat de parlar amb tothom, perquè ens importa Sant Feliu, el tenim constantment al cap!!\nSi crec que podem guanyar, no és perquè en aquest cas em toqui a mi encapçalar el projecte, sinó perquè tinc una gran confiança amb tots els meus companys de l'executiva, que s'hi deixaran la pell per aconseguir-ho; i perquè tinc una gran confiança en que tots els que esteu aquí avui ens ajudareu a fer-ho possible, perquè només ens tenim a nosaltres, per fer-ho possible i perquè sou importantíssims per aconseguir-ho.\nLes eleccions municipals del 2015 són un repte gegantí, estan aquí a la cantonada, tant sols queden vint mesos i vuitanta setmanes i poden ser les més importants per Catalunya des del 1931. Si el 2014, tenim sort, hi ha consulta, i guanya el si, les eleccions municipals seran molt transcendents, ja que només la victòria del sobiranisme a les eleccions municipals servirà per posar els ciments més sòlids possible; aleshores si, procés d'independència. Si el 2014, l'Estat ho ha fet tot per impedir la consulta, i arribem al maig del 2015, les eleccions municipals poden servir per fer un pas més cap a la sobirania plena del país.\nJo considero el repte prou important perquè estiguem tots mobilitzats; perquè o ens mobilitzem els que avui estem aquí, o no ho farà ningú; i en aquesta ciutat els enemics de la democràcia, aquells que no ens volen deixar votar de cap de les maneres estan molt ben mobilitzats, com ho demostren diversos fets viscuts darrerament.\nPer acabar vull agrair, a les noves incorporacions, que han decidit fer el pas i ajudar a Esquerra a assolir els seus objectius, a l'Albert, el Manel i la Lina; des del 2011 no hem parat de créixer, i això sempre és un motiu de satisfacció.\nVull agrair als nostres militants de la JERC, sous vitals per nosaltres, i estem orgullosos de comptar amb vosaltres. Per últim, agrair a l'esforç de la Marta Vilalta i de la Marta Rovira per estar avui aquí amb nosaltres.\nVisca Catalunya i Visca Sant Feliu\nUnknown 5 d’abril de 2022, a les 20:59\nLocated in Atlantic City, Borgata Hotel Casino & Spa offers the 1xbet login finest in www.jtmhub.com amenities and entertainment. 바카라 사이트 It also sol.edu.kg provides a seasonal outdoor swimming


Instalaciones: Calefacció solar #2\nLa falta d'espai dintre de l'edifici va conduir a buscar un emplaçament alternatiu per al acumulador. Aquest es va situar després dels mateixos col·lectors, en posició horitzontal, i perfectament aïllat. El sòl radiant s'aprofita per a la climatització al llarg de tot l'any, funcionant com sistema calefactor a l'hivern i com sistema refrigerador a l'estiu.\nAquest sistema es combina amb una bomba de calor i un sistema de deshumidificación, per a evitar la condensació dintre de la casa. Control del sistema solar: regula la temperatura i funcionament de tot el sistema. Aquests aparells poden arribar a un alt grau de sofisticación, sent capaços fins i tot d'enviar correus electrònics en cas d'avaria.


La crisi econòmica causada pel coronavirus fa pujar el nombre d’aturats a comarques gironines i també el nombre de treballadors afectats per ERTOs | Girona FM 92.7\nLa crisi econòmica causada pel coronavirus fa pujar el nombre d’aturats a comarques gironines i també el nombre de treballadors afectats per ERTOs\nDes dels Sindicats gironins exigeixen que aquestes mesures temporals s’acabin tant punt s’acabi la crisi.\nL’atur ha pujat a territori gironí un 3,63% respecte el passat mes de febrer segons les dades del Ministeri d’Interior. Una dada que es tradueix en que gairebé 1.400 persones d’arreu de la demarcació que es troben ara sense feina en plena crisi de la Covid 19.\nEl secretari general del sindicat UGT a comarques gironines, Xavier Casas, explica que aquest augment de l’atur és una conseqüència directa de la crisi causada pel coronavirus i que arriba en una època en la qual normalment augmenten les contractacions.\nAbans de la crisi, al mes de febrer, el nombre d’aturats havia, fins i tot caigut. Cal tenir en compte, però, que Girona és la provincia catalana menys perjudicada, ja que és on aquesta taxa d’atur s’ha incrementat menys.\nUna mesura provisional a la qual opten molts empresaris per fer front a aquesta excepcionalitat és l’atur temporal, que segueix creixent dia rere dia. Fins aquest diumenge, Catalunya havia rebut un total de 83.533 Expedients de Regulació Temporal d'Ocupació, el que suposa que el nombre de treballadors que s'han quedat temporalment sense feina al territori català és de més de 610 mil usuaris.\nEl secretari general de Comissions Obreres a Girona, Bartomeu Comte, reconeix que l’impacte econòmic de la crisi del coronaviurus és molt gran però que l’aplicació dels ERTOs ha estat una mesura pensada en els treballadors.\nEn la mateixa línia, UGT apunta que aquesta crisi és temporal i per tant s’ha de vetllar perquè les persones a les quals se’ls hi aplicat un ERTO tornin a la normalitat quan acabi la crisi. Són declaracions de Xavier Casas.\nEn aquest moment de postcrisi, Bartomeu Comte reconeix que s’haurà de tornar a la normalitat de manera gradual i que s’arrossegaran les pèrdues al sector turístic, el primordial al nostre territori.\nEn comparació amb el més de març de l’any passat, les comarques de Girona recullen un 2,98% més d’atur, tinguent en compte també els contractes temporals que s’acostumen a signar durant el període de Setmana Santa i aquest any han quedat sense fer-se efectius. Conseqüentment, el sector més perjudicat és el sector serveis, especialment l’hosteleria i el comerç.\nTall de veu_Xavier Casas_ERTO\nTall de veu_Bartomeu Comte_gradual\nTall de veu_Bartomeu Comte_ERTO


Premià de Dalt recupera els ‘Serenos’ | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nEl sereno era un vigilant municipal nocturn que antigament rondava de nit a les poblacions de certa importància. Va ser creat a finals del segle XVIII i eren empleats de l’administració municipal i depenien de l’ajuntament local. Vigilaven la ciutat o poble de nit i s’encarregaven, entre altres, de mirar de posar pau entre baralles de borratxos, freqüents a la nit, perseguir els lladres, avisar el metge en cas de malaltia, acompanyar a la farmàcia, obrir els portals dels habitatges durant les hores nocturnes…\n(Font: Viquipèdia, https://ca.m.wikipedia.org/wiki/Sereno).\nA títol de curiositat, els darrers serenos de Premià de Dalt van ser Marcelino Rafanell, Martí Bonada, Joan Puig ‘el xato’ i Gregorio Salvatierra, i a finals dels 70 en recuperar la democràcia, aquests dos últims van esdevenir agents de la Policia Local.\nEs tracta d’una experiència pilot en què el Govern encapçalat per l’alcalde, Josep Triadó, hi treballa des de fa un any i que el passat mes de desembre va rebre l’autorització del Departament d’Interior de la Generalitat de Catalunya: http://interior.gencat.cat/ca/inici.\nDe fet, Premià de Dalt és el primer municipi de Catalunya amb autorització per a fer vigilància als carrers; altres en tenen per a combatre la venda ambulant al carrer sense permís. S’hi destinen 100.000€ del pressupost municipal.


Asja Lacis & Walter Benjamin - Diario de Mallorca\nJoan Mestre ramis\n08·12·17 | 02:44\nAquesta consell, "Atenció als graons", procedent del llibre de WB Carrer de direcció única, l´ha tingut en compte, amb resultat satisfactori l´escriptora Roser Amills (Algaida, 1974) a la novel·la sobre la dona que fascinà a WB, que l´hi va dedicar amb aquestes paraules: "aquest és el carrer de Asja Lacis, l´enginyera que l´ha obert a l´autor". Autor que al llarg de l´itinerari va descobrint: "el que per altres són derives per mi són les dades que marquen el rumb", reflexionant la relació entre cada un dels estels que donen sentit a la constel·lació. Aquesta relació, és el nou concepte de història que ha superat la història lineal, de la successió de fets causa efecte.\nAsja Lacis, nascuda a Letònia, directora de teatre, militant de la revolució soviètica, va tenir una llarga relació amb WB, com no podia ser d´altre manera, "tan estranya com totes les de WB amb les dones". "Asja", que va fascinar a WB, és el títol de la quarta novel·la de Roser Amills, la més recent, sortida del forn ara, octubre 2017, centenari de la Revolució Russa. Asja, és la protagonista, en el escenari de la relació d´ambdós personatges. Rol ben teixit i definit pel seu caràcter i fortalesa d´ànim, com per arribar a sobreviure 10 anys al Gulag, recorrent al final al teatre i, assabentada post Siberia, sobtadament, a casa de Bertold Brecht, al Berlin comunista, quinze anys tard, de la mort de Walter a Portbou (1940) escena aconseguida i versemblant.\n"La tradició popular desaconsella comptar els somnis en dejú el matí següent. La persona que s´acaba d´aixecar encara esta captivada pels somnis". WB va conèixer Asja a Capri l´any 1924, intimaren i acordaren no ser sincers. No es tractava de mentir sinó de callar. Els teòrics del Partit deien que les relacions entre sexes són purament privades i ningú té dret a intervenir-hi. Decideixen deixar la relació, però s´inventen un viatge. La idea de signar junts un reportatge fent un viatge a Nàpols, va ser de Walter, que sense explicacions per carta a la seva dona a Alemanya, va respondre a Asja: "puc ser com tu, lliure encara que casat". Aquesta llibertat, repetien entre ells, era la seva brúixola pels camins allunyats de les relacions convencionals. "Amor lliure" que la revolució teoritzava, i que Asja reconeixia era tant sols teoria, per ara, i restava molt que avançar. També Walter que escriu: "la construcció de la vida es troba actualment molt més en poder dels fets que de les conviccions"\nCarrer de direcció única, un dels llibres aparentment més desordenats de WB, que es pot començar per qualsevol lloc, són reflexions per separat, amb títols que suggereixen els negocis, els anuncis d´establiments que es van trobant al pas pel carrer: "material didàctic", "articles de papereria", "alarma d´incendis", "prohibit fixar cartells", "si parla italiano", "cerveseria", fins a seixanta. WB ho deixa tot i viatja a Moscou. Asja està ingressada en un sanatori. L´hi porta el llibre que l´hi ha dedicat. La trobada és un fracàs i passant per Berlin va a París. Asja obté un càrrec a l´ambaixada soviètica a Berlin. Walter obté un dolorós divorci. Els dos formen part del cercle esquerrenós del teatre. Walter al 1931 proposa matrimoni a Asja, ella l´hi proposa ser amants. Benjamin viatja a Eivissa, en sortirà "experiència i pobresa", repetint tornada a Eivissa . Hitler canceller, Walter a París. 1936 es comuniquen per telèfon, existeix una intensa estimació mútua. Darrere conversació. Asja fins al 1948 deportada al Gulag. Walter escriu sobre la barbàrie comunista. Al 1939 Walter a París es detingut, enviat al camp de Nevers, registrada la seva casa, perd tot quant té, cartes incloses. Ocupació nazi de París. 1940 obté visat per entrar als Estats Units, travessa a peu els pirineus i acorralat posa fi a la seva vida a Portobou.\nLa recuperació de l´obra de WB per Adorno i Scholem omet tot quant tingui a veure amb Asja. Ella escriu el que recorda de WB i del Gulag, ho envia per carta a Brecht que no va arribar mai al destí. Asja sospita la intercepció de la secreta russa. Escriu unes memòries "correctes" que no tracten ni del Gulag ni de Benjamin. Readmesa al Partit Comunista, mor a Riga al 1979.


ESQUITXOS D'UNA VIDA... : Sobtada albada de l'estiu\nEl sol fon els llençols de boira\nd’una mar adormida i,\nli escalfa la closca\nen l’abrusant albada de l’estiu.\nS’estireganya , la mar\ni remena immaterials brises,\nescombrant les silents viles litorals\nrentant ses aurèoles\n- abraçades fines i eternes-\ncolor de sal,\nperfumades de blau intens.\nque pica a les portes, trapella,\nMentre la ploma lleugera\nd’una vella gavina\ncau , fent tombarelles, lentament\nLa mar solitària, ara vol companyia.\nLa platja, fins ara oblidada,\nes guarneix de coloraines.\nEl sol, que tot ho domina,\nPublicat per Joan Abellaneda a 23:46\nEstampa perfecta o millor, estampa càlida i plena de sentits de l'estiu, com la platja, la mar s'omple de la buidor de l'hivern per a esdevenir un món ple de persones de déus, jo vaig dir certa vegada que la platja a l'estiu era el darrer cau dels antics déus, un lloc on les carns, la sensualitat, la llum, l'albada entre fresca, olorosa i plena de llum ens dóna la nova vida, com el renaixement de la primavera, però aquesta vegada no dels sentits sinó de la sensualitat.\nMolt bo el poema, una clara fotografia d'una albada d'estiu.\nPreciós, has aconseguit traure'm un somriure ja que m'has fet pensar en les vacances i l'estiu. Per un moment he estat a la platja.\nMaria Teresa Galan 5/6/11\nUn poema preciós!! Un poema ple de sagetes que que corren i toquen els sentiments com cordes de violins en aquesta albada d'estiu.\nUna altra cosa que et vull comentar és que aquest bloc cada dia creix amb bellesa i contingut. El comparo amb un infant a qui la mare l'atén amatent. És un bloc delicat, però amb una forta atracció.\nLlegir el poema amb la musica de fons és una delícia. Fas sortir el sol de rere els nuvols i transportes a la mar fent reviure moments feliços entre ones escumoses, salabror i tons vius que brillen. M’ha agradat molt.\nJoan Abellaneda 10/6/11\ngràcies montserrat , ets molt amable per visitar el meu blog i pel teu comentari que em fa sentir molt ben valorat


Plans de pensions individuals - BANC SABADELL\nEstà a: Particulars >Inversió >Plans de Pensions >Plans de pensions\nCada dia compta per planificar la jubilació que tu vols.\nGrans avantatges fiscals.\nÀmplia gamma de productes. T’ajudem a triar el que et convingui més.\nTu decideixes: quan, quant i com fer les teves aportacions.\nVull començar avui\nEls plans de pensions individuals són productes a llarg termini que faciliten tenir un estalvi acumulat quan arribi el moment de la teva jubilació i que et permeten complementar la teva pensió pública per aconseguir el nivell de vida que vols.\nNo tens un pla de pensions? Mira el que pots aconseguir!\nExemples de capital acumulat i estalvi aconseguit de l’Adriana i el Carles1\nVa contractar un pla de pensions als 35 anys\nAportació total anual:\nCapital acumulat en el moment de la jubilació:\nEstalvi fiscal màxim durant el primer any:\nVa contractar un pla de pensions als 50 anys\nCom veus, com més aviat comencis a estalviar, més senzill et resultarà constituir un estalvi per a la teva jubilació.\nPer tal que el Carles, que contracta el seu pla amb 50 anys, aconsegueixi un capital igual al de l’Adriana, hauria d’aportar més del doble: necessita estalviar 6.616 euros a l’any per aconseguir un capital de 134.400 €.\n1. Càlculs orientatius suposant (i) una rendibilitat del 2% TAE en plans de pensions individuals i (ii) el manteniment del mateix nivell d’aportacions indicat fins a l’edat legal de jubilació. Càlculs merament orientatius que en cap cas constitueixen cap compromís per part de l’entitat gestora de fons de pensions, per la qual cosa no tenen cap caràcter contractual. Estalvi fiscal obtingut considerant els percentatges mínim i màxim de retenció en l’IRPF per a 2018. Aquest import es determina, en cada cas concret, en funció de la base imposable del titular del pla i de la comunitat autònoma on aquest resideixi. Cal tenir en consideració que el límit màxim de reducció de la base imposable de l’IRPF que es pot aplicar és la menor de les quantitats següents: a) 8.000 euros (aportació anual màxima permesa) i b) el 30% de la suma dels rendiments nets del treball i d’activitats econòmiques percebuts en l’exercici (límits que varien en la normativa foral del País Basc i Navarra).\nTreu el màxim partit a un pla de pensions\nNo t’oblidis del teu pla! Destina una part dels teus ingressos mensuals a aportacions periòdiques per anar augmentant els teus estalvis progressivament.\nQuant aportar-hi? Estableix una regla per a les teves aportacions periòdiques. Per exemple, dedicar el 10% dels teus ingressos mensuals al teu pla de pensions. Estalviaràs sense fer grans esforços.\nÉs millor fer aportacions periòdiques mensuals que grans aportacions extraordinàries: com més aviat comencis a estalviar de manera periòdica, crearàs una rutina d’estalvi i et suposarà menys esforç aconseguir un capital extra per a la teva jubilació.\nI el que és més important: aprofita al màxim els avantatges fiscals en la teva declaració de la renda. Per exemple, si durant un any aportes 8.000 euros al teu pla, pots estalviar fins a 3.600 euros en la teva declaració de la renda.\nTria el producte que encaixi més amb el teu perfil\nIdeal per invertir en actius públics i privats amb un venciment inferior a 24 mesos. Fitxa mensual.\nEl teu perfil de risc és conservador.\nNo vols invertir en borsa.\nPrefereixes la tranquil·litat a la possible obtenció d’una alta rendibilitat.\nAquest és el meu pla!\nMenor rendibilitat potencial\nMenor risc Major rendibilitat potencial\nAquesta dada és indicativa del risc del pla i està calculada en base a dades històriques que, no obstant, poden no constituir una indicació fiable del futur perfil de risc del pla. A més, no hi ha garanties que la categoria indicada segueixi inalterable i pot variar al llarg del temps.\nEl cobrament de la prestació o l'exercici del dret de rescat només és possible en cas de produir-se alguna de les contingències o els supòsits excepcionals de liquiditat regulats a la normativa de plans i fons de pensions.\nBS Pla Renda Fixa\nInverteix en valors de renda fixa a llarg termini en euros. Fitxa mensual.\nÉs per a tu si:\nEl teu pla de pensions és de perfil conservador però amb una mica més de risc que la renda fixa a curt termini.\nNo vols invertir en renda variable.\nVols invertir en un producte que preservi el capital a llarg termini.\nCombina valors de renda fixa i de renda variable, com les accions; aquests últims mai superen el 15% del total de la cartera. Fitxa mensual.\nAquest pla, amb posicions predominants en renda fixa i amb un màxim del 25% en renda variable, supera els criteris ètics supervisats per Intermón Oxfam, ESADE i BanSabadell Pensiones. Fitxa mensual.\nSimilar al Pla 15, però amb un límit en renda variable que pot arribar al 25% de la cartera. Fitxa mensual.\nRecomanable per a tu si:\nLa part de la inversió en renda variable permet aspirar a una rendibilitat més gran sense una exposició excessiva al risc.\nAssumeixes un risc moderat en invertir un tant per cent en borsa.\nVols invertir en borsa a mitjà i llarg termini i beneficiar-te de la seva revaloració.\nSi vols un pla amb més expectatives de rendibilitat i inversió en renda variable a mitjà i llarg termini. Fitxa mensual.\nPensat per a tu si:\nVols un pla amb una inversió més gran en renda variable a mitjà i llarg termini.\nVols invertir en borsa.\nTens un perfil d’inversió decidit.\nUn pla en constant moviment: inverteix en accions infravalorades pel mercat, amb una gestió proactiva. El percentatge de renda variable supera el 75%. Fitxa mensual.\nEstàs disposat a assumir les fluctuacions de la borsa.\nBusques rendibilitats molt significatives i de risc.


Advocat criminalista de cànnabis DUI Illinois | Advocat del cànnabis a Peoria, Illinois\nAtrapat amb una DUI de cànnabis a Illinois, el nostre advocat de DUI a Illinois us pot ajudar a explorar els problemes de dret penal que tenen les persones arrestades per marihuana.\ncriminal Advocat Litigiós Cannabis DUI A Illinois\nHi ha hagut molta legislació que legalitza l’ús del cànnabis. Tanmateix, això no vol dir que pugueu anar fent servir aquest producte. A Illinois, per exemple, l’ús del cànnabis mèdic es va legalitzar el 2015 i el consum dels adults el 2020. Des d’aleshores, moltes botigues venen productes de cànnabis a sobre del mostrador a titulars qualificats de targetes de marihuana.\nNo obstant això, l’ús de cànnabis per a certs propòsits encara és il·legal a Illinois. - Fins i tot després de LEGALIZATON!\nEn cas que es trobi en el costat equivocat de la llei, haureu de configurar una excel·lent defensa per evitar el temps de presó per al vostre DUI de cànnabis. Si és resident a Illinois, pot confiar en la nostra experiència quan es tracta de litigis de cànnabis criminal. Hem ajudat diferents clients a resoldre casos relacionats amb l’ús i la venda de productes de cànnabis. Si bé potser utilitzeu cànnabis amb un propòsit genuí, els ulls de la llei poden interpretar les vostres accions de manera equivocada. Per tant, la forma d’explicar el cas té un paper crucial a l’hora de determinar la sentència del tribunal.\nSi vostè és resident a Illinois, pot confiar en la nostra experiència a l’hora DUI criminal litigi de cànnabis. Hem ajudat a diverses puntuacions de clients a resoldre casos relacionats amb l’ús i la venda de cànnabis.\nAdvocat DUI de cànnabis criminal a Illinois\nEls litigis basats en l’ús d’una substància controvertida poden resultar molt complicats. Tot i que mantingueu els vostres drets i llibertat durant el procés d’audiència, alguns drets i llibertats es podran retirar si no teniu representació adequada. Quan contracteu un advocat penalista, augmenta les possibilitats d’obtenir un millor resultat.\nEn cas que utilitzeu cànnabis amb finalitats mèdiques, necessitareu un advocat que us ajudi a demostrar les vostres accions. Presentar-se al jutjat sense advocat pot complicar el cas i pot acabar sent acusat per error. Per tant, se us aconsella obtenir un experimentat advocat penalista que entengui les lleis relatives a l’ús d’aquestes substàncies, per a que es resolgui el seu cas.\nSi no voleu passar per llarges batalles de cort sobre la vostra acusació penal del cànnabis, els nostres advocats ben formats us ajudaran a resoldre els problemes fora del tribunal. A través de negociacions de súplica, molts acusats són capaços de trobar solucions a assumptes complexos amb molt de temps de presó. Pots estalviar milers de dòlars o a la teva empresa només evitant el llarg i brut procés judicial que pot donar lloc a una sentència desconeguda.\nEl nostre advocat principal, Thomas Howard, és un defensor legal de confiança amb una àmplia experiència en casos de cànnabis criminal. També ha ajudat a centenars de clients, tant particulars com a empreses, a fer una audiència justa i a reduir les penes en litigis penals de cànnabis. Si és resident a Peoria Illinois i voldria resoldre un cas relacionat amb l’ús de marihuana, no et preocupis més.


Món Sant Benet recorda aquest estiu el seu passat vitivinícola - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMón Sant Benet recorda aquest estiu el seu passat vitivinícola\nEl monestir reprèn les visites el 17 de juliol amb noves activitats d'estiu per a tots els públics\nredacció 29.06.2020 | 23:22\nVisita guiada al monestir de Sant Benet, l'estiu de l'any passat ARXIU/OSCAR BAYONA\nVisita guiada al monestir de Sant Benet, l'estiu de l'any passat\nMón Sant Benet reprendrà les visites i activitats a partir del 17 de juliol amb noves experiències, des d'activitats relacionades amb la gastronomia i el paisatge, a propostes lúdiques per gaudir de l'entorn natural amb la família i també altres on s'entrellacen la història i el misteri.\nEntre les novetats, en col·laboració amb la DO Pla de Bages, Món Sant Benet ha creat l'experiència «Històries de vi al monestir», una visita que finalitza amb un maridatge de vins amb la presència dels cellers de la DO.\nEl monestir de Sant Benet va ser un gran productor del vi i durant segles els monjos van elaborar una gran diversitat de vins. Per això, enguany es proposa un itinerari per redescobrir el monestir a través d'aquesta beguda i donar a conèixer curiositats del monestir i el seu passat vitivinícola. Aquesta activitat, que dura una hora i mitja, tindrà lloc els dissabtes a les 7 de la tarda, del 18 de juliol al 29 d'agost.\nD'altra banda, també s'ha programat un passeig per l'entorn i un tasts de productes locals, a partir del setembre. L'activitat inclou un recorregut a peu per l'entorn de Món Sant Benet, l'elaboració d'una crema hidratant natural individual i un petit tast de productes locals.\nEl monestir medieval també oferirà les activitats el Misteri de Sant Benet, Ungüents i remeis i Memòries d'estiu, un recorregut per conèixer els estius de principi del segle XX en què el pintor modernista Ramon Casas i els seus familiars es convetiren en estiuejants d'aquest indret. D'altra banda, pensant amb el públic familiar, també s'oferiran tallers per acostar a la canalla a la diversitat natural de la zona, a l'art o als productes de la terra.\nTant l'hotel Món com les visites al monestir medieval o la resta d'activitats s'estan posant a punt per rebre de nou als visitants amb tots les garanties de seguretat a partir del 17 de juliol.\nSant Fruitós assumeix la titularitat de vials i espais de l'entorn de Sant Benet.


L’educació en nutrició té un impacte directe en la millora dels hàbits saludables a les escoles, segons un estudi impulsat per UIC Barcelona i Eurest Catalunya. Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT)\nL’educació en nutrició té un ...\nL’estudi realitzat a més de 3.200 estudiants de secundària demostra que els alumnes fan eleccions més saludables després de rebre un taller de nutrició.\nEl passat dia 21 de gener es van presentar els resultats de l’estudi liderat pel Dr. Toni Mora, degà de la Facultat de Ciències Econòmiques i Socials de la UIC i director de la nova Càtedra de la UIC Barcelona i Eurest Catalunya.\nEn l’acte hi han participat el Dr. Lluís Serra-Majem, president de la Fundación Dieta Mediterránea, el Dr. Josep M. Argimon, director de l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya. També s’ha presentat l’estratègia de la Generalitat de Catalunya per la promoció de la salut.\nDurant l’acte s’ha fet públic l’estudi sobre “L’impacte de la formació nutricional sobre decisions alimentàries” en el qual han participat més de 3.200 estudiants de secundària de 104 centres escolars de Barcelona. L’estudi aporta certa llum sobre com es veuen modificades les decisions alimentàries a l’hora d’esmorzar després d’haver rebut un taller de formació sobre hàbits d’alimentació saludables. Concretament, els alumnes que van rebre el taller de nutrició van escollir aliments i begudes més saludables en comparació amb la primera de les eleccions que van realitzar. L’impacta va ser més alt en termes de reducció d’aliments no saludables (15%), en comparació amb les begudes no saludables (6%). Destaca el fet que abans de realitzar el taller un 75% dels nens s’havien decantat per begudes no saludables ensucrades, amb una elevada càrrega calòrica.\nL’acte ha comptat també amb una conferència sobre dieta mediterrània i obesitat infantil per part del Dr. Lluís Serra-Majem, catedràtic de Medicina Preventiva i Salut Pública a la Universidad Las Palmas de Gran Canaria i president de la Fundación per a la Investigació Nutricional, FIN.\nEl Dr. Josep M. Argimon, director de l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya, ha impartit una conferència on ha manifestat als assistents la necessitat de treballar per una millor avaluació de les polítiques sanitàries i per una cultura de la transparència.\nLa Sra. Gemma Salvador, Dietista-Nutricionista de l’Agència de Salut Pública de Catalunya, i participant en l’estudi, ha presentat l’estratègia PAAS (promoció de la salut mitjançant l’activitat física i l’alimentació saludable) de la Generalitat de Catalunya, enfocada a l’entorn escolar.\nEstudi: Impacte de formació nutricional sobre decisions alimentàries. Un experiment a primer de secundària a la ciutat de Barcelona. Dr. Toni Mora, UIC Barcelona\nImpacte de formació nutricional sobre decisions alimentàries. Dr. Toni Mora


Visita al Centre de Recursos de l’ONCE – Escola Santa Maria dels Apòstols\nEls dies 24 de febrer i 3 de març, els alumnes del Cicle Formatiu de Cures Auxiliars d’infermeria varen realitzar una visita taller al centre de Recursos de l’ONCE. Aquesta activitat consistia en una xerrada d’aproximació als problemes que tenen les persones amb discapacitats visuals en el seu dia a dia, així com mostrar els comportaments erronis i usuals que tenim els vidents respecte a les persones amb discapacitat visual.\nEn els tallers es fa una simulació d’un desplaçament d’una persona amb dificultats visuals, fent el paper de guia o de discapacitat. L’altre taller fa èmfasi en la importància dels altres sentits i en l’ús que en fan els invidents.\nÉs una activitat molt ben valorada pels alumnes doncs, en l’exercici professional, és possible trobar-se amb persones amb discapacitats visuals i es important saber com tractar-les.\nMés nous Robòtica Educativa SMA: activitats a la eso\nMés antics APC AL PARC DE RECERCA BIOMÈDICA DE BCN


Sortida esglaonada però constant de pares i fills durant el diumenge - Empordà\nSortida esglaonada però constant de pares i fills durant el diumenge\nEl bon temps del matí ha afavorit els passejos i els jocs a l'aire lliure durant una hora i ben a prop de casa\nACN / REDACCIÓ 26.04.2020 | 17:08\nMàniga curta i patinets, l'estampa dels nens sortint al carrer després de sis setmanes. ACN\nMàniga curta i patinets, l'estampa dels nens sortint al carrer després de sis setmanes.\nPatinets, bicicletes, patins o curses entre germans. Aquesta ha estat l'estampa en molts carrers i places dels municipis de l'Alt Empordà en el primer dia de desconfinament. La majoria de les criatures i dels pares portaven mascaretes i han celebrat poder sortir al carrer després de gairebé sis setmanes confinats. Les hores del matí, amb temps primaveral i temperatures suaus, ha afavorit els passejos i els jocs a l'aire lliure durant una hora i ben a prop de casa.\nEls passejos i les platges de les comarques de Girona tenien aquest diumenge un aspecte ben diferent al de les darreres setmanes. Tot i que el dia ha acompanyat, la sortida de fills menors de catorze anys amb els seus pares per prendre l'aire o jugar ha estat esglaonada.\nA les nou del matí, al passeig del Mar de Sant Feliu de Guíxols, la majoria de vianants eren persones que anaven a comprar o bé treien el gos. Cap a les deu, s'ha animat i ja es podien veure alguns menors pel carrer. Ha estat cap al migdia quan l'afluència de pares i fills ha estat més notòria, això sí, guardant la distància de seguretat. Els petits contents per poder sortir, mentre que els pares critiquen que només un dels membres de la parella pugui acompanyar-los.\nEl Passeig del Mar de Sant Feliu de Guíxols ha estat un dels llocs preferits pels veïns d'aquesta localitat per passejar amb els petits de la casa. L'Anna hi ha anat a esmorzar amb les seves dues filles. Explica que han sortit ben aviat al matí per tal d'evitar trobar-se amb molta gent. Tant ella com les dues nenes expliquen que s'esperaven poder sortir a passejar i prendre l'aire. "Ha estat un moment molt especial, perquè a casa tenim poques sortides a l'aire lliure i en teníem moltes ganes", assenyala l'Anna.\nTot i això, la seva filla gran, la Maria, explica que quan no poden sortir tampoc s'avorreixen però té clar que prefereix anar a fer una volta. "A casa tenim joguines i podem estar amb els pares", diu la Maria que també espera poder tornar a l'escola per, almenys, poder-se acomiadar dels companys de classe i dels professors.\nPels volts de quarts d'onze del matí ja s'ha començat a notar més moviment a Sant Feliu de Guíxols. En Carles ha sortit amb la seva filla, la Berta i explica que tant pels grans com pels petits la mesura era "molt necessària". "Ells s'acostumen a estar tancats i la veritat és que no hem tingut cap problema, però avui quan s'ha llevat i sabia que podia sortir s'ha posat ben nerviosa", explica el pare.\nEn Carles diu que han decidit fer cas de la recomanació de la Generalitat alhora de sortir a fer una passejada amb els petits al matí i els més grans a la tarda. Amb tot, a Sant Feliu la majoria de ciutadans que hi havia al carrer abans del migdia o bé eren compradors que anaven al mercat de productes frescos de la Plaça de l'Ajuntament, o bé persones que treien el gos.\nA mesura que s'ha acostat el migdia s'han anat omplint els carrers. El Passeig del Mar de Palamós ha estat un dels llocs on s'han pogut veure més nens i nenes amb els seus pares. Cotxets, pilotes i patinets han canviat la cara d'un espai que les darreres setmanes s'havia buidat pel confinament.\nA l'interior, molt ambient\nEn poblacions interiors de les comarques de Girona la situació ha estat similar. A primera hora han estat pocs els que han sortit al carrer, però al migdia la imatge era molt diferent a la de les darreres setmanes. El Passeig de la Bisbal d'Empordà ha vist com desenes de pares, mares i nens s'hi aplegaven per jugar a pilota, passejar o anar amb bicicleta.\nL'helena Aulet ha sortit amb les seves dues filles, l'Aina i la Duna. L'Helena explica que en tenien moltes ganes, però\nlamenta que el seu home no les hagi pogut acompanyar. "Si estem tot el dia junts a casa, tampoc s'entén massa que només pugui sortir un a acompanyar-les. Però bé, si s'ha de fer així, ho farem", lamenta.\nL'Aina per la seva banda explica que durant els dies de confinament que no ha pogut sortir han fet manualitats, han decorat els balcons i han caçat cargols en un pati que tenen a casa. Tot i que no s'ha avorrit, diu que tenia moltes ganes de sortir. Una hora després, la mare i les dues filles han tornat cap a casa.\nCreix el nombre de persones que moren soles a casa confinades. Catalunya\nFigueres identificarà els establiments que garanteixin la seguretat de les persones. Comarca\nLladó: «No consta cap cas positiu en els tres geriàtrics de Figueres». Comarca\nL'Altem manté actius els serveis de bugaderia, cuina i neteja. Comarca\nEls Mossos fan una guia sobre violència masclista durant el confinament. Successos\nLes farmàcies de Castelló tenen mascaretes infantils fetes pel voluntariat. Comarca\nEls afectats per la Covid han de fer una gestió més curosa dels residus. Comarca


El bagul de les lletres: I QUEIXALETS TAMBÉ!\nPublicado por Vanesa Marín en 13:53\nvicent camps 7 de marzo de 2011, 19:08\nSóc Vicent Camps, actor/recitador, entre d'altres coses, estic recitant les rondalles d'Enric Valor, per a joves de secundària i batxillerat, en una exposició que ha fet l'Acadèmia Valencina de la Llengua, sobre l'escriptor de Castalla. Volia que sabereu que una de les rondalles que més treballe és !I queixalets també! i m'ha encantat veure aquest video, el vostre treball i el de la vostra mestra. !Si us haguera vist el mestre Valor, que s'emocionava en escoltar llegir a un xiquet en valencià, de segur que li haguera agradat escoltar-vos. Enhorabona, a vosaltres i a la vostra mestra.\nVanesa 7 de marzo de 2011, 19:59\nVicent, moltíssimes gràcies pel teu comentari, demà el llegirem a classe.\nEnric Valor va ser i és, un gran mestre de la nostra llengua, amb tot el llegat que ens ha deixat, tant narratiu com lingüístic. És per això, que la seva obra ha de ser coneguda, respectada i valorada pels nostres alumnes, i per tota la gent que parla la nostra llengua.\nAnónimo 8 de marzo de 2011, 18:19\nQu bonic ha quedat.\nQUE VE AMB LLEGIT\nM'ha encantat la rondalla i queixalets tambe.\nAnónimo 22 de enero de 2012, 18:40


Com funciona Urgències? - Germans Trias\nCom funciona Urgències?/\nOn adreçar-vos si teniu una Urgència\nL'Hospital Germans Trias atén les urgències de pacients adults i pediàtrics les 24 hores del dia i els 365 dies de l'any.\nAmb tot, els professionals dels centres d'atenció primària (CAP) i dels consultoris locals us ajudaran a resoldre la majoria de problemes de salut en el seu horari habitual.\nFora de l'horari habitual, diversos centres d'atenció primària del territori disposen d'atenció continuada urgent. Per saber quin és el vostre centre més proper, truqueu al 061 CatSalut Respon. També, podeu consultar a CatSalut.\nA Germans Trias\nEl Servei d'Urgències ocupa tota la façana del costat marítim de l'hospital i s'hi accedeix per la carretera de Can Ruti, seguint tot recte un cop passat l'Institut Guttmann. Una gran marquesina ho indica.\nEn arribar, dirigiu-vos al taulell d'Admissions per explicar el motiu de la vostra consulta. És necessari que porteu:\nDesprés, espereu un moment a la sala d'espera fins que us avisin per passar a la sala de triatge, on un professional d'infermeria valorarà el vostre problema de salut i prioritzarà la vostra atenció en funció de la gravetat, no pas per ordre d'arribada.\nEn aquest sentit, es distingeixen cinc nivells de gravetat:\nNivells 4 i 5: corresponen als pacients que poden esperar sense risc per a la salut, és a dir, als que tenen un estat menys greu. Gairebé el 100% seran donats d'alta després de l'atenció. De fet, en la majoria de casos, poden ser atesos en un centre d'atenció primària\nNivell 3: correspon als pacients que requereixen una atenció urgent però no immediata, i que s'atenen als boxs\nNivells 1 i 2: corresponen als pacients que necessiten una atenció immediata\nA les pantalles informatives d'Urgències podreu veure quantes persones hi ha en espera a cada nivell i els temps d'espera.\nDurant la vostra estada a Urgències\nExpliqueu amb detall el vostre problema de salut i indiqueu si preneu algun medicament o si teniu al·lèrgies\nÉs possible que, en cas que necessiteu proves diagnòstiques o actuacions terapèutiques, hagueu de signar un consentiment informat\nEl professional mèdic decidirà si és necessari o no que ingresseu o que us quedeu en observació. Si cal que ingresseu, l'equip sanitari us comunicarà el trasllat a planta. Si us donem l'alta, us lliurarem un informe i, en cas necessari, receptes dels medicaments prescrits\nPodreu estar acompanyats d'una sola persona a la consulta o al box. La resta d'acompanyants hauran d'estar a la sala d'espera\nEls pacients menors d'edat sempre hauran d'anar acompanyats d'un familiar o tutor legal\nEn cas de disposar d'un Document de Voluntats Anticipades, i si la situació ho requereix, és indicat de comunicar-ho\nSi necessiteu un justificant de la vostra estada a Urgències us podeu adreçar al taulell d'Admissions. Cal que porteu el vostre document d'identificació.\nSi teniu qualsevol dubte o necessiteu una atenció especial, podreu parlar amb la facilitadora, que és una professional mediadora entre l'equip mèdic i els pacients.\nTrobareu tota la informació detallada en aquest document.\nAltres informacions útils\nLocalització i horaris dels dispositius d'urgències d'atenció primària.\nFarmàcies més properes.\nLocalitzador de farmàcies de guàrdia.


Una mirada a la inclusió - Il·lustració / Edgar Gonzàlez\nNo obstant això, hi ha ocasions en què les cerimònies destinades a finalitats culturals i lúdiques esdevenen l'aparador d'altres qüestions d'índole social o polític. Aquest any, el gran protagonista de la Gala va ser Jesús Vidal, un actor de 43 anys amb una discapacitat visual del 90% i premiat com a millor actor revelació pel seu paper a Campeones, una cinta del director Javier Fesser. Vidal, en recollir el premi, començava el seu agraïment amb aquestes paraules: "Vostès no saben el que han fet". Vidal va parlar emocionat, però amb un missatge tan clar i directe que va arribar fins al cor de tothom que l’escoltava. "Senyors de l'Acadèmia, han distingit un actor amb discapacitat, no saben el que han fet. Ara només se m'ocorren tres paraules: INCLUSIÓ, DIVERSITAT I VISIBILITAT. Quina emoció sento!". Aquest ha estat considerat un dels moments més memorables de la nit del cinema espanyol segons la premsa digital. Acabat el discurs, tot l'auditori es va posar dempeus per celebrar el seu triomf amb una emocionada ovació.\nPer a les persones amb discapacitat, l'accés a una vida social i ciutadana completa és un dels principals objectius i ambicions, tal com recull el Pla d'inclusió social per a aquest tipus de persones. El Pla pretén plasmar l'esperit de la Llei general de drets de les persones amb discapacitat i de la seva inclusió social, aprovada pel Reial decret legislatiu del 29 de novembre de 2013. Aquesta Llei suposa el reconeixement exprés que les persones amb discapacitat són titulars de drets i els poders públics estan obligats a garantir el seu exercici ple. En l'àmbit territorial, l'Institut Municipal de Persones amb Discapacitat (IMPD) i Barcelona Activa van presentar, en l'espai InnoBa, el Pla d'Acció 2018-2019 per a la inclusió social, l'ocupació i la promoció econòmica de les persones amb diversitat funcional en el mercat ordinari de treball. L'objectiu és definir i donar impuls a mesures per a la integració de persones amb discapacitat en el món laboral a través de l'ampliació, la potenciació i la visibilització del conjunt d'accions impulsades per Barcelona Activa i l'IMPD. El pla té tres línies d'actuació: en primer lloc, polítiques actives d'ocupació per a persones amb discapacitat o diversitat funcional; en segon lloc, emprenedoria i enfortiment empresarial en l'àmbit de l'economia social i la discapacitat, i, finalment, la visibilització i la sensibilització social.\nEls principis d'aquest pla són la promoció dels drets socials; la no-discriminació; la igualtat d'oportunitats en tots els àmbits d'actuació municipal, tenint en compte la perspectiva de gènere; l’accessibilitat universal a béns, entorns i serveis; la participació social, la coordinació intramunicipal i interadministrativa, i l’atenció a la diversitat de les persones amb discapacitat.\nPer a autors com Bèlgica (2008), una societat inclusiva ha de reconèixer en els grups socials diferents el valor que hi ha a cada diferència, el respecte a la diversitat i el reconeixement d'un tercer vulnerable, amb necessitats específiques que han de ser cobertes perquè pugui estar en condicions d'igualtat i gaudir dels seus drets fonamentals. La inclusió hauria d'estar al servei d'un procés que permeti assegurar que tots els integrants de la societat participen de forma equitativa en diferents àmbits: educatiu, econòmic, legal, polític, cultural, etc. Una societat inclusiva, per tant, disposarà i habilitarà mecanismes per assegurar la garantia dels Drets Humans, la dignitat i la ciutadania activa de totes les persones que la componen.\nPotser cal buscar els fonaments d'una societat inclusiva en el model educatiu imperant. Un model que defensi les consignes comentades a l'inici d'aquest article a favor de la inclusió, la diversitat i la visibilitat. En l'última dècada, l'educació inclusiva ha anat gaudint d'un progressiu reconeixement per part d'organismes internacionals, governs i reformes escolars (Decret 150/2017, de 17 d'octubre, de l'atenció educativa a l'alumnat en el marc d'un sistema educatiu inclusiu de Catalunya). Aquest tipus de reformes responen a una consciència social i pedagògica que avui dia es mou de manera desigual pels diferents centres i aules: més enllà dels principis genèrics, segueix tenint significats diferents i és objecte de controvèrsies teòriques. En el pla de les polítiques hi ha grans fractures entre declaracions ampul·loses i actuacions concretes, i hi ha valoracions discrepants respecte a les relacions efectives entre el que es fa sota apel·lacions inclusives i la garantia del dret a l'educació i la lluita contra les desigualtats que persisteixen en molts sistemes escolars.\nL'educació inclusiva és un dels testimonis actuals de valors, idees i exigències respecte al dret de totes les persones a accedir a una bona educació. Emparada en aquella primera versió dels Drets Humans, que han estat redefinits al tall de profunds canvis socials, polítics i educatius ocorreguts des de llavors (Dávila i Naya, 2011), forma part de discursos i de polítiques que advoquen per una escola i educació democràtica, justa i equitativa, de qualitat en continguts, processos i resultats per a tot l'alumnat. No obstant això, la mateixa OCDE (Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmics) situava la despesa educativa espanyola destinada a aquest tema, per a totes les etapes d’ensenyament, per sota de la mitjana dels trenta-cinc països que la integren, advertint a Espanya que "una educació d'alta qualitat necessita un finançament sostenible".\nPotser per aquest motiu, en escoltar un discurs com el de Vidal el passat mes de febrer aplaudim amb orgull la seva resiliència, conscients que probablement no ho ha tingut fàcil durant la seva vida. Ens emocionen les seves paraules sabent que de moment l'assignatura de la inclusió la tenim pendent com a societat. I contemplem des de la nostra butaca, com, tot i el reconeixement del seu ple dret com a ciutadà, la nostra mirada cap a la inclusió no és ni democràtica, ni justa ni equitativa, sinó que més aviat s'albira com un halo compassiu.\nFins aquí ens va fer arribar el millor actor revelació de l'any 2018.


La collita de raïm es recupera i augmenta un 25% al Baix Vallès - somMartorelles\nLa collita de raïm es recupera i augmenta un 25% al Baix Vallès\nEls viticultors baixvallesans vinculats a la DO Alella es mostren satisfets de la campanya actual\nDissabte, 15 de setembre de 2018 | 10:04h\nLa pansa blanca és la varietat més habitual a la DO Alella\n“Entre novembre i desembre ja tindrem els primers vins al mercat, els de les vinyes més joves”. Així ho preveu l’enòleg Enric Gil, del Celler de Can Roda, de Santa Maria de Martorelles, que des de finals d'agost i fins a començaments d'octubre es troba en plena verema.\n“Després de dos anys molt fluixos, en què hi havia hagut molta sequera i poca producció, aquest any recuperem els nivells normals, i la previsió és collir un 25% més de raïm que la temporada passada”, diu Gil.\nAquest any ha plogut més, hi ha hagut més humitat i en general ha fet menys calor, cosa que ha alentit la producció i ha fet que la verema hagi tornat al calendari habitual, al setembre –l'any passat es va avançar fins a quatre setmanes–.\nA més, explica Gil, “afortunadament la planta s’ha recuperat de la forta sequera dels anys anteriors”, de manera que l’anyada serà bona i el raïm de bona qualitat, malgrat la incidència del míldiu, un fong que ataca les fulles, la tija i els fruits sobretot quan hi ha molta humitat.\n“Tot i que ha plogut molt, si es fa un bon tractament amb fitosanitaris no hi ha d’haver cap problema”, assegura Joan Plans, fins fa poc temps responsable del Celler Serralada de Marina. Plans explica que “perquè el resultat sigui bo és important mantenir les vinyes al dia i tractar-les perquè no tinguin malalties”, i assegura que “qui aquest any hagi fet un tractament adequat als ceps no haurà tingut cap problema per obtenir una bona producció”.\nA més dels fongs i les malalties vinculades als ceps, els viticultors també es mostren preocupats per l’elevada presència de senglars que s’alimenten de raïm. “Aquest any no s’ha permès caçar a la nostra zona, i això s'ha notat en la presència dels senglars a les vinyes”, diu Plans.\nSerralada de Marina i Can Roda són dos dels cellers baixvallesans que formen part de la DO Alella, juntament amb Raventós d'Alella, de Mas Parxet, amb celler a Santa Maria. L'orientació més obaga de les vinyes baixvallesanes produeix uns vins més àcids, lleugerament diferents als de la zona del Maresme de la mateixa DO.\nA més, els terrenys són de sauló, un sòl sorrenc molt permeable, amb un bon drenatge i un índex molt alt de retenció de la radiació solar, cosa que afavoreix la maduració adequada del raïm.\nL'última collita de Plans\nJoan Plans, responsable del celler Serralada de Marina des de fa dues dècades, ha decidit cedir el testimoni i vendre el celler de Martorelles, que compta amb una extensió de vinyes d’1,5 hectàrees distribuïdes entre Sant Fost, Martorelles i Santa Maria de Martorelles. En aquesta campanya, una de les millors dels últims anys, obtindrà uns 9.000 kg de raïm pansa blanca.\nPer la seva banda, el Celler de Can Roda verema 7 hectàrees de vinyes pròpies i 8 d’altres petits propietaris de l’entorn, i en total preveu obtenir uns 65.000 kg de raïm. La majoria és de la varietat pansa blanca, la més habitual al territori de la DO d’Alella, tot i que també cullen varietats de garnatxa negra, merlot i cabernet, entre d’altres.\nL’Ajuntament de Parets sanciona Danone i es planteja tancar temporalment la planta per les males olors\nFrancesc Colomé enceta el tercer mandat com a alcalde\nL'acord entre Junts i PSC dóna majoria al govern\nLa 3a Festa del Futbol del Vallès Oriental es disputa dissabte a les Franqueses\n'Chechu' és el segon fitxatge de l'Esport Club per a la pròxima temporada\nMarc Márquez conquereix el Circuit de Montmeló cinc anys després\nMayoral confia en Barnusell la coordinació del govern municipal\nL'Agència Catalana de l'Aigua estudia expedientar l'empresa Valentine\nMarc Candela es compromet a governar amb 'humilitat, empatia i treball'\nLes demandes de l'ADHEC arribaran al Parlament\nJosé Montero revalida l’alcaldia de Montornès per tercer cop consecutiu i governarà en minoria\nEl Gran Premi de Moto GP de Catalunya es presenta a la Porxada amb pilots mundialistes\nMontornès encén l'espurna de Sant Joan aquest cap de setmana\nNova adquisició italiana de la paretana Soler & Palau\nJordi Seguer ja és oficialment el nou alcalde de Parets\nEl Segle XX actuarà dissabte a la sisena Mostra Juvenil Amateur de Teatre de Catalunya\nSanmartí o Miquel: El PSC decideix aquesta nit qui serà l'alcalde de Sant Fost\nJoan Garriga publica divendres l'EP 'Nocturns de vetlla i revetlla'


Igualada organitza una segona edició de la mostra de tecnologia Tast-Tech - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nIgualada organitza una segona edició de la mostra de tecnologia Tast-Tech\nL'Anoia Tast-Tech, la mostra de noves tecnologies que pretén despertar l'interès d'igualadins per aquest sector, celebrarà la seva segona edició el dissabte 18 de novembre, de les 10 a les 2 del migdia, al Museu de la Pell d'Igualada. L'Anoia Tast-Tech va néixer amb l'objectiu d'apropar i promoure la tecnologia a la societat i molt especialment a la comunitat educativa (pares i mares, mestres, educadors en lleure i alumnes). En aquesta segona edició hi trobarem tallers, xerrades i activitats adreçades a infants, joves i adults.\nEls organitzadors justificiquen la mostra en el fet que «la comarca, i en especial Igualada, fa anys que arrossega un dèficit de professionals en el sector tecnològic i, més concretament, en el sector de les tecnologies de la informació. Prova d'això la tenim en la recurrent aparició de la problemàtica en els mitjans de comunicació».\nTres entitats (el Centre de Recursos Pedagògics de l'Anoia, inQuiet i TICAnoia) van decidir, el 2016, aplegar esforços per dur a terme l'Anoia Tast-Tech, una mostra tecnològica amb un objectiu clar: promoure l'apropament de la tecnologia a tots els agents de la comunitat educativa i a la societat en general, donant a conèixer diferents dispositius.\nEn aquesta edició s'hi podran trobar experiències artisticotecnològiques, projectes educatius i tallers tecnològics per a diverses edats, aquest prèvia inscripció. Hi haurà, també, unes xerrades de 10 minuts a càrrec dels centres educatius participants i la conferència «Em vull dedicar-me a fer videojocs, què faig?», a càrrec de Gina Tost, periodista i emprenedora.


La tecnologia irromp a la salut | Diari Maresme\nPer Albert Cebrián , a Tecnologies 22 d'Abr de 2019\nAl 2019 s’observa com de forma decisiva les tecnologies s’aboquen al món de la salut. Mentre als rellotges s’incorporen electrocardiogrames d’alta precisió i mesuradors de pressió, als mòbils veiem com l’anàlisi de l’iris també esdevé una eina preventiva que ens adreçarà al especialista mèdic escaient.\nL’arribada dels sistemes 5G ja ha permès recentment a Xina dues intervencions quirúrgiques a distància. I dos hospitals europeus, a Munich i a Barcelona, ja estan preparant-se per a telecirurgia abans de l’arribada del 2020. Aquests tipus d’intervencions mèdiques impliquen equipar-se amb tot tipus de ginys per aconseguir una òptima eficiència i un escenari força futurista.\nPer si tot el que he esmentat fos poc, esmentar que aviat incorporarem un nou tipus de cirurgia en vies de perfeccionament i anàlisi amb animals: la cirurgia molecular. Es tracta de modelar teixits, com cartílags o còrnies, sense emprar bisturís, només aplicant dosis concentrades d’electricitat. Això permetria, a banda de correccions estètiques poc invasives, realitzar operacions per corregir defectes visuals i, a la vegada, permetria escurçar els períodes de recuperació.\nLes grans corporacions tecnològiques tenen molt a dir en temes de salut i no només en el desenvolupament de dispositius prodigiosos. Així, per exemple, Google està fent una aposta ferma pel desenvolupament de fàrmacs antienvelliment. O sigui que en breu potser arribarem als 150 anys per obra i gràcia de San Google. Amazon es planteja distribuir tot tipus de medicaments via Internet, esdevenint una competència ferotge per a les farmàcies. Microsoft està invertint en el desenvolupament de potents mecanismes Big Data que aprofitin la gernació descomunal de dades sobre la salut que generarem en breu tots els individus en un món més interconnectat que mai. I al mateix temps s’estan desenvolupant simuladors informàtics per substituir progressivament experimentacions amb animals, per oferir més precisió i rapidesa en l’obtenció de conclusions.\nPodem estar fotuts, però sens dubte el món està més preparat per oferir-nos solucions.\n3 comentaris per a “La tecnologia irromp a la salut”\n22 Abril 2019 a les 20:53\nBona tarda, Albert.\nEns has fet una gran descripció de l’avenç que s’ha esdevingut amb l’arribada de la tecnologia per ajudar-nos en la nostra salut. No hi podria està més d’acord. Tot i així, penso que, tal i com diu l’article d’opinió “Els Pals del rafal” de Vilarés, tampoc s’ha de deixar de banda el factor humà. Hem de tenir en compte que la salut a part de dependre del factor tecnològic també hi compte molt el factor preventiu, doncs tal i com diuen els facultatius “ Una bona prevenció, és la millor curació”. La tecnologia ens ajuda sempre i quan arribem a temps de poder emprar-la. Tant el metge com el pacient han de està en bona comunicació i no només a través d’ una videotrucada.\nTambé comentes i veig, que dónes suport a adquirir fàrmacs a través d’Internet en plataformes com “Amazon” i altres. Bé, amb això discrepo doncs constantment se’ns recomana que no ens automediquem, com se sol fer, puig que no és gens recomanable, penso.\nVeritablement el món, com bé dius, esta preparat per moltes coses, però espero i desitjo que també estigui preparat per ajudar en moltes d’altres, com per exemple en que tothom pugui tenir una llar digne, exercir el dret d’accedir a una bona formació i a tenir un lloc de treball per omplir la nevera. Per cert, no sé si a tothom li pot agradar arribar a fer 150 anys. Depèn. Del que no hi ha dubte és de l’esforç d’investigació de molts científics anònims que porten a terme una gran tasca.\nAlbert Cebrián ha dit:\n22 Abril 2019 a les 21:47\nMolt d’acord amb les consideracions que fas. En els articles procuro posar el focus en les llums del progrés, però hi ha molts de conflictes que haurem de fer front. És important ser prou flexibles per adaptar la tecnologia a les nostres necessitats i no a l’inreves.\nArribar als 150 anys és engrescador si, com a mínim, el nostre entorn és agradable…que ja és molt!!\n22 Abril 2019 a les 22:05\nNo vull dir que no sigui engrescador arribar als 150 anys. Per què no, oi? Però, et torno a dir que tot depèn. Tot és relatiu, com va dir A. Einstein en la seva Teoria Especial de la relativitat. Esperem trobar un entorn ben agradable quan hi arribem, i així ho podrem tornar a comentar. Fins aleshores, doncs!


Continua la recerca de les cinc persones desaparegudes pel temporal | EFMR.cat\nInici Notícies Continua la recerca de les cinc persones desaparegudes pel temporal\nContinua la recerca de les cinc persones desaparegudes pel temporal\nAquest dijous s’ha activat, a primera hora del matí, la recerca de les cinc persones desaparegudes a la Conca de Barberà pel temporal de dimarts. El centre de comandament dels Bombers s’ha instal·lat a Montblanc per coordinar tot el dispositiu de recerca.\nA primera hora del matí s’han activat tretze dotacions terrestres, entre les quals hi ha efectius dels GRAE subaquàtics i de muntanya. També un helicòpter maer amb GRAE sobrevolaran tota la zona de recerca, entre la Riba i Vilaverd i l’Espluga i Montblanc. En total, són unes vuitantena de persones que hi treballen, entre Bombers, Agents Rurals, Mossos d’Esquadra i Protecció Civil.\nEl cap territorial dels Bombers, Guillem Guinjoan, ha destacat en declaracions als mitjans que “a mesura que passin els dies, el cabal baixarà i això ajuda, però dificulta molt l’acumulació de matèria que hi ha per la riuada, i això s’ha d’anar retirant. Assegura també que “les esperances de trobar-los depèn del treball que anem fent. Amb riuades és molt difícil per previsions, però inicialment destinem recursos allà on ens sembla més probable que es puguin trobar”.\nArticle anteriorEl Ral·li Catalunya Costa Daurada torna a escollir la Conca pels trams de dissabte\nArticle següentImpulsen un vi solidari i una etiqueta solidària en suport al celler Rendé Masdéu


El govern de la corrupció ens parla de democràcia\nEl govern del PP i els seus principals portaveus han rescatat del No-Do franquista el vell "contuberni judeo-maçònic de la subversió comunista en allò social", reconvertint-lo en un complot rus-chavista que té com a objectiu agreujar la crisi catalana i així desestabilitzar la democràcia...\nLa suposada escassetat de diners esgrimida pels governs per a justificar les seves polítiques d'austeritat i negar-se a incrementar els salaris, representa un dels majors fraus de la política econòmica oficial. En realitat, la recessió de 2008 va ser resposta amb un tsunami de liquiditat que va inundar l'economia...\nEl dissabte 25 de Novembre es va celebrar arreu del món el dia contra la violència masclista....\nEl dimecres 8 de Novembre, el dia de la vaga general a Catalunya, el CDR (Comitè de Defensa de la República) de Nou Barris va tallar, juntament amb el CDR de Sant Andreu, la Ronda de Dalt barcelonina, a l’altura nus de la Trinitat, i hi va fer una concentració popular, on va començar el setge a un dels nostres...\nCatalunya és una nacionalitat històrica, igual que Euskal Herria o Galiza. Com la resta d'aquests pobles, compta amb una identitat nacional pròpia basada en la seva història, en la seva rica cultura i la seva llengua. Si bé la plurinacionalitat i la cura i respecte pels diferents pobles i cultures no hauria de...\nAquests dies estem veient un espectacle horrorós. Ha començat el judici de la violació múltiple a Sant Fermines a una jove de només 18 anys. Un cop més, com en moltes ocasions, estem veient com se sotmet a judici...\nMés d'un milió de manifestants a Barcelona per la llibertat dels presos polítics\nContinuar la lluita fins a vèncer, per la república catalana dels treballadors i el poble!\nEl dissabte 11 de novembre una impressionant mobilització de més d'un milió de persones desbordava els més de 3,3 quilòmetres de la Carrer Marina de...\nHi ha presos polítics a l’Estat espanyol? Una resposta a Alberto Garzón\nL’esquerra que de veritat vol transformar la societat ha de defensar el dret a l’autodeterminació dels pobles!\nArrel de la detenció dels Jordis i dels consellers del Govern, i davant les grans mobilitzacions de masses que han omplert els carrers de tota Catalunya exigient el seu...\nEl Govern català empresonat! El règim del 78 pretén acabar amb la democràcia a Catalunya\n25 i 26 d'octubre: Aules buides i desenes de milers d'estudiants als carrers contra la repressió franquista\nCop d'Estat contra el poble de Catalunya. Pedro Sánchez dóna suport a Rajoy per anul·lar l'autonomia catalana\nDISSABTE 21 D’OCTUBRE 10:30 • Assemblea d'Esquerra Revolucionària i el Sindicat d'Estudiants


Bull blanc – Gastroteca\nBull blanc Bisbe blanc, donegal, bufa, peltruc, botifarra blanca gruixuda\nTècnicament és un embotit molt similar a la botifarra però el bull és més gruixut i s'emboteix en l'intestí gros del porc. El bull blanc és el més popular i també se'l coneix amb les denominacions de 'bisbe blanc', 'bufa', 'botifarra blanca gruixuda' i, a les comarques gironines, 'peltruc' o 'paltruc'.\nEs tracta d’un embotit de porc fet a partir de la bufeta, l’intestí gros o l’estómac, farcit de carn picada i adobada del propi porc, amb receptes que varien força en funció de l’elaborador, però on sempre s’aprofiten diferents tipus de carn i els menuts del porc.\nEs comercialitza en moltes xarcuteries d'arreu de Catalunya.\nElaborat a base de carn, greix i menuts del porc, és un aliment molt energètic, ric en proteïnes d'alt valor biològic i vitamines del grup B. També se'n destaca un contingut important de ferro. Dins d'una alimentació variada i equilibrada, el seu consum ocasional és totalment aconsellat.


Llegir per llegir: 2008-01\nCOMPARTIM LECTURES, decembre del 2007\nVaig començar el mes de decembre amb un relat recomanat per un dels membres del Club de Lectura en veure la meva afició per les lectures que reflexen la Europa de la Segona Guerra Mundial. Es tracta de Dies i nits a la tempesta. Memòries d'un deportat a Dachau d'en Vicenç HENRIC. És una obra dins d'una col·lecció de memòries molt interessant pel que presenten, això és, memòries, encara que no tant pel seu valor literari. Aquesta concretament narra les vivències d'un jove català del Rosselló que va ser deportat al camp d'extermini de Dachau.\nAixò és el que realment m'agrada de Compartir Lectures: et recomanen, t'ofereixen, coneixes, tries... aprens. I també pot no anar-te bé, com és el cas del segon llibre que he triat del Club de Lectura: La vieja sirena de José Luis SAMPEDRO que no he pogut amb ell i això que estava molt bé recomanat però és que en el plaer de la lectura influeix també el moment i les circumstàncies que t'envolten, però no passa res, hi ha tantes coses que no he llegit que... a otra cosa.\nDesprés d'això vaig tornar amb l'húngar i premi nobel Imre KÉRTESZ que vaig conèixer l'octubre i em va atrapar. He llegit Un relato policíaco i La bandera inglesa perquè un llibre et porta a un altre. El propi KÉRTESZ et parla de La bandera inglesa en Un relato policíaco i em rendeixo a ell. Sota la ficció d'un relat policíac en un país imaginari sudamericà, Imre KÉRTESZ va poder defugir la censura del seu país per poder publicar la seva segona obra sota el règim comunista. És molt i molt bo. I La bandera inglesa és una petita joia simbòlica. Tasteu en Imre KÉRSTESZ, no us defraudarà.\nI un regal de Nadal va estar l'última obra inèdita trobada pels estudiosos de la Irène Nemiróvski: El ardor de la sangre, que me la vaig llegir en dues tardes. I és que aquesta dona no deixa de meravellar-me. Quina llàstima que morís tan jove!\nPer si us pot interessar, recordar-vos que el 2008 és l'any del Centenari de la mort de la Mercè RODOREDA i que un dels col·laboradors del Club de Lectura ens recomana Mirall trencat.\nEn començar un nou any els meus millors desitjos per a tots vosaltres i que llegiu molt que és un dels millors plaers que hi ha en aquesta vida.\nPublicat per Núria Reichardt el 1/01/2008 07:30:00 p. m. 1 comentari:


Mai no caminaré sol: de novembre 2009\nNavegant pel Llac Niassa\nEntrem a Malawi pel sud mitjançant l'únic transport possible en aquesta zona: els bicitaxi. Un local porta la motxil·la damunt del quadre i el manillar mentre que jo pujo a un petit seient al seu darrera. Pujades i baixades fan que el noi sui de valent i jo hagi de baixar de la bici en algun moment. Molt divertit.\nPublicat per Marc Coll a 14:04 5 comentaris:\nParadís al nord de Moçambic\nTornant al fil de l'entrada anterior, ens trobem a Pemba, a no confondre amb l'Illa de Pemba, veïna de Zànzibar, a Tanzània. Aquesta ciutat té dues coses interessants per a nosaltres: la platja de Wimpi, una platja llarga, plena de palmeres i petits restaurants i hotels i, el fet que sigui el punt de sortida cap a les Quirimbas, un arxipèl·leg de diverses illes que, segons diuen, són fantàstiques.\nPublicat per Marc Coll a 14:24 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Moçambic\nDesprés de 3 dies de viatges, ens trobem a Ilha de Moçambique, una illa que sense ser un paradís, té moltes coses que ens atrauen l'atenció. És un antic port d'on sortien vaixells portuguesos carregats d'esclaus. Es nota en la part nord de l'illa la gran influència de la colonització en les seves cases, els seus palaus i les seves esglésies. Tanmateix, el pas del temps i la filosofia moçambiquenya de no arreglar el que està trencat, fa que la gran majoria de cases caiguin a troços i només quedin les façanes i quatre parets. Recorda molt a l'Habana.\nPublicat per Marc Coll a 15:24 4 comentaris:\nMoçambic, un país desconegut\nUn matí, després de més de 20 dies recorrent el país, abandonem Sudàfrica. Un país estrany, confús, ple de contrastos, que ens deixa amb molts interrogants i una sensació estranya. Estem segurs que l'Apartheid ja no existeix? Bé, en teoria no, però a la pràctica tinc els meus dubtes. Els negocis són dels blancs i els negres treballen per a ells. Ja et pots endinsar ben a l'interior del país que això continua sent així. Els blancs viuen en barris macos i, els negres, a on es van establir quan els blancs els van treure de casa seva.\nPublicat per Marc Coll a 17:04 3 comentaris:


Estan ben construïts i són eficaços | Revista\nEstan ben construïts i són eficaços\n: Estan ben construïts i són eficaços\n/imgs/20020301/analisisb01.jpg S'han analitzat 12 discs compactes gravables (CD-R), vuit de dades i quatre d'àudio. Els discs gravables només poden gravar-se una vegada, a diferència dels CD-RW, que poden sobreescriure's. Els CD-R de dades arxiven i guarden dades informàtiques, mentre que els d'àudio graven pistes de música o arxius d'àudio com WAV o MP3. La diferència fonamental entre ambdós és l'estructura amb què han sigut creats, encara que el programari de gravació permet crear els discs compactes amb una estructura o amb una altra. En els CD-R de dades es pot gravar música, però alguns lectors CD d'equips de música no sempre lligen música gravada en CD-R de dades. Per tant, la recomanació és utilitzar els CD-R de dades per a dades, i els CD-R d'àudio per a música.