J. L. Obrador 04.11.2019 - 17:15h\nL'Ajuntament impulsa un consell d'experts que, de la mà dels tècnics municipals, establirà criteris.\nHarmonitzarà des de la cartelleria en les façanes fins a papereres, 'mupis', bancs o les plaques amb noms de carrers.\nLa ciutat vol aprofitar les sinergies de la Capitalitat Mundial del Disseny de 2022 i que influïsca en el seu urbanisme.\nPuig, Ribó, concejales y organizadores, en el balcón del Ayuntamiento de València tras el acto de este miércoles.\nLa ciutat de València vol aprofitar la celebració de la seua Capitalitat Mundial del Disseny per a anar més enllà de l'esdeveniment, que tindrà lloc en 2022, i aprofitar les seues sinergies per a millorar els seus criteris estètics i funcionals a peu de carrer.\nLa proposta feta pública aquest dilluns per l'Ajuntament passa per harmonitzar i donar coherència al paisatge i al mobiliari urbans amb uns criteris clars que aporten "unitat i neteja visual", de manera que la capital del Túria vaja en la línia que ja han aplicat altres ciutats europees com Londres, Berlín o Barcelona.\nLa regidora d'Acció Cultural, Maite Ibáñez, i la vicealcaldessa i titular de Desenvolupament Urbà, Sandra Gómez, han anunciat aquest dimarts la creació d'un Consell Consultiu del Disseny i de l'Ordre Visual que abordarà aquesta qüestió, format per professionals del camp de l'arquitectura, l'urbanisme i el disseny i que començarà a funcionar en 2021.\nPrèviament, el Consistori elaborarà un informe per a analitzar la relació de València amb el disseny en l'espai públic, una espècie de diagnòstic de les necessitats de la ciutat en aquest àmbit.\nBaixant al terreny del concret, les línies en les quals la ciutat necessita millorar tenen a veure amb la falta d'harmonia en les façanes, sobretot per la presència de cartells publicitaris, si bé aquest aspecte ja es regula en les ordenances per a la protecció dels edificis protegits, encara que es tractaria de millorar encara més.\nAltres elements com a ‘mupis’, papereres, excés de senyals de trànsit o fins i tot el disseny de les plaques que indiquen el nom dels carrers emmalalteixen de "falta d'harmonia i de neteja visual", explica Ibáñez a partir dels treballs previs.\nGómez ha afegit que les propostes que isquen del futur consell es podran incloure en les licitacions de les futures reurbanitzacions "per a aprofitar millor aqueixes actuacions" i fugir d'altres més convencionals.\n"L'objectiu principal és harmonitzar el mobiliari urbà, que a vegades és antic i desfasat i necessita renovar-se perquè a més complisca amb altres funcionalitats", afirma la vicealcaldessa. Com a exemple ha citat els bancs individuals, que "no compleixen amb criteris socials i estan en desús".\nQuant als terminis, Ibáñez ha afirmat que la Regidoria es dóna un període d'un any per a posar en marxa les dues fases (diagnòstic i creació del Consell), encara que ha subratllat que l'important és "crear una estructura i adquirir uns compromisos a l'Ajuntament" amb el disseny entés d'una forma transversal i amb la col·laboració dels tècnics municipals.


L'homofòbia s'escampa cap a l'Est\nLLIBERT FERRI 25/06/2011 00:00\n260x366 Un policia mira un home vestit de dona a la desfilada de GLBT de Varsòvia, l'11 de juny. / P. ANDREWS / REUTERS Un policia mira un home vestit de dona a la desfilada de GLBT de Varsòvia, l'11 de juny. / P. ANDREWS / REUTERS\nEl rebuig a gais, lesbianes, bisexuals i transsexuals (GLBT) avança per l'Europa Central i Oriental. Set anys després de la seva incorporació a la Unió Europea, els països postcomunistes mantenen lleis que discriminen les orientacions sexuals minoritàries. Un estudi de l'Institut Fessl de Viena alertava el 2004 que l'antiga Europa comunista buscaria refugi en la família tradicional, la fe en Déu, la seguretat econòmica i l'orgull nacional, mentre que la solidaritat o el respecte a la diversitat cotitzarien a la baixa. I així ha estat. Alguns polítics populistes han aprofitat les reivindicacions del col·lectiu de GLBT per estigmatitzar-lo i refermar la "superioritat" dels heterosexuals.\nL'arribada al poder de la dreta conservadora a Hongria va consagrar la cultura cristiana com a principal referent i el matrimoni heterosexual com l'únic jurídicament vàlid. Això en un país on a finals del segle XIX el jurista Károly Kertbeny va formular els conceptes heterosexual i homosexual des del respecte als diferents . Una permisivitat que s'intuïa en els banys públics de Gellért i Király de Budapest.\nAquesta intolerància també s'ha obert pas a la República Txeca, l'únic estat postcomunista amb una llei a què es poden acollir les parelles homosexuals. Una llei que ja havia deixat entreveure el president Václav Havel el 1990 i que, un cop redactada, va estar un grapat d'anys paralitzada pels entrebancs del líder conservador Václav Klaus, l'actual president.\nL'Agència Europea pels Drets Fonamentals s'ha mantingut els darrers anys molt alerta amb l'homofòbia a l'Europa de l'Est i ha recollit dades que indiquen que el matrimoni homosexual és tolerat per gairebé el 45% dels ciutadans de la UE, mentre que a Polònia només l'accepten el 15%. El govern dels Kaczynski va arribar a promoure una autèntica persecució dels homosexuals, especialment en l'àmbit de l'ensenyament.\nA Romania, on poc més del 10% de la població accepta el matrimoni entre persones del mateix sexe, la despenalització de l'homosexualitat -gairebé imposada per Brussel·les com a condició per a la incorporació a la UE- va ser viscuda com una legalització del vici. I a Sèrbia, 5.000 homòfobs van sortir al carrer per impedir la celebració de l'Orgull Gai de Belgrad del 2010.\nA l'Est, per influència del cristianisme ortodox i, en part, el catòlic, la idea del mascle heterosexual va unida a la figura del patriota i líder, mentre que als gais se'ls associa amb la "inferioritat" femenina i la debilitat mental. Una visió heretada del socialisme real -en què l'homosexualitat era una "lacra burgesa" incompatible amb la "moral proletària"-, que suposa un obstacle per a la lliure expressió de la sexualitat en la societat postcomunista.


Biblioteca de St. Andreu de Llavaneres: Recomanacions nadalenques. Novel·la policíaca.\nRecomanacions nadalenques. Novel·la policíaca.\nChristie, Agatha. El Nadal d’Hercule Poirot.\nEl coronel Johnson, cap de policia d’un districte molt tranquil, ha volgut aprofitar la plàcida atmosfera nadalenca per convidar a casa el seu vell amic, el detectiu Hercule Poirot. Aquest, però, en contra del bons pronòstics del seu col·lega, està fermament convençut que els excessos culinaris i alcohòlics d’aquestes dates sempre acaben provocant alguna catàstrofe, com ara l'assassinat del tirànic Simeon Lee, que és trobat mort enmig d’un toll de sang que li brolla de la gola...\nGrisham, John. Un Nadal diferent.\nPassar per alt el Nadal sembla fàcil, però quan es viu en un carrer com Hemlock, etern guanyador dels premis de decoració nadalencs, i en el que les festes de Nadal són l'esdeveniment més esperat de tot l’any, ignorar el Nadal suposa gairebé un suïcidi social. En el seu intent per viure un Nadal diferent, els Krank es convertiran en víctimes d’un cúmul de situacions que els faran desitjar no haver tingut mai la idea de passar per alt el Nadal.\nClark, Mary Higgins. Noche de paz\nCatherine Dornan i els seus dos fills es preparen per passar uns nadals molt amargs a la ciutat de Nova York, ja que el seu marit ha d'afrontar una delicada intervenció quirúrgica. Però, el que no imaginen, és que la nit de Nadal es convertirà en un malson, des del moment en què, innocentment, s'aturen en una cantonada a escoltar nadales. Entremig de la multitud, una dona roba el portamonedes de Catherine, i, el que podria haver quedat en un mer incident, es transforma en una cadena de crims que inclouen el segrest d'un nen.\nEtiquetes de comentaris: Nadal 2016, novel·la, Novel·la negra, Policíaca, Us pot interessar..., Us proposem..., Us recomanem..., Us recomanem... llibres


I ara les Terres de Cruïlla – Ilercavònia\n27/03/2016 by Vicent Sanz\nI ara les Terres de Cruïlla\nImatge promocional de l’informatiu “Al dia, Territoris Sénia”\nDesprés de tractar en escrits anteriors sobre la província de Castelló i sobre la comunitat autònoma valenciana, de nom pseudooficial “la Comunitat“, així sense més gentilici identificatiu, tal com sol dir la gent en senyal de penetració popular de la despersonalització política operada en els darrers temps; un amic em suggereix que parle de les “terres de cruïlla”, cosa que em porta a fer repàs de bona part dels escrits apareguts a Ilercavònia pràcticament des dels inicis, al 2005.\n“Terres de Cruïlla” és l’apel·latiu que pareix que haja fet fortuna per designar el territori de contacte geogràfic entre Catalunya, Aragó i el País Valencià. Aplica a un territori diferent el procediment lèxic que va donar lloc al distintiu “Terres de l’Ebre”, que fa referència a les comarques del Principat que envolten el riu Ebre, del qual prenen nom. Un nom que s’ha consolidat al llarg del temps per l’oficialització i com a divisa de defensa davant d’amenaces externes originades arran de la principal riquesa natural que té el seu territori: l’aigua del riu. “Terres de Cruïlla” designaria les comarques del Montsià, Matarranya, Ports de Morella i Baix Maestrat. Si hi voleu aplicar una dimensió ampliada, “Terres de Cruïlla” engloba les Terres de l’Ebre, el Matarranya, els Ports i el Maestrat. Aquesta àrea s’aproxima a l’extensió territorial actual de la diòcesi de Tortosa, de la qual no forma part el Matarranya ni els pobles més meridionals del Maestrat històric. En aquest darrer cas, això és així des de mitjans del segle XX, quan els Ports i el Baix Maestrat van quedar-se a la diòcesi de Tortosa i la resta de comarques catalanoparlants de Castelló fins a Almenara van passar a la diòcesi de Sogorb-Castelló, en una maniobra de la dictadura per fer quadrar, poc o molt, l’esquema provincial espanyol amb l’eclesiàstic. Una altra volta de rosca en l’anorreament de la personalitat del País Valencià. Només Tírig va quedar-se de la banda de Tortosa. En qualsevol cas, el substrat de la continuïtat territorial de les “terres de cruïlla” és la diòcesi de Tortosa, una entitat religiosa bastant anterior a la mateixa creació del Regne de València i de les demarcacions interiors de la Corona d’Aragó. Així doncs, el concepte de cruïlla fa referència a una realitat que pot considerar-se moderna i que intenta respondre a una realitat bastant més afaiçonada, més profunda, que es perd en els orígens del cristianisme en aquesta banda d’Europa, i que ha experimentat modernament canvis polítics derivats de la formació de l’estat espanyol.\nCom a designació moderna, “terres de cruïlla” fa referència a la intersecció humana, cultural de territoris i personalitats polítiques que es reconeixen diferenciades per factors superestructurals però que comparteixen una identitat. S’hi percep una voluntat de confluència, de compartir uns determinats valors. Si ens atenim al fet que Terres de Cruïllla és l’entitat impulsada per centres d’estudis del Montsià, el Centre d’Estudis del Maestrat i associacions culturals locals dels Ports i el Baix Maestrat, ens adonem que el Matarranya queda despenjat d’aquesta iniciativa al voltant del coneixement del territori, que s’ha concretat des del 2009 en una sèrie d’excursions a llocs d’interès paisatgístic, històric o natural d’arreu de les dues comarques. Més recentment, les entitats aixoplugades ena questa denominació han emprès un projecte de recerca històrica al voltant de la Gelada de 1956, un fenomen i un estudi que pot donar molt de si en relació al coneixement que tenim avui de la societat que aquí denominem ilercavona.\nL’origen de la confluència diguem-ne cultural que hem apuntat, cal situar-lo en el naixement de la Taula del Sénia, al 2003. La Sénia, Ulldecona, Alcanar i Vinaròs van unir-se per reivindicar solucions a problemes compartits derivats de la solidificació del procés autonòmic originat per la constitució espanyola de 1978. Quan els pobles van veure que les autonomies tampoc no servirien per solucionar els problemes pràctics de comarques perifèriques de dos comunitats autònomes munyides sistemàticament pel poder espanyol, quan les polítiques antivalencianes del PP fomentaven la catalanofòbia i al Principat estava a punt de produir-se un tomb polític que obriria la porta a governs d’esquerres i a la reforma de l’estatut d’autonomia, un fet que és a l’origen de la situació política actual, els governs municipals d’aquests quatre pobles, sorgits de les eleccions de 2003, van iniciar aquesta col·laboració política. La invitació dels Ajuntaments de la Taula del Sénia als veïns va obrir el procés que, al 2006, va desembocar en la creació de la Mancomunitat de la Taula del Sénia, que agrupa 27 municipis: tres del Matarranya, tres dels Ports, nou del Montsià i dotze del Baix Maestrat. En línies generals, els treballs de la Taula del Sénia s’han basat en la màxima d’avançar en aquells temes en què hi ha unanimitat i no tocar els que poden causar desavinences o simplement controvèrsia. Ha intentat buscar la connivència de les comunitats autònomes corresponents i, sobretot, el finançament de l’estat, que és qui té la repartidora dels diners. Una manera de fer pragmàtica a més no poder, que va donar fruit en forma de captació d’inversions per a projectes d’actuació sobre el territori abans de la crisi econòmica, i que s’ha modulat a partir del tancament de l’aixeta inversora des de 2011, amb l’arribada del PP al poder espanyol. Entremig, la mancomunitat va crear l’associació Territori del Sénia, formada al 50% per la mancomunitat i agents socioeconòmics per portar a terme el projecte “Oli i oliveres mil·lenàries, motor de desenvolupament sostenible del Territori del Sénia”, una iniciativa sense precedents que està situant el patrimoni natural i el producte estrella de l’oli en una posició econòmica inimaginable només fa uns anys. I que té la web inactiva des de finals de 2015… En el terreny cultural, la mancomunitat va crear la Fundació Jaume I, amb l’objectiu declarat de promoure les relacions socioculturals entre els pobles que en formen part, incentivar l’activitat cultural dels municipis xicotets i promoure els valors compartits a partir del patrimoni natural i el desenvolupament socioeconòmic. Ha portat a terme les publicacions següents: Un paseo por los puertos de Beceite (2009), Els annals del monestir i convent de Benifassà de Joan Miquel Gisbert (2010), Els annals del monestir i convent de Benifassà de Joaquín Chavalera (2011), El riu Sénia (2012). Els altres títols inclosos en la col·lecció Biblioteca Taula del Sénia de l’editorial benicarlanda Onada (Cocina de aceites de variedades tradicionales Territorio Sénia, Olea europea ‘Farga’ i Aceite Vía Augusta, esencia del Territorio Sénia) semblen més vinculats al projecte de les oliveres mil·lenàries. La web de la Fundació Jaume I no s’ha actualitzat des de 2013.\nLa darrera iniciativa compartida ve de la mà de Nord TV, amb seu a Morella, i Canal Terres de l’Ebre, i ha estat notícia aquest mes de març. Aquestes dues televisions llancen un informatiu del que anomenen “Territoris Sénia”, que diu que són “Cruïlla de cultures” segons el vídeo promocional. A la infografia hi inclouen les Terres de l’Ebre, el Matarranya, els Ports, l’Alt i el Baix Maestrat. I en queden fora els pobles del Maestrat històric que se suposa que són a les teòriques comarques de l’Alcalaten i la Plana Alta. Perquè com sap tothom les comarques valencianes no tenen cap entitat oficial. Doncs de moment la cobertura televisiva d’aquestes emissores no cobreix la major part del Maestrat, on opera Canal 56 des de Vinaròs, si bé esperen comptar amb una concessió de la reordenació de l’espectre televisiu comarcal.\nJa es veu que el puzzle té moltes peces i que fer-les encaixar no està del tot a les mans del “territori”. I si provessen de dir-ne “comarques centrals dels Països Catalans”? Ai, calla no, que no hem parlat de la independència. Ni d’altres coses.\n← La Comunitat\nComarques centrals dels Països Catalans →\n2 pensaments sobre “I ara les Terres de Cruïlla”\nVicent Sanz | 03/04/2016 a les 12:25\nAfegisc aquí el comentari que Josep Joaquim Buj m’ha fet arribar per mitjà de Vinaròs News:\nEn primer lloc,molt agraït per citar, una vegada més, la faena desinteressada que estem fent els centres d’estudis i associacions del Baix Maestrat, el Montsià i el Baix Ebre agrupats a Terres de Cruïlla. Una tasca que es concreta, sobretot però no només, en la realització d’itineraris gratuïts per donar a conèixer el patrimoni de les nostres comarques. Uns itineraris que arranquen el 2009 (i no el 2013) i que ha anat incrementant el nombre de participants any rere any, tant en l’organització com en l’assistència. Bona part d’aquestes passejades les recollirem en un llibre-guia que esperem poder publicar prompte.\nPer acabar, no sé si té present l’amic Vicent un altre terme que també està fent fortuna darrerament per anomenar aquest territori: Antiga Diòcesi de Tortosa. És una denominació que empra molt en les seues activitats intercomarcals l’Institut Ramon Muntaner (Fundació privada dels centres d’estudis de parla catalana) i inclou el Priorat. Com molt bé sap Vicent Sanz, les comarques centrals dels Països Catalans, de moment, ja fa uns quants anys que tenen el seu Centre d’Estudis lingüístics i literaris, amb les suggerents sigles CEL.\nVicent Sanz | 03/04/2016 a les 12:41\nData d’inici dels Itineraris de Cruïlla corregida. La data de 2013 es deu al fet que al web dels Itineraris només es recullen els de 2013 en avant.


PRIMAVERA 2019: LES TEMPERATURES RECULEN\nHome » Climatologia » PRIMAVERA 2019: LES TEMPERATURES RECULEN\nCrònica meteorològica a Sagunt-Corinto\nAgraïsc a José Ángel Núñez, cap de Climatologia a la Delegació de l’AEMET a València, els gràfics no referits a Corinto que apareixen a l’article.\nEl 31 de maig va acabar la primavera climàtica. A Sagunt-Corinto ha sigut vulgareta, amb poca pluja i poques coses destacables. Però ha tingut alguns trets interessants.\nHa estat la més plujosa dels darrers quatre anys. No és gran cosa, si tenim en compte que els primers anys de la sèrie la primavera semblava de pluja segura. Per a traure conclusions sobre tendències de la pluja necessitem una sèrie bastant més llarga, però la primavera és l’estació que més ha marcat una caiguda de registres a Sagunt-Corinto. Enguany s’ha suavitzat la caiguda.\nVeiem que al conjunt de la Comunitat Valenciana ha estat la primavera més plujosa dels darrers sis anys. També apreciem que, en cas de parlar de tendència, seria lleugerament en augment.\nEl temporal de Setmana Santa, tan productiu en quasi tot el País Valencià, ací a penes ens va deixar temporal de vent i oratge desagradable, però en pluja vam estar entre els més desfavorits; per sort, a les serres interiors pròximes (Espada i Calderona) va ploure de valent. I més encara al sud de la Comunitat, amb punts de 500 mm front als nostres 64.\nLa nostra comarca ha estat entre les menys plovedores de la Comunitat; i Corinto, entre els mínims dels mínims. És el que hi ha!\nQuant a temperatura, xino-xano ha estat una estació més aviat fresca, la quarta més fresca de la sèrie, i la de menor temperatura des del 2013. Hem estat ben lluny de mesos de maig tòrrids com el de 2015, en què vam arribar als 41°C.\nCuriosament, la temperatura màxima a tota la Comunitat aquesta primavera s’ha donat a l’estació de l’AEMET a Sagunt, amb 34,7°C el dia 10 de maig. Però a Sagunt-Corinto, com tantes voltes, l’entrada de vent de llevant a migdia va tallar la pujada de temperatura, que es va quedar en 31,1°C. Com es veu al gràfic, va baixar quasi 10°C de colp, per a recuperar-se després però sense superar els 31°C.\nEvolució de les temperatures\nL’any 2014, les temperatures a Sagunt-Corinto (i a tot el País Valencià) van pegar una brusca pujada. Des de llavors, les mitjanes anuals a Corinto han estat sempre per damunt dels 18°C, quan abans no havien arribat a eixe valor cap any.\nPerò enguany, silenciosament, podria ser que la mitjana anual pegara una reculada significativa. De moment, en el període gener-maig, estem a l’any més fresc des del 2012. I juny, passat ja l’equador del mes, és de moment el més fresc de la sèrie. El dia 12 hem batut el rècord de mínima més baixa per a juny, amb 12,3°C. I la temperatura de la mar està un grau per davall de la normal.\nA finals d’aquest mes de juny potser la mitjana mensual es recupere un poc, encara que a la costa és difícil que deixe de ser un mes fresc en conjunt.\nEnfront de la visió que l’ascens tèrmic és ineludible, hi ha una altra postura que defén que l’activitat solar està entrant en un període de mínims molt acusat, i que això s’ha de plasmar en temperatures a la baixa. També és cert que ací tenim una visió molt local, i mentre disfrutem d’un juny molt moderat, a l’est i centre d’Europa pateixen una ona de calor molt acusada; i a l’Índia s’estan batent rècords. A l’interior peninsular ara pujarà. Però a la nostra comarca aquest juny accentua la tendència de temperatures suaus d’enguany.\n“Lo que va davant va davant”. I al nostre territori, aquest trencament de la tendència a temperatures més i més altes, que semblava imparable, és sens dubte una bona notícia.


Encetem una nova temporada d’aquesta revista amb una nova fotografia per endevinar. La inscripció que hi ha al peu de l’escultura que veieu diu: “La verdadera justícia és la de Déu i mai la dels homes”. On es troba aquesta escultura del terme municipal de Balsareny?\nResposta a Imatges de Balsareny\nL’escultura es troba al sud del Collet del Nado, a uns 200 metres d’aquesta casa. Està situada dalt de la carena de Serra Mitjana, la qual separa la petita vall on hi ha el Collet del Nado de la vall per on passa la carretera de Súria. Darrera de la creu es veu una mica la masia.\nL’escultura està feta amb 5 blocs de pedra, cada cop de menys volum des de la base en amunt, amb una creu de metall al capdamunt. Cada bloc conté diversos tipus de pedres naturals cimentades, majoritàriament de l’anomenada pedra sorrenca o gres. Desconeixem l’autoria i la data de la seva construcció. Probablement la vagin fer alguns dels que han residit en aquesta casa, documentada el 1730 i habitada fins a l’actualitat.\nPer arribar-hi, pel camí més pràctic, heu de marxar per la carretera de Balsareny a Súria i, al cap de 1,2 km, agafar el camí de la dreta arran de la Residència Canina Els Tres Pins, travessar el torrent de la Teuleria i seguir recte (sense agafar cap trencant, ni a dreta ni a esquerra) fins arribar a una forta pujada d’uns 200 metres, que us portarà dalt la carena, on trobareu l’escultura i, a l’altra banda, el Collet del Nado. S’hi pot anar totalment a peu o amb cotxe. També s’hi pot accedir per diverses desviacions a la dreta de la pista ampla que va de Sobirana cap al Mujal, però per la primera opció és més a prop, a només 2 km del nucli urbà.\nPublicat per CCB-Sarment a 18:21\nEtiquetes de comentaris: 2021-09, Imatges


Al CNL Badalona i Sant Adrià, el Dia Internacional del Joc dura tota una setmana - Llengua i cultura - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nCNL Badalona i Sant Adrià Divendres, 31 de maig de 2019\nAl CNL Badalona i Sant Adrià, el Dia Internacional del Joc dura tota una setmana\nMés de 160 alumnes de diferents nivells participen en activitats lúdiques i d'aprenentatge a l'aula\nDurant la setmana del 27 al 30 de maig les aules del CNL de Badalona i Sant Adrià van celebrar el Dia Internacional del Joc (28 de maig) amb diferents activitats.\nAixí, a més d'explicar els jocs a què jugaven quan eren petits, o quins són ara els seus jocs preferits, van practicar llengua i van jugar amb jocs de taula convencionals o ideats pel professorat del CNL.\n11 grups i més de 160 persones\nJugar és una manera diferent d'aprendre, i els alumnes a qui més costa parlar en català van deixar la por i la vergonya en un costat i van acabr parlant en català una bona estona! Tothom va participar activament en les propostes, en un gran ambient.\nEls grups de nivell Bàsic, per exemple, van jugar amb l'Scrabble, a pedra-paper-tisora i al bingo de verbs incoatius. D'aquesta manera, a la vegada que passaven una bona estona també practicaven les estructures que estan aprenent al curs.\nAls grups de nivell Elemental i Intermedi, els jocs de memòria són un bon recurs per recordar el lèxic treballat i ampliar-lo amb noves paraules.\nA més, les xarxes socials del CNL van difondre també l'oferta de jocs en català, en el marc de la campanya I tu, jugues en català? amb què es facilita que la ciutadania conegui els jocs i les joguines en català que són a l'abast, tant a través del nostre web com amb l'app gratuïta on són tots els productes i totes les botigues de Badalona i de Sant Adrià de Besòs adherides a la campanya, com ara Ninots (a Sant Adrià), Boter o Eureka Kids, entre d'altres.\nSeguiu-nos a les xarxes! Som actius a Twitter, Instagram i Facebook!


El PSOE demana a la Casa Reial que sigui neutral i "deixi actuar a la Justícia perquè es faci Justícia"\nLa sotssecretària general del PSOE, Elena Valenciano, ha demanat aquest dijous a la Casa del Rei que sigui neutral davant la imputació de la Infanta Cristina en el 'cas Nóos' i, per tant, "deixi actuar a la Justícia perquè es faci Justícia".\nEn roda de premsa a la seu socialista de Ferraz, Valenciano ha reclamat "a totes les institucions", entre les quals ha inclòs al Parlament, el Gobierno "i per descomptat la Casa Reial" que "no prenguin partit" per la posició del jutge que instrueix el cas, José Castro, o per la Fiscalia, sinó que deixin que "el procediment segueixi el seu curs".\nAixí ha contestat la dirigent socialista quan ha estat preguntada per les acusacions que el diputat del PP Vicente Martínez-Pujalte ha dirigit contra el jutge Castro, sobre el qual ha dit que, en imputar a la Infanta, "no busca la veritat, sinó el protagonisme".\nEn opinió de la número dos del PSOE, "no és oportú entrar en el fons de les decisions judicials", per la qual cosa considera que "totes les institucions" han de ser responsables i "no prendre partit ni pel jutge ni pel fiscal", els quals, ha afegit, tenen una "discrepància legítima" sobre la imputació. Deixem que la Justícia actuï perquè es faci Justícia", ha remarcat.\nEL COSTAT POSITIU\nA la pregunta de si creu que la imputació de la Infanta perjudica a la imatge d'Espanya en l'exterior, la dirigent socialista ha reconegut que aquest fet és "una mala notícia" perquè causa una "deterioració greu" a la institució de la Corona, la qual cosa, al seu judici, suposa "una preocupació de tots els espanyols".\nNo obstant això, també considera que es pot mirar des del costat "positiu" en demostrar-se així que "ningú està per sobre de la llei". "És una mala notícia, però també té una part bona, positiva, que enviem a la resta del món, i és que tots estem sotmesos a l'imperi de la llei", ha subratllat.\nDavant aquesta situació, Valenciano ha assegurat que el PSOE no es quedarà "de braços creuats" i seguirà insistint que la Corona sigui inclosa en la futura Llei de Transparència que s'està tramitant al Congrés. De fet, ha afirmat que seria alguna cosa "bé" per a la Casa Reial per portar "estabilitat" a una institució que, segons ha reiterat, està sofrint una "deterioració evident". "La transparència és bona per a les institucions", ha afegit.\nIMPUTACIÓ NO ÉS CONDEMNA\nA la pregunta de si considera que la Infanta Cristina ha de renunciar als seus drets dinàstics després de la seva imputació en el 'cas Nóos', la sotssecretària general del PSOE ha remarcat que "una imputació no és un processament i moltíssim menys una condemna", per la qual cosa ha demanat esperar "al fet que transcorri el procediment".\nEn aquests moments, ha afirmat, la posició del seu partit és que s'ha de "deixar actuar a la Justícia sense entrar en la discrepància entre el jutge i el fiscal". "Deixem que el procediment segueixi el seu curs. Si és ràpid, encara millor", ha apuntat.


Els Països Baixos es disculpen per forçar persones intersexuals i trans a esterilitzar-se - À Punt\nEls Països Baixos es disculpen per forçar persones intersexuals i trans a esterilitzar-se\nVora 2.000 víctimes podran rebre una compensació econòmica de 5.000 euros del govern pel mal causat\nMà amb una bandera intersexual pintada\n27 de novembre 2021 - 22:21\nL'executiu neerlandés en funcions s'ha disculpat aquest dissabte –en nom dels governs que la van aplicar entre el 1985 i 2014– per la llei que obligava les persones que volien canviar de gènere a sotmetre's a una operació i a ser esterilitzades de manera irreversible.\nLa ministra neerlandesa d'Educació i Cultura, Ingrid van Engelshoven, ha oferit la disculpa i ha subratllat que les víctimes, persones intersexuals i trans, rebran una compensació de 5.000 euros pel mal causat per haver sigut obligades a triar entre viure amb un gènere que no coincidia amb la seua identitat, o sotmetre's a una cirurgia i esterilització per a tota la vida. Van Engelshoven ha considerat "deshumanitzants" aquests requisits.\nUna de les víctimes de la llei, Willemijn van Kempen, va ser la primera a exigir el 2019 que es demanen disculpes, un reconeixement del mal causat i una indemnització per haver-li donat una "elecció impossible" en els anys huitanta, quan va fer la seua transició. "L'Estat em va arrancar la fertilitat", va denunciar en declaracions a la televisió pública ENS.\nLa Xarxa Neerlandesa de Persones Transgènere assegura que, almenys des de 1995, més de 1.200 persones han sigut víctimes d'aquesta norma, encara que el Ministeri d'Educació i Ciència estima que unes 2.000 persones tindran dret a la compensació.\nEl govern neerlandés, liderat pel liberal Mark Rutte, va modificar el 2014 la llei transgènere perquè va considerar que violava els drets humans. Així, l'executiu va abolir el requisit de l'esterilització obligatòria i va facilitar la possibilitat de canviar de gènere en un certificat de naixement, la qual cosa va portar a un augment en el nombre de persones que oficialment van canviar de gènere en els seus documents d'identitat.


Enclavat a la Ribera del Duero, a la població de Aldeayuso, Peñafiel, s'alça aquest hotel que combina el benestar i el vi d'una manera especial. Per començar, podem veure un autèntic cup del segle XVIII, que ara està restaurat i s'utilitza com a saló on s'hi pot veure la premsa i diversos estris que s'empraven aleshores. També compten amb sales de tastos per provar diversos vins. A més a més, al restaurant podrem disfrutar dels vins amb un maridatge excel·lent.\nD'altra banda, a la zona de massatge i spa, la vinoteràpia és la reina dels tractaments. S'hi utilitzen olis extrets de la llavor i la pell del raïm, amb els quals fan massatges, embolcalls i banys. Amb això depurem la pell i dotem a l'organisme d'equilibri i harmonia.\nSituat al centre històric de Peñafiel, a Valladolid, bressol de la Ribera del Duero, aquest lloc respira història. Totes les instal·lacions estan decorades amb un gust exquisit i ofereixen totes les comoditats. A més, al seu restaurant, la carta de vins és tota una referència. A l'spa hi destaquen la banyera d'hidromassatge, que permet fe una escuma a base de polifenols del vi; tractaments devinoteràpia completa i molt més.\nEn aquest espai hi viuràs una experiència diferent. El Kinedomus, Hotel i spa, està situat a Aranda de Duero, a Burgos, i entre els seus tractaments destaca el tractament Bacus, que ens presenten de la mà de Aladinia. Consisteix en una vinoteràpia completa amb massatge relaxant, amb la finalitat que relaxar ment i cos gràcies als beneficis del vi. I tot això en un lloc privilegiat en el qual podràs allotjar-te com si es tractés d'un celler. A més, solen fer forces promocions, així que estigues alerta!\nLa Garnacha Fosca del Priorat 2010, un vi elaborat amb Garnacha per maridar amb arrossos, entrants, risotto, entre d'altres plats.\nenoturisme vi vi i salut vi negre\nRelacionat amb Relaxa't i gaudeix del bon vi amb aquestes propostes (II)!\nDeixa el teu comentari Relaxa't i gaudeix del bon vi amb aquestes propostes (II)!


LaieNews nº99 (Català) – 23/06/2022 – Club esportiu laietà barcelona\nDia molt emotiu al Laietà\nEl passat dimarts es va presentar amb tots els honors el Llibre del Centenari del nostre club.\nUn acte molt emotiu en què es va fer un repàs dels nostres primers 100 anys amb la presència de socis i sòcies, presidents, directius, treballadors i treballadores.\nA més, es va reproduir l’exposició del Centenari just al davant de la Pèrgola.\nSi voleu tenir el Llibre del Centenari, el podeu adquirir des d’ara mateix a Atenció al Soci per només 25 euros.\nPodeu descarregar les fotos i vídeos de l’acte fent clic aquí.\nINSCRIPCIONS ESCOLA DE TENNIS 2022-23\nUs informem que ja podeu fer les inscripcions per a l’Escola de Tennis Laietà per a la temporada 2022-23!\nAqui teniu els links per fer-ho:\nEscola de minitenis, iniciació i perfeccionament\nFes tennis al Laietà!\nEstalvi i sostenibilitat al Laietà\nEn l’àmbit del Pla d’inversions 2022 aprovat a l’Assemblea de finals d’abril, la propera setmana s’inicien els treballs per a la instal·lació de 81 panells fotovoltaics a les cobertes dels dos edificis del Club. En èpoques de ple rendiment solar poden arribar a significar un estalvi del 18% del consum elèctric.\nDesprés de realitzar un concurs al qual es van presentar fins a 8 empreses especialitzades, i sota l’assessorament enginyer, la Junta Directiva va adjudicar la instal·lació a l’empresa INMITEC per un valor de 52 mil euros més Iva.\nTambé s’ha demanat una subvenció associada a aquesta actuació als fons NEXT GENERATION per a cobrir un 25% de la inversió. Es preveu un període inferior als tres anys per haver recuperat la inversió amb l’estalvi energètic, sense comptar amb l’import de la subvenció.\nEl termini d’execució previst és de 15 dies i els treballs es preveu que s’iniciïn la setmana vinent. Es preveuen alguns trastorns en la quotidianitat del Club que no han d’afectar a cap servei.\nEn aquest sentit demanem la vostra comprensió.\nFem un Laietà més sostenible!!!\nDimarts 28 de juny a les 18:30 hores\nUs recordem que el President convoca els socis i sòcies a l’Assemblea General Extraordinària, que tindrà lloc de manera presencial, el dia 28 de juny de 2022, dimarts, a les 18:00 hores en primera convocatòria, i a les 18.30 hores en segona convocatòria, d’acord amb el següent ordre del dia:\nLectura i aprovació, si s’escau, de l’Acta de l’Assemblea General Extraordinària celebrada el dia 26 d’abril de 2022.\nPresentació de la proposta de nous Estatuts socials.\nExamen i aprovació, si s’escau, de la proposta de nous Estatuts socials .\nPresentació de la proposta de nou Reglament de Règim Interior.\nExamen i aprovació, si s’escau, de la proposta de nou Reglament de Règim Interior .\nInformem a més, que el període per fer propostes de nous Estatuts Socials i de Reglament de Règim Interior va finalitzar el passat diumenge 19 de juny de 2022.\n1R TORNEIG SOCIAL DE BACKGAMMON\nJa tenim campions\nAquest passat dilluns es va celebrar la cloenda i el lliurament de premis del 1er Torneig Social de Backgammon del Centenari del Laietà.\nCampiona: Lucía Gracia\nSubcampió: Carles Morata\nEl torneig ha estat ple de diversió i emoció fins a l’últim moment!\nA l’octubre iniciarem la 2a edició del torneig, així que estigueu ben atents/es i apunteu-vos!\nSESSIÓ DE FOTO I VÍDEO LAIETÀ\nVols ser la nostra imatge?\nVolem ampliar el banc d’imatges i vídeos del Laietà per als catàlegs, les xarxes socials, cartells, promocions, etc. i és per això que necessitem models laietans i laietanes als quals els faci il·lusió aparèixer sent la imatge del Laietà.\nVols fer de model per un dia?\nNecessitem tota mena de perfils d’homes i dones: nens i nenes, joves, adults, avis i àvies a les nostres instal·lacions (tennis, pàdel, bàsquet, futbol sala, gimnàs, restaurant, etc.)\nPer fer-ho només cal que omplis aquest formulari (cal omplir un formulari per persona tot i que sigueu de la mateixa família).\nEn unes setmanes ens posarem en contacte amb tu per programar un dissabte al matí per fer una sessió de foto i vídeo amb tots vosaltres.\nTeniu a la vostra disposició 3 serveis per cuidar-vos més i millor ara que arriba el bon temps:\nServei de Fisioteràpia (rehabilitació de lesions, estiraments, entrenaments personals i molt més): Alba 679.616.280\nServei d’Estètica (higiene facial, massatges, pedicura, manicura, depilació, lifting de pestanyes i molt més): Sílvia 692.876.199\nServei Terapèutic esportiu (prevenció de lesions, rehabilitació): Albert Coscujuela 610.465.028\nAl Laietà tenim cura de tu!\nWHATSAPP BUSINESS I XARXES SOCIALS\nRecordeu que es tracta d’un canal de comunicació privat i unidireccional on rebreu tota mena d’informació molt útil (estat pistes, informació d’activitats, accions, tornejos, esdeveniments), en definitiva del que succeeix diàriament al club.\nA més, no oblideu que el Club Esportiu Laietà està molt present a les xarxes socials.\njuny 20th, 2022 | 0 Comentaris


La part més lletja d’una GP2X (model F-200B) és la creueta direccional, perquè tot i ser acceptable per a molts dels jocs, resulta molt incòmoda amb els de lluita.\nA continuació doncs, us presentarem una modificació que, tot i la seva relativa dificultat, és molt recomanable per a tots aquells que vulguin aconseguir un control més que decent.\nLa GP2X té una creueta de vuit direccions en la qual les diagonals tenen funcionalitat, i és aquí on radica l’error en la seva construcció.\nLa forma dels seus botons és totalment incorrecta per un ús satisfactori, ja que la seva part punxeguda fa que en passar-hi els dits per sobre, amb la simple intenció de llençar un «hadouken», quedin frenats en passar d’una peça a l’altra, fracassant així en l’intent...\nLa solució que us proposem després d’assajar diverses opcions, és la de sobreposar una peça superior de manera que la seva resposta s’aproximi tant com sigui possible a un control analògic.\nPer Internet he pogut veure gent que ha canviat la creueta per una de Super Nintendo, però crec que aquesta opció es queda a mitges tintes, ja que segueix sent una creueta normal.\nCom haureu pogut deduir de la fotografia de la capçalera, he acabat optant per adaptar-hi un barret direccional d’un comandament de Neo Geo CD, però també podríeu fer servir qualsevol caputxó d’un comandament analògic (DC, PS2,...).\nPer començar la modificació, haurem de desmuntar la consola, li donarem la volta, i n’hi traurem la targeta SD i les piles.\nA continuació en traurem els quatre cargols que fixen les carcasses i ja podrem separar la carcassa posterior, estirant-la amb compte.\nAra, traurem els gallets i el seu contorn de plàstic (l’embellidor que envolta la consola).\nLa manera ideal de treure aquest contorn és obrint-lo pels seus laterals; així doncs, l’agafarem per ambdós cantons, just per sota dels gallets, i l’obrirem una mica estirant cap a fora i cap avall.\nNo tingueu por, si no us passeu d’obertura lateral no es trencarà; només ho hem d’obrir perquè se’ns alliberin els ports d’USB, corrent i l’interruptor POWER.\nUn cop haurem retirat aquest plàstic, desendollarem els altaveus i, amb compte, separarem la placa electrònica de la carcassa davantera, que va insertada en dos pivots superiors.\nUn cop separada la plaqueta la portarem cap avall i, sense donar estrebades, en traurem els connectors plans de la pantalla. Per a això, haurem d’alliberar el connector gran (el pla), mentre que el més petit ja està alliberat de per si.\nAmb tot separat, ens centrarem en la carcassa davantera i veurem on hi hem d’actuar.\nAquí anirem amb traça, ja que haurem d’idear un mètode de fixació per al «barret» superior. Jo he optat per fer un forat (sobretot, ben centrat) just enmig de la creueta.\nDesprés hi he ficat un cargol que actuï d’eix, i una rosca al «barret» de la NEO GEO.\nAquí podeu veure l’abans i després de la modificació a la zona de la creueta:\nSi ho feu com jo, haureu de tallar el petit sortint que tenen les peces de la creueta original per a què no ens destorbi i, a més a més, una miqueta de la part central, de manera que el cargol quedi lliure i no es pugui bloquejar amb res.\nCom el meu «barret» direccional (recordem, de Neo Geo CD) porta una osca quadrada, he optat per llimar una mica una rosca petita i embutir-la dins del quadrat.\nEls que no vulgueu tanta feina o si el vostre caputxó no us ho permet, podeu ficar Nural 23 o alguna pega forta al forat i, d’aquesta manera, al eixugar-se, el cargol ens quedarà fixat.\nAra ja tenim una part molt important de l’invent feta, i només ens quedarà llimar una miqueta les peces originals, si fes falta, i adaptar el conjunt.\nHem d’intentar obtenir un tacte dolç, pel que no podem deixar el caputxó ni molt ajustat, ni molt lleuger. Ha de balancejar una miqueta per poder tenir el joc que li demanem, per tant no podem fixar-lo massa fort, ja que veuríem que no podem girar-lo com si es tractés d’un d’analògic. Tranquils, però, que amb les primeres proves ja veureu per on van els trets.\nUn truc ben útil en cas que, una vegada muntat, els comandaments responguin més durs del que seria desitjable i per tant haguem de fer molta força per commutar una ordre, és ficar-hi una mica de gruix (com ara cinta adhesiva de paper) entre la goma de la ventosa i el plàstic de la creueta. D’aquesta manera farem que sigui més sensible i amb menys força contactin abans.\nPer testar el resultat, res millor que el menú de test (T-Mode) de la pròpia consola. Allà hi veurem clarament si anem pel bon camí o no.\nEn fi, aquí teniu aquest mètode de millora de la creueta de la GP2X (F-200B), un mètode que requereix de paciència i traça per aconseguir un tacte sublim. Jo m’hi he estat un parell d’hores a fi d’ajustar-ho tot, doncs s’ha de recordar que per poder fer les proves hem d’anar muntant i desmuntant la consola una i altra vegada.\nIMPORTANT: per evitar embolics fent les proves, no cal muntar-la sencera, ni cal treure la placa electrònica amb els seus connectors de pantalla. Només hem de col·locar la placa al seu lloc i ficar la carcassa posterior per posar-hi les piles, res més.\nTambé volia comentar-vos que a Internet, per a d’altres portàtils, venen una espècie de ventosa que fa la funció d’stick, pel que si no us veieu molt capaços potser seria millor provar amb aquesta opció abans de llençar-vos a la piscina.\nFotos finals de la modificació:


El que em passa pel cap: L'EVOLUCIÓ DE L'ESCRIPTURA\nD'entre els innombrables whatsapps que rebo aquest és un dels pocs que m'ha fet somriure:\nI parlant de whatsapps... No vull negar, ni podria, la utilitat evident que té aquesta eina per facilitar-nos la vida quotidiana, és una manera ideal per comunicar-nos si els missatges són puntuals, coses concretes: "Arribaré amb retràs", "S'ha suspès la reunió d'avui", "Quedem al Zuric?", això és pràctic i evita desplaçaments inútils o angunies que es poden evitar.\nS'ha de reconèixer també que és el mitjà ideal - i no crec que millor- per substituir als correus electrònics que abans ens inundaven amb power points de 60 diapositives amb les vistes de les cataractes del Iguazú, les virtuts de l'all o les gràcies d'uns gatets fent trapelleries. Ara ja no en rebo NI UN, tret dels d'una amiga que és nega a fer servir aquest tipus de telefon. Ella diu que el seu "Zapatófono" de fa quinze anys li va la mar de bé.\nPerò s'ha de tenir compte quan el fem servir per converses amb més contingut, sobretot si són de grups, ja que es presten a confusions o males interpretacions, segons he viscut en primera persona, però no en pròpia carn. "Estàs equivocat/da " pot sonar ofensiu i potser la intenció no era ofendre. "Sempre arribes l'ultim" pot semblar un retret, quan el que es pretenia era fer una brometa. I ja no dic si són frases llargues i a vegades mal redactades. En fi, no sé, penso que s'ha de ser molt curós amb el que s'escriu, doncs com he pogut comprovar sovint pot crear mal rotllo. Hi ha converses, trivials si es vol, que és millor tenir cara a cara, el to que fem servir diu tant o més que les paraules emprades. .\nXeXu 26 de novembre de 2016, a les 9:01\nEl whatsapp, com el telegram o el line (jo els faig servir els tres), és una gran eina comunicativa. Com sempre, si la fem servir malament, es converteix en una molèstia, encara que jo sóc de ficar cullerada a tot arreu, perquè també em reporta grans estones de diversió fent comentaris graciosos en grups de gent trempada.\nPerò sobretot, l'avantatge que li trobo és la comunicació més seriosa. No tinc temps a la vida, de fet, ja no em queden prou anys de vida, per poder fer totes les reunions que m'he estalviat mantenint una petita conversa per whatsapp. Cada dia quan arribo a la feina n'envio uns quants amb instruccions o preguntes per a grups o persones diferents. Es tracta d'anar tancant temes pendents, i per a això el whats és una eina fantàstica. Tothom el mirarà en un moment o altre.\nTot i així, jo sóc molt amant dels correus electrònics, més reposats, i amb la possibilitat d'explicar millor, perquè el to no és mai tan precipitat, de manera que no es presta a tants malentesos. També, eh? També n'hi ha, però menys. Per escrit ja se sap, no pots captar del tot el to de l'altra persona, així que t'ho pots agafar per allà on no és. Jo que al llarg del dia escric gairebé tant o més que parlo, de vegades no m'adono que les bromes sense to s'entenen molt menys. Però també t'hi acostumes, i em sembla que amb les persones que més coneixes els acabes agafant el to per com escriuen també, per petits detalls potser imperceptibles, però els entens molt millor, i saps si els passa res, o si estan més seriosos o contents.\nI naturalment, com a tu, també em molesten els adjunts en els missatges. Quan va sortir la moda aquella dels power points i tot allò, que eren les beceroles del correu electrònic a nivell de tothom, era horrible. Per dir-te que l'adreça que a dia d'avui em serveix pel blog va ser creada originalment com a adreça personal que només tenien unes quantes persones que sabia que no m'enviarien merdes d'aquelles. Persones de confiança. De tant en tant reps alguna cosa graciosa, però el que hem guanyat amb el whats és que ara no són mai grans arxius de 60 diapositives, sempre són acudits ràpids que pots mirar-te amb un cop d'ull i prou. I per mail, un mitjà que segueixo fent servir força també, ja ningú envia aquestes coses.\nNo em pots fer reflexionar sobre aquests temes, que m'embalo!\nEl que em passa pel cap 27 de novembre de 2016, a les 17:50\nEncara que jo ja no treballo intueixo com de pràctic pot ser un whatssap per resoldre temes pendents, com a mitjà de comunicació té totes les avantatges: més que ràpid immediat.\nPerò tenir converses ja és molt complicat. He observat que hi ha gent que redacta molt malament, o perquè no en saben més o perquè no rellegeixen el que han escrit. I si això afegeixes la importància del to de veu penso que no és el mitja més adient per tractar segons quins temes.\nJa veig com t'embales parlant d'aquests temes!!!\nxavier pujol 26 de novembre de 2016, a les 12:48\nCal reconèixer que els emoticons a vegades solucionen els malentesos d'uns missatges com els que dius.\n"Ets un carallot" Si a continuació et posen una cara somrient i un cor bategant, no resulta ofensiu.\nEl que em passa pel cap 27 de novembre de 2016, a les 17:53\nTens raó! I ho tindré en compte. Amb un somriure tot passa molt millor, però el cor que batega per dir-li que és un carallot...no ho veig tan adequat.\nGarbí24 26 de novembre de 2016, a les 22:48\nEns ha simplificat molt el fet de donar la cara, felicitem, donem el pesam, lliguem i trenquem el gel amb el sol fet d'enviar una emoticona.\nPerò hi han coses que s han de fer cara a cara.\nEl que em passa pel cap 27 de novembre de 2016, a les 17:55\nPer felicitar l'he fet servir sovint, per lligar no tant.\nDonar el pesam amb un Whatssap no sembla la manera més adequada de fer-ho, però reconec que ho he fet alguna vegada amb persones que hi tinc un tracte de coneixença.\nAlfonso Robles Motos 27 de novembre de 2016, a les 0:16\nTotes les eines de comunicació aparegudes a partir del desenvolupament de les xarxes han estat grans avanços. La por ve de l'ús que fem d'elles, només hem de pensar la de banalitats que es poden dir al dia a través de les mateixes. He vist persones, gairebé sempre joves, separats menys de cinc metres i parlant-se per watsapp. Són eines que mal usades creen fins adicció, l'exemple del correu de les 60 diapositives és una mostra dels despropòsits que es poden cometre.\nEl que em passa pel cap 27 de novembre de 2016, a les 18:05\nCom a eina de comunicació és immillorable. El mal és l'abús que sovint se'n fa -que en fem- i que pot crear adicció. El jovent no pot viure sense ell i jo tampoc en sabria prescindir.\nPerò si tens una persona a cinc metres de distància penso que és millor conversar amb ella directament, mirant-li els ulls i amb un somriure, si s'escau.\nHelena Bonals 4 de desembre de 2016, a les 13:43\nNo sé per què, jo no faig servir gairebé mai els emoticons. Potser perquè sóc molt austera.\nEl que em passa pel cap 10 de desembre de 2016, a les 12:28\nEls emoticons són una manera molt rudimentària de comunicació i no sempre els fem servir adequadament.\nJo els utilitzo perquè alguns em fan gràcia, però no són necessaris, evidentment.


Wikiloc | l'Enclusa ( 100 cims ) des de Taradell per les Cuines d'en Rocaguinarda i el Castell de Taradell Trail\nMagnífica excursió per assolir un nou cim de la llista dels 100 cims de la FEEC (dels no essencials!), però que ens porta a passar per una varietat de racons d'indubtable interès, ja sigui paisatgístics o cultural. El recorregut que segueix està extret del track, pujat a wikiloc per en JEP BOIX, al qual aprofito per agrair-li la seva aportació.\nLa sortida no és gaire complicada, té un parell de punts on calen fer unes petites desgrimpades sense gaire dificultat, però cal tenir-los en compte. El temps que trobeu en el resum de la ruta, és orientatiu per qui la vulgui fer trotant en força trams de la mateixa, i per tant, si la voleu fer amb més calma, sumeu-hi una hora i mitja més; per un total d'entre 3 i 3h 30 minuts.\nLa ruta s'inicia a Taradell a tocar de la sortida de la carretera B-520 (que ve de Vic) del municipi de Taradell en direcció cap a la carreta que uneix Seva amb Viladrau. Allà, prop d'una rotonda hi trobareu lloc per deixar el cotxe sense problemes. Per començar, agafarem la Travessia de les Sitges un carrer asfaltat que puja amb força i que de seguida ens deixa en una pista de terra envoltada d'arbrat que és l'accés a la Masia de la Codina, de la qual passem a tocar abans d'iniciar un ràpid descens fins a l'urbanització de la Roca, punt on trobem la petita ermita de Sant Quirze de Subiradells.\nSant Quirze de Subiradells és una petita ermita romànica d'una sola nau, en perfecte estat de restauració, de la qual s'hi han trobat referències de la seva existència des de l'any 989. Des d'allà resseguim un petit sender, amb marques grogues i blanques del PRC-42, o Sender de Taradell, que seguirem força estona; que en aquest tram ressegueix els límits de la urbanització a la nostra esquerra i el Torrent de Santa Eugènia a la dreta. És un bonic corriol, que passa pel bell mig de la bucòlica Font del Drac, i va guanyant alçada fins arribar al punt més elevat de la urbanització, punt on trepitajarem asfalt per uns metres, abans d'agafar la pista de Puig-l'Agulla, que seguirem una estona, fins una cruïlla de camins, punt on l'abandonarem, seguint nosaltres el PR, que ens portarà de seguida fins la cinglera.\nSi traiem el cap en diferents punts de la cinglera, podrem tenir fantàstiques vistes de Collsacabra, les Guilleries i el Montseny, així que paga la pena fer-ho. Un cop fet això, ens separarem momentàniament de la mateixa, i trobarem un encruament de camins, on podriem anar directament cap al cim de l'Enclusa o apropar-nos primer a les Cuines d'en Rocaguinarda. Nosaltres seguirem aquesta segona direcció per altre cop, prop d'una cinglera, trobar en un dels punts poc clars de la jornada, una escletxa que ens servirà d'accés per fer una petita desgrimpada per accedir a aquestes petites coves sota una balma, on segons diversos documents històrics, s'hi amagava en el bandoler Perot Rocaguinarda i la seva banda de "Nyerros", cap a finals del segle XVI. Cal dir que és un indret que no heu de deixar de visitar, ja que és fàcil imaginar-se com devia ser en l'època esmentada.\nNo sortirem de la zona de les cuines d'en Rocaguinarda per el mateix indret per on hem baixat, si no que seguirem per sota la cinglera un tros més per després remuntar altre cop fins al capdamunt, i anar a buscar de seguida la pista que es dirigeix cap al Turó de l'Enclusa. El corriol que ens hi apropa va planejant fins que trobem un vèrtex geodèsic, que ara passem de llarg, i arribem fins l'extrem de la cinglera, al capdamunt d'un esperó de roca on trobem una gran senyera que corona el Turó de l'Enclusa a pràcticament 870 metres d'altitud. Des d'allà, tenim grans vistes del massís del Montseny, Collsacabra, la Vall de Mansa sota nostre i també gran part de la plana de Vic.\nPer seguir l'excursió, hem de retornar fins el vèrtex geodèsic i des d'allà mateix fer una petita desgrimpada, que ens servirà per baixar al capdavall de l'esperó de roca, i poder seguir un corriol que de seguida començarà a davallar amb força vers la Collada de Mansa, punt on creuem la carretera B-520. Ara, seguirem per pista ampla una estona i pel mateix recorregut del GR-2, però el deixarem en poca estona, ja que nosaltres torçarem a la dreta en direcció a Taradell. Passarem a tocar del Puiggrifó i ja baixant serem de seguida al Coll de Taradell, punt on deixarem la pista per prendre un corriol que surt a la dreta tot planejant per sobre una cinglera. Resseguint la cinglera, altre cop sobre el camí del PRC-42, passem per l'espectacular zona de les Roques Trabucaires, amb grans blocs de roca que hem de pasar pel bell mig, punt des d'on podem gaudir de vistes del nostre proper objectiu, el Castell d'en Boix o de Taradell, al qual arribarem en poca estona. El nom de Roques Trabucaires, se suposa que ve de ser zona d'amagatall freqüent de forçes bandolers.\nQuan el corriol s'obre, arribem al Collet del Castell, des d'on agafem un corriol per on arribem en un moment al gran bloc de roca que està coronat per les restes del Castell de Taradell o de Can Boix, del qual se n'han trobat les primeres referències cap a l'any 893. Podem entrar en el recinte del Castell, rodejant-lo i podem des de dins del mateix, imaginar com devia ser-hi la vida en plena activitat. Tot i que força malmès, encara queda força tram de la muralla i la base de la torre de guaita. Davant mateix del Castell, en una esplanada, hi trobem la Creu del Castell, una gran creu de ferro que corona el cingle on es troba el castell.\nUn cop visitat el castell, hem de tornar fins el Collet del Castell per agafat un petit corriol que davalla amb força entre mig d'alzines per una zona ben obaga; aquest corriol ens permetra baixar cap a la vall de Mansa, on trobarem un encreuamanent, a tocar del club hípic de Mansa, que seguirem a l'esquerra, ja paral·lels al curs de Torrent de Mansa, que desemboca en el petit pantà de Taradell. Des d'aquí el corriol ja va planejant a mesura que s'acosta al nucli urbà, al qual arribem després de passar a tocar de la masia de Mas Grau i anar a petar altre cop a la carretera B-520, practicament a tocar de l'entrada de Taradell, ja molt a prop del punt inicial de la ruta.\nAparcament Ronda Circunval·lació Taradell\nA tocar de la Hípca Mansa\nHi, found this interesting trail: l'Enclusa ( 100 cims ) des de Taradell per les Cuines d'en Rocaguinarda i el Castell de Taradell https://www.wikiloc.com/hiking-trails/lenclusa-100-cims-des-de-taradell-per-les-cuines-den-rocaguinarda-i-el-castell-de-taradell-34262452 Regards, Wikiloc | Trails of the World


Les col·leccions museogràfiques de Xàtiva s'enriqueixen amb 6 obres de Gómez Aranda - Portal de Xàtiva\nlunes 6 diciembre, 2021.\nInicio Cultura Les col·leccions museogràfiques de Xàtiva s’enriqueixen amb 6 obres de Gómez Aranda\nLes col·leccions museogràfiques de Xàtiva s’enriqueixen amb 6 obres de Gómez Aranda\nLa donació inclou originals de cartells del Corpus que aniran al nou museu de la casa Santandreu\nGràcies a una donació de la família del pintor xativí Rafael Gómez Aranda, l’Ajuntament de Xàtiva ha rebut 6 obres originals de l’artista desaparegut el 8 d’octubre de 2017. El passat 7 de desembre, Esperanza Esther Pérez Broncano, la seua vídua, registrava a la Casa de la Ciutat un escrit en què manifestava la seua intenció de donar a la ciutat les 6 obres, amb l’única condició de que aquestes passaren a formar part de les col·leccions del museu municipal. En la junta de govern local de passat dilluns es va produir l’acceptació de la donació per part de la Corporació Municipal, amb l’agraïment exprés a Esther Pérez per “la seua generositat, així com el seu despreniment i esperit cívic, contribuint a enriquir elpatrimoni artístic de Xàtiva”, segons figura en la proposta del director de l’àrea de Cultura de l’Ajuntament.\nEl regidor de Cultura, Jordi Estellés, ha dit que “obtindre aquestes obres, gràcies a la generositat de la família de Gómez Aranda, suposa ampliar el patrimoni artístic de la ciutat i una gran aportació per al Museu del Corpus. El llegat de Rafa Gómez quedarà exposat, de forma permanent, al recinte museístic del Corpus”.\nD’aquesta manera, l’obra d’un dels millors gravadors valencians contemporanis passarà a enriquir el patrimoni artístic de la ciutat. La participació de Gómez Aranda en el llarg procés de recuperació de la festivitat del Corpus a Xàtiva va ser molt significativa, ja que va ser l’autor de huit cartells d’una qualitat i plasticitat indiscutibles, els quals contribuïren a donar relleu a les celebracions. Ara, els originals de cinc d’aquells cartells formaran part de l’exposició permanent del nou Museu del Corpus, instal·lació que es preveu s’inaugure al llarg del proper mes de març, a la Casa Santandreu, dins del complexe cultural de l’ex-convent de Sant Domènec.\nRafael Gómez Aranda va ser professor de l’IES Josep de Ribera des de 1978. En setembre de 2018, la Casa de Cultura de Xàtiva va albergar una exposició antològica de la seua obra. Els comissaris de l’exposició, Ramón Ortolà i Antoni Barberà recordaren llavors que “donat el seu interès pel gravat i el gran coneixement en tècniques i materials, va fer gestions per a aconseguir la implantació de l’assignatura de gravat en el batxillerat artístic”. Com a reconeixement al seu treball, l’aula de gravat de l’IES Josep de Ribera porta el seu nom.\nOrtolà i Barberà assenyalen que Gómez Aranda era un “gran coneixedor del seu ofici. Dominà pràcticament totes les seues manifestacions, així com les tècniques i materials, exercint un control total sobre el procés creatiu. Gómez Aranda fou un artista en constant procés experimental i creatiu qui mai va perdre el contacte amb el seu context social”.\nNascut a Xàtiva el 1947, Gómez Aranda ingressà en la Facultat de Belles Arts Sant Carles de València en 1965, passant després a la de San Fernando de Madrid. En aquesta etapa va rebre el primer premi de Pintura del Ministeri d’Educació i Ciència (1967), pensió de Paisatge (1968), primer premi de Pintura Salón Dorado de la Llotja de València i primer Premi José de Ribera de Xàtiva (1971).\nCom a il·lustrador i cartellista va dur a terme nombroses publicacions i cartells, especialment relacionats amb festes i tradicions locals. Va realitzar nombroses exposicions a Xàtiva, Badajoz, Madrid, Barcelona o València. Col·lectivament, destaca l’exposició al Palau de la Batlia de València, seu de la Diputació Provincial, o la de la Casa de la Cultura d’Almansa, amb motiu del tercer centenari de la famosa batalla. Va ser un dels integrants del grup de pintors Tirant a Blanc, junt a Ernesto García Lledó, Ricard Juan i Paco Perucho.\nEl museu de Belles Arts rep la donació d’un quadre del segle XVII del pintor de Xàtiva Basilio Yago\nEl Museu del Corpus recupera el gegant del Negre després d’un procés de restauració que ha durat un any i mig\nJulio Cabrera i Roger Cerdà inauguren l’exposició de la XVI Biennal Internacional de Gravat “Josep de Ribera”\nDavid Maes guanya la XVI Biennal Internacional de Gravat Josep de Ribera\nUn espectacle amb artistes de Xàtiva tanca els actes del vint aniversari del Gran Teatre


Phishing | Negocis | Endesa Clients\nEl phishing o suplantació de la identitat és un tipus d'estafa per Internet que pot derivar en engany.\nConsisteix a obtenir les dades personals de l'usuari de forma fraudulenta mitjançant l'ús d'elements de la identitat corporativa d'una empresa, com el correu electrònic o una pàgina web falsa.\nEndesa mai no et demanarà les teves dades personals ni les claus confidencials per correu electrònic. Excepte:\nMai facilitis les teves dades bancàries per correu electrònic.\nNo enviïs dades personals per correu electrònic.\nNo facis pagaments online, encara que t'ho sol·licitin, mitjançant un correu electrònic o una pàgina web no segura.\nProtegeix les teves claus d'accés.\nEscriu directament l'URL o l'adreça del web a la barra d'adreces del navegador.\nUn truc: si dubtes sobre la legalitat de l'acció, escriu directament l'URL o l'adreça del web a la barra d'adreces del navegador.\nRecorda que Endesa mai reclamarà als seus clients el pagament d'un deute per correu electrònic. En cas de rebre aquest tipus de correu, posa't en contacte amb Endesa a través dels següents telèfons gratuïts:\nClients Preu Voluntari per al Petit Consumidor (PVPC) - Endesa Energía, XXI: 800 76 03 33\nClients Mercat Lliure-Endesa Energía: 800 76 09 09\nNo facis cap pagament d'impostos i taxes sol·licitat en nom d'Endesa via correu electrònic.


Disseny d’un comportament en ROS per a mantenir la posició d’un vehicle autònom submarí a partir de referències visuals\nEnginyeria Tècnica. ...\nSimón Castillo, Óscar\nEn el Centre d'Investigació en Robòtica Submarina (CIRS) de la Universitat de Gironaes disposa de diferents robots submarins els quals utilitzen una arquitectura software anomenada Component Oriented Layered-based Architecture for Autonomy ( COLA2 ), la qual ha estat desenvolupada per estudiants i professors del mateix centre. Per ...[+]\nEn el Centre d'Investigació en Robòtica Submarina (CIRS) de la Universitat de Gironaes disposa de diferents robots submarins els quals utilitzen una arquitectura software anomenada Component Oriented Layered-based Architecture for Autonomy ( COLA2 ), la qual ha estat desenvolupada per estudiants i professors del mateix centre. Per tal de fer aquesta arquitectura més accessible per a professors i estudiant d’altres centres la COLA2 s’està adaptant al Robot Operative System (ROS) que és un framework genèric\nper al desenvolupament d’aplicacions amb robots. Aquest projecte pretén dissenyar un comportament per al robot Girona500 que estigui desenvolupat dins la versió ROS de l’arquitectura COLA2. El comportament haurà de fer mantenir una determinada posició al robot amb informació visual de la càmera del robot i amb dades de navegació. La tasca de mantenir la posició es de vital importància per a poder realitzar intervencions submarines que requereixen de precisió i, precisament, el medi on es treballa no ajuda[-]\nImplementació en ROS de l’arquitectura software del robot mòbil BIGBOT\nVila Soler, Pere\nMartin Rio, Alex\nIntegració d'un sensor sonar d'escombrat lateral en un robot submarí\nVidal Verdaguer, Joel


Presentació del llibre Sitges cuina d'arrels. De la Sitja al plat\nEl llibre, editat per l'Ajuntament de Sitges, de Carme Panyella i Elena Martínez, recupera receptes culinàries i del passat agroalimentari de la vila.\nL'Edifici Miramar es va omplir aquest dissabte en l'acte de presentació del llibre Sitges, cuina d'arrels. De la Sitja al plat, editat per l'Ajuntament de Sitges, amb textos de Carme Panyella i Elena Martínez, i fotografies de Joan Valera.\n"Sitges, cuina d'arrels. De la Sitja al plat", recull una selecció d’una setantena de receptes culinàries i recupera el passat agroalimentari de la vila a través del testimoni de veïns i veïnes de Sitges. El llibre està conté dos apartats, el primer amb l’estudi històric i el segon on es pot trobar el receptari il·lustrat amb fotografies de Joan Valera fetes a partir dels plats elaborats pels alumnes del mòdul d’hosteleria de l’IES Joan Ramon Benaprès.\nL’acte de presentació va ser presidit per l'alcalde de Sitges, Miquel Forns, acompanyat de la regidora de Cultura, Mireia Rossell. El periodista, escriptor i crític gastronòmic, Joan Sella, va presentar el llibre, acompanyat de les autores, Carme Panyella i Elena Martínez; el fotògraf, Joan Valera; i Jordi Piñol, professor de l'Escola d'Hostaleria de L’IES Joan Ramon Benaprès de Sitges.\nDesprés dels parlaments es va projectar un audiovisual amb imatges de tot el projecte, cristal·litzat en el llibre. L'acte va finalitzar amb un tast d'algunes de les postres publicades, cuinades per l'alumnat de l'Escola d'Hostaleria.\nEl llibre, editat en català, castellà i anglès, es pot adquirir a les llibreries de Sitges al preu de 28 euros. Aquesta obra editada per l’Ajuntament de Sitges serà un dels obsequis institucionals que el consistori oferirà a les visites oficials.


Entrades amb l'etiqueta ‘Nacionalisme’\nEtiquetes: Espanya Contemporània, Història d'Espanya, Història del Món Contemporani, Nacionalisme, País Basc, Restauració borbònica, Segle XIX\nPublicat a 06. La Restauració borbònica | 2 comentaris »\nLa nació liberal espanyola i el problema regionalista en la crisi del segle XIX\nEls conceptes de nació apareixen en el segle XIX i tenen dues vessants: la nació liberal (Espanya, França, Alemanya, etc) i la nació ètnico-cultural (Catalunya o Euskadi). Mentre que la nació liberal buscava un canvi econòmic i polític respecte a l’absolutisme de l’Antic Règim, els nacionalismes ètnico-culturals, nascuts sota la cultura del romanticisme, recorreran a la cultura, la llengua o a l’existència d’antigues institucions per a reclamar els seus trets diferenciadors.\nEscut d'armes de la monarquia espanyola en temps de la Restauració borbònica\nLes nacions existeixen al marge de la voluntat dels homes, aquesta és la veritat absoluta amb la que treballen alguns nacionalismes pels quals les nacions són plantejades des d’una òptica filosòfica. La nació situa el seu origen en un passat quan més llunyà millor perquè les nacions són un resultat històric, no una veritat essencial. L’aparició dels regionalismes i els nacionalismes a finals del segle XIX suposarà un dels principals fenòmens polítics de l’Espanya del segle XX. Així, la debilitat de l’articulació de l’Estat liberal espanyol i de l’estat de la pròpia nacionalització del país possibilitaria que, a diferència de França, apareguessin els regionalismes.\nLa nació liberal és aquella on hi ha un conjunt de persones amb drets polítics (ciutadans). La nació liberal és fruit d’un plantejament polític que apareix en el marc cultural de les monarquies absolutes que vivien en un marc pluricultural amb diverses legislacions en un mateix Estat. La nació liberal apareix amb la Revolució francesa de 1789 i arriba a Espanya amb la Constitució de Cadis de 1812.\nD’aquesta manera, les institucions i els furs medievals de Castella havien de desaparèixer per donar pas al nou marc constitucional (Navarra, País Basc, etc). Les corones de Castella i Aragó tenien diferents sistemes fiscal i dins de la pròpia Castella els territoris de Navarra i el País Basc tenien una sèrie de privilegis fiscals. Espanya veurà com s’imposa un sistema liberal centralitzat.\nLa llengua era diferent en alguns territoris del país, i per unificar la nació s’optaria pel castellà com a llengua oficial perquè era la majoritària del país. Tant els industrials catalans com els bascos defensarien la Constitució de Cadis i una opció liberal centralista que els beneficiava econòmicament. Espanya es convertia així en una nació liberal en front de l’absolutisme borbònic del segle XVIII.\nSerà a finals del segle XIX quan, després dels fracassos del Sexenni, apareguin els anomenats nacionalismes perifèrics, català i basc, amb l’articulació d’una ciutadania que tenia la decisió/voluntat de convertir-se en una nació diferenciada de la resta de l’Estat espanyol.\nLa historiografia no nacionalista considera que el fracàs de la burgesia perifèrica en el seu intent de controlar l’Estat va portar-la a replegar-se en si mateixa demanant l’autonomia per augmentar el seu poder. Val a dir que no és casualitat que el nacionalisme català es desenvolupi en una de les zones més industrialitzades de l’Estat i sota la demanda del proteccionisme econòmic per a la seva indústria. Altres corrents historiogràfics, més progressistes, identifiquen el nacionalisme amb l’impuls de les classes populars que demanaven una democratització del sistema polític espanyol des del particularisme. Segurament, hauríem de buscar una síntesi entre aquestes idees per a entendre el perquè del naixement d’aquests moviments.\nEn qualsevol cas, l’auge dels regionalismes en l’últim quart del segle XIX es tracta d’una prolongació del procés de recuperació lingüística i històrica que es venia donant des de mitjans de segle. La base social d’aquests moviments era fonamentalment urbana i intel·lectual, però també tenia una important vinculació amb el món rural. Els components ideològics que configurarien el regionalisme van ser força heterogenis, però generalment combinaven continguts del liberalisme i del tradicionalisme, sense oblidar la pràctica federal del Sexenni. I el grau de maduració d’aquests moviments va ser divers:\nEl catalanisme va estar al capdavant dels regionalismes consolidant la recuperació de la memòria històrica (Víctor Balaguer) i lingüística (Renaixença), tot avançant en la construcció de la consciència nacional mitjançant campanyes i mobilitzacions específiques. A més, el desajustament estructural existent entre Catalunya i l’Espanya rural va empènyer la burgesia catalana cap a un replegament regional després del fracàs en l’intent de construir una articulació econòmica moderna del conjunt espanyol.\nAixí, el regionalisme català combinaria la reclamació del proteccionisme econòmic amb un nacionalisme peculiar el qual, fins i tot, arribaria a incorporar un vessant imperialista amb Prat de la Riba. La iniciativa política de la burgesia catalana serà el model en el qual s’emmirallaran els altres regionalismes peninsulars. En qualsevol cas, no ens trobem davant d’un moviment de caràcter secessionista, i és que el nacionalisme català de finals del segle XIX el que buscava era afirmar la personalitat històrica de Catalunya dins d’una Espanya a la qual busca reconstruir des d’una fórmula diferent al centralisme hegemònic des de l’entronització dels Borbons en el segle XVIII.\nEl nacionalisme basc estarà encarà en un període de desenvolupament amb molta vinculació amb la lluita foral fins l’aparició de la figura de Sabino Arana i la formació del Partit Nacionalista Basc (PNB). El nacionalisme aranista en principi no anava més enllà del territori de Biscaia, i no seria fins 1893 quan donaria clares senyals de la seva activitat arrel de la publicació de l’obra Bizcaya por su independencia. L’efervescència del moviment va ser deguda a que les reformes de caràcter liberal que s’anaven introduint des del govern central apuntaven a un increment imminent de les quotes aforades de Navarra i Euskadi.\nEl 1894 va constituir-se la primera organització política basca nacionalista, per a la qual Arana va redactar una declaració de principis basada en la confessionalitat, les afirmacions de caràcter racista, la voluntat de restaurar l’ordre jurídic tradicional a Biscaia i l’aspiració de constituir Euskadi. Aquell any va onejar la Ikurrinya per primer cop. Aquest nacionalisme basc de finals de segle semblava capaç de capitalitzar l’alarma de les classes mitjanes locals davant de la creixent mobilització política i laboral dels treballadors immigrats orientats cap a posicions socialistes. Així, des de 1898, a mida que el nacionalisme anés incrementant el seu prestigi entre l’opinió de les classes tradicional dels país, Arana dirigiria el PNB cap a una acció legal i a la col·laboració amb d’altres grups de la dreta catòlica local.\nEl regionalisme gallec es basarà en el Rexurdimento (recuperació lingüística i històrica) i entre 1886 i 1889 exposarà tres idearis diferents que són una mostra de la diversitat interna del moviment galleguista. El 1887 es presentaria un projecte de Constitució per un Estat gallec que corresponia amb el llegat del federalisme de 1873, però, més enllà d’aquesta fita, el regionalisme gallec encara estaria en la seva fase de configuració i no arribaria a la maduresa fins el primer terç del segle XX.\nEn el primer terç del segle XX encara apareixerien més moviments d’aquest tipus en d’altres punts de la geografia espanyola que qüestionarien encara més el desenvolupament del procés nacionalitzador de l’Espanya liberal en el segle XIX, com ara el valencianisme (de formulació tardana i representat per Teodor Llorente i Constantí Llombart), l’aragonesisme o l’andalusisme (impulsat per Blas Infante).\nEtiquetes: Catalanisme, Catalunya contemporània, Espanya Contemporània, Història d'Espanya, Història de Catalunya, Història del Món Contemporani, Nacionalisme, País Basc, Restauració borbònica, Segle XIX, Segle XX\nEls nacionalismes contra l’Imperi dual\nDes de 1867, l’emperador austríac Francesc Josep va convertir-se en rei d’Hongria i va anar configurar l’Imperi sota l’estructura d’una monarquia dual. Aquesta partició de l’Imperi, a la pràctica, suposava la creació de dues àrees d’influència: a l’oest l’austríaca, i a l’est l’hongaresa; fet que desplauria a les altres nacionalitats integrants de l’Imperi.\nAquest nou sistema donava una mínima satisfacció als alemanys (24% de la població) i als hongaresos (24%), però deixava novament sense resoldre les aspiracions nacionals del mosaic d’altres pobles que configuraven l’Imperi. Els txecs, els polonesos, els eslovacs, els romanesos i els eslaus del sud (eslovens, croats, serbis, etc.) mantindrien l’oposició i la lluita contra l’organització imperial. D’altra banda, grups demòcrates i socialistes van pugnar per enderrocar la monarquia autoritària dels Habsburg cap a finals del segle XIX i instaurar un règim parlamentari i de caràcter democràtic, però fracassarien en els seus intents.\nEl 1871, l’historiador i polític nacionalista txec František Palacky, partidari de la reforma política cap a un Estat multinacional, expressava en els seus Assaigs Txecs la seva decepció amb la nova configuració de l’Imperi Austro-Hongarès:\nVet aquí que jo mateix he perdut les esperances de veure com s’edifica una Àustria que pugui viure. Però una Àustria així seria desitjable, seria realitzable en ella mateixa. Ara, s’ha permès que els alemanys i els magiars hi assegurin la seva hegemonia i hi estableixin un despotisme de raça sense cap mena de contrapartida; un despotisme que, en un Estat constitucional on es parlen una infinitat de llengües, no pot durar gaire, ja que es basa en un disbarat polític; els alemanys i els magiars no volen una Àustria que no estigui organitzada despòticament.\nDesgraciadament, per culpa dels qui s’esforcen per esquinçar l’Imperi, Àustria ja ha avançat molt en el camí relliscós que porta a l’abisme. Pel que fa a mi, malgrat tot, no sento gaire temor per la meva nació, encara que li estigui reservat patir una vegada més la cruel prova del ferro i del foc; si el seu cor continua bategant, ja n’hi ha prou; no s’extingirà amb Àustria, sinó que ressuscitarà a una vida més ardent, a despit de les circumstàncies adverses.\nEtiquetes: Història del Món Contemporani, Imperi Austríac, Imperi dels Habsburg, Nacionalisme, Pau Armada, Segle XIX, Segle XX


nº 13 Gener 2016 | Recull trimestral\nLa nostra tasca diària des de l’àrea de Pastoral consisteix en fer present l’aspecte “humanístic” a tots nivells. Tenim un espai físic, l’Espai de Serenor –així es diu-, i un espai personal...\nLa 19a promoció d’Enginyers de l’EUSS i la 7a de Màster de l’EUSS van celebrar el seu acte de Graduació el passat dijous 19 de novembre per la tarda. La promoció estava formada per un total de 120 estudiants, amb 102 provinents de les diferents especialitats...\nEl dimecres 2 de desembre es va omplir l’AE28 per poder gaudir de la meravellosa companyia de Roland Fosso, que va ser presentat per l’Alexandre Damians, coordinador de l’àrea Pastoral de l’EUSS...\nLa CAEUSS ha organitzat al llarg de les setmanes prèvies a les festes nadalenques una recollida d’aliments perquè tothom pugui gaudir d’un Bon Nadal. Els aliments recollits es van entregar a la Parròquia de Ma. Auxiliadora per a la seva distribució...\nLa Dra. Elena Bartolomé, membre del grup de recerca de l’EUSS, va poder participar recentment en un Workshop organitzat pel la Dra. T. Puig del Institut de Ciència de Materials de Barcelona (ICMAB) ...\nEl dimecres 16 de desembre es va realitzar una sessió de BrainStorming sobre els projectes solidaris d’Alumni EUSS a Burkina Faso. El responsable d’Alumni EUSS, Joan Yebras, va demanar l’opinió d’experts en energies alternatives i horticultura entre els antics alumnes, alumnes, professors, PAS i simpatitzants en general...\nLes alumni Cristina Oliva i Claudia Pedrerol, juntament amb l’equip tècnic format per Anna Batlle i Maria Llorca, a partir de l’experiència i coneixement assolits en els seus treballs final de grau (TFG), han presentat la proposta d’empresa Hintech al programa Empenta 2015 d’ESADE. De tots els projectes presentats...\nEl 4 de novembre es va celebrar la XI Jornada Pre-Ocupa’t, espai de trobada entre empreses dels sectors industrials i tecnològics i els nostres actuals alumnes (futurs professionals de l’enginyeria) així com antics alumnes interessats en conèixer les seves perspectives en el món laboral. En aquesta ocasió vam comptar amb la presència de Codols Technology, Ficosa Idneo, Sanjo i Sistel Group…


Divendres, 10 Juliol 2020 10:31\nFoto: Twitter CCOO Nissan\nEls comités d’empresa de Nissan han convocat una marxa lenta per aquest divendres a la tarda amb el lema “Nissan somos tod@s” des de diferents municipis de la provincia de Barcelona. La mobilització acabarà a Montcada i Reixac al campament “La Resistance”. No és l’única concentració prevista perquè el proper dimarts, en aquest cas a Barcelona, CC.OO i UGT han convocat als treballadors de les empreses proveïdores i auxiliars de Nissan, entre les quals hi ha empreses rubinenques.\nLa marxa d'aquest divendres s’ha organitzat en dues columnes: una sortirà de Santa Coloma de Gramanet i de Ripollet i l’altra, de Mollet, Santa Perpètua de Mogoda i la Llagosta. Totes arribaran a Montcada on es farà una assemblea per explicar les reunions que s’han produït aquesta setmana entre la direcció de Nissan i l’administració catalana. La darrera va ser dimecres i va acabar sense acord. La propera trobada serà el proper dimarts. Jornada en què precisament, CCOO d’Indústria de Catalunya i UGT FICA fan una crida a empleats de les empreses proveïdores i auxiliars de Nissan, a partir de les 18h, a la plaça Sant Jaume de Barcelona a fer una concentració davant del Palau de la Generalitat.\nAmb aquestes mobilitzacions, els sindicats volen implicar a totes les administracions per evitar que aquesta decisió afecti a 20 mil famílies. A més, demanen un pla industrial per garantir el futur de les plantes catalanes i els llocs de treball tant els directes com els indirectes.\nEn el cas de la nostra ciutat, i segons el sindicat UGT, hi ha dues empreses que es veuran afectades directament per aquesta situació: Brugarolas i Kiseki. D’altres com ara Ruffini o Metalcaucho també podrien patir les conseqüències del tancament de les plantes de Nissan (veure notícia).


Milers d'avions volen quasi buits a Europa: quins interessos hi ha al darrere?\nEl mínim de vols que han d'operar les aerolínies per no perdre torns de vol és actualment del 50% (Lufthansa)\nEls 18.000 vols que Lufthansa diu que està operant des de l'inici de la pandèmia sense pràcticament passatgers per complir la normativa europea són part d'una guerra de les aerolínies pels millors espais als aeroports\nElisenda Rovira Olivé/Cristina Herranz Pérez 13/01/2022 - 13.52 Actualitzat 17/01/2022 - 18.48\nAlmenys 18.000 avions amb molt poca ocupació estan sobrevolant el cel d'Europa en els últims mesos. Són els vols que Lufthansa diu que nolieja encara que no tinguessin demanda per no perdre els seus drets d'aterratge i enlairament.\n"Això perjudica el clima", deia el director executiu de la companyia, Carsten Spohr, al Frankfurter Allgemeiner Sonntagszeitung. Al clam contra els avions buits s'hi han sumat activistes com Greta Thunberg i polítics com el ministre belga de Transports o el diputat de Més per Mallorca al Parlament balear Josep Ferrà.\nGlobalment, els avions són responsables del 13% de les emissions d'efecte hivernacle causades pel transport al continent, segons un informe del 2020 de l'Agència Europea del Medi Ambient. Contaminen molt més que els trens, que en causen un 0,4%, però estan lluny del transport per carretera, que suposa el 72% de les emissions i és el principal responsable de la contaminació en l'àmbit de la mobilitat.\nLa preocupació mediambiental del directiu de Lufthansa no amagava, però, un missatge clar a la Comissió Europea, que és qui posa les normes, en una guerra d'interessos creuats. La institució europea ha dit que les seves regulacions no obliguen pas a fer "vols fantasma", en un fil de tuits del portaveu Stefan De Keersmaecker:\nEmpty flights or "ghost flights" are bad for the economy and bad for the environment. That is why the Commission developed measures from the start of the pandemic to avoid such flights. A thread... (1/7).\n Stefan De Keersmaecker (@SKeersmaecker) January 13, 2022\nFonts de la companyia alemanya, mentrestant, expliquen a TV3 que estan veient una "reducció dràstica de les reserves" per als mesos de gener i febrer.\nEn un context incert per la pandèmia, aconseguir els millors espais als aeroports pot suposar la supervivència d'una aerolínia.\nLa lluita pels "slots"\nL'executiu comunitari és qui marca el mínim de vols que les aerolínies han d'operar per mantenir els seus torns de vol --els anomenats "slots", en anglès. Es tracta del dret a aterrar i enlairar-se en un aeroport en una hora determinada, unes places que en determinades ciutats i horaris poden ser molt cobejades.\nPer exemple, sortir a primera hora del matí, un horari que permet als viatgers de negocis tornar a casa el mateix dia al vespre, de Barcelona a Madrid, la connexió aèria domèstica amb més passatgers d'Europa (segons dades de 2018, quan va tenir gairebé 2,5 milions de passatgers). O entre Palma i Barcelona, la cinquena d'Europa, o entre Palma i Madrid, al vuitè lloc.\nSi habitualment el mínim de vols a fer per no perdre els "slots" era del 80%, durant la pandèmia s'ha rebaixat al 50%. De cara a la primavera-estiu, la Comissió Europea l'ha apujat fins al 64%.\nL'executiu comunitari argumenta que, a finals de la temporada d'estiu de 2021, el trànsit aeri va arribar al 70% del de 2019 i que es preveu que al 2022 s'arribarà al 89% respecte a l'últim any abans de la pandèmia.\nLufthansa aposta per un mínim com més baix millor, per poder mantenir els llocs que ja tenen, com expliquen a TV3:\n"Sense aquesta flexibilitat en temps de crisi, les aerolínies són forçades a volar amb avions gairebé buits per assegurar els seus slots. Altres regions del món estan fent una aproximació més pragmàtica, per exemple suspenent temporalment les normes dels slots en l'actual situació de pandèmia. Això beneficia el clima i les aerolínies"\nAltres aerolínies, com les de baix cost, esperen precisament que s'alliberin espais en rutes molt transitades i bons horaris, i per això defensen que l'exigència torni a ser del 80% com en condicions normals.\nSense "vols fantasma" a Espanya\nDes d'ALA, la patronal de les aerolínies espanyoles, matisen que ara hi hagi "vols fantasma" com passava al principi de la pandèmia. Ho explica a TV3 el seu president, Javier Gándara:\n"No em consta que cap altra companyia hagi reportat vols fantasma. Les xifres de Lufthansa són molt espectaculars, però crec que s'ha de relativitzar què entenem per 'vols fantasma'. En el cas d'Espanya, afortunadament, els vols han anat un 70% plens el 2021, quan abans de la pandèmia anaven al 85%. Això és una mitjana: hi ha avions que van al 100% i d'altres que van al 20 o al 30%."\nA l'estat espanyol, a diferència del Regne Unit, els "slots" no es poden comprar i vendre -si no és perquè una aerolínia n'adquireixi una altra i es quedi els que aquesta tingui associats. Per això, l'única manera que canviïn de mans és que es perdin per manca d'ús:\n"L'única manera d'aconseguir un slot és si una companyia el perd. Llavors aquest va al pool de slots i es distribueix entre la resta d'operadors. Per a aquesta distribució hi ha una sèrie de normes també. Per exemple, es dona prioritat a una companyia que no estigui operant en aquest aeroport davant d'una que sí que hi estigui operant."\nLes de baix cost volen guanyar slots\nRyanair és l'aerolínia que més passatgers ha transportat a Espanya el 2021, amb 23,3 milions. El seu director executiu, Michael O'Leary, reaccionava així a les declaracions de Spohr:\n"Lufthansa hauria de vendre les places d'aquests vols a preus més econòmics i recompensar els consumidors de la UE, molts dels quals han finançat els 12.000 milions d'euros d'ajudes estatals que l'aerolínia alemanya i les seves filials han rebut per la crisi de la covid-19"\nEl directiu de Ryanair "oblidava", d'una banda, que la seva companyia també ha rebut diner públic, com en els acords per als aeroports de Girona i Reus, i de l'altra, un debat mediambiental en què la companyia no surt ben parada.\nLa irlandesa va ser l'aerolínia d'Europa que més gasos contaminants va emetre en el període 2013-2019. Aquell darrer any va entrar als rànquings dels 10 principals emissors del sistema de comerç d'emissions de la Unió Europea.\nÒmicron empitjora les previsions\nLes aerolínies expliquen que estan molt afectades per unes restriccions contra la covid que canvien sovint i són diferents a cada país. Les previsions per a aquest hivern eren d'un 2% més de vols que el del 2019-2020 -una temporada que ja va ser estranya per la caiguda de Thomas Cook i perquè inclou les dues primeres setmanes de confinament. Però a mitjans de desembre, les restriccions per la variant òmicron havien fet modificar la projecció fins a un 4% menys.\n"L'impacte [en el volum de passatgers] no és tant perquè la gent no vulgui viatjar, sinó perquè les restriccions tenen efecte en la demanda. Seria més fàcil si s'homogeneïtzessin les normes a tot Europa i si la gent vacunada o que ha passat la malaltia pogués moure's lliurement pel continent", afirma Gándara.\nPels aeroports espanyols hi van viatjar 119,5 milions de passatgers l'any passat, un 58% més que l'any passat però al voltant de la meitat que el 2019, abans de la pandèmia, segons AENA.\nAeroports Crisi climàtica


PAe - El Govern impulsa l'elaboració de la Carta de Drets Digitals\nEl Govern impulsa l'elaboració de la Carta de Drets Digitals\nL'objectiu de la Carta de Drets Digitals és desenvolupar un marc per a la producció normativa i les polítiques públiques que garanteixi la protecció dels drets individuals i col·lectius davant les noves situacions i circumstàncies generades en l'entorn digital\nEl Govern ha impulsat l'elaboració d'una Carta de Drets Digitals d'Espanya, un dels compromisos fonamentals del pla Espanya Digital 2025. En el procés s'ha comptat amb nombroses contribucions de la societat civil, així com el treball d'un grup d'experts de primer nivell. L'esborrany de la Carta se sotmet ara a consulta pública , oberta fins al proper 4 de desembre.\nEl procés d'elaboració una Carta de Drets Digitals té com a objectiu reconèixer els reptes que planteja l'adaptació dels drets actuals a l'entorn virtual, i proposar un marc de referència per contribuir a la seva protecció en aquest context. Per a tal fi, la Secretaria d'Estat de Digitalització i IA, pertanyent al Ministeri d'Assumptes Econòmics i Transformació Digital, va engegar un procés ampli de consulta pública i ha impulsat els treballs d'un grup d'experts en la matèria format per destacats juristes, representants d'usuaris i internautes o consultors de ciberseguretat, entre altres perfils, amb la participació dels ministeris de Justícia i Presidència, Relacions amb les Corts i Memòria Democràtica, i l'Agència Espanyola de Protecció de Dades.\nFruit d'aquest treball, el text elevat avui a consulta pública recull un conjunt de principis i drets per guiar futurs projectes normatius i el desenvolupament de les polítiques públiques de manera que es garanteixi la protecció dels drets individuals i col·lectius en els nous escenaris digitals. L'esborrany se sotmet a consulta pública coincidint amb la celebració d'un esdeveniment en el qual han participat alguns dels membres del grup d'experts i altres persones actives al debat públic sobre els drets digitals.\nUna vegada recollides les observacions i aportacions que es facin en aquesta fase de consulta pública, s'elaborarà el text final de la Carta de Drets Digitals, que inspirarà els futurs passos a seguir en la protecció de la societat amb vista als nous reptes digitals, fixant els principis sobre els quals assentar la salvaguarda dels drets fonamentals en l'escenari digital.\nEspanya cerca així col·locar-se a l'avantguarda de la protecció dels drets digitals, tant pel contingut de la Carta com per la seva elaboració participativa.\nPer què una Carta de Drets Digitals\nEl desenvolupament del món digital ha impactat de manera decisiva en la forma en la qual es despleguen activitats socials, econòmiques i culturals. L'emergència sanitària ha fet més evident aquest profund canvi, fins al punt que gran part d'aquestes activitats van passar a realitzar-se prioritàriament de manera digital en un breu espai de temps.\nEls objectius principals d'aquesta Carta passen precisament per proposar vies per garantir el respecte als valors compartits també en aquest entorn digital. En aquest sentit, és essencial aprofundir en les proteccions necessàries per afrontar amb garanties la transformació digital de tots els àmbits.\nL'elaboració d'aquest document contribueix als objectius ja avançats en el Títol X de la Llei Orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals, amb la qual Espanya va passar a ser el primer país europeu que va garantir una sèrie de drets digitals relacionats amb internet. Aquests documents ja proclamaven drets tan importants com el de la desconnexió laboral o els relacionats amb la protecció de dades, la protecció dels menors o amb els mitjans de comunicació i les xarxes socials.\nAmb aquesta proposta de Carta, Espanya vol seguir en una posició d'avantguarda internacional en la protecció dels drets de la ciutadania i contribuir activament a les diferents iniciatives i debats que s'estan desenvolupant en l'àmbit europeu i global.\nEl grup d'experts i expertes està integrat per:\nBorja Adsuara, professor, advocat i consultor\nMoisés Barri, lletrat del Consell d'Estat\nTomás de la Quadra-Salcedo, catedràtic de Dret Administratiu de la Universitat Carlos III\nSusana de la Serra, professora titular de Dret Administratiu de la Universitat de Castella-la Manxa\nCelia Fernández Aller, professora de Dret Constitucional de la Universitat Politècnica de Madrid\nEnrique Goñi, de l'Institut Hermes\nPaloma Senzillesa, CEO de Raona Legal Tech\nRicard Martínez, director de la Càtedra de Privadesa i Transformació Digital de la Universitat de València\nMiguel Pérez Pujaves, president de l'Associació d'Usuaris d'Internet\nJosé Luis Piñar, catedràtic Dret Administratiu de la Universitat CEU-San Pablo\nAlgèria Queralt, professora de Dret Constitucional, Universitat de Barcelona\nJavier Ruiz Díaz, policy director d'Open Rights Group\nEmilia Saiz, secretària general d'United Cities and Local Governments (UCLG) i participant en CC4DR (Cities Coalition for Digital Rights de Nacions Unides)\nOfelia Tejerina, presidenta de l'Associació d'Internautes\nRodolfo Tesone, diputat de l'Il·lustre Col·legi de l'Advocacia de Barcelona i president d'ENATIC\nCarissa Véliz, investigadora d'Ètica i Humanitats a la Universitat d'Oxford.


Badanotis :: Els teatres municipals de Badalona presenten la programació d’aquest tercer quadrimestre de l’any apostant per la qualitat\nEls teatres municipals de Badalona presenten la programació d’aquest tercer quadrimestre de l’any apostant per la qualitat\nEls abonaments es podran adquirir a partir de dilluns, 23 de juliol; pel que fa a la venda de nous abonaments serà a partir del 3 de setembre\nRedacción - 19/07/2012 04:59\nA partir del proper dilluns, dia 23 de juliol, es podran adquirir els abonaments de la nova programació dels teatres municipals de Badalona (Zorrilla, Principal i Blas Infante), que ja s'ha presentat; pel que fa a la venda de nous abonaments serà a partir del 3 de setembre. El preu de l’abonament de temporada, que inclou cinc espectacles, és de 68 euros. A partir del dijous 6 de setembre es posaran a la venda les entrades, dins dels horaris habituals.\nPerò, de quins espectacles gaudirem aquest tercer quadrimestre de l’any?\nLes propostes d'aquests darrers mesos de la temporada pretenen, segons els seus responsables, oferir totes les disciplines artístiques i, en aquets sentit, afirmen, van dirigides a tots els públics, des dels més familiars als més especialitzats.\nCom per exemple, 'Incendis', un dels darrers èxits teatrals del moment, amb Clara Segura i Julio Manrique, ens explicarà una història actual i colpidora. O la interpretació del poema èpic de Verdaguer, Canigó, recitat per Lluís Soler i Celobert amb Josep Maria Pou.\nBadalona també comptarà amb l'actuació de Berto Romero, un dels monologuistes actuals més mediàtics.\nL'espectador tindrà també l'oportunitat d'escoltar la veu de Sílvia Pérez Cruz, amb el nou espectacle 11 de novembre, el seu primer disc en solitari. Qui ho prefereixi també tindrà la possibilitat d'assistir al concert de Juan Perro, el cantant i compositor del grup de rock dels anys 80 i 90, Radio Futura; d' Ismael Dueñas, de Mar Serra o gaudir de la música interpretada per la Banda Simfònica de Badalona.\nEn circ, i de la mà de la programació de La Xarxa, el pallasso Tortell Poltrona ens parlarà de Grimègies. Per la seva banda La industrial teatrera buscarà la complicitat de l'espectador amb Riures d'emergència, un espectacle de la Fundación Theodora, especialitzada en visites als nens hospitalitzats.


Joguines que respecten el desenvolupament natural dels infants - Pànxing\nPer paresinens.cat / AMIC\nEl joc ens ajudarà a incorporar valors com el respecte pel rival, saber guanyar i perdre, la superació o l’esforç.\nLes joguines són il·lusió i diversió però també són moltes altres coses. Són una manera de descobrir coses noves, de despertar la curiositat i la creativitat, de fomentar el creixement dels infants i de socialitzar. D’un temps ençà, malauradament però, les joguines s’han tornat una mercaderia més, i així són tractades pels mitjans. Una pena. Us donem idees de joguines que respecten el desenvolupament natural dels infants.\nUs convidem primerament a ser conscients d’allò que estem donant als nostres infants. De la mateixa manera que no donaríem a menjar allò que pot fer mal als nostres fills, també hem de vigilar amb què juguen. De vegades és una qüestió de seny. No es tracta de “prohibir” joguines (com tampoc prohibim totalment menjar dolços per exemple) però sí de vigilar el que regalem i fer-ho de forma conscient. Una bona idea pot ser la d’equilibrar el que entra a casa. Combinar joguines que hem vist a la televisió o de la “Pel·lícula de l’Any” amb d’altres que tinguin propostes més obertes.\nLes joguines que els ajudaran al seu desenvolupament natural són: jocs simbòlics sense rols ni directrius, de construcció, jocs de taula cooperatius, jocs per aprendre lògica i matemàtiques, propostes per dibuixar, pintar, per fer treballs manuals, joguines científiques, etc.\nSi t’ha agradat llegir l’article Joguines que respecten el desenvolupament natural dels infants, també et pot interessar Descobreix un munt de jocs educatius per als teus fills.


(frescos o congelats)\n2 naps petits o 1 de mitjà\n70 g de fonoll\n500 ml de caldo de verdures ANETO\nPoseu una cassola a foc mitjà amb dues cullerades d’oli.\nPeleu l’all i piqueu-lo fi.\nNetegeu el porro i talleu-lo a rodanxes fines. Poseu-ho tot a la cassola, i sofregiu-ho 5 min.\nTalleu i peleu els naps, la patata i el fonoll de la mateix mida. Quan el porro ja sigui transparent, afegiu la resta de verdures i hortalisses a la cassola. Deixeu-ho a foc viu 2 min, i abaixeu el foc.\nAboqueu-hi la llet de coco i el caldo de verdures, i remeneu-ho,\nTapeu-ho i coeu-ho 12 min, fins que la patata sigui cuita. A continuació, poseu-hi els pèsols, i coeu-ho 4 min (si són congelats, tardaran uns 8 min).\nQuan siguin cuits, apagueu el foc i aparteu la cassola. Afegiu-hi el pebre, la menta i les escates de sal, i tritureu-ho tot amb un robot o amb la batedora de mà. Quan tingueu una crema suau i brillant, serviu-la en bols.\nPer acabar el plat, hi podeu posar unes fulles de fonoll, fruita seca i una mica de iogurt natural.