Teresa Call: «Una cosa que la Covid-19 ha deixat molt clara és que l'escola pública necessita inversió» | NacióBerguedà\nTeresa Call: «Una cosa que la Covid-19 ha deixat molt clara és que l'escola pública necessita inversió»\nLa directora de l'Institut Serra de Noet explica a NacióBerguedà com han estat les setmanes de confinament i avança com plantegen la reobertura a partir de dilluns\nper Pilar Màrquez Ambròs , Berga, 29 de maig de 2020 a les 17:51 |\nTeresa Call, directora de l'Institut Serra de Noet de Berga. Foto: Cedida\nTeresa Call (Berga, 1966) és directora de l'Institut Serra de Noet de la ciutat des de fa sis anys. Abans n'havia estat la coordinadora pedagògica durant quatre anys. És professora de Ciències Socials i doctora en Educació. Ha viscut de primera mà la lluita de la comunitat educativa del Serra de Noet per disposar d'un edifici nou després d'una dècada en barracons. Van estrenar l'edifici nou fa tot just un any i ara han hagut d'afrontar un repte per al sistema educatiu del país que ningú esperava: la crisi sanitària del coronavirus.\nCall es defineix com una gran defensora de les Ciències Socials i de la Geografia i la Història. Ens explica l'aposta del seu centre per les noves tecnologies i ens detalla com han afrontat les setmanes de confinament. També ens avança com plantegen la reobertura a partir de dilluns, malgrat que els alumnes encara no tornaran a les aules.\nL'Institut Serra de Noet té fins a 240 alumnes durant el curs 2019-2020. Segons explica la seva directora, hi ha 9 grups amb nois i noies de la secundària obligatòria. Es tracta de tres grups de Primer d'ESO i dos grups per nivell de Segon a Quart d'ESO.\n- Esperava viure una situació com l'actual amb la pandèmia de la Covid-19?\n- Crec que ningú s'esperava que, en un país desenvolupat, ens trobéssim en una situació com aquesta. Confinar-nos no ho havíem fet mai, almenys que jo en tingui aquesta percepció. Quan ens ho van comunicar, vaig pensar que seria un confinament curt, que com a molt s'allargaria fins a setmana santa.\nTal com ha anat evolucionant la cosa, s'ha allargat. No m'ho pensava pas viure una situació d'aquest tipus.\n- I com ho ha viscut com a professional de l'educació?\n- Des del meu punt de vista, la tasca dels centres educatius i els docents, té dos grans vessants. Una és la part de socialització que es fa en els instituts i les escoles, i l'altra és la part d'aprenentatge. Aquesta part de socialització, de contacte amb els alumnes, de coincidir amb ells pel passadís o a l'hora del patí, es troba molt a faltar. Pel que fa a l'aprenentatge, els docents ens hem trobat davant d'un repte que no esperàvem.\nHem hagut d'adaptar la nostra manera d'ensenyar. Ha estat de cop i volta, d'un dia per un altre com aquell que diu. Hem ajustat la nostra manera de fer docència i crec que això ens ha donat l'oportunitat de veure que és possible treballar amb eines TIC, de manera competencial i a distància. Professors i alumnes hem perdut aquest espai de convivència i de relació, però hem vist que els alumnes no tenen per què perdre en aprenentatge. Ells també han après a ser més autònoms, a resoldre situacions i aprenentatges. Crec que ha estat una oportunitat, malgrat que no per tots els alumnes ha estat fàcil.\n"Estic convençuda que l'ensenyament telemàtic i virtual ha arribat per quedar-se"\n- El departament ha anunciat que s'obriran els centres en fase 2, però no per activitats lectives. Com ho planteja de cara a dilluns?\n- D'entrada, està clar que els centres obrirem dilluns si estem en fase 2. Hem d'obrir i hem fet un pla d'obertura. Malgrat tot, el curs continuarà telemàticament i, per tant, tot el que és la docència de les matèries es farà per aquesta via. La reobertura serveix per fer tutoria d'orientació i acompanyament als alumnes que ho necessitin.\nTambé cal dir que l'acompanyament l'anem fent des del moment en què ens vam confinar, d'una manera diferent, telemàticament. Els tutors hem estat en contacte amb les famílies, sigui per correu o per telèfon. El contacte no s'ha perdut en cap moment.\n- Què ha passat aquest curs amb el temari i l'avaluació?\n- Hi ha dos aspectes a tenir en compte. Per una banda, les indicacions del departament d'Educació han estat molt clares: aquest tercer trimestre calia oferir una avaluació diferent. Per tant, el que hem fet des del centre és ajustar-nos-hi.\nDes de la meva visió personal, sóc dels que creu que l'ensenyament i aprenentatge ha de ser competencial, per això la funcionalitat del temari canvia de com s'entenia tradicionalment. Els continguts ens serveixen per treballar procediments, interpretar i relacionar. Si els alumnes han estat capaços de realitzar tasques competencials de deduir i d'interpretar, penso que després ho poden aplicar al contingut que sigui.\n- De cara al setembre, com pensa que s'ha d'entomar el nou curs?\n- Amb molts interrogants, perquè és difícil de predir com serà el nou curs. Les informacions van canviant, per tant haurem d'esperar a les indicacions i les instruccions que ens doni el departament. Però hem d'estar preparats perquè el curs pugui ser de moltes maneres: que fos presencial seria l'ideal, però ens podem trobar que sigui mixt, és a dir, amb una part presencial i una telemàtica, o que visquem de nou moments de confinament.\nTots aquests són escenaris que es plantegen, ara mateix els desconeixem. Amb el que hem viscut fins ara, no podem predir què passarà. Sigui com sigui, estic convençuda que l'ensenyament telemàtic i virtual ha arribat per quedar-se. La incorporació de les eines TIC en l'ensenyament, ens ha demostrat que són imprescindibles.\nHo dic des de l'experiència que tenim al nostre institut de fa 10 anys. Quan es va iniciar el projecte "1 per 1", nosaltres hi vam apostar i l'hem mantingut. El fet que els alumnes estiguin habituats a treballar eines digitals a l'aula, ens ho ha facilitat molt.\n- Hi ha prou recursos a l'escola catalana per a la 'nova' normalitat?\n- Segur que no. Als centres públics, i t'explico el cas del nostre institut, on ja havíem apostat per incorporar aquestes eines digitals, han estat el centre i l'AMPA el que ens ha permès mantenir les aules digitalitzades, d'una altra manera hauria estat impossible. En comptes d'invertir en llibres en paper, les nostres famílies invertien en un ordinador. Ha estat una aposta de centre que en la situació de confinament ens ha donat tranquil·litat.\nEns ha servit per encarar millor la nova situació, perquè ja formava part de la nostra manera de fer.\n- Per tant, tots els seus alumnes ja tenien ordinador? Han pogut seguir tots els cursos en línia?\n- Bé, sempre hi ha famílies vulnerables. Aquestes han pogut seguir el curs gràcies a les dotacions del departament d'Educació i a la col·laboració de l'Ajuntament de Berga. Entre tots, hem intentat que el mínim d'alumnes possibles acabessin desconnectats per manca de dispositius o de connexió.\nÉs un tema que ens preocupa de cara l'any vinent, si no sabem què passarà, ni quines previsions es compliran, hem de poder garantir dispositius PC i connexió wifi a tots els alumnes.\n- L'Institut Serra de Noet va estrenar nou edifici el curs 2018-2019. Això vol dir que tindran prou espai per treballar amb distància social i grups reduïts el curs que ve?\n- Cal dir que cada vegada ocupem més espai. L'any passat vam guanyar una línia, i aquest any una altra, per tant, són dos grups més que assumim. Dependrà de quina ocupació s'estableixi per classe. Si són 15 alumnes com s'està dient en aquests moments o canvia. Els centres estan pensats per una formació presencial amb ràtios de 30-33 alumnes. Això ens canvia el nombre i la forma de treballar.\nSi es mantingués aquesta ràtio de 15, hauríem de fer combinacions. Actualment, ho estem estudiant. Des de l'equip directiu ja estem pensant en el curs vinent, perquè no podem arribar al setembre sense cap planificació. Hem de tenir en compte tots els escenaris i quines combinacions es podrien fer per optimitzar els espais que tenim i acollir els grups.\n-El curs no ha de començar fins al 14 de setembre?\n- Crec que això ha de ser el departament d'Educació qui ens ho digui. El departament és qui té les dades i qui pot saber si haurà pogut nomenar tot el professorat i si les condicions sanitàries seran les adequades.\nComençar a partir del 14 de setembre, penso que està bé. En el sentit que necessitarem els primers dies de setembre per acollir el professorat nou del centre i per acabar de planificar. Seria el més normal però en aquests moments no estic disposició d'assegurar que seria la millor data. Caldrà veure quina situació sanitària hi ha i quines indicacions rebem del departament.\n"Si no sabem què passarà el curs vinent, ni quines previsions es compliran, hem de poder garantir dispositius PC i connexió wifi a tots els alumnes"\n- D'aquí a l'estiu, com s'ha d'atendre les famílies?\n- Penso que hem de continuar atenent-les com fins ara. En el nostre cas tenim tutors individuals. Cada tutor individual ha contactat amb l'alumne i la seva família. En el cas dels alumnes de Quart d'ESO, s'ha fet un acompanyament d'orientació per la postobligatòria. Hem fet reunions dels tutors amb els alumnes per explicar per via telemàtica quin és el ventall de possibilitats. Això ja s'anava fent des del segon trimestre i ho hem continuat aplicant. És una orientació que fem des del moment que comencen Quart d'ESO, que implica reunions amb els alumnes i tutories amb les famílies.\nA Tercer d'ESO també hem fet per via telemàtica la reunió d'orientació per la tria d'optatives de Quart, ja que l'últim curs d'ESO té un itinerari una mica diferent. Hem intentat normalitzar tant com hem pogut el que ja fèiem els altres cursos.\nL'objectiu és que els alumnes puguin començar el curs vinent amb garanties d'haver rebut una bona orientació i un bon acompanyament.\n- Ha estat compatible el retorn a la feina dels pares amb mantenir les classes virtuals, sobretot amb l'inici de la desescalada?\n- Penso que aquestes són situacions particulars de cada família, depenent de la feina de cadascú. Hi ha pares que han treballat des del moment que van confinar els nens i nenes, perquè eren personal sanitari, etcètera. Cada família té casuístiques molt diferents, però jo penso que això que em planteges implicaria obrir un debat molt més ampli, que té molt a veure amb el tema de la conciliació laboral i familiar que en aquest país no tenim resolta i que és una qüestió que ara s'ha fet molt evident.\n- Quin panorama creu que deixarà la pandèmia a l'escola catalana? S'hauran tret coses positives d'aquesta situació d'emergència sanitària?\n- Hem de pensar que ens deixarà coses positives. Però penso que una cosa que la Covid-19 ha deixat molt clara és que l'escola pública necessita inversió. Això està claríssim. No només inversió material. Nosaltres tenim la sort d'estar gaudint d'aquest edifici nou tan fantàstic que vam estrenar el curs passat, però cal invertir més en l'escola pública en general, en el sistema públic. Les escoles públiques han fet una molt bona feina per afrontar la pandèmia. Estem fent molt bona feina i de vegades quedem invisibilitzades. És important que el departament en faci aquesta valoració i hi hagi aquesta inversió.\nImperdibles, Societat, Teresa Call, Educació, Covid-19, escoles, instituts, coronavirus


Diumenge 5 de Quaresma - 17 de març\n(Jo 8, 1- 11) Moltes vegades la predicació de la Quaresma ve tenyida tan sols dels colors del dolor pels pecats, de la contrició, del penediment, en definitiva, d’un esforç per fer conscients les pròpies faltes i despertar el desig del penediment. És certament un dels aspectes fonamentals d’aquest temps. Tanmateix si ens fixem en un detall no menor d’aquest passatge, podrem completar el quadre de la Quaresma amb uns altres colors, tan fonamentals com els primers. Fixem-nos bé, Jesús Crist no diu a la dona adúltera et perdono, com sentim a molts altres passsatges de l’Evangeli, sinó, “tampoc jo no et condemno; ves i d’ara endavant no pequis més.” A diferència d’altres passsatge, la dona tampoc ha arribat a Ell per confessar els pecats, ni demanar la guarició, ni confessar la seva fe. Tan sols s’ha trobat posada al mig pels escribes i els fariseus, els coneixedors de la Llei, i fet públic el seu pecat. És doncs utilitzada com a pretext pel judici que volen fer a Jesús. Els qui l\nDiumenge 4 de Quaresma - 10 de març\nLa paràbola del fill pròdig, una de les pàgines més commovedores de l'Evangeli, mostra un fort contrast entre l'alegria de pare que acull i perdona i la rancúnia del germà gran que endureix el cor. Jesús ha deixat el relat obert, puix no ens parla de l'encontre entre els dos germans, perquè cadascú construeixi el final i tregui lliçons pràctiques sobre el perdó. Tots estem reflectits en un dels fills, segons sigui el nostre tarannà i la nostra vida. Hi ha qui diu: «Vull ser lliure, ja n'estic fart de normes; ¡ningú no m'ha d'imposar res! Creure en Déu és una cotilla que no em deixa respirar ni viure al meu aire!». És com el fill petit que marxa de casa. Al principi tot sembla anar bé; però, a mida que passa el temps, comença a sentir la buidor d'una vida sense Déu, sense horitzó, enfonsada en el llot del materialisme. ¿Què em pot donar la vida si al final no sóc feliç? L'absència d'una cosa fa que apreciem més el seu valor. Tenint cura de porc\nDiumenge 3 de Quaresma - 3 de març\nLluc 13,1-9 Davant d’uns fets casuals que se li presenten a Jesús: El cas de Pilat que barreja la sang d’aquells que havien actuat malament amb la sang dels sacrificis, com la mort d’aquells homes que construïen la torre de Siloè i van morir, Jesús respon: Si no us convertiu, tots acabareu igual. Fàcilment podem caure en aquest perill, pensant-nos que els altres són pitjor que nosaltres, que són més pecadors i que el que els succeeix és un càstig de Déu i que nosaltres som els millors. Per això Jesús segueix amb la paràbola de la figuera, que ens ajuda a prendre consciència de que som cridats a donar fruits. Aquests fruits serien l’amor, la solidaritat, el respecte... Però com que Jesús és conscient de les nostres limitacions, el gran protagonista de la paràbola és el pagès que representa la paciència de Déu envers nosaltres. «No la talleu, doneu-li una nova oportunitat. La cavaré, l’esporgaré, la femaré i esperaré que doni fruit». Quina gran imatge de Déu! Com a Pare


Memòria Repressió Franquista.: L’evangeli de Santa Creu segons Matilde Landa. JOAN FERRER RIPOLL Regidor de l’Ajuntament de Palma (PSIB-PSOE).\nL’evangeli de Santa Creu segons Matilde Landa. JOAN FERRER RIPOLL Regidor de l’Ajuntament de Palma (PSIB-PSOE).\nACTUALITZADA EL 07/01/2017 17:25\nL’evangeli de Santa Creu segons Matilde Landa. / J. F.\nLes habitants de la presó s’han canviat per estudiants, investigadors... I els dissabtes al matí els murs s’omplen amb els nins que assisteixen a les activitats de foment de la lectura, una cultura que, d’alguna manera, els ha de fer més lliures en el futur. Els habitants del temple també han canviat, ja no hi ha el capellà que aplicava sagraments contra la voluntat d’una dona moribunda, però l’immutable sembla romandre-hi.\nNo t’entenc, Església, com ets capaç encara de cometre els mateixos pecats. Com no has volgut, en dècades de democràcia, demanar perdó, mirar cara a cara les víctimes del franquisme que tu, des del teu silenci còmplice però moltes vegades des de la teva acció (el dit acusador solia sortir també de davall les mànigues d’alguna sotana) vares propiciar tanta mort i tant patiment durant anys a la teva illa. No entenc tampoc com tens la poca vergonya de personar-te com a acusació particular contra un grup d’activistes feministes que, tot i emprar un mètode que em sembla rebutjable, varen voler cridar l’atenció per la teva complicitat (sí, novament còmplice del poder) amb un govern central que pretenia introduir dins la màquina del temps, vint o trenta anys enrere, la Llei d’avortament lliure i gratuït del nostre país; tu no vares tardar gens ni mica a posar en marxa la teva tàctica habitual: si es retractaven públicament dels seus actes, tu els oferies perdó... a canvi d’humiliació.


INDEX. - Les construccions d'en Posets\nAssumpte: INDEX. - Les construccions d'en Posets Dt Jun 16, 2015 10:38 am\nAquest fil agrupa tots els fils dels treballs personals d'en Posets a mode d'Index.\nEl seu objectiu és facilitar la localització dels fils, i també tenir agrupats d'alguna manera els treballs d'aquest mateix autor. Demano a en Posets que vetlli per a mantenir-lo al dia afegint els nous fils que pugui crear a partir d'aquest moment, amb noves construccions.\nJordi, si en falta algun, tu mateix el poses aquí.


» Punt informació cadastral Pujalt\nL’Ajuntament de Pujalt ha assumit la prestació d’Oficina Virtual del Cadastre, pensada per a tots els ciutadans que no disposin de certificat d’usuari.\nDes d’aquesta oficina li podran facilitar gratuïtament sobre qualsevol immoble (excepte País Basc i Navarra) els següents serveis:\n*Consulta lliure i certificació electrònica de dades cadastrals no protegides i de cartografia digital.\n*Consulta i certificació electrònica per als titulars cadastrals de les dades protegides, relatiu a béns immobles de la seva titularitat.\n*Certificació negativa de béns immobles o de la circumstància de no figurar com a titular cadastral, relativa al propi sol·licitant.\n*Altres serveis de consulta i certificació que es puguin implantar en un futur a l’Oficina Virtual del Cadastre\nHo poden sol·licitat els titulars cadastrals, els seus representants o persones autoritzades. Poden dirigir-se al Punt d’Informació Cadastral, personalment, mitjançant petició que s’emplena en el mateix moment que s’entrega la documentació sol·licitada.\nSi el/la sol·licitant és el/la titular del certificat, cal aportar el DNI original. Si no ho és, haurà de portar el seu DNI, l’autorització expressa del/la titular i la fotocòpia del DNI de la persona que autoritza. En cas de persones jurídiques, cal el DNI de la representació legal i la documentació acreditativa de la representació o acreditació amb què s’actuï.\nIndependentment del lloc de residència, mitjançant els Punts d’Informació Cadastral, s’intenta ampliar les possibilitats d’accés a l’Oficina Virtual del Cadastre als titulars cadastrals o als seus representants o persones autoritzades.\nEl PIC únicament està creat per gestionar les certificacions i consultes del cadastre, per tramitar modificacions o altre tipus de gestions, us haureu d’adreçar a la Secretaria de l’Ajuntament o directament a la Gerència Territorial del Cadastre.


Gamificació 3 – Plataformes i recursos per gamificar a l’aula\n7 de maig de 2020\tNo hi ha comentaris\nAquest article forma part d’una sèrie basada en aplicar la gamificació a l’aula. Aquí pots llegir-ne la primera part. Amb aquest article donarem per finalitzada la sèrie dedicada a les eines que ens permeten introduir elements de gamificació a l’aula. En els articles anteriors, hem vist que la gamificació és, explicat de forma molt breu, la integració d’elements lúdics en entorns i contextos que, d’entrada, no estan pensats o dissenyats per ser-ho.\nGamificació 2 – Eines per fer jocs de preguntes i respostes dinàmiques amb l’alumnat\n23 d'abril de 2020\tNo hi ha comentaris\nSeguim amb la sèrie d’articles a què ens hem dedicat per endinsar-nos i donar resposta a què és la gamificació. Per fer-ho, començarem recordant la idea més important que vam voler exposar en el primer article de la sèrie.\n16 d'octubre de 2013\tNo hi ha comentaris


Pla, Johnson, San Marino i N-II - Diari de Girona\nPla, Johnson, San Marino i N-II\njordi xuclà 29.09.2019 | 00:51\nPla, Johnson, San Marino i N-II Diari de Girona\nDivendres 26 de setembre, reunió de Patronat de la Fundació Josep Pla. Quasi quatre dècades després de la mort de Pla, la seva vigència i lectura continuen en uns nivells altíssims. La Fundació gaudeix de bona salut i les activitats se succeeixen a bon ritme. Xavier Pla ens informa que nous inèdits veuran la llum quan arribi el moment apropiat. La Càtedra Josep Pla de la Universitat de Girona i molt particularment el professor Xavier Pla fan una feina gegantina, de gran ambició i rigor, preservar, curar i difondre el llegat Pla. Comentem la molt bona acceptació del llibre de correspondència entre Josep Pla i Jaume Vicens Vives (1950-1960), L'hora de les decisions. Comento amb Xavier Pla la terrible i dramàtica vigència de l'informe que Pla elabora sobre Josep Tarradellas: l'Informe Pla, procedent de l'arxiu Montserrat Tarradellas i Macià de Poblet i que està redactat per Pla d'acord amb la llarga entrevista que segurament tingué lloc a Castelnau (França) els dies 21, 22 i 23 de gener de 1960.\nEn va escriure un informe de deu pàgines que permet veure la visió de Tarradellas als anys seixanta: «Per a prevenir el caos, s'ha de crear un equip de treball format per molt poca gent: quatre o cinc (Tarradellas: política; Ortínez: burgesia; Vicens Vives: interessos clericals; Sardà: economia), polítics especialitzats en les qüestions bàsiques. Aquest equip ha de ser el noyaux del futur partit conservador català. Del passat no hi ha res aprofitable: és un cementiri literal. No s'han de ressuscitar ni l'Esquerra, ni la Lliga ni cap altra organització d'aquesta classe». No vull abusar de les cites, simplement recomanar vivament la seva lectura. Invita a la reflexió sobre els errors polítics que ens han portat al moment actual. D'aquí la seva vigència.\nBoris Johnson, al límit\nAquest dimarts 23 de setembre, la Cort Suprema del Regne Unit va considerar il·legítima, nul·la i sense efectes la decisió del primer ministre Boris Johnson de sol·licitar a la reina Isabel II suspendre les activitats del Parlament britànic entre el 10 de setembre i el 15 d'octubre.\nLa mesura era qüestionada per l'oposició, que acusava Johnson de voler limitar els marges de debat parlamentari sobre el Brexit per intentar assegurar la sortida del Regne Unit de la Unió Europea (UE) amb o sense acord el proper 31 d'octubre. El màxim tribunal va atorgar la raó a aquests crítics.\n«La decisió d'aconsellar a Sa Majestat de suspendre el Parlament va ser il·legal perquè tenia la intenció d'evitar la capacitat del Parlament de realitzar les seves funcions constitucionals sense una justificació raonable», va dir la presidenta de la Cort Suprema, Brenda Hale, en anunciar la decisió d'adoptar de manera unànime pels 11 magistrats. Però políticament les pròximes cinc setmanes poden ser interminables i imprevisibles.\nSi fins ara hi havia dubtes sobre la possibilitat real que pel 31 d'octubre es fes efectiva la sortida del Regne Unit de la UE, ara creixen els dubtes sobre si Johnson pot conservar el seu lloc per tant de temps, ja que després de la decisió de la Cort Suprema s'han multiplicat les peticions perque dimiteixi.\nNo obstant això, res està escrit encara, ni sobre el Brexit ni sobre el futur polític de Johnson. Com un polític italià amb la lògica de «culo di ferro», va guanyant dies.\nFins ara, l'única cosa segura és que el Parlament britànic va reprendre les seves activitats el passat dimecres. Els Laboristes, amb les seves bases dividides, no volen eleccions abans del 31 d'octubre. Volen que Johnson faci «la feina bruta».\nEls Liberal Demòcrates lideren l'oposició al Brexit i en unes eleccions immediates podrien superar els Laboristes. La Unió Europea resta callada però podria servir un plat fred de venjança a Johnson. Si es veu obligat a demanar una pròrroga perquè així ho va votar el Parlament, els alts funcionaris de la UE, cansats de la carpeta Brexit, al final li podrien donar aquesta pròrroga.\nAleshores Johnson hauria incomplert el seu compromís electoral de sortir de del Regne Unit de la UE «a qualsevol preu». Aleshores les eleccions serien inevitables. El partit del Brexit prendria molt de vot a Johnson i en un sistema majoritari el resultat seria imprevisible. Octubre és el mes del Brexit, o no, també.\nEl Govern de San Marino ha fet figa aquesta setmana pel desacord entre els dos socis del govern. El resultat és que hi haurà eleccions avançades a San Marino el pròxim 8 de desembre. Mai ningú parla de San Marino. És un Estat sobirà amb seient a Nacions Unides i on passen més coses que en el molt sorollós entorn nostre. Per exemple, el ministre d'afers Exteriors de la Federació Russa va visitar San Marino aquest any. I a França han decidit acabar amb les sancions a Rússia més aviat que tard. Tot això passa perquè a l'altra banda de l'Atlàntic el telèfon americà està avariat i ningú respon.\nDivendres 26 de setembre el Consell de Ministres va aprovar obres de millora de l'N-II entre Maçanet de la Selva i Tordera. Dit d'una altra manera: aquesta licitació de millores enterra definitivament el desdoblament d'aquest tram de l'N-II. Un greu error.\nL'únic tram de l'N-II que té sentit desdoblar en aquest moment és precisament aquest perquè és l'únic que no discorre en paral·lel a l'autopista, que acaba la seva concessió l'últim dia d'agost de 2021. Aquestes obres de millora són la vacuna perquè no es torni a parlar de desdoblament durant decennis.\nPerò és que aquestes obres ja estaven començades el 14 de maig de 2012 i es van parar en sec diverses obres per la crisi financera mundial. Ja estaven començades les obres, els terrenys expropiats, un pont ja fet...Una obligació d'un exparlamentari satisfet i agraït de tots els anys que ha pogut servir com a representant és practicar el silenci i començar una nova etapa. Però mig trencaré aquesta norma per preguntar-me en veu alta si alguns dels electes representants de Girona a les Corts Generals tenen criteri sobre aquesta nefasta notícia.


Nits d’estiu | [es]Crits per Girona\nPàgina d'iniciNits d’estiu\n28 Juliol 2015 28 Juliol 2015 laia pelach saget\nFa uns dies parlava amb un veí de Girona sobre la vida a Girona durant aquests mesos d’estiu i recordàvem que fa ja força temps ens havíem trobat en algun espectacle a la Pl. Dels Jurats. Eren espectacles gratuïts que alegraven els vespres i nits d’estiu i n’hi havia força per tots els gustos: dansa, humor, música… Van deixar de fer-se, algú em va dir, que és perquè era perillós. Ben cert que ho era perquè sovint hi havia tanta gent que tothom es posava on podia i els murs de gran alçada de la plaça també s’omplien. Precisament, però, la perillositat venia del seu èxit i per tant no acabàvem d’entendre que la solució fos deixar de fer-los. Crec que amb aquest dubte va acabar la conversa, possiblement abortada per alguna de les criatures d’una o altre.\nUns dies després vaig rebre al despatx un sobre amb informació sobre el festival Tempo Sota les Estrelles, equí liquà, em vaig dir. Així doncs, aquells espectacles oberts que aplegaven un munt de gironins i gironines s’havien reconvertit en un festival amb tot un altre caire: les entrades es paguen i hi pots sopar de la mà del Ginjoler amb preus de l’estil d’una ració de braves a 5€. El públic deu haver canviat i ara suposo que és més de l’estil del que interessa als darrers governs, potser turistes dels que no fan nosa i a qui (veient les fotos de la web) fins i tot deixen posar taules de fins a 6 persones (!). I parlant de menjar, penso en els menjars del món que solien acompanyar el desaparegut Festival de Músiques Religioses. També aplegaven molta gent nit rere nit, molta més que el mateix festival i també van caure amb l’entrada de CiU. Un i altre eren una mostra de la vitalitat de Girona i de que els gironins i gironines responem davant d’ofertes culturals (i en aquest cas també gastronòmiques) assequibles. Ja fa temps, però, que ens ha quedat clar que aquesta no és la via que interessa a CiU, que la seva és una aposta per la Girona de postal i que tot allò que no atregui turistes o que no tingui algun punt d’esnobisme no convé a la Girona que volen. Per això permeten el Vol gastronòmic (per cert ja ha passat l’any, no?) o el Tempo sota les estrelles però es carreguen els espectacles de qualitat i gratuïts i els menjars del món i prohibeixen ajuntar taules a les terrasses del Barri Vell.\n← Gràcies Casals d’Estiu\nCrònica 3. Precs i preguntes →\n4 pensaments sobre “Nits d’estiu”\n29 Juliol 2015 a les 7:11\nGràcies pels posts. Sou l’únic partit de Girona que em sorpreneu amb escrits sobre els temes sobre Girona que penso i això que fa anys, us veia força allunyats a la meva manera de ser i de pensar. M’equivocava i val la pena rectificar.\nDes de fa dos estius quasi no ens quedem els divendres a Girona, no val la pena, ja marxem directament els divendres molts caps de setmana. El tema carpes era obsolet tal i com estaven, l’últim any no hi vam ni anar, però es podia haver estudiat com millorar el format. I el tema del Festival de Músiques Religioses va ser una estocada més que lamentable. Recordo anant a la universitat com molts companys deien que gràcies a aquells festivals els seus pares anaven de concert a l’estiu i eren gent ben “formal” (per dir-ho d’algua manera), alguns votants de Convergència. Mai he entès del tot què va passar, però espero que algú el recuperi. M’ha entristit molt veure com cap partit i quasi cap no va exigir o prometre el seu retorn durant la campanya electoral.\nTambé me’n recordo dels concerts que es feien algunes nits d’estiu a la Plaça dels Jurats, ens hi passàvem alguns cops després de sopar. Ara hi ha molts de festivals però tot té un caire a sectari i a massa preparat. Les paradetes del Festival de Músiques Religioses eren criticades pels restaurants i bars gironins, mentre que ara sabem ben bé com s’ha concedit el local de copes al One? Hi ha hagut un concurs previ? A mi, com a ciutadana, m’agradaria saber-ho.\nI per cert, i el tema El vol? Quan “volarà”?\nTinc la sensació que a l’Ajuntament només hi ha un partit a l’oposició: La CUP. Seguiu així, sé que molta gent us va llegint.\n31 Juliol 2015 a les 22:19\nMoltes gràcies xls comentaris. Sobre el vol hi estem a sobre, és realment indignant q segueixin treballant-hi.\n31 Juliol 2015 a les 7:27\nTeniu raó. Poc a poc el que quedava d’activitats populars -en el bon sentit de la paraula- ha anat desapareixent i ho trobem molt a faltar.. molt. Esperàvem amb ganes les trobades a la Plaça dels Apòstols per tastar algun dels plats forans i fer-la petar, ens tornàvem a trobar a la Plaça dels Jurats per veure els espectacles, era una bona excusa per fer-ho, sobretot amb amics i coneguts amb els qui durant l’hivern no coincidies tant sovint. Bé.. tot això s’ha acabat i a mi particularment em sap molt de greu.\n31 Juliol 2015 a les 22:20\nA mi tb Chantal. Haurem de posar-hi remei.\nRespon a chantal Cancel·la la resposta


Detenen un jove per dos assalts colpejant a la cara les víctimes a Lleida - Empordà\nDetenen un jove per dos assalts colpejant a la cara les víctimes a Lleida\nACN/DDG 28.10.2017 | 06:30\nEls Mossos d'Esquadra van detenir el passat dimecres un jove de 20 anys, de nacionalitat polonesa i sense domicili conegut, com a suposat autor de dos delictes de robatori amb violència i intimidació. Segons la policia, la matinada de dimarts 24 va tenir lloc un robatori violent a l'avinguda de les Garrigues de Lleida. Un treballador que tornava cap a casa va ser requerit per un jove que li va demanar una cigarreta. Tot seguit, sense dir-li res més, el jove li va donar un cop de puny a la cara que el va deixar estabornit.\nPosteriorment, li va sostreure la bossa de mà en la qual duia la documentació personal, 15 euros i una targeta de crèdit, i va fugir del lloc. La víctima va patir lesions a la cara. El mateix dia, pels volts de les vuit del matí, es va produir un altre assalt similar a l'avinguda de Jaume II de Lleida. Un individu va assaltar un jove universitari colpejant-lo a la cara i va fugir del lloc amb la motxilla de la víctima, dins la qual hi havia un ordinador portàtil.\nEls Mossos d'Esquadra, després de constatar que els dos robatoris haurien estat perpetrats per la mateixa persona, van muntar un ampli dispositiu per tal de localitzar el lladre. Mentre li seguien el rastre, els agents van detectar que havia intentat fer compres amb la targeta de crèdit sostreta, en diversos establiments de Lleida. L'endemà dels robatoris, els investigadors van localitzar i detenir el sospitós a l'avinguda Josep Irla de la ciutat.


Traducció & Interpretació archivos - Ontranslation\nA l'hora de dir quant cobra un traductor jurat, moltes persones no entenen el perquè. Acostumats al cost de traducció dels projectes normals, és comú que alguns clients s’espantin en veure el preu d’una traducció jurada. És clar que, com tot en aquesta vida, els alts preus d’aquest servei tenen una raó de ser. Us donem [...]\nBy Ontranslation|2019-02-13T08:01:38+02:00Febrer 13th, 2019|Traducció & Interpretació|0 Comments\nLa pregunta d’aquest post és comuna en els nostres clients quan es plantegen com traduir un document. Molts acudeixen a nosaltres amb la idea d’editar el document, no saben si fer-ho o no, o pensen que per defecte els traductors i professionals del llenguatge sabem maquetar. Per això, en aquest post us contem algunes coses [...]\nBy Ontranslation|2019-05-31T13:34:36+02:00Gener 23rd, 2019|Traducció & Interpretació|0 Comments\nContractar un servei de traducció, què he de saber?\nMoltes persones venen a nosaltres per contractar un servei de traducció. Lògic! I en moltes ocasions ens trobem amb el desconeixement del procés de traducció. És normal, ningú neix sabent-ho! A l’hora de plantejar-nos contractar un servei de traducció a una agència convé tenir diverses coses clares perquè el procés sigui el més just i [...]\nBy Ontranslation|2019-05-31T13:39:13+02:00Juliol 31st, 2018|Traducció & Interpretació|0 Comments\nHi ha una gran quantitat d’idiomes inventats o, dit d’una forma més tècnica, llengües construïdes. L’esperanto, el volapük, el klingon, l’interlingua... Totes van néixer de forma artificial, i no de forma natural, com és el cas de les nostres llengües mare. Avui, ens preguntem quin és el motiu que s’amaga darrere de la creació d’idiomes inventats. Per què les persones que [...]\nBy Ontranslation|2018-10-30T10:00:09+02:00Gener 25th, 2018|Traducció & Interpretació|0 Comments\nAquests dies està provocant enrenou que s’utilitzi l’andalús a La Peste, la nova sèrie de Movistar+, una gran producció ambientada en el segle XVI a Sevilla. Bastants internautes s’han llançat a criticar que no entenien la sèrie, a qüestionar la dicció dels autors... A Ontranslation ha estat tema de conversa. Hi hem reflexionat i hem arribat a la conclusió que hi [...]\nBy Ontranslation|2019-06-14T15:55:51+02:00Gener 25th, 2018|Traducció & Interpretació|0 Comments\nBy Ontranslation|2019-07-04T14:13:34+02:00Gener 23rd, 2018|Traducció & Interpretació, Web i ecommerce|0 Comments\nLa pregunta «com traduir una web?» és habitual en aquelles persones que entenen els avantatges de la internacionalització del seu negoci. Avui dia és cada cop més necessari connectar amb clients que es troben fora de les nostres fronteres. Els productes s’especifiquen i, en lloc de dirigir-nos a un públic ampli del mercat local, ens [...]\nBy Ontranslation|2018-10-30T10:17:27+02:00Gener 18th, 2018|Traducció & Interpretació, Web i ecommerce|0 Comments\nLa influència àrab en la història de la península Ibèrica és notòria. Només cal anar a Andalusia i mirar alguns dels edificis que s’hi troben per adonar-te’n. La llengua, com a part de la cultura d’un poble, també es veu afectada per l’intercanvi entre dos grups. És per això que trobem tantes paraules en castellà [...]\nBy Ontranslation|2019-06-06T14:40:34+02:00Novembre 28th, 2017|Traducció & Interpretació|0 Comments


Diumenge amb temperatures de ple estiu\nLes temperatures arribaran fins als 37 graus a Ponent i superaran àmpliament els 30 graus a totes les comarques interiors\ndissabte, 10 de juny 2017 - 20:00h\nPrevisió per al diumenge 11 de juny del 2017 | Pere Almendárez\nDiumenge s'espera un dia amb temps molt tranquil a Catalunya, amb domini del sol i un ambient de ple estiu. Durant el matí s'espera un cel pràcticament serè a totes les comarques, amb alguns núvols prims poc importants al Pirineu i alguns núvols baix molt local a la costa de Barcelona i nord de la costa de Tarragona. Durant la tarda seguirà el domini del sol a la major part de Catalunya. Només al Pirineu s'espera el creixement d'algunes nuvolades que de forma puntual deixaran algun xàfec a la Vall d'Aran o nord del Pallars Sobirà. Vents molt febles de component marítim a totes les comarques.\nTemperatures una mica més altes a tot el territori, especialment les temperatures màximes. Les mínimes entre els 8 i 14 °C al Pirineu, els 15 i 20 °C a l'interior i els 19 i 23 °C a la costa. Les màximes entre els 25 i 31 °C al Pirineu, els 32 i 37 °C a l'interior i els 26 i 30 °C a la costa.


Tots els camins porten a Romania: de novembre 2008\nEls companys i companyes d'Endavant i de l'Assemblea de Joves La Trinxera del barri de Sant Andreu s'enduen en Rafel Rovira de festa major. De la mà d'en Ramon Usall, el nostre detectiu serà present a la cinquena Festa Major Reivindicativa del barri barceloní presentant, el dimarts 2 de desembre, el llibre Tots els camins porten a Romania al Bar Versalles (C/ Gran de Sant Andreu, davant la plaça del Comerç). Durant l'acte, i com que és festa major, es podrà degustar un tastet d'afinata, un deliciós licor romanès.\nPublicat per RAFEL ROVIRA a 6:13 Cap comentari:\nPublicat per RAFEL ROVIRA a 5:53 Cap comentari:\nEls propers 14 i 15 de novembre, sota el suggerent títol "...Amb tinta negra", Mollerussa acollirà la seva primera trobada de gènere negre, una iniciativa pionera a les comarques de Ponent. El divendres 14, en Paco Camarasa, l'inquiet responsable de la no menys inquieta llibreria Negra i Criminal, ens farà, a les 21h a la sala d'actes del Centre Cultural, un repàs a la història de la novel·la negra, des d'Edgar Allan Poe fins a Millenium, la celebrada trilogia de Stieg Larsson. El dissabte 15 arribarà el torn del nostre detectiu ponentí, en Rafel Rovira, que de la mà d'en Ramon Usall serà present en un debat negrecriminal juntament amb en Marc Pastor, autor de La mala dona, i novament en Paco Camarasa, que moderarà la xerrada. L'acte serà a les 20h al bar de l'Amistat i es clourà amb un concert de jazz d'allò més negre a càrrec de Xavier Monge. No cal ni dir que hi esteu totes i tots convidats!\nPublicat per RAFEL ROVIRA a 10:57 Cap comentari:


Avaluació final Tema 02 Act 10 - Forces. Equilibri | Recurso educativo 558722 - Tiching\nAvaluació final Tema 02 Act 10 - Forces. Equilibri\nIndica si són veritables o falses aquestes afirmacions. Reescriu-ne correctament les falses i justifica'n les veritables: El pes d'un cos és la força amb la qual l'atrau la Terra. La relació entre la massa i el pes és: m = p · 8,9. La direcció del pes d'un cos depèn del lloc on es trobi. El sentit del pes sempre està dirigit cap avall. El centre de gravetat sempre es troba al centre del cos.\nVeritable/fals. Els mètodes d'exploració del cos humà\nAvaluació inicial T04 01 - L'Espanya del segle XIX: la construcció d'un ...


La terra és verda | LA NAU\nPublished on 12 Juliol, 2018\nEl món viu un terrible malson. Si res no ho impedeix, encara romandrà entre nosaltres dos anys i mig més. És la democràcia (la seva), ens diuen. Però no deixa de ser frustrant, trist i insuportable. El malson s’anomena Donald Trump i només ha complert la tercera part del seu mandat. Si fos reelegit, el planeta l’hauria de patir quatre anys més.\nSí, dic planeta, el nostre estimat i fràgil planeta, perquè avui m’agradaria parlar sobre medi ambient, tot i que les bestieses que ha dit i ha fet aquest individu (amb l’ajuda inestimable dels seus acòlits) són incomptables. Trump, no se n’ha amagat, és un masclista i un racista, però també un egocèntric enemic de l’ecologia i d’un món més sostenible.\nFa pocs dies ha dimitit Steve Pruitt, un dels seus fidels escuders. Era el director de l’EPA, les sigles en anglès de l’Agència de Protecció del Medi Ambient dels EEUU. Però, la veritat és que durant el temps que ha estat al capdavant d’aquest organisme públic (des de febrer de 2017) no ha contribuït en absolut a la protecció del medi natural, sinó tot el contrari. De fet, ja va ser elegit amb un sol objectiu: desmuntar el llegat mediambiental d’Obama (important, és cert, però millorable), i protegir la indústria petroliera, seguint els dictats, com no, de l’administració Trump.\nEl tal Pruitt és un negacionista del canvi climàtic i un aliat dels combustibles fòssils. Sens dubte, tot el conglomerat del món del petroli estava molt encantat amb ell. Havia donat llum verda a la construcció de diversos oleoductes, i també havia autoritzat l’explotació petroliera a Alaska, sempre amb la finalitat de continuar amb aquest tipus d’energia, obviant les energies netes. No és estrany que aquestes polítiques fossin incompatibles amb l’Acord de París contra el canvi climàtic. Però no havia quedat satisfet només amb això: també havia anul-lat les normes que posaven un límit a les emissions de carbó.\nTanmateix, no ha dimitit (o convidat a dimitir) per aquests motius, esclar. De fet, el seu president l’ha lloat per la tasca realitzada. La raó ha estat una altra. Ja fa mesos que estava sota vigilància per diverses acusacions en relació amb les seves despeses, i la manera com gestionava l’agència. Havia fet viatges en primera classe i efectuat forts dispendis en seguretat a costa de l’erari públic. Havia utilitzat, presumiblement, el seu càrrec per a beneficiar la indústria de l’energia.\nPerò no cal que dringuem les campanes per celebrar aquesta dimissió. El seu substitut, Andrew Wheeler, és un antic lobbista de la indústria del carbó. Comparteix amb Pruitt el seu desinterès pel canvi climàtic i la protecció del medi ambient. Així que tot sembla que continuarà de la mateixa manera.\nUna part dels científics assenyalen que ens trobem, ja fa uns anys, en una nova era geològica, però també política i ecològica, anomenada antropocè. La humanitat ja és un agent de canvi mediambiental a escala planetària. El canvi climàtic, el descens de la biodiversitat, la contaminació de l’aire o l’augment dels residus són fenomens ben palpables. La voracitat de l’ésser humà (capitalista) no té límits. La salut i el medi ambient, que haurien de ser prioritats absolutes, es troben en perill. Com podem evitar-ho? Hi ha una consciència global planetària suficient, però, per fer front a les polítiques contra el medi ambient de molts governs i a la força desmesurada dels poders econòmics i financers?\nEn una ciutat (podria ser qualsevol), sota un pont per on hi passa un riu, m’he topat amb aquesta pintada: “Volem una terra verda, no grisa i plena de merda”. Doncs això, si encara hi som a temps.\nEduard J. Steichen. Road into the Valley-Moonrise, 1906.\nTagged with: medi ambient, terra\nJOSEP Mª says\nEfectivament, el drama està servit i es mastega la tragèdia planetària. I tot perquè el desenvolupament industrial i logístic del món s’ arrepenja en l’ explotació dels combustibles fòssils. Quan la humanitat vulgui rectificar, potser ja serà tard, molt tard…\nI és que, ells pensen: per què cercar la veritat si la vida de les elits, i de molta gent a la seva ombra, depèn de la mentida?\nEntrada prèviaCiutats líquides\nEntrada següentEl Be Negre, un periòdic seriós\nARXIU Selecciona el mes Mai 2020 Abril 2020 Març 2020 febrer 2020 gener 2020 Desembre 2019 Novembre 2019 Octubre 2019 Setembre 2019 Juliol 2019 Juny 2019 Mai 2019 Abril 2019 Març 2019 febrer 2019 gener 2019 Desembre 2018 Novembre 2018 Octubre 2018 Setembre 2018 Agost 2018 Juliol 2018 Juny 2018


Resulta una evidència que els fonaments d'una societat que mira el futur amb esperança de millora i prosperitat cal buscar-los en l'educació que avui reben els més petits, aquells que estaran al capdavant per enfrontar-se als nous reptes que la vida ens ha de portar d'aquí a uns anys. Dotar els infants i joves d'avui amb les capacitats i habilitats que els permetin desenvolupar-se en la societat del futur, d'altra banda un escenari del tot incert, és una responsabilitat d'ara mateix i, lògicament, abasta molts àmbits.\nQuant a protecció de dades, a Aislopd, estem convençuts que tot esforç dedicat a conscienciar els joves del valor de la privacitat serà una aportació altament positiva tant a títol personal com pel futur de tots plegats. Més quan cada cop és més evident que el tràfic i gestió d'informació i dades personals està previst com a un dels grans cavalls de batalla de l'economia mundial del futur. I de la mà d'això, lògicament, hi seran els efectes col·laterals d'aquesta voràgine del "big data", l'Internet de les coses, la ultrapersonalització...\nJa ho hem comentat en altres ocasions, la LOPD és una llei que sorgeix com a necessitat per salvaguardar drets fonamentals de les persones com són la privacitat, intimitat i l'honor. Però això no és suficient si cadascú ignora les qüestions més bàsiques i permet una sobreexposició que, si més no, comporta riscos de més o menys importància segons es valori. I el que no és admissible és que tot això succeeixi per allò del desconeixement. No. Som a temps de corregir-ho. Ja hi posem esforços i voluntat per fer-ho avui, però seria de gran importància fer-ho pensant en l'endemà.\nPer això, iniciatives com la que ha anunciat l'Agència Espanyola de Protecció de Dades en col·laboració amb Clan, canal infantil de RTVE, les valorem a Aislopd molt positivament. Durant l'estiu, es durà a terme una campanya d'educació digital per difondre un ús responsable d'internet i les xarxes socials entre els més joves. Les peces promouran la privacitat com un valor imprescindible a l'hora d'utilitzar les noves tecnologies y estaran protagonitzades per personatges coneguts per a aquest públic, com són els de la sèrie de ficció 'Big Band Clan'. A més, els vídeos també estaran penjats online.\nEls temes amb què s'intentarà fer aquest acostament als més petits seran la petjada digital, la importància de tancar la sessió quan s'utilitza un ordinador compartit, les conseqüències de publicar imatges pròpies o de tercers o els riscos de contactar amb desconeguts a través d'internet. Segur que tot suma.\nTambé és cert que al cantó contrari, els estímuls per fer un ús desenfrenat de xarxes i apps que conviden a vida pública són enormes i que l'acció de l'estiu no pot quedar en anècdota. Caldrà seguir insistint pel bé de tots.


Magnífica casa en venda en una parcel·la molt àmplia a Vallvidrera, una zona residencial molt tranquil a la zona alta de Barcelona.\nCasa de 509 m² en venda en una de les millors zones residencials de Vallvidrera, en un entorn molt tranquil envoltat de bosc.\nLa planta baixa d'aquesta impressionant casa disposa d'un gran saló-menjador amb terres de parquet tropical i molta llum natural. La cuina office està totalment equipada amb zona de planxa i rentat, a més de precioses vistes al jardí, que compta amb un estany i una escultura signada per Ernest Altés, i al parc de Collserola. En aquesta planta trobem 2 dormitoris (un d'ells amb bany privat), un lavabo de cortesia, i una altra sala d'estar amb sortida a un porxo amb zona de barbacoa i una pèrgola de cobertura elèctrica, ideal per relaxar-se a l'estiu.\nLa primera planta acull 2 terrasses i un total de 3 dormitoris. 2 d'ells comparteixen un bany, mentre que el dormitori principal de 70 m² té el seu propi bany doble, a més d'un vestidor, zona d'aigües, zona de relax i sortida a una terrassa amb finestres de sòl a sostre i boniques vistes a la natura.\nAixí i tot, la protagonista d'aquesta espectacular casa és la piscina interior climatitzada i dissenyada amb dos carrils per nedar. A més, disposa de sauna, gimnàs, bany i vestidor. Està situada al soterrani i està coberta per una gran escultura catalogada d'uns 60 m² i signada per Ernest Altés.\nA més de la casa principal, hi ha una altra casa independent a visitant, que està mimetitzada amb la natura i mesura uns 50 m², disposa d'un dormitori, cuina, sala d'estar i despatx.\nLa vila està situada en un recinte de 4.890 m², dels quals 1.893 m² són urbans, amb possibilitat d'ampliar l'edificació fins 1.412 m². Els m² restants són parc natural privat de l'habitatge.\nAquesta propietat seria excel·lent per a famílies que busquin un habitatge tranquil·la i amb molta privacitat a la zona alta de Barcelona.\n3 dormitoris, entre ells el principal amb bany privat, vestidor i terrassa\nPiscina climatitzada amb sauna\nPropietat situada en una de les millors zones residencials de Vallvidrera, a la zona alta de Barcelona. En un entorn tranquil i amb molta privacitat envoltat de bosc, amb vistes al parc de Collserola. Està a 10 minuts amb cotxe del centre de Barcelona i prop de la propietat hi ha una estació de ferrocarrils (FGC). A més, els millors col·legis internacionals de Barcelona se situen a la zona alta, de manera que és ideal per a famílies internacionals.


Amnistia reclama que la treva d'ETA no privi les víctimes de la "veritat, la justícia i la reparació"\nL'organització de drets humans Amnistia Internacional (AI) ha instat que les "esperances" creades per l'alto el foc d'ETA no deixin les víctimes de la banda terrorista sense el seu "dret a la veritat, la justícia i la reparació". Així mateix, ha recordat al govern espanyol que la repatriació sumària d'immigrants sense supervisió judicial i sense assistència lletrada individualitzada "és il·legal".\n23/05/2006 - 14.13 Actualitzat 23/05/2006 - 15.15\n"És molt important que els drets humans siguin el mínim comú denominador en tot el procés" relacionat amb la treva d'ETA, ha afirmat el director d'Amnistia Internacional-Espanya, Estebal Beltrán, durant la roda de premsa de presentació de l'informe del 2006.\nEn aquest sentit, ha recordat que "les víctimes d'ETA tenen dret a la veritat, a la justícia i la reparació", i ha assegurat que la dispersió de presos és "il·legal dins del marc de les Nacions Unides".\nEn l'informe, Amnistia denuncia els 24 atemptats contra empreses i interessos turístics perpetrats per ETA el 2005. "En la majoria dels casos, va utilitzar artefactes explosius d'escassa potència que van provocar ferides lleus i danys materials", indica el document.\nL'informe recorda que "almenys 42 persones van resultar ferides el 9 de febrer en un centre de convencions de Madrid, en esclatar un cotxe bomba hores abans de la visita prevista del rei Joan Carles i la reina Sofia", i fa també menció de l'atemptat del 25 de maig, quan un cotxe bomba col·locat per ETA en un carrer de Madrid va ferir 52 persones.\nEls drets dels immigrants\n"No hem de confondre el fet de no tenir papers amb no tenir drets", ha manifestat Beltrán en referència a l'arribada massiva d'immigrants subsaharians a les costes espanyoles, que s'ha intensificat en les últimes setmanes. "Les respostes precipitades no poden fer-se a expenses dels drets dels immigrants", ha dit.\n"Espanya té tot el dret a regular la immigració, però hi ha drets humans internacionalment reconeguts i no pot haver-hi repatriacions massives sumàries sense compareixença judicial d'un jutge i sense assistència lletrada individualitzada, és il·legal", ha advertit.\nL'informe també denuncia els obstacles que al llarg del 2005 s'han trobat "les persones que fugien de la violència, les injustícies i les privacions i que aconseguien creuar les fronteres". I lamenta la mort de 13 immigrants a Melilla "com a conseqüència de l'ús excessiu de la força o els maltractaments per part dels cossos de seguretat espanyols i marroquins".


TWD 4×04: Benvinguts a Zombieland! | Els Bastards | Blog en català de cinema, sèries i tot allò que envolta el món audiovisual\n7 novembre, 2013 Comentaris (14) Visualitzacions: 1481 Sèries, The walking dead David U. Ruiz / @callahan_ruiz\nLa quarta temporada de The walking dead comença a donar senyals de no tenir massa clar per on tirar. Semblava que amb la tercera temporada les coses havien agafat una certa regularitat argumental, una ruta més o menys clara, però la quarta temporada ha tornat a posar la sèrie basada en el còmic de Robert Kirkman …\nTWD 4×04: Benvinguts a Zombieland!\nLa quarta temporada de The walking dead comença a donar senyals de no tenir massa clar per on tirar. Semblava que amb la tercera temporada les coses havien agafat una certa regularitat argumental, una ruta més o menys clara, però la quarta temporada ha tornat a posar la sèrie basada en el còmic de Robert Kirkman i Tony Moore en un camí ple de cruïlles d’irregularitat i dubtes varis. A més, els seus responsables, no contents només a fer una sèrie com més allunyada millor del relat original, busquen descaradament atreure l’atenció de tots els públics, cosa que resta punch al drama, és clar. Però vistes les audiències i quotes de pantalla, és evident que almenys en termes numèrics estan triomfant, fet que justifica la confirmació d’una cinquena temporada; 16 milions d’espectadors en el primer episodi d’aquesta quarta temporada (la mitjana oscil·la entre els 11 i els 12 milions d’espectadors per episodi), en una franja d’edat que va dels 18 als 49 anys. Des de Los Serrano que no es veia res semblant a la televisió. Magnífic! Llavors què està fallant realment a The walking dead, si és que està fallant alguna cosa? La sèrie té audiència i genera molt debat a les xarxes, però no acaba de ser la gran sèrie que la majoria esperava, i està, avui dia, a força distància de convertir-se en una sèrie de culte. Doncs una mica el mateix de sempre, la sensació que les temporades són massa llargues, que estan botides amb episodis de farcit, amb poca o nul·la evolució dels personatges principals, i amb uns diàlegs i fils argumentals que per moments semblen escrits pels guionistes de Friends o La Riera. O de tots junts.\nAquest quart episodi té un títol revelador, Indiferència, i això que per mi és un dels més reeixits d’aquesta temporada. De fet, pràcticament ho té tot: acció, aventura, tensió, i una part de talking força ben justificada, però ningú pot negar que fa la sensació d’haver-lo vist més vegades. Mentre un grup va a buscar queviures o el que sigui (Daryl, Michone, Ty i Bob assalten una facultat de veterinària a la recerca de medicaments), un altre petit grup es posa a parlar, a debatre les vicissituds de la seva nova i complexa condició humana (Rick i Carol també fan la seva mentre discuteixen els crims de la presó). En la temporada passada tot quedava bastant supeditat a la rivalitat creixent entre dos focus de poder irreconciliables, presó i Woodbury, Rick i Governador, respectivament; trama, per cert, que va quedar més oberta que una actriu porno després de rodar una seqüència de gangbang.\nI quina és la trama general d’aquesta temporada? Algú la sap? Potser l’epidèmia de la presó? Ja em perdonaran, però si és aquesta, em sembla una trama de merda. Almenys pel que s’ha vist fins a la data. I encara més greu, quin coi és l’argument central de The walking dead? L’apocalipsi zombi? Així en general…? Ho pregunto perquè cada dia ho tinc menys clar. Poso un exemple que no és el còmic, perquè després la gent no em surti amb la collonada que sóc un purista: la sèrie basada en la novel·la homònima de Stephen King La cúpula té, en la seva primera temporada, un argument clar i concís, amb ganxo, i a partir d’aquí els seus personatges interactuen traient a la llum, amb el pas dels episodis, secrets, mentides i suposades conspiracions que ajuden a especular sobre què pot estar passant realment. Aquí ningú sap el que passarà, els primers els mateixos guionistes, que ja em sembla fort, i els últims els personatges, que van més perduts que Belén Esteban en una biblioteca. Tot plegat em suggereix que The walking dead és una de les sèries més irregulars i més mal planificades que he vist mai. La part curiosa de tot plegat és que la producció és excel·lent i les escenes gore, del millor que s’ha fet a la televisió. Tot és una trampa, una cortina de fum per amagar la falta real de rumb i profunditat moral i reflexiva que pateix la sèrie des de gairebé el seu inici.\nPer què, i tornant a aquest darrer episodi, realment m’haig de creure que Rick abandona a la seva sort la Carol, un dels personatges que més han evolucionat, precisament per haver fet el que ell ni s’ha plantejat perquè estava massa ocupat jugant a la granja de Pin y Pon? Carol, doncs, abandona el grup, almenys de moment, per una acció discutible i potser excessiva, no ho nego, però que no mereixia tant de càstig, cosa que reafirma tres coses: la poca veracitat dels fets en relació amb la realitat de survival horror que se’ns planteja (és l’assassinat punible si és en defensa dels teus?), el nul lideratge d’aquest Rick Grimes de pa sucat amb oli, i l’excessiu moralisme d’una sèrie que ha decidit no traspassar la línia i castigar a tot aquell que s’allunyi d’un correcte model de conducta familiar tipus. El que deia: Benvinguts a Zombieland!\n» Sèries, The walking dead » TWD 4×04: Benvinguts a Zombieland!\n14 comentaris to TWD 4×04: Benvinguts a Zombieland!\n7 novembre, 2013 a les 6:58\nEstà tornant l’esperit “perdidos”, mai millor dit, però al cap i a la fi té la seva gràcia…falten 12 episodis, el Gobernador està pululant entre zombies i la Carol sola buscant-se la vida “po la carretera”, on no li anirà pitjor que a la presó, amb la que s’està incubant. En Rick, en Rick…si en Ty no li fot 4 hòsties més no espabilarà, i el pitjor de tot, és que a mi em fa la sensació que el que li fa a la Carol ho decideix en un rampell, quina merda de lider pren decisions a rampells??? tant difícil seria enganyar a en Ty i carregar-li el mort a un mort????\nAra creuem els dits per que en els propers 4 episodis perfilin un escenari guapo i la segona meitat de la temporada ens regali una obra superior a la 3a temporada. Esperem que t’equivoquis i ens hagin planificat una bona trama.\nNomés una cosa, de culte serà el còmic que tinc pendent, però la sèrie està pensada en plan mainstreem i per fer pasta, tot i que les situacions que es plantegen tenen tela, telita, tela. Jo estic amb la Carol, estaven pa morirse quan els mata.\n7 novembre, 2013 a les 8:07\nS’ha de reconèixer que aquest cop costa molt defensar l’actitud moralista de Rick envers la Carol. Ell sí que pot anar repartint justícia però és clar la Carol no pot actuar per protegir al grup… La mare que el va matricular!\n7 novembre, 2013 a les 8:31\nTotalment d´acord amb l´anàlisi. Amb aquest 4a temporada portarem ja més de 2000 minuts de Walking Dead (ho he calculat). En George A. Romero va fer molt més amb els seus dos primers films de zombies que tot aquesta pesada broma de morts vivents. Jo la veig amb un bocata de xoriço per no avorrir-me. Els articles que escriviu són molt més interessants del que ens presenta aquesta sèrie.\n7 novembre, 2013 a les 12:34\nBastant d’acord, Toxic! Romero va crear la que és fins el moment la història definitiva del despertar zombi. Fins i tot incloc i reivindico la tercera part, ‘El día de los muertos’, que tot i la falta de pressupost no va tenir problemes per crear una atmòsfera claustrofòbica, no només pel fenomen zombi en sí, sinó pel malatís autoritarisme militar. TWD, el còmic, venia a renovar la fenomenologia zombi després d’una dècada d’oblit, amb una història senzilla però plena de discussions i aventures, el que hagués estat un somni pel Romero dels anys 80 si hagués tingut pasta. Per desgràcia, la sèrie és la que és, lluny de Romero, lluny del còmic i amb un esperit traït en benefici del mainstream. Llàstima.\n7 novembre, 2013 a les 13:40\nGran anàlisi, com ja he dit. I estic totalment d´acord amb tu. El còmic sí val la pena. La sèrie és pur màrketing i\nel que més em molesta és el fet de que han aconseguit desvirtuar el misteri del zombi i convertir-lo en una disfressa\nmés per les masses. Un fenòmen que els bastards hauran d´estudiar donant la seva opinió (positiva o negativaI) ja\nque dels cahieristes no en treurem res. Només flors i violes i llargues pallisses cinematogràfiques com les d´en Serra.\n7 novembre, 2013 a les 9:15\nA la Carol els guionstes la castigaràn per “passar-se de la ratlla”. Li queden dos telediaris. Capítol molt tediós el d’aquesta setmana tot i que, com bé dius, té de tot. Com a mínim ara els sento parlar de la por, imaginant com és la vida de zombie, patint. Però podrien apostar per quelcom més dràstic, per deixar-nos clavats al sofà, que ja fa molt que no ho aconsegueixen. La trama? Doncs com deien de Lost, no era l’illa, sino que el que importava eren els personatges i les seves relacions. De Lost encara m’ho puc arribar a creure, però amb TWD no.\n7 novembre, 2013 a les 9:31\nJo la finale de cuatro, entre la cagada amb l’escena crucial que es van tragar i la presa de pel de final maniqueista, pueril, deixant 50.000 interrogants oberts i tenen els collons de dir que lo important és el viatge, l’aventura els personatges i lo bé que t’ho has passat durant 6 temporades. Fer trampes després de 6 temporades és mal.\n7 novembre, 2013 a les 11:54\nM’ha semblat una mica un capítol de transició, i jo confio que els guionistes sí que sàpiguen cap a on va la cosa.\nTinc moltes ganes de veure com reaccionarà en Daryl quan vegi que la Carol no hi és. I trobo que han desaprofitat el tema de l’alcoholisme del negre calvo, m’hagués agradat que se salvés dels zombies per estar taja durant un atac.\n7 novembre, 2013 a les 12:14\nCapítol de transisicó…? Encara no entenc què vol dir això. De transició no és quan no passa res? Bé jo crec que passen moltes coses, però les que passen estan molt vistes o estan repetides. De transició em va semblar l’anterior, bastant, bastant fluix. Crec que la dinàmica d’episodis a la sèrie sol ser, més o menys, ‘un talking – un mogudet – un talking – un mogudet…’.\n7 novembre, 2013 a les 13:41\nMés de 2000 hores de zombies. Ho he calculat. Volen treure ¨pasta¨ d´aquesta febre. Ens estan enganyant.\nRevolució i que torni el gran Romero.\n7 novembre, 2013 a les 18:03\n7 novembre, 2013 a les 14:10\nNo sé si s’ha de dir de transició o no, ho penso perquè em fa l’efecte que ha de canviar una mica l’escenari de l’acció, o que han de sortir nous personatges… però tampoc m’hi mato massa a pensar la veritat… Dius que passen coses repetides i ja vistes, però jo almenys no pensava que en Rick i la Carol acabessin així. A mi em va agradar més el capítol de la setmana passada, potser perquè en aquest no sortia en GLENN. Bé, com a mínim vaig tenir una bona ració de Daryl en el seu punt.\n7 novembre, 2013 a les 12:09\nAixò va camí de convertir-se en LOST, una de les sèries més sobrevalorades i més mal acabades de la història de la televisió, cosa que per cert es veia venir a mitja segona temporada, quan tothom es xupava la polla dient lo bona sèrie que era. TWD tindrà sempre un punt de suport, el còmic. Si els guionistes i el showrunner deixent de fumar les mateixes drogues que els de LOST, i segueixen, encara que sigui de passada, al text original, TWD encarà pot arribar a salvar-se. No li queda massa marge, però, també és cert. Cada episodi és una passa més cap a la confirmació de que s’està perdent una oportunitat d’or en filmar ‘la història de morts vivents definitiva’. He dit.\nI com diria Rick Grimes, l’autèntic, i no aquest marica de merda, ‘de ninguna puta forma, los dejaremos escapar’.\n7 novembre, 2013 a les 22:13\nNo ho havia percebut fins ara, i és cert, que TWD derivés tan a Lost. M’encanta. Encara m’agrada més!


Els perfils en les finestres de fusta; aïllament i tecnologia\nPer què pensant en la finestra de fusta recordem finestres dels anys 60?\nUn dels principals productes de la fusteria derivats de la fusta i amb una important funció en la construcció com la ventilació i il·luminació, són les finestres. La fusta s'ha fet servir des del principi de la història per a la fabricació de finestres, però, en els últims anys, la finestra de fusta ha perdut quota de mercat per la incorporació de nous materials com l'alumini i el plàstic.\nLa fusta com a material aporta nombrosos beneficis per a la salut, el medi ambient, l'economia i la societat. Moltes persones associen les finestres de fusta a les que existien fa anys, que es desencaixaven, calia polir-les ... Avui en dia la indústria de la finestra de fusta ha progressat, és una indústria, i igual que totes les indústries amb els anys progressen. Si pensem en un cotxe del present i no ens ve a la ment un "dos cavalls", per què pensant en la finestra de fusta recordem finestres dels anys 60?\nLa fusta com a material i en les seves propietats intrínseques ofereix un gran aïllament. Per tant, usant la fusta en la fabricació de finestres, al costat de la innovació en la fabricació i les millores en la seva construcció permeten que la finestra de fusta ofereixi un aïllament excel·lent.\nAquest aïllament que ofereixen les finestres de fusta, ha millorat molt també gràcies a la creació de nous perfils com ara, els perfils buidats i els perfils compostos, també els diferents components afegits a les finestres de fusta, i les possibilitats que hi ha al ús dels vidres segons l'aïllament desitjat.\nEl vidre es considera un material transmissor i forma part del 80% de la finestra, de manera que distingim diversos tipus de vidre: segons el gruix que és delimitat pel perfil, el pes i la pèrdua del guany solar, segons les diferents varietats del nombre de components de la càmera i per tant, el grau d'aïllament.\nEs poden diferenciar tres varietats de vidre segons el tipus d'aïllament:\nSi el que volem és disminuir l'aportació de calor produïda per la radiació solar directa, es pot triar un vidre de control solar o solars.\nEn el cas de pretendre reduir la transmissió tèrmica de l'interior a l'exterior, es pot col·locar un vidre anomenat baix emissiu. En aquest cas s'ha de tenir en compte la situació geogràfica en què se situïn les finestres.\nAl final, hi ha el vidre selectiu, sent una combinació dels anteriorment descrits. Permetent així, una millor adaptació i variabilitat d'aïllament, segons la situació de lluminositat, factor solar i transmitància.


/ Qui som\n/ Edició impresa\nUtilitzem cookies per oferir a les nostres visites una experiència transparent i còmoda a l'hora de navegar per la nostra web. Si continues navegant, considerem que acceptes la seva utilització. Pots canviar la configuració i obtenir més informació. Més información\nVeus / Per entendre’ns\nPer Javier Junceda; 28.11.2014\nSempre que he utilitzat vestit acadèmic, he arribat a la sala de togues amb el temps just per posar-me’l, col·locar-me la musseta i cobrir-me amb el birret. En acabar cada cerimònia, el mateix procés, efectuat amb la mateixa rapidesa. Invariablement, al toguero hi ha un reduït grup de persones que ens ajuden. Les vestes sempre estan impol·lutes, planxades, en perfecte estat de revisió.\nLa nostra vida està plena de situacions així, que converteixen el pas per aquest món en quelcom que val la pena\nPer raons que no vénen al cas, he hagut d’utilitzar la toga fora de la universitat. Un dia d’aquests que me la vaig emportar a casa, vaig descobrir amb sorpresa com, al costat del tros petit de tela on hi ha la talla, per dins, n’hi havia una altra de brodada meravellosament, amb les inicials del meu nom i cognom. Em vaig aturar un moment a mirar cada detall d’aquest brodat i vaig pensar en el que ara tinc el plaer de manifestar: quanta gent bona ens envolta, sense que ens n’adonem ni els sapiguem agrair tot el que fan per nosaltres, sense res a canvi i sense esperar rebre ni tan sols el més miserable agraïment!…\nDesconec si aquest brodat feia anys que hi era o si s’acabava de fer, perquè insisteixo que mai m’he ocupat de res més que de posar-me i treure’m el vestit amb rapidesa. Tampoc en conec l’autor. El que m’importa destacar ara és que per a mi ha estat tota una troballa, perquè revela que els petits detalls són moltes vegades reveladors de quelcom molt profund. I perquè aquests petits detalls ens fan, sens dubte, la vida més feliç i ens ajuden a descobrir la grandesa de l’esperit humà.\nAquestes coses amagades, que hi són, que es fan sense pretendre aparentar ni rebre recompenses materials ni immediates, són el millor de la nostra existència. La dona de vuitanta anys que fa el nus de la corbata a un marit de noranta que ja s’ha oblidat de com es fa, a causa de la demència; aquella altra que espera que el seu marit arribi de viatge i xiula afectuosament quan entra a casa, encara que estigui caient de son; el treballador de l’empresa en crisi que fa hores extraordinàries, encara que no cobri des de fa mesos, per seguir servint els clients i que no notin res; el company de facultat que durant anys va estar sufragant de la seva butxaca part del menú del dia d’un altre col·lega, sense dir-ho i amb la complicitat del responsable del bar; els voluntaris que alegrement tornen a casa, ben entrada la nit després de donar sopars en un menjador social; els titulars de targetes opaques d’una entitat financera que no van gastar-ne ni un cèntim, a diferència dels altres…\nLa nostra vida està plena de situacions així, que converteixen el pas per aquest món en quelcom que val la pena. I això convé dir-ho precisament en temps tan nefastos, tan plens de notícies descoratjadores. En tots nosaltres hi ha el repte de saber descobrir aquest àngel ocult que, amb discreció, ens fa l’existència més agradable.\nI d’agrair-li-ho de tot cor.\nSocietat sostenible i canvi de paradigma\nTenir cura dels qui curen els altres\nOh, benvinguts, passeu, passeu!\nTreball en equip s’escriu amb ‘h’\nEn Empresa, Humanitats\nXavier Amat: Alumni facilita formació permanent i una vinculació molt bona amb la universitat\nEn Alumni, Dret\nLa ‘mansana’ de la discòrdia\nMonforte i Porta: Quan parlem de cures pal·liatives hauríem de parlar de vida\nEn Infermeria, Medicina\nLa universitat del futur\n+1 Sumant històries / núm. 2\nCelebrar el fracàs\nGràcies per subscriure\nPer Jaume Figa i Vaello\nAvui vull escriure dels més petits. És que feia temps que no anava a la...\nDes de Andorra\nDavid Ledesma (Periodisme’03) és el nou director de màrqueting de l’estació d’esquí de Grandvalira d’Andorra. Des que va començar a estudiar a...\nPer Rubén Navarro, 08.11.2019\nDes de Berkeley, California\nMarta Delgado (París, 1994) va acabar el Grau en Arquitectura a UIC Barcelona School of Architecture l’any 2017. Va completar el seu pas per la nostra...\nPer +1, 01.02.2019\nDes de Dallas, Estats Units\nCarlos Parra (Odontologia 2009) és professor de Periodontologia a la Texas A&M University College of Dentistry (Dallas). Per a ell aquest és un grau...\nPer +1, 12.05.2017\nDes de Filadèlfia, Estats Units\nMarta Franco (Medicina'15) ha passat un any a Filadèlfia, als Estats Units, aprenent sota el guiatge de traumatòlegs del Rothman Institute. Ha apreciat...\nPer +1, 01.03.2017\nJordi Llambias Sànchez va estudiar Periodisme i Humanitats a UIC Barcelona, fent la doble llicenciatura i graduant-se d’ambdues carreres el 2004. Al...\nPer +1, 02.02.2017\nDes de Cambridge, Anglaterra\nLa Conchita Vizuete Castro va acabar el grau en Educació Primària fa tres anys: 2013 va ser la culminació i el principi d’un somni: “Sempre he...\nPer +1, 21.12.2016\nDes de Moscou, Rússia\nSergio Andrés Pérez, abans de començar a voltar pel món, va estudiar Humanitats a UIC Barcelona. Després de graduar-se, el 2003, estudiant alhora...\nPer +1, 25.11.2016\nDes de Cambridge, Estats Units\nJosé Ahedo (Arquitectura 2005) va néixer al País Basc i es va criar a Navarra. Va estudiar Arquitectura a UIC Barcelona. Després de graduar-se, va...\nPer +1, 23.09.2016\nDes de Nova York, Estats Units\nSempre he defensat que a la vida venim a aprendre i que no hi ha cap moment en què haguem de deixar de fer-ho. Marxar a treballar com a periodista per a...\nPer +1, 09.09.2016\nDes de Wellington, Regne Unit\nLa Cristina Naqui va acabar el Grau en Infermeria a UIC Barcelona l’any 2014. Gràcies a la seva empenta, va marxar a Chester (Regne Unit) amb la Mariona...\nPer +1, 02.09.2016\nHistòries de BCN\n+1 és una publicació gratuïta editada per Direcció de Comunicació de la Universitat Internacional de Catalunya (UIC Barcelona). El Consell Editorial, que no comparteix necessàriament les opinions expressades a +1, es reserva el dret de publicar aquelles col·laboracions que no es corresponguin amb la línia editorial o els principis estètics que regeixen aquesta publicació.\nOblivion: lluitant contra l’oblit\nCapitán Phillips: problemes en aigües internacionals\nDescense from paradise. Una humanista en cures...\n“L’important és treballar dur en la millor...\nCoco: obra mestra a tot color\nEscritos sobre ciencia, José Ferrater Mora\nRamon Bataller – La gent i el seu entorn (II). Little...\nX-Men: dies del futur passat\n“En el periodisme, cada dia és diferent de...\nMar de la Llave: L’art busca apropar-te a quelcom...\nRamon Bataller – La gent i el seu entorn (I)\nOriol Campuzano – Turisme, motor econòmic\nOriol Campuzano – Horts Urbans\n/Contacte /La UIC /Edició impresa\n+1 UIC Magazine, sota llicència\nAutors | Triar autor


LAB Emprèn | Activitats CaixaForum Barcelona\nLaboratori d'Emprenedoria Espai permanent\nA partir d'un recorregut per un espai multimèdia i amb diferents activitats interactives, aquesta visita permet descobrir el procés d'emprenedoria i les característiques i els valors necessaris per emprendre. El visitant coneixerà l'experiència de persones emprenedores, haurà de proposar solucions innovadores a problemes quotidians que se li plantegin, reflexionarà sobre el valor de productes del nostre dia a dia i aprendrà a fer servir el model del canvas per dissenyar un negoci.\nUna activitat molt recomanable per fer en família i amics i junts aprendre a observar la realitat i ser creatius utilitzant eines interactives. El recorregut es fa de manera autònoma o agafant l’audioguia gratuïta que trobaràs dins la sala. Recomanat per a famílies amb joves d’entre 10 i 18 anys.\nAltres formats Tots els públics Altres Ciència


400 persones demanen a la Seu que no s'ampliï la zona blava — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / 400 persones demanen a la Seu que no s'ampliï la zona blava\n400 persones demanen a la Seu que no s'ampliï la zona blava\nEls ciutadans protesten per la decisió municipal d'augmentar les places d'aparcament de pagament\nUnes quatre-centes persones s'han concentrat avui davant l'Ajuntament de la Seu d'Urgell per expressar el seu rebuig a l'ampliació de la zona blava. La campanya , que s'havia difós mitjançant el correu electrònic i també a través d'alguns comerços de l'eixample urbà del municipi de la Seu, ha aconseguit mobilitzar ciutadans de totes les edats, que han protestat per la decisió municipal d'augmentar en 350 les places d'aparcament de pagament al centre de la ciutat. La protesta s'ha produït poques hores abans que es constitueixi la nova corporació municipal per a aquesta legislatura.\nDes del moment en què es va començar a pintar les línies als carrers afectats, dimarts passat, es va iniciar una recollida de signatures per demanar la retirada de l'ampliació. Segons els impulsors, fins ahir a la tarda s'havia recollit prop de 700 firmes. L'objectiu dels promotors és arribar a les 5.000 signatures, amb les quals, afirmen, es podria proposar legalment la derogació de la mesura.\nEls contraris a l'ampliació reconeixen que serà difícil arribar a aquesta xifra o bé que l'Ajuntament faci marxa enrere, atès que ja s'ha firmat un contracte de gestió, però creuen que almenys caldria trobar alguna fórmula perquè el pagament a l'eixample urbà no afecti els veïns.\nD'acord amb la nova gestió, que s'ha concedit a l'empresa Eyssa --filial de Fomento de Construcciones y Contratas--, la Seu ha passat de 400 a 750 places de zona blava. Els tècnics de la companyia van pintar dimarts les línies i van instal.lar els parquímetres.\nEl carrer de Llorenç Tomàs i Costa marca des d'ara el límit a ponent de l'àrea de pagament en horari comercial. Això inclou el carrer de la Salle, l'avinguda de Pau Claris i els trams inicials dels carrers de la Mare Janer, de l'Orri, de Josep de Zulueta, de Sant Ermengol, de la Germandat de Sant Sebastià i de Tresponts i del passeig de Pasqual Ingla.


Bigorra: “Volem un pla per rehabilitar el Parc de l’Aigüera” - Mes Benidorm\n21 de novembre de 2016 + Benidorm 0 Comments ajuntament, Benidorm, Compromís Per Benidorm, Josep Bigorra, Parc l'Aigüera, Rehabilitar\nEl regidor de Compromís i portaveu de Compromís Los Verdes, Josep Bigorra, ha registrat una moció per al pròxim ple perquè es valore l’estat actual del sòl, els elements decoratius i elements funcionals del Parc de l’Aigüera, així com de les obres necessàries per a rehabilitar els elements deteriorats del recinte. La proposta també demana que es destine una partida econòmica per a estos treballs en els pressupostos de 2017 i un calendari per finalitzar les obres.\n“Presentem esta moció perquè considerem que un dels símbols de la nostra ciutat, com és el Parc de l’Aigüera, necessita una llavada de cara per recuperar l’esplendor que tenia esta obra fa més de 20 anys, quan va ser inaugurada”, ha assenyalat Bigorra. El regidor ha explicat que, com han traslladat veïns i veïnes en diverses ocasions, a causa del pas del temps, del gran ús que es dóna al Parc de l’Aigüera, de les inclemències climàtiques i fins i tot d’algunes accions humanes poc respectuoses, el Parc ha vist com principalment el seu sòl i els elements decoratius han patit un gran desgast, que afecta la imatge del parc i fins i tot pot afectar la seguretat dels i de les vianants i usuaris del mateix.\n“Necessitem una actuació integral per este gran lloc d’esplai per als benidormers i a les benidormeres i que a més constitueix un important pulmó verd de la ciutat”, ha indicat. Així, la moció sol·licita que es faça un informe tècnic i econòmic del Parc de l’Aigüera, així com de les obres necessàries calendaritzades per procedir a la rehabilitació dels elements deteriorats del recinte. Eixes obres, en una primera fase, serien pressupostades en els comptes municipals de 2017, tenint en compte els condicionants arquitectònics i estructurals de l’obra actual. Per acabar, la proposta també marca uns temps d’execució de les obres: la rehabilitació del sòl, dels elements decoratius i dels elements funcionals deteriorats del Parc de l’Aigüera s’haurien d’efecturar, com a màxim, els següents tres exercicis pressupostaris, és a dir, 2017, 2018 i 2019. “Si tenim en compte l’estat actual del Parc i el quilòmetre de longitud que ocupa, som conscients de la magnitud de les obres que es realitzaran i per tant hem de ser realistes i fraccionar per fases la solució al problema”.\nCal recordar que al Parc de l’Aigüera s’estableixen no només parcs per a xiquetes i xiquets i zones per a tota la família, sinó també auditoris que són utilitzats durant tot l’any per associacions i entitats culturals i socials i que ha albergat grans esdeveniments com el Festival Internacional de la Cançó de Benidorm o el Low Cost Festival, entre d’altres.\nEl portaveu, per finalitzar, espera que la proposta prospere per donar una solució a una zona compartida per residents i per turistes situada en el mig de Benidorm.\n← Compromís-LV presenta al·legacions al reglament d’horts urbans de Benidorm\nCompromís per Benidorm també demana una distribució objectiva dels fons de la Diputació →


Diputació de Castelló | Diputació recolza el talent i la innovació de la ceràmica\nDiputació recolza el talent i la innovació de la ceràmica\nLa Diputació de Castelló recolza el talent i la innovació de la ceràmica provincial per a sumar oportunitats i competitivitat als municipis de Castelló\n28 de gener de 2019. La Diputació de Castelló recolza el talent i la innovació de la ceràmica provincial per a sumar oportunitats i competitivitat als municipis de Castelló. Així ho ha assegurat el president del Govern provincial, Javier Moliner, en l'acte d'entrega de la 43 edició dels prestigiosos premis Alfa d'Or per part de la Societat Espanyola de Ceràmica i Vidre en Cevisama a les empreses: Rocersa, Vernis i Excel Shower.\nDesprés de fer entrega del premi a Rocersa i felicitar tots els premiats, el president ha assegurat que “els Alfa destil·len l'essència del que és el sector ceràmic, ja que amb la innovació comença tot. Aqueixa passió per intentar oferir quelcom nou, amb elements que aporten valor afegit, és el que permet al nostre sector estar en el més alt de l'àmbit mundial”.\nAixí, el president ha agraït a “tots els equips que han desenvolupat aquests projectes amb esforç i passió. Els Alfas d'Or són el reconeixement a la innovació com una manera de viure, i des del Govern provincial continuarem treballant amb l'únic propòsit de ser el més útils a les nostres empreses, facilitant-vos eines, reivindicant els vostres interessos que són els d'aquesta província, i destinant recursos per a estimular el talent i canalitzar la investigació científica”.\nEn aqueix sentit, Moliner ha dit que “el talent crea valor, i el valor crida les oportunitats. Aqueix és el model de província que volem i pel que treballem: una província que rendibilitze oportunitats més competitiva i millor preparada per a desenvolupar projectes professionals i personals”.


Moreno Cabrera: 'Haurien de prohibir la bandera espanyola, que no és neutral' - VilaWeb\nDivendres 22.05.2015 11:55\nMoreno Cabrera: 'Haurien de prohibir la bandera espanyola, que no és neutral'\nContundent intervenció del catedràtic de la Universitat Autònoma de Madrid\nJuan Carlos Moreno Cabrera, catedràtic de lingüística general de la Universitat Autònoma de Madrid, opina que si l'estat espanyol prohibeix les estelades en edificis públics en campanya electoral hauria de prohibir-hi igualment la bandera espanyola, perquè recorda que també és una bandera partidista. En va parlar ahir al vespre a l'Espai VilaWeb, en un acte conjunt amb l'editora i especialista en planificació lingüística Sílvia Senz. L'acte s'inscrivia en el cicle 'Les llengües de la Catalunya independent'.\nVegeu ací un fragment de la intervenció de Moreno Cabrera:\nMoreno Cabrera va dir: 'El Tribunal Constitucional intenta eliminar l'acció exterior catalana, l'educació de Catalunya, ara veiem això de les banderes... Això de les banderes és molt interessant. Això d'eliminar la senyera… i que té a veure amb això que ha dit abans la Sílvia sobre la llengua. És clar: la bandera espanyola és neutral, mentre que la bandera independentista és partidista. Igual com la llengua espanyola és neutral i la llengua catalana és partidista, és ètnica, és identitària. Jo proposo que si s'elimina la bandera independentista s'elimini també l'espanyola, perquè per mi aquesta bandera no és neutral. I no per culpa meva, és perquè va associada a tot d'idees i d'actuacions que a mi no em representen. Llavors, com que han esbiaixat aquest símbol, dic que si es retira la senyera es retiri l'espanyola, perquè cap de les dues no seria neutral. Però es veu que l'una és neutral i l'altra és partidista.'


L'objectiu general de l'assignatura es posar a l'abast de l'estudiant aspectes bàsics de l'aritmètica entera, la combinatòria, l'àlgebra lineal i la geometria. Tot insistint en els conceptes i tècniques propis del raonament matemàtic.\nConèixer les operacions entre conjunts. Conèixer el concepte d'aplicació i els seus tipus.\nConèixer el concepte de divisió euclidiana i el seu ús en el càlcul del màxim comú divisor de dos nombres.\nConèixer les propietats de divisibilitat.\nEntendre el concepte de congruència. Conèixer el teoreme de Fermat i el teorema xinès del residu.\nEntendre el concepte i la necessitat de les demostracions. Conèixer diferentes tècniques de demostració, com\nper exemple, el principi d'inducció.\nConèixer els principis bàsics del comptatge. Saber el que són els nombres binomials i algunes propietats bàsiques\nConèixer les idees bàsiques de l'àlgebra lineal: dependència, independència lineal, bases, ortonormalitat, canvis de base i aplicacions, ortonormalització. Aplicacions lineals.\nConèixer les transformacions geomètriques rellevants per a les aplicacions gràfiques a l'espai bidimensional i tridimensional\nConjunts i subconjunts. Operar amb conjunts: unió, interssecció, producte cartesià. Saber distingir els diferents tipus d'aplicació.\nSaber calcular el màxim comú divisor de nombres arbitraris. Saber usar la identitat de Bezout per demostrar\npropietats de divisibilitat.\nSaber treballar amb congruències: resoldre sistemes usant el teorema xinès del residu, càlcul de potències, entre d'altres.\nSaber fer demostracions senzilles. Saber com es demostra la falsedat d'una proposició.\nSaber comptar seleccions d'elements d'un conjunt, ordenades i sense ordenar, amb i sense repetició.\nAplicar els nombres binomials al comptatge de seleccions. Usar la fórmula del bunimo i les seves aplicacions.\nSaber utilitzar els conceptes de l'àlgebra lineal per resoldre problemes de geometria i de construcció geomètrica. Dominar el mètode vectorial.\nSaber utilitzar les transformacions geomètriques afins per resodre problemes de costrucció geomètrica\n(1) Capacitat per aplicar les tècniques per construir demostracions lògico-matemàtiques.\n(1) Capacitat per transformar enunciats informals a enunciats formals, i a l'inrevés.\n(1) Capacitat per entendre problemes: davant l'enunciat d'un problema, distingir les dades (o els elements de partida), les incògnites (o el que es demana) i les hipòtesis i lleis aplicables.\n(1) Capacitat d'abstracció. Capacitat d'enfrontar-se a problemes nous recorrent conscientment a estratègies que han estat útils en problemes resolts anteriorment.\n(1) Capacitat d'organització del treball personal: capacitat per establir prioritats entre diverses tasques, per planificar el temps i per elaborar i organitzar el propi material de treball.\n(1) Capacitat per estudiar de diverses fonts, identificant quan la informació rebuda a classe no és suficient i cercant informació complementària.\n(1) Capacitat per presentar per escrit, de forma clara i correcta, els resultats de la pròpia feina (a nivell de documentar un lliurament de pràctiques).\nLògica proposicional. Conjunts. Aplicacions. Succesions.\nEnters i divisió. Aritmètica modular.\nMètodes de demostració. Principi d'inducció.\nPrincipis bàsics del comptatge. Permutacions i combinacions amb i sense repetició. Nombres binomials.\nEspais vectorials. Aplicacions lineals i matrius. Problemes mètrics. Transformacions geomètriques\nTotal hores de treball per l'estudiant 168,0\nLes classes de teoria responen a l'esquema clàssic de classe magistral.\nLes classes de problemes seran participatives.\nL'avaluació serà contínua preferentment i es basarà en els exàmens següents:\nP (examen parcial), comú a tots els grups, de la part inicial del temari.\nE (examen a classe), específic de cada grup, de la part intermitja del temari\nF (examen final), de la part final del temari\nLa nota final es calcularà per: N=0.3P+0.25E+0.45F (P,E,F són notes sobre 10)\nQui no segueixi l'avaluació contínua o hi vulgui renunciar haurà de realitzar un examen final més llarg, per cobrir el temari complet, i la nota corresponent serà la que li quedarà com a nota final.\nL'enunciat de l'examen final tindrà la part corresponent a F, que és la d'avaluació contínua, i una segona part extra (EXT), que només hauran de contestar els que no hagin seguit l'avaluació contínua o hi renuncïin. En aquest últim cas la nota serà la corresponent a F (valor: 45%) i EXT (valor: 55%).\nLa renúncia a l'avaluació contínua es pot fer en el moment de l'examen final (F) i sense que calgui dir-ho explícitament. La presentació d'algun dels exercicis de la part EXT significa renúncia automàtica. La renúncia és total, no parcial.\nTenir una noció bàsica del concepte de conjunt i d'aplicació.\nSaber treballar amb desigualtats.\nConèixer els nombres enters i les porpietats de les operacions\nSaber operar amb matrius: sumar, multiplicar, invertir. Saber calcular el rang d'una matriu i determinants.\nSaber resoldre sistemes lineals pel mètode de Gauss.\nSaber trobar les equacions de rectes i plans a R^2 i R^3. Reconèixer les posicions relatives entre rectes i\nplans a R^3. Resolució de problemes mètrics bàsics al pla i a l'espai.\nProducte escalar ordinari i producte vectorial. Mòdul.


Jorge Rodríguez: “La recuperació de la zona verda baix el Pont Nou d’Ontinyent demostra que el concepte de parc inundable funciona”\nL’alcalde avança que les accions pendents d’executar al projecte “Riu Viu” tindran sempre present les característiques de la zona\nLa recuperació de la zona verda baix el Pont Nou ha demostrat en la pràctica que el concepte de parc inundable funciona. Així ho ha manifestat l’alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, després que aquest espai també adjacent al Molí Descals acollira el passat diumenge un concert del grup “El Regall” dins la programació municipal d’activitats de celebració del “9 d’Octubre”. Allí, el veïnat assistent a l’actuació va poder comprovar de primera mà que tres setmanes després de la major tempesta registrada a la ciutat aquest espai obert al públic a principis d’estiu es trobava en bones condicions.\n“La DANA ha deixat clar que el plantejament d’aquest espai com a zona inundable ha funcionat, i aquest camí és el que anem a seguir amb les futures actuacions a executar dins del projecte “Riu Viu”, com ara el trajecte ciclopeatonal al que estem treballant entre aquest espai verd i l'esplanada de Tortosa i Delgado”, avançava el primer edil.\nCal recordar que la realització de millores a l'entorn del riu Clariano va ser la segona proposta més votada per la ciutadania al procés “Ontinyent Participa 2017”. Atenent a esta demanda, el Govern d’Ontinyent presentava “Riu Viu” un ambiciós projecte per revitalitzar l’entorn del riu Clariano i aprofitar-lo com a espai de convivència, contemplant una inversió global de 6’5 milions d’euros, incloent diverses ajudes europees i d’altres administracions.\nAquest pla està plantejat en 8 zones en base a 5 eixos d’actuació: la recuperació d’elements patrimonials al perfil del riu (Pont Vell, Molí Descals, Hort de la Casa Barberà, muralla, refugis, etc); la recuperació i creació de “recorreguts mediambientals” al voltant de llit; adequació d’espais lliures (zones verdes) als dos marges del riu i el seu nivell inferior; adequació paisatgística de zones mixtes d’aparcament i espai lliure; i actuacions de rehabilitació i millora urbana en edificis privats que donen a la cornisa del Clariano.\nPer davant, tot un seguit d’intervencions de regeneració del paisatge i l’activitat urbana vinculats al llit del riu “que van a tenir sempre en compte les característiques de la zona per a fer possible que allò que ha pogut separar físicament el poble puga ser un punt d’unió, de trobada, on s’afavorisca l’oci saludable i on a més es recupere elements patrimonials que d’altra manera es perdrien”, afegeixen des del Govern d’Ontinyent.


LA CACERA CONTINUA AL VALLÈS ORIENTAL I EL BAIX MONTSENY |\nA part del company de la Garriga detingut aquest matí i que es troba a la comissaria dels Mossos d’Esquadra de Granollers, al Vallès Oriental també comptem amb els casos repressius de Cardedeu i el Baix Montseny. A Cardedeu, 4 persones han estat multades amb 1500 euros cadascuna per una acció realitzada l’1 de maig en defensa dels serveis públics i els drets socials. I la llista no s’acaba aquí, al Baix Montseny dos companys, que van ser detinguts arbitràriament la passada Vaga General, van ser agredits pels Mossos d’Esquadra i els van tenir segrestats més de 50 hores. Un dels companys va haver d’afrontar una fiança de 3000€.\n–Avui mateix dia 30 de maig concentració de suport a en Juanma de la Garriga davant els Mossos d’Esquadra de Granollers a partir de les 16h. Posteriorment serà traslladat a Les Corts.\n–Demà 31 de maig a les 19h a la Plaça de l’Ajuntament de Cardedeu concentració en suport dels multats a la vila i la resta de represaliats dels Països Catalans.\n« Caldes: Som Països Catalans La solidaritat també s’estén al Vallés Oriental i el Baix Montseny »\nData : 30 Mai 2012\nCategories : Comunicat i manifest


Caracteristiques i cures de les brugueroles i brucs - Garden Catalunya Plants\nCaracteristiques i cures de les brugueroles i brucs\n21 set., 2018 | Plantes | 0 |\nAvui parlarem d’unes de les plantes més conreades tant al jardí com en tests o jardineres. Són de la família de les Ericáceas: ens referim a les brugueroles i brucs.\nLes cures de les dues plantes són molt similars. La principal diferència entre unes i altres és l´alçada; les brugueroles queden en una alçada més petita, mentre que els brucs poden arribar a créixer diversos metres d´alçada.\nLes dues plantes posseeixen flors terminals, de colors rosa, grogues, blanques i vermelloses. Necessiten un sòl que no sigui calcari, més aviat terra àcida i l’aigua que tingui un pH baix.\nLes brugueroles i brucs són plantes molt utilitzades en medicina i fins i tot per fer escombres i tanques.\nEl reg dels brucs ha de ser moderat. Els agrada l’aigua, principalment en clima mediterrani haurem de regar més, però no han de quedar embassades a l’hora de regar.\nLa floració d’aquestes belles plantes és des de finals d’estiu, durant tota la tardor, fins i tot principis d’hivern.\nS’han de podar a principis de primavera, principalment per eliminar les flors mortes, podent gaudir així la següent temporada d’uns magnifics exemplars en el nostre jardí o terrassa.\nPots trobar exemplars de brugueroles i brucs en el nostre Garden Catalunya Plants.\nPots veure el nostre vídeo explicatiu sobre les característiques i cures de les brugueroles i brucs.\nPreviousCura del jardí després dels mesos d´estiu\nNextAgenda del jardí d’octubre


El 3cat24 estrena un nou canal per veure en directe les càmeres del temps\nEl senyal en directe de les càmeres que Televisió de Catalunya té instal·lades arreu del territori i que els espectadors poden veure als espais d'"El temps" ja es pot veure al 3cat24.cat durant les 24 hores del dia. El nou canal IP, batejat amb el nom de Càmeres de TV3, és accessible tant des del 3cat24.cat com des del servei de vídeo TV3alacarta.\n03/03/2011 - 16.48 Actualitzat 04/03/2011 - 11.33\nEl nou canal permet seguir en directe durant tot el dia les càmeres que TV3 té situades als diferents punts de Catalunya. El nou servei amplia els serveis en vídeo del 3cat24 i s'afegeix als canals que ofereix el reproductor del tv3alacarta. Les imatges de les diferents càmeres van acompanyades d'informació i dades meteorològiques com la temperatura, la humitat relativa i la força i direcció del vent. A més, al senyal de vídeo s'hi ha incorporat l'àudio de Catalunya Música.\nA banda del nou canal, el 3cat24.cat continua oferint el servei de càmeres amb captures de les últimes 24 hores d'una quarantena de punts de Catalunya, amb informació de la temperatura i la humitat de cada punt. A més, el 3cat24.cat ofereix un widget per a cadascuna de les càmeres, de manera que qualsevol web o blog pugui inserir a la pàgina la imatge de la seva localitat.\nActualment s'ofereix el senyal en directe de més de 40 càmeres, repartides per tot el territori català: l'Ametlla de Mar, Amposta, Balaguer, Banyoles, Barcelona Centre, Barcelona Collserola, Barcelona Port Olímpic, Benicàssim, Boí Taüll, Cabdella – la Vall Fosca, Calafell, Cambrils, Cerdanyola del Vallès, Collet dels Feixos, el Port del Comte, Espot, Girona, la Molina, l'Estartit, Lleida, Lloret de Mar, Manresa, Masella, Montserrat, Núria, Palamós, Palma, Perpinyà, Roses, Sant Boi de Llobregat, Sant Carles de la Ràpita, Sant Feliu de Guíxols, Sant Joan Despí, el santuari de Queralt, Tarragona, Tàrrega, Tivissa, Tortosa, Tremp, Vaquèira, Vic i Vielha.\nUn nou canal per veure les càmeres del temps


La porta metàl·lica - Diari de Girona\nLa porta metàl·lica\njordi costa subirós 06.04.2021 | 23:20\nLa porta metàl·lica Diari de Girona\nQui entra en una presó, bé per indicació exprés de la justícia, bé per formar part d'una comissió per estudiar en què ocupen el temps els interns, recordarà sempre el so metàl·lic de les portes que es tanquen darrere seu. No hi ha volta enrere, que el passat queda segellat fins a nova ordre perquè ara el que realment importa és un present que viurà entre parèntesi. En el moment que segueix la fletxa de sortida l'espetec de les portes li recorda que es troba a escassos metres d'un espai obert, que podrà caminar sense la custòdia fins l'aparcament on sentirà el tancament de la porta del seu vehicle com el sospir d'un àngel.\nLes presons actuals no són l'ergàstul de l'antiga Roma. No et tanquen perquè et podreixis sinó perquè et rehabilitis. Si et trenques una cama fas rehabilitació per aconseguir que la funcionalitat de l'extremitat s'assembli al màxim possible a la que disposava abans de l'accident. Un cervell, però, és més que una estructura òssia i uns feixos musculars i tendinosos. Si durant els primers anys de vida el cervell d'una criatura no és estimat, és maltractat, si ha conegut les drogues mentre es formava en el ventre de la seva mare, si el seu ADN no li és propici, serà un cervell que probablement donarà tombs per la vida i acabarà entre reixes o enmig de la ferralla d'un cotxe.\nTot un equip de professionals treballa per aconseguir que la persona que surt de la presó no s'assembli ni en pintura al malastruc que un dia hi entrà. És tan gran la fe en la resurrecció de l'home per part de la institució penitenciària que es concedeixen permisos a reclusos que han reincidit cada vegada que els han obert les portes.\nRecordeu el cas de Pedro Jiménez García? Un individu que va cometre totes les agressions sexuals si exceptuem la primera mentre estava de permís penitenciari. No em consta que s'hagi beneficiat d'un darrer permís després de matar dues policies en pràctiques i violar-ne una a Hospitalet l'any 2004. No es pot descartar que se li concedeixi una nova oportunitat.\nLa presó no rehabilita, no redimeix. Ni per un procés alquímic canvia l'ADN. En el millor dels casos la presó escarmenta. Però no tothom escarmenta. Assassins de sang freda, assassins en sèrie, pederastes, violadors, lladres violents i reincidents, estafadors sense cap mena d'escrúpols, terroristes no penedits, haurien d'estar tancats a la presó, la majoria a perpetuïtat. Però no per venjança, no per càstig, no per rehabilitar-los, ni per donar exemple. Haurien d'estar aïllats de la societat per protegir les que serien les seves víctimes en cas que els bons jans campessin pels seus aires. Aquesta hauria de ser, al meu entendre, la missió de les presons i no cap altra.\nEl càstig juntament amb la culpa, el perdó i la redempció, formen part d'una rèmora teològica que troba la seva raó de ser en la tradició mil·lenària de la ment com a ànima. Una ànima que escull sense més, perquè així ho decideix ser àngel o dimoni. Una rèmora que mai passarà de moda perquè funciona i que ens acabarà enterrant a tots.\nI els nostres polítics presos? Penso, pel que he dit, que no haurien d'haver trepitjat la garjola. Inhabilitats i pagar fins a l'últim euro per les despeses ocasionades per l'extravagància. Inhabilitats no per independentistes, no per liderar el procés. Tampoc per haver trepitjat la Constitució i l'Estatut. Inhabilitats per voler fer-la grossa amb una mà al davant i una altra al darrera. Per no haver tingut present Tarradellas quan deia que si en política una cosa no es pot fer és el ridícul.