Resultats prova fisica! - Pàgina 3 - Fòrum de BOMBERS - Bombers.es - conèixer aquest món, treballar-hi i més....\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52064\nmarc! moises diu si pasa com anys anteriors! aquest any es com tu dius però ell fa una predicció sabent llistes d'altres anys !\nper cert, jo he de fer la prova de català jajaja i tinc nivell C de català en fi xD el certificat triga + de 3 dies al meu institut vaya tela xD\na veure si es com tu dius moises aquest any també! que jo estic a la posició 165! jajaaj sort a tots !\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52067\nOsti, ok, gràcies Aiver !!\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52068\nmarmarracho, comporta't home…\nvoleu dir que només passaran 30 o 40 dels veteranus? no ho, no ho acabo de veure...\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52069\nNo pot ser... Segur que son molts més.\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52070\nNo crec eixa xifra exacta... però 544 que hi havien convocats a les físiques no crec que haguen passat tots o aixo espere.... El problema es, on estan els resultats de eixa convocatòria??? Perque la dels 2013 si que estàn, que sols han passat 6.\nEl següent(s) usuari(s) van donar les gràcies: arm985\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52071\nCompanys, la gent que va treballar en 2014, hi han 542, en el suposat cas de que entraren tots eixos, ja que els exercicis son de APTE i NO APTE(més fàcils), quedarien 34 places...li tenim que sumar 6 persones que van treballar en 2013 pero NO 2014(que són els qui han aprovat) entraríen 26 places... que serien de la borsa de 250 es dir, la nova borsa que hem opositat nosaltres.\nCregueu que els veterans han caigut en les fisiques sent aquestes APTE i NO APTE i en un 5 ja entren? algú potser igual si...pero tots????? Esque jo no ho vec massa clar, que haguen passat sols 40 jejejejej\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52072\nhome moreno més que fixar-te en al gent No apte fixat en la gent no presentada! en la que esta publicada, per exemple, de 22 participants 6 aptes (27%) 3 no aptes (14%) i 13 no presentats (59%)\nes veu clar que més que els no aptes hem de confiar en que no es presentin ajjaaj si posem que el 50% no es presenta els 542 pasen a ser 271 que realitzen la prova.\nPerò bueno es parlar per parlar fins que no surti la llista només podem especular jajaaj sort a tots !\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52073\nTindriem la sol.lució si ixqueren les llistes que no han ixit....\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52075\nLes bases dieuen que aquesta oposició "és la realització d’una selecció de personal per a la constitució d’una borsa de trebal" i que la borsa serà de 250 persones.\nEn cap moment diuen que els AOF dels anys passats formen part d'aquests 250. A més, els que van treballar d'AOF l'any passat "Ja disposa d'un contracte d'interinitat a temps parcial per a treball fix i periòdic de caràcter discontinu" (Llista provisional de persones excloses). Per a mi, no formen part de "nostra" borsa. No?\nEntenc doncs que els 250 millors de nosltres que ens vam presentar a aquesta opo formaran part de la borsa. No?\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52076\nJo entenc que el tema es ampliacio de borsa. O sigui els de lany passat mes els 250 constituiran la borsa crec jo.\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 4 setmanes\t#52077\nSi però en cap lloc parlen d'ampliació... la veritat és que no sé...\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 3 setmanes\t#52079\na veure la cosa va aixi:\n1r estan els dels altres anys que tenen prioritat a nosaltres! 542 k es presenten a les fisiques\n2n Anem els d'aquesta bolsa de 250 persones\nEs convoquen 576 plazes que ho posa aqui:\ny s'ha de completar aquestes 576 places , ells no estan a la mateixa bolsa diguem que nosaltres pero les 2 borses optem a aquestes 576 places pero la seva borsa (la de la gent d'altres anys) anirà sempre per davant nostra.\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 3 setmanes\t#52080\ndiria que la clàudia té raó … , els veteranus només havien de fer un apte molt assequible, per quedar-se a la plaça ja assignada l'any passat.\nels 250 només cobriran algunes baixes, quantes? no ho sé… de totes maneres, només és la meva opinió, puc estar equivocat.\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 3 setmanes\t#52081\nLa cosa, com han dit altres companys, està en que als que vam fer campanya l'any passat ja ens guarden la nostra plaça al mateix parc amb l'únic requisit de treure un 5 a les físiques.\nUs puc dir, que si que hi va haver gent que no es va presentar a les físiques o que es va presentar per suspendre (que així li guarden plaça pel 2016), però la gran majoria de gent que va fer campanya el 2014, també la farà aquest 2015. No puc parlar de números, ja que només sé lo que vaig veure el dia de les físques. Només us puc dir que al meu grup, per exemple, érem 32 convocats i vam fer les proves 28 o 29.\nJo crec que el nombre de vacants no serà superior a les 150 places, però només és una opinió basant-me en lo que vaig veure.\nOjalà entressiu més, ja que sou gent amb moltes ganes i molt ben preparada!\nResultats prova fisica!\tfa 7 anys 3 setmanes\t#52082\nQue Intel·ligent la clàudia\nmgb m'estic comportant en cap moment li he faltat el respecte..\nAquest any serà una bona campanya, segur n'hauran molt mes places per nosaltres del que pensem\nUna abraçada companys!!! sort


curs – eldiaridesocials\nTOQUEM DE PEUS A TERRA: L’ATMOSFERA i els CLIMES…!\nUs heu parat mai a pensar què hi passa a dalt nostre, al cel? per quins motius plou o fa sol, fa calor o fred, fa vent….? O fins i tot us heu preguntat mai perquè hi ha tants paisatges arreu del món, com de diferents són i perquè? Sabeu que necessiten els globus aerostàtics per enlairar-se? us heu preguntat mai perquè els radiadors estan sempre a peu de terra i els aires condicionats al sostre? aquestes i altres ... llegiu més...\nLa setmana passada ens vam despertar amb una notícia, qualificada per molts mitjans, d’històrica i de vital transcendència. El descobriment per part de la NASA d’un nou sistema o galàxia amb peculiaritats i característiques molt similars a les del nostre sistema solar. Donat que enguany vam treballar i aprendre sobre el tema, vaig veure l’oportunitat d’improvisar una activitat ... llegiu més...\nA aquestes alçades ja tenim els artefactes a punt, és a dir ja estem registrats al gmail. Ja coneixem el funcionament de les seues principals aplicacions com poden ser el drive… Doncs bé ara és hora de començar a dissenyar el que serà la nostra llibreta de treball, el nostre quadern, allà on hi anirem posant, anotant les activitats, les propostes de treball, els projectes i fins i tot el quadern ... llegiu més...\nProjecte 4. “Toquem de peus a Terra… L’AIGUA!”\nEn aquest tema descobrirem que a més a més de la terra, el nostre planeta està format per un altre element vital com és L’AIGUA. Si la litosfera és la capa que trobem a l’escorça terrestre i que està formada per roques i terra (el relleu), la hidrosfera és el conjunt d’aigua que trobem en aquesta escorça. Us heu parat mai a pensar…. d’on prové l’aigua que surt de ... llegiu més...\nProjecte #Imòbil. Comencem….?\nJa tenim el projecte més o menys enllestit. Sabem el que volem aprendre i hem acordat una proposta de treball. Aquesta presentació recull el conjunt d’activitats que farem, així com algunes que ja hem fet com són l’activitat inicial i la pluja d’idees posterior. A mesura que anem avançant miraré de recollir-ne els resultats. llegiu més...\nTVicens, un nou canal de televisió…\nCom qui no vol, han passat uns mesos i ja hem vist nàixer un nou canal de televisió. Mentre treballàvem en el projecte emprenya’t va sorgir la idea de fer un noticiari, i d’aquí la proposta de fer un canal de televisió. Entre tots vam decidir el nom, i un grup d’alumnes de l’equip de tècnics i editors van posar-se a realitzar el logotip i la sintonia. Naixia TVicens, la televisió de ... llegiu més...\nEmprenya’t (II). M’agrada… projecte #Imòbil\nLa tecnología por sí sola no basta. También tenemos que poner el corazón. Jane Goodall La tecnología es sólo una herramienta. La gente usa las herramientas para mejorar sus vidas. Tom Clancy El verdadero progreso es el que pone la tecnología al alcance de todos. Henry Ford Un cop ja hem treballat aspectes relacionats amb la societat actual, el racisme, els maltractaments, els drets i les ... llegiu més...\n3.Toquem de peus a terra… el relleu\nT’has preguntat mai què hi ha dins de la Terra? O què hi ha a sota de les aigües del mars i oceans? http://www.bbc.com/mundo/noticias/2015/02/150210_nucleo_tierra_lp En aquest tema descobrirem quines són les parts de la Terra, i entendrem com es va formar el relleu que hi ha a la superfície terrestre. Veurem també quines són les parts d’aquest relleu i quines formes pot tenir. Abans però, seria interessant ... llegiu més...\n2.Toquem de peus a terra… Els MAPES i la representació de la Terra. On anem?\nMolt bones a tots i totes! Ja portem un tema, i m’imagino que ja comenceu a agafar el ritme de treball. En aquest segon projecte veurem amb més detall com es el nostre planeta Terra, de quin manera el representem, i quines meravelloses coses hi passen. A més a més aprendrem a desplaçar-nos i navegar per tot el planeta, i fins i tot farem algun viatge i alguna altra sorpresa… Sabeu que són els SIG, ... llegiu més...\nPROJECTE 2. “emprenya’t” amb el món….\nComencem la seqüència d’emprenyades amb un repàs d’allò que passa al món. Les dues propostes NO M’AGRADA que més us han “emprenyat” han estat: els maltractaments. Tant a les persones (dones, infants, gent gran,..) com als animals… el racisme. Per grups, un cop triat el cas, caldrà que: feu pluja d’idees de preguntes sobre ... llegiu més...\nPROJECTE 1. On vivim, com vivim?\nUs heu parat mai a pensar com vivim i de quina manera ho fem? No em refereixo a les condicions ni característiques biològiques, sinó a les socials, al fet que vivim en societat i per tant ens organitzem de determinada manera. En aquesta activitat haureu de fer una presentació sobre la manera de viure a les societats occidentals. Penseu en com ens relacionem, com ens agrupem, com pensem, com resolem problemes, ... llegiu més...\n1r d'ESO, 4t. d'ESO\n“Les competències bàsiques de la matèria de ciències socials: geografia i història es refereixen a aquelles capacitats que permeten als alumnes analitzar fets i situacions a partir de l’aplicació dels coneixements i de les metodologies que proporciona la matèria. Ser competent en aquesta matèria implica que els nois i noies han adquirit les eines necessàries per entendre el món i per esdevenir persones capaces ... llegiu més...\nEmprenya’t amb el drama dels refugiats, emprenya’t amb la guerra de Síria, emprenya’t amb els desnonaments, emprenya’t amb les desigualtats, emprenya’t amb la partitocràcia, emprenya’t amb el Tercer Món, emprenya’t amb les discriminacions, emprenya’t amb… Aquest és un projecte per a 4t d’ESO-C que pretén obrir una finestra a la realitat social, ... llegiu més...\nDurant aquest primers dies i setmanes dedicarem el temps de classe a: conèixer-nos, relaxar-nos, explicar-nos coses, adaptar-nos, cohesionar el grup… agafar forces, ganes, motius per començar a aprendre… posar a punt les eines que necessitarem per engegar el projecte “emprenya’t…” rumiar, observar, proposar activitats, reptes, projectes que ens satisfacin i ens motivin… No ... llegiu més...\nPresentació PROJECTE de curs “toquem de peus a terra i obrim els ulls”\nEl projecte “Toquem de peus a Terra i obrim els ulls” és un projecte educatiu que s’emmarca en l’àrea de ciències socials del curs de 1r d’ESO. Aquest té per objectiu l’aprenentatge de diferents eines i competències mitjançant el treball de continguts de geografia. Els objectius generals del curs són el de descobrir com funciona el planeta Terra i com es relaciona amb l’ésser ... llegiu més...\n1r d'ESO, Eines TAC, General\nHola a tots i totes. Aquí us deixo algunes de les eines amb que durant aquest curs anirem treballant. És molt important que poc a poc anem familiaritzant-nos amb les eines digitals. Ens serviran per fer els projectes i sobretot per relacionar-nos, comunicar-nos i compartir documents i dades. Els passos que seguirem seran aquests: 1. Obrir un compte de correu gmail. El compte ens servirà per comunicar-nos però sobretot ... llegiu més...\nAbans de començar amb matèria, us proposo iniciar el curs d’una manera diferent. Mireu, som al setembre i venim d’unes vacances; a més a més heu arribat a un institut nou i alguns companys de classe no els coneixeu. Què us sembla si comencem per conèixer-nos una mica i jugar una estona? Durant aquestes primeres setmanes de classe treballarem d’una altra manera. Invertirem en emocions, en motivació i ... llegiu més...\nUs donem la benvinguda al bloc. Aquest bloc que teniu en mans és la proposta d’enguany. És una proposta d’innovació educativa que va una mica més enllà del que fins ara feia. Seguint els passos de la companya Rosa Liarte he canviat el format de curs moodle pel del bloc. Les estratègies o metodologies pedagògiques de la classe invertida, el treball per projectes i la gamificació les treballarem en aquest ... llegiu més...


Crònica 28 d’octubre 2015 • Aula d'Extensió Universitària de Cerdanyola del Vallès\nCrònica 28 d’octubre 2015\nDimecres 28 d’0ctubre de 2015\nLlicenciat en Filologia Catalana, Història, Ciències de la Música i Màster en Musicologia per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va fer estudis musicals de cant, piano i direcció coral al Conservatori de Barcelona i a Anglaterra.\nÉs realitzador, guionista i locutor de l’emissora Catalunya Música, on ha fet programes d’entrevistes, informatius, reportatges i magazins i durant nou temporades ha estat guionista i presentador del programa “Clàssica” del Canal 33 de Televisió de Catalunya, on també ha presentat diversos concerts en directe.\nEscriu crítica musical i articles d’opinió a la Revista Musical Catalana, de la qual ha estat membre del Consell de Redacció i és col·laborador habitual de la revista Serra d’Or.\nÉs autor de llibres sobre música, presentador de recitals (La Pedrera, Ateneu Barcelonès, l’Auditori, etc.) i docent en cursos de Màster i Postgrau de diverses universitats (UB, ESMUC, Univ. de Girona, Univ. Rovira i Virgili). També és professor del Seminari d’Història de la Música a les Aules d’Extensió Universitària de la UB. Imparteix conferències i seminaris de divulgació musical per a nombroses entitats arreu de Catalunya i a Espanya i forma part del jurat de diversos concursos de música de cambra, de música coral i de cant.\nBEETHOVEN, LA FORÇA DE LA LLIBERTAT. Descobrirem aspectes crucials d’un dels compositors cabdals de la història de la música i escoltarem diverses obres emblemàtiques en la seva producció que ens donaran elements i recursos per entendre-les millor, i sobretot com hi van influenciar aspectes molt dramàtics de la seva vida, i com se’n va sortir a través d’un art sublim, abassegador i entusiasta.\nBeethoven és el primer compositor lliure de la història; lliure de servituds, de dependències, que escrivia el que volia i quan en sentia la necessitat interior de fer-ho. Beethoven es retrata a si mateix a través de la seva música, es despulla davant nostre i expressa tots els seus sentiments com mai cap altre compositor ho havia fet fins aleshores; neguits, anhels, pors i il·lusions d’un home amb un caràcter aspre, que va tenir una infantesa duríssima, que als trenta anys es va quedar sord, que va flirtejar amb el suïcidi, però que sabia que era un artista especial cridat a fer grans coses: i conèixer aquestes circumstàncies és la clau per entendre la seva música i gaudir-ne plenament. Beethoven és la porta d’entrada al Romanticisme musical, a la música com a expressió personal i íntima de l’artista, a la música com a eina de llibertat.\nBEETHOVEN, LA FORÇA DE LA LLIBERTAT\nBeethoven representa la porta d’entrada al Romanticisme musical i a l’expressió íntima i personal de l’artista. El seu art és tan sublim com entusiasta i abassegador.\nVa ser el primer compositor lliure de la història. Per comprendre això, cal tenir presents alguns aspectes: el context històric de l’època, els sentiments que tenia l’autor i la seva vida, especialment la infància viscuda i la posterior pèrdua d’audició.\nA partir d’ell, els autors musicals “es despullen” en el sentit que expressen els seus sentiments més profunds. Al segle XIX es deixa de buscar la bellesa de l’art per ella mateixa i es cerca més l’expressió dels sentiments i l’afany de llibertat. És el començament del Romanticisme.\nBeethoven no té res a veure amb els seus contemporanis Haydn i Mozart, ambdós exponents del classicisme vienès.\nLa Revolució Francesa al segle XVIII marca sensiblement l’autor i converteix la seva música en una revolució trastocant tot l’ordre musical establert. En això, si Mozart va ser considerat un prodigi, Beethoven va ser un geni.\nLa seva infància va ser dura. Va tenir un pare brusc i violent que tenia problemes amb la beguda i el pegava tot sovint quan s’equivocava tocant el piano (probablement d’aquí va esdevenir la seva sordesa al cap dels anys). Estava obsessionat pel seu fill al que reconeixia molt talent.\nBeethoven mai no va portar perruca com els seus antecessors, com a símbol de rebel·lió. La seva sordesa prematura als vint–i–sis anys, no li va impedir de seguir composant, de fet les millors composicions les va fer estant sord. Era tan gran la seva desesperació que va passar llargs mesos meditant i reflexionant. Fruit d’això, va escriure una carta que va ser anomenada “Testament de Heiligenstadt” en la que expressà la seva desesperació i fins i tot el desig de suïcidar-se davant la injustícia que un músic pogués quedar sord. L’Art, finalment, el salvà i acabà reconeixent el seu caràcter esquerp i sorrut.\nCom s’ho feia per compondre les obres de l’envergadura d’una òpera o una sonata? Per sort no era sord de naixement i va poder retenir i recordar els sons dels instruments. Sabent com era, també, podem comprendre la seva música.\nBeethoven va despullar la seva ànima completament. Va ser coratjós i valent en les seves composicions i per això commou i trastoca.\nEn el seu funeral a l’Església de la Santa Trinitat, s’hi va interpretar el Rèquiem de Mozart amb l’assistència de més de 20.000 persones.\nExtensa i interessant conferència de la mà d’un gran especialista que ens ha fet entendre la música d’un autor controvertit gràcies, també, a les audicions emeses al llarg de la xerrada.


Avui s’obre el termini de sol·licitud dels ajuts Ramon y Cajal i Juan de la Cierva | Universitat Ramon Llull\nInici»Avui s’obre el termini de sol·licitud dels ajuts Ramon y Cajal i Juan de la Cierva\nCal recordar, que aquesta convocatòria presenta algunes novetats respecte a la d’anys anteriors. En primer lloc, no es podran presentar sol•licituds simultànies als subprogrames Ramon y Cajal i Juan de la Cierva. A més a més, no podran participar aquells investigadors i investigadores que hagin estat beneficiaris d’un ajut a les convocatòries anteriors (Inclosos en alguna de les resolucions de concessió de convocatòries anteriors, independentment de que s'hagi incorporat al centre de recerca o no).\nLa sol·licitud s'haurà d'omplir de forma telemàtica i els centres interessats en presentar una proposta s’hauran de posar en contacte amb l’Oficina de Recerca i Innovació. El termini de presentació de sol•licituds al Rectorat per als ajuts Ramon y Cajal s’acaba el 17 de febrer.\nRespecte al subprograma Juan de la Cierva, en aquesta convocatòria s’adreça a personal investigador que hagi obtingut el grau de doctor amb posterioritat al dia 1 de setembre de 2005, a diferència de l'any 2007 que era durant els últims tres anys. A més a més, cal destacar que un investigador/a responsable només pot aparèixer com a tal en una única sol•licitud. I respecte a les persones candidates, només podran ser inclosos com a tal en la sol•licitud d’un centre.\nLa sol·licitud s'haurà d'omplir de forma telemàtica i els centres interessats en presentar una proposta s’hauran de posar en contacte amb l’Oficina de Recerca i Innovació. El termini de presentació de sol•licituds al Rectorat per als ajuts Juan de la Cierva s’acaba el el 20 de febrer.\n+ info: Sol·licituds JdC / Consultes freqüents JdC / Sol·licituds RC / Consultes freqüents RC


Emotiva Adoració dels Reis a Santa Maria la Major – UNITAT PASTORAL DE LA MARE DE DÉU\nEmotiva Adoració dels Reis a Santa Maria la Major\nNombrós públic es va congregar al temple\nDiumenge a la nit i com a colofó de la Cavalcada dels Reis que havia sortit a les 17,30 dels voltants de la Parròquia de Crist Rei, van arribar Ses Majestats els Reis d’Orient Melcior, Gaspar i Baltasar sobre les 19 hores a la Plaça de Santa Maria la Major. Al costat de la porta de el temple van ser rebuts pel Consistori inquer i pel Rector de la Unitat de Pastoral de la Mare de Déu Mn. Carles Seguí i els escolans de la parròquia.\nDesprés van entrar al temple, que des de feia una hora acollia nombrosos fidels que volien contemplar l’entrada i l’Adoració dels Reis. A la part dreta de el temple es trobava la representació de l’Consistori que presidien els tinents d’alcalde Alice Weber i Sebastià Oriol, ja que l’alcalde Virgili Moreno no es trobava a la ciutat. El temple es trobava replet de públic principalment nens de la ciutat acompanyats de pares i avis.\nEl rector de la Unitat Mn. Carles Seguí, els va donar la benvinguda, va dir que amb aquest acte es recordava l’Adoració que els Reis havien fet a Jesús i que ara es celebrava com abans a Inca. Es va llegir un tros de l’Evangeli sobre el text dels Reis, va demanar a Ses Majestats que fossin generosos amb tota la ciutat, principalment amb els malalts i els més necessitats. Que cap llar es quedi sense regal els va dir.\nDesprés seves Majestats van fer l’Adoració a Déu Infant, juntament amb el pessebre vivent i els àngels que hi havia al presbiteri. Un a un els Reis de forma solemne i acompanyats pels seus patges van oferir els presents d’or, encens i mirra.\nAcabada l’Adoració i situats els Reis en les seves respectives cadires, dos nens de la ciutat alumnes de Col·legi Beat Ramon Llull, Miquel Lluís Medrano i Laura Rodríguez, van llegir una carta donant-los la benvinguda. Els van dir que els nens de la ciutat s’han portat bé i que fossin generosos amb ells i amb tots els ciutadans principalment per a gent gran i necessitades de la ciutat. Que a més dels regals portaren salut i benestar per als inquers en el present any. Després de la seva lectura els presents els van donar un gran aplaudiment.\nEn nom de l’consistori Andreu Caballero i Alice Weber, els van donar la benvinguda, que des de tan lluny hagin vingut a Inca, els van demanar que fossin generosos amb tota la ciutat, principalment amb tots els nens. Alice Weber els va lliurar la clau màgica de la ciutat perquè poguessin entrar a deixar els regals a totes les cases de la ciutat.\nL’acte senzill i emotiu va acabar entre els aplaudiments dels presents al temple. Ses Majestats es van retirar uns instants a la sagristia de Santa Maria la Major i seguidament van començar a repartir joguines a la Plaça de l’òrgan.\nUn cop acabat aquest repartiment els quedava el major treball de tota la nit, ja que havien de passar per totes les cases de la ciutat per deixar els regals, primer per als nens i després per la resta de persones majors.\nSens dubte un acte emotiu i entranyable, amb una excel·lent il·luminació que ajudava a l’recolliment ia seguir amb atenció aquest acte. Que cada any va superant-se i congrega més fidels al temple, és cert que té pocs anys, però que té el seu encant.\nEntrada anteriorExtraordinari concert de Cap·pela a Santa Maria la Major\nSegüent entradaBrillant concert de l'Escola de Música Jaume Albertí i la Unió Musical Inquera


Intel·ligència artificial: més ençà i més enllà de la ciència ficció, amb Karina Gibert | Catalunya Religió\nDia: Giovedì, 13 de Maggio\nEls humans no són els únics éssers intel·ligents a la terra. Hem creat intel·ligències artificials que han modificat la nostra manera de viure i amb les quals no sabem com relacionar-nos; i hem descobert que compartim la terra amb altres formes d'intel·ligència, com la dels vegetals. Cal que abandonem l'antropocentrisme per trobar el lloc de la humanitat en un món que cada dia que passa fem més inhabitable. Aquests són els temes que tractarem a l'edició d'enguany dels Diàlegs de Pedralbes.\nEl diàleg del dijous 13 de maig, Intel·ligència artificial: més ençà i més enllà de la ciència ficció comptarà amb la presència de Karina Gibert, enginyera informàtica i Catedràtica de l'UPC, especialista en Intel·ligència Artificial i Big Data.\nL'imaginari sobre la intel·ligència artificial s'ha alimentat de les obres de ciència ficció que, des de fa dècades, han posat els robots en el centre de l'acció dramàtica. Les obres d'Asimov, 2001 Una odissea de l'espai de Kubrick o Blade Runner són exemples incipients que després han trobat ressò en nombroses obres d'art. En aquesta sessió, posarem l'accent en la realitat de la intel·ligència artificial i en les recerques que es duen a terme en l'àmbit de l'enginyeria electrònica.\nL'activitat serà retransmèsa en directe per streaming al canal de youtube del centre: https://www.youtube.com/channel/UC9Rza91FNIlt_lyCVI3RhYw i a la mateixa pàgina web del monestir de Pedralbes: monestirpedralbes.barcelona. Les xerrades s'impartiran en l'idioma del ponent.


La guerra contra la privatització de la Sanitat es lliura a València\nLa concessionària Ribera Salud fitxa grans bufets d’advocats per a la seua batalla administrativa i penal contra la Generalitat\nL’empresa que presideix Alberto de Rosa contracta exministres socialistes perquè defensen el model de gestió privada de la sanitat\nEntitats privades inicien una guerra bruta contra la consellera Carmen Montón amb revistes, conferències i anuncis en autobusos\nCarmen Montón, consellera de Sanitat.\nLes marees blanques i els tribunals van frenar a Madrid la privatització de la sanitat pública. A Catalunya, els concerts amb empreses i fundacions privades per a gestionar es van consolidar en els anys 80 i a Andalusia el sistema sanitari està controlat al cent per cent per gestors públics. La Comunitat Valenciana va ser l’autonomia proveta per a implantar la gestió privada de zones sanitàries senceres, és a dir, no sols hospitals o serveis, sinó també l’assistència primària de fins a cinc comarcalitzacions del territori: Alzira, la Marina, Elx, Torrevella i Manises.\nL’instrument que es va inventar el Consell d’Eduardo Zaplana per a aquesta comesa va ser Ribera Salud, una empresa privada propietat de les dues grans caixes valencianes (Bancaixa i la CAM), grans asseguradores i algunes constructores que, com Lubasa, estan investigades en el cas Gürtel.\nAl capdavant de l’“invent” es va situar Alberto de Rosa, un expert en gestió sanitària amb pedigrí popular. Germà de l’exconseller de Justícia del Consell de Francisco Camps i vicepresident del Consell General del Poder Judicial d’elecció conservadora, Fernando de Rosa. Aquesta família valenciana va ser durant molts anys la propietària de la seu del PP de València.\nAmb l’afonament de les dues caixes valencianes per la nefasta gestió dels seus directius, la propietat de Ribera Salud va passar al 50 % a les mans de Banc Sabadell i la multinacional nord-americana Centene. Els accionistes van decidir mantenir l’estructura directiva de la companyia que, en els últims anys, ha iniciat el procés d’internacionalització.\nPerò va arribar l’any 2015 i l’esquerra valenciana va recuperar la Generalitat després de vint anys. Els partits que sostenen el Govern valencià, PSPV i Compromís, i el seu suport parlamentari, Podem, portaven en els seus programes electorals la reversió de la privatització de la sanitat, l’anomenat model Alzira. L’àrdua tasca de canviar un sistema que va arrancar el 1999 va caure en mans de la socialista Carmen Montón, que va prendre la determinació de tornar a les mans públiques la gestió d’aquests hospitals i zones sanitàries.\nLa caixa dels trons la va obrir Carmen Montón quan va començar a “fer passar per l’adreçador” la concessionària sanitària perquè justificara millor el seu servei. Un control que havia estat més aïna lax durant els Consells del PP. Un escàndol de presumpte cobrament de comissions il·legals per part de Ribera Salud va tibar la corda entre l’Administració i l’empresa privada i la traca final la va encendre el president de la Generalitat, Ximo Puig, quan va anunciar que a l’abril del 2018 no renovaria la concessió de l’hospital d’Alzira, el vaixell almirall del model privatitzador.\nUn fita a l’Estat espanyol i en molts països europeus, ja que és la primera vegada que es comença a revertir un procés privatitzador d’un sistema públic sanitari. De fet, la guerra entre Ribera Salud i la Conselleria de Sanitat va molt més enllà de ser una batalla autonòmica, sinó que s’ha convertit en un símbol de la recuperació de la gestió pública dels serveis fonamentals i un negoci, només a la Comunitat Valenciana, de més de 500 milions d’euros.\nI la guerra està sent dura. Per a frenar aqueixa recuperació pública de la gestió sanitària, Ribera Salud està recorrent a grans bufets d’advocats i consultores per a defensar les seues tesis en els tribunals i els mitjans de comunicació. A més, entitats vinculades o que reben finançament de l’empresa que dirigeix De Rosa han començat una “guerra bruta” contra Sanitat i la consellera Carmen Montón.\nAixí, una “legió d’advocats”, frase encunyada per un directiu de Ribera Salud, treballa a colp de talonari per frenar el procés de reversió. Broseta Abogados ha estat contractat per a portar els contenciosos administratius que la Generalitat i l’empresa tenen per tota mena de desavinences en la gestió i en les liquidacions. Per la seua banda, el despatx Cuatrecasas s’ocupa de la part penal del cas, una investigació judicial oberta per una denúncia de la Unitat de Delictes Econòmics i Fiscals (UDEF) de la policia nacional contra B2B –una filial de Ribera Salud– pel presumpte cobrament de comissions il·legals a proveïdors de la concessionària.\nPer la seua banda, la consultora Román y Asociados s’ha fet càrrec de la comunicació de crisi, sobretot pel que fa a la investigació penal contra B2B. Dins de l’estratègia de desgast de la consellera Montón, Ribera Salud ha iniciat una ronda de conferències a la Comunitat Valenciana en què contracta exministres socialistes perquè expliquen les bondats de model de col·laboració pública i privada.\nLa visita que més va doldre va ser la de l’exministre de Treball amb José Luis Rodríguez Zapatero, Valeriano Gómez. I no li va eixir malament a Ribera Salud perquè Gómez, exsindicalista, va fer un discurs que hauria firmat el mateix De Rosa. ”L’indefinit no fix –figura legal que adquiriran els treballadors quan es recupere la gestió pública– col·loca el treballador del departament de Salut de la Ribera en un limbe laboral”, va ser la conclusió de la conferència de Gómez. Una de les bases principals de la concessionària per a desgastar la Generalitat, la situació en què quedaran els seus milers de treballadors quan tornen a la gestió pública.\nLa campanya mediàtica contra la Conselleria de Sanitat tampoc és menor. Ribera Salud ha apadrinat la històrica revista “Salut i Força”, que es reparteix en els departaments sanitaris. Aquest mitjà de comunicació arremet constantment contra la gestió de Montón. A més, s’ha creat una associació anomenada “Sanitat sols una”, que finança campanyes en autobusos i conferències per a “salvar” l’hospital d’Alzira. Com si amb la reversió es tancara l’assistència mèdica. Aquesta entitat també ha muntat conferències per a defensar el model de gestió privada.\nLa televisió dels hospitals, segons alguns pacients, emet en bucle entrevistes sobre la bona gestió de l’empresa que dirigeix Alberto de Rosa. I associacions locals de lluita contra el càncer han carregat contra el Govern valencià escampant la faula que la tornada a la gestió pública portarà el caos i la reducció de serveis sanitaris.\nReconeguts periodistes valencians també s’han sumat al carro de la defensa de Ribera salut. És l’exemple de l’ex-RTVV, Vicent Climent, que ha escrit un llibre molt crític sobre la gestió de la consellera Carmen Montón.\nUna guerra en què hi ha en joc un negoci ara de 500 milions, però que amb la reversió de les cinc àrees en els pròxims cinc anys pot suposar milers de milions per a les empreses privades que volen fer negoci amb la sanitat.


Illa Il·lustració: Inauguració Curs 2013-2014! Benplantats!\nManuel Outumuro (Orense, 1949) és un dels fotògrafs més reconeguts de l’Estat Espanyol. Després d’una formació acadèmica com a dissenyador gràfic a l’Escola Massana es va passar al món de la fotografia d’una forma totalment autodidacta als anys noranta. Té editats cinc llibres de fotografia i col·labora habitualment amb les publicacions més prestigioses tant a nivell internacional com nacional (com Vogue,Elle, Zest, Fotogramas o Marie Claire, entre altres).\nHa esta guardonat en vàries edicions amb els premis Lux d’Or de l’Associació de Fotògrafs Professionals i ha rebut varis Laus d’Or, així com el premi ARI al millor fotògraf de l’any 2002 atorgat per l’Associació d’Editors de Revistes d’Informació. També ha participat en diferents mostres col·lectives i ha realitzat vàries exposicions individuals, essent “Outumuro Looks. Vint anys fotografiant moda”, una de les més destacades, al tractar-se d’una retrospectiva que el Departament de Cultura de l’Ajuntament de Barcelona li va dedicar l’any 2009.\nLes seves fotografies de moda, organitzades en un ampli arxiu amb més de 10.000 negatius i una gran quantitat de material digital, constitueixen també una memòria visual única on es troben fotografiats els protagonistes de la història del cinema espanyol dels darrers 25 anys. Aquest material segueix ampliant-se amb les seves contínues col·laboracions en diverses publicacions. Entre els seus darrers projectes cal destacar l’encàrrec del Ministeri de Cultura i la Fundació Balenciaga per a fotografiar els vestits històrics del Cristòbal Balenciaga Museoa de Getaria, Guipuzkoa.\nMés informació a http://www.outumuro.com\nEn la lliçó inaugural titulada “La imatge vestida”, Outumuro ens parlarà de la comunicació visual en el món de la moda, des dels seus orígens il·lustrats fins a la inclusió de la fotografia. Un recorregut cronològic per la història de la indumentària, a través de les imatges que els grans mestres de la fotografia van llegar a la indústria de la moda, així com la fascinació que mostren els dissenyadors per l’art dels grans fotògrafs i, a la vegada, de quina manera els fotògrafs es deixen seduir per les formes anatòmiques creades per ells.\nTambé incidirà en la seva obra, en el mètode i en les formes que Outumuro utilitza a l’hora de produir una sessió de fotos i les seves fonts d’inspiració, la relació amb la càmera i les tècniques fotogràfiques, el diàleg amb dissenyadors i industrials del sector, l’experiència de treballar amb les millors models, els seus mètodes per retratar actors i personatges,... I, per acabar, el sistema de preservar i de mantenir el seu arxiu, és a dir, la seva memòria fotogràfica.\nPublicado por Illa Il·lustració en 22:46


El Col·legi de Biòlegs tria entre 1.500 fotos als guanyadors de Bioimatges 2015 – Col·legi de Biòlegs de Catalunya\nAltra ActivitatEsdevenimentsHome novetatsNoticies CBCNovetats\nEl Col·legi de Biòlegs tria entre 1.500 fotos als guanyadors de Bioimatges 2015\nBarcelona, 25 de gener de 2016.- El Museu Blau de Barcelona va ser l’escenari del lliurament dels premis Bioimatges, organitzat pel Col·legi de Biòlegs de Catalunya i que enguany han arribat a la seva cinquena edició. El certamen té caràcter bianual i el seu propòsit és realçar visualment els valors del món biològic. En total s’han inscrit més de 1.500 fotos repartides en cinc categories: alumnes de primària de cicle mitjà i superior, alumnes d’ESO, alumnes de batxillerat i cicles formatius, professorat i altres ciutadans i biòlegs col·legiats, en cadascuna de les quals s’han lliurat tres guardons, més un d’especial per a la secció de microfotografia i fotografia de recerca. El diari Ara va atorgar, a més, un premi i un accèssit per a fotografies que aporten una mirada foto periodística amb valor documental.\nEl lliurament dels premis va ser presidit per Emili Fadurdo, degà del Col·legi de Biòlegs de Catalunya, qui a destacar la voluntat del concurs de transmetre els valors de la natura i la seva observació. Segons Fadurdo, “els biòlegs conformen un col·lectiu vocacional, amb una gran quantitat de branques que tenen en comú el seu respecte per la natura i que van pel món observant. Aquesta és la base de la ciència i, a més, ens dóna un coneixement que és el que ens condueix cap al respecte envers el nostre entorn”.\nEl degà del Col·legi de Biòlegs també va destacar l’èxit de la convocatòria, a la que s’han inscrit més de 1.500 fotografies, molt per sobre de les 900 presentades en l’edició anterior.\nL’acte va ser conduït per l’arqueòleg, naturalista i escriptor, Jordi Serrallonga, i va comptar amb la presència de la directora del Museu de Ciències Naturals, Anna Omedes.\nTambé va intervenir Albert Masó, membre de la Societat Catalana de Fotògrafs de la Natura, qui va defensar la utilitat pràctica dels concursos com Bioimatges, afirmació que va il·lustrar posant com a exemple el treball recopilatori fet per elaborar la “Guia de camp dels amfibis i rèptils de la península Ibèrica”, on es recullen totes les 112 espècies existents en totes les seves fases, treball que només es va poder completar buscant a través d’Internet imatges provinents de concursos com aquest.\nMasó és un dels membres del jurat d’aquesta edició de Bioimatges. La resta de components van ser Eduard Martorell i Mercè Serra, per part del Col·legi de Biòlegs de Catalunya; Fina Guitard, del Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya; Ignasi Cebrian, president de la Comissió de Medi Ambient del CBC i president de l’Associació de Biòlegs Glocals; Lina Ubero, del Museu de Ciències Naturals de Barcelona, Raül Toran, membre de l’Associació Catalana de Comunicació Científica; Rosa Pérez, de la Societat Catalana de Biologia, i Xavier Bertral, del diari Ara.\nL’acte es va cloure amb la intervenció de Pilar Carasa, responsable d’Innovació i Formació de l’Educació Secundària del Departament d’Ensenyament, qui va destacar el fet que “quan els professors animen als alumnes a fer fotografies, els ajuden a fer el primer pas per aprendre que és el que els envolta”.\nLes fotografies guanyadores poder consultar-se a través de l’enllaç: http://bioimatges.cbiolegs.cat/\nPodeu visualitzar el reportatge del lliurament de premis i les fotografies guanyadores en aquest enllaç (format pdf).\nVídeo d'una selecció de fotografies del concurs Bioimatges 2015


Històries d’amor i sense | Carles Ribera | Lletres | La República\nHistòries d’amor i sense Històries d’amor i sense Històries d’amor i sense Històries d’amor i sense + Històries d’amor i sense E-mail\nHistòries d’amor i sense\nEls amors prohibits reben aquest nom fonamentalment perquè són els amants els primers a prohibir-se’ls, ocultant-los i alhora dilatant-ne la solució de continuïtat, com exposen amb diferents històries les novel·les de Sandro Veronesi i Billy O’Callaghan\nJacqueline Harpman. MICHAEL HENDRICKX..\nSandro Veronesi. MARCO DELOGU.\nBilly O’Callaghan. B.O..\nHistòries d’amor i sense Històries d’amor i sense Històries d’amor i sense Històries d’amor i sense Històries d’amor i sense E-mail\nLa relació d’amor entre dues persones no s’explica amb cap fotografia. És una pel·lícula, un pla seqüència en què va variant la intensitat de la llum, la profunditat de camp, l’enquadrament, els paisatges, l’ànim. Ningú, encara que algunes persones ho creguin, fins i tot ho pensin sincerament, no estima de la mateixa manera el primer dia d’una relació que l’últim, ni durant tots els que passen entremig. De vegades, la majoria de vegades, els amants van escalant en la devoció extàtica fins a assolir un cim a partir del quar es davalla més o menys delicadament o s’entra en una vall monòtona amb lleus ondulacions. En ocasions és viatjar en una muntanya russa. Sovint, un dels dos protagonistes baixa de la vagoneta mentre l’altre continua aferrat a la barana desbordant adrenalina en cada revolt. La vida és canvi i evolució, i l’amor canvia i evoluciona amb ella. Les relacions poden ser matrimonials o no matrimonials. O fora del matrimoni. O una mica de tot plegat. Com deia un escriptor antic, Alexandre Dumas, el matrimoni és una cadena tan feixuga que de vegades calen més de dues persones per arrossegar-lo. Amb aquesta idea podríem definir el marc general de les dues primeres novel·les d’aquesta tria, amb un element més en comú: parlem d’aventures extramatrimonials.\nEl colibrí (Edicions del Periscopi), de Sandro Veronesi (Florència, 1959), tracta sobre un amor impossible en què convergeix la tragèdia personal i familiar d’un protagonista que gestiona la seva vida d’una forma emocionalment immòbil que recorda el vol estàtic de l’ocellet que dona nom al llibre.\nLa novel·la se centra en l’entorn burgès del protagonista des dels anys seixanta del segle XX fins a l’any 2030, amb el paper central de la misteriosa relació epistolar entre Marco i Luisa, un intercanvi disposat en forma de vels que van destapant la història d’un romanç impossible. Una relació plena de giragonses que queda sintetitzada en una de les frases escrites per ella en una de les comunicacions: “Ho saps, que això és la descripció del nostre amor, això que jo no sigui mai allà on ets tu i tu mai allà on soc jo?”\nEl colibrí és una proposta d’arquitectura narrativa complicada, de prosa fluïda i amb una traducció natural i fresca del mestre Pau Vidal. Un trencaclosques d’anades i vingudes cronològiques narrades amb el punt just d’ironia per no incórrer en la carrincloneria sentimental i la profunditat psicològica necessària per construir un relat polièdric, sòlid i tens que només perd consistència en un final innecessàriament naïf.\nvistes a WONDER WHEEL\nLa segona història d’amor recomanada en aquest article és Els amants de Coney Island (L’Altra Editorial) de l’irlandès Billy O’Callaghan (Cork, 1974) i traducció de Ferran Ràfols Gesa. El lector hi trobarà una mirada molt més unidireccional focalitzada en la relació secreta d’un home i una dona en paral·lel als seus matrimonis respectius. Es troben invariablement una vegada al mes durant diverses dècades per compartir el dia. En el lapse d’una sola cita en una habitació tronada d’un hotel per hores a Coney Island, lluminós espai de lleure on el temps i els canvis generacionals han deixat pas a una desolació de costa en temporada baixa, desfilen la progressió biogràfica dels sentiments mutus, de les vides paral·leles i dels cossos progressivament decadents. Trobem els amants en un moment en què la relació comença a relliscar per la part més estreta de l’embut del destí. Si a El colibrí la impossibilitat de l’èxit en la relació de parella és atribuïble a un cúmul de decisions personals, girs de guió imprevistos i efectes col·laterals, en la història de la Caitlin i en Michael és la combinació letal de la covardia i la rutina conformista de l’engany el que marca l’evolució de la parella. Igualment, hi ha un paràgraf del llibre que ho descriu amb precisió mil·limètrica en boca d’ell: “El temps ens fa porucs. Potser és que pel camí anem acumulant massa àncores.”\nDos llibres, doncs, amb sengles històries sobre amors impossibles o, més ben dit, sobre amors perfectament possibles i desitjables que el temps i les circumstàncies acaben convertint en inviables.\nun llibre que corprèn\nL’última recomanació d’aquest article ho és en l’ordre però no pas en l’interès, al contrari. Es tracta de Jo, que no he conegut els homes, una novel·la impactant de la belga Jaqueline Harpman (1929-2012). Publicada el 1995 els editors d’Edicions del Periscopi han tingut l’encert d’oferir-la als lectors catalans, amb traducció d’Anna Casassas Figueras. L’argument que desenvolupa l’autora, una psicoanalista belga d’origen jueu marcada per la persecució nazi, és aparentment senzill però de desplegament altament complex: quaranta dones viuen durant anys recloses i vigilades per uns guàrdies en un soterrani de no se sap on fins que un dia per un fet misteriós surten a l’exterior, un paisatge ignot on tothom ha desaparegut.\nL’experiència està narrada per una de les captives, l’única que no recorda com era el món abans de la presó perquè va ser engarjolada de molt petita. Aquesta mirada verge, tot just guiada pels records de les més grans, va conduint el lector per una trama absolutament hipnòtica, a cavall entre la ciència-ficció i la distòpia mil·lenarista, en què s’entra amb prevenció atesa l’estranyesa de la proposta i al cap de pocs paràgrafs es perd peu per començar a rodolar per un pendent de 227 pàgines escrites d’una tirada, sense cap final de capítol a què agafar-se, sense cap pausa per recuperar l’harmonia i la relaxació. Assistim al descobriment d’aspectes de la vida tan ordinaris per part d’una persona que n’ha estat privada, coses tan corrents com les estrelles, els núvols, la pluja o submergir-se a l’aigua i nedar. Una narració que, tot i la intensitat emocional que transmet, flueix inexorable però lenta, amablement, sense estridències, en contrast amb el panorama terrible i devastat, de profunda angoixa existencial, que descriu amb una naturalitat gairebé anestèsica, amb una progressió absorbent com l’ascens imperceptible però implacable d’una marea. Una lectura que es devora amb avidesa i es digereix reposadament, que impacta sense atordir, que sacseja sense incomodar. Una al·legoria en què l’absència dels homes, bàsicament perquè l’amor i el sexe tenen vies alternatives d’expressió, és només important des d’un punt de vista utilitari per la impossibilitat de regeneració que se’n deriva. Una falta d’expectatives que converteix la immensitat del món obert en un espai a la pràctica tan tancat com la presó. Sense futur el món no és altra cosa que una immensa garjola. Un llibre que corprèn i que arriba per marcar una gran fita de l’anyada llibresca.\nEL COLIBRÍ Autor: Sandro Veronesi Traductor: Pau Vidal. Editorial: Edicions del Periscopi Pàgines: 344\nELS AMANTS DE CONEY ISLAND Autor: Billy O’Callagan Traductor: Ferran Ràfols Gesa Editorial: L’Altra Editorial Pàgines: 256\nJO, QUE NO HE CONEGUT ELS HOMES Autora: Jacqueline Harpman Traductora: Anna Casassas Figueras Editorial: Edicions del Periscopi Pàgines: 227\n‘Tirant’: Una actualització necessària\nLa República 06-02-2021, Pàgina 38


Escola bressol | Escola Guixot\nA l’Escola Guixot atenem els infants durant els seus primers anys de vida, sabent que són fonamentals per al seu desenvolupament. Les experiències i els aprenentatges d’aquest període constituiran les bases sobre les que s’assentaran els coneixements que aniran adquirint en anys posteriors.\nAls 3 anys, el cervell de l’infant ha madurat i desenvolupat el 50% de la seva capacitat, de manera que és important que en aquest període el nen es trobi en un ambient ric en estímuls. En aquesta edat d’or, a més, hem d’afavorir la construcció de personalitats sòlides.\nEl nostre projecte a l’escola bressol complementa la funció educativa de la família, atenent les necessitats bàsiques dels infants i afavorint el seu desenvolupament integral a nivell afectiu, motriu, cognitiu i social.\nLa família i l’escola són corresponsables de l’educació de l’infant. Per aquesta raó, des de l’escola, s’afavoreix una comunicació sincera, fluïda i positiva entre els pares i les educadores.\nEls nostres objectius són::\n-Fomentar l’autonomia dels infants mitjançant el treball d’hàbits.\n-Fomentar l’autoestima, la seguretat emocional i l’optimització de les pròpies capacitats.\n-Potenciar l’aprenentatge a través del joc de descoberta.\n-Ajudar en el desenvolupament del llenguatge.\n-Afavorir la relació dels infants amb el seu medi natural, social i cultural.\n-Acompanyar el nen en el procés de socialització amb d’altres infants.\n-Orientar la família i resoldre els seus dubtes en allò que faci referència a l’educació dels seus fills.\nA mode d’exemple, la nostra metodologia, sempre activa, inclou:\n-Models psicomotrius per a potenciar les capacitats intel·lectuals.\n-Treball d’hàbits amb pautes de comportament per a ajudar a estructurar-se i guanyar seguretat, autonomia i autoestima.\n–Panera dels tresors i Joc heurístic, amb materials quotidians per a desenvolupar la creativitat, l’enginy, el ritme, l’ordre, el sentit de l’espai i el temps…\n–Dia dels petits científics, amb jocs d’experimentació per a potenciar les capacitats perceptives, motrius, cognitives i socials.\n–Bits d’Intel·ligència, basats en mètode de Glenn Doman per a augmentar el vocabulari del nen, la seva capacitat intel·lectual i estimular la seva activitat cerebrals.\n–Racons de jocs a l’aula, per a fomentar el joc de descoberta, el joc simbòlic i la socialització compartint-los amb els companys de grup.\n-Jocs i cançons en anglès cada dia, aprofitant un moment òptim en la capacitat d’aquisició del llenguatge per a introduir-los en el coneixement d’aquesta llengua.


Intervenen 61 kg de marihuana i més de 1.800 paquets de tabac en sis operacions a la Jonquera - Empordà\nIntervenen 61 kg de marihuana i més de 1.800 paquets de tabac en sis operacions a la Jonquera\nLa Guàrdia Civil ha detingut cinc persones de diferents països que intentaven creuar la frontera\nACN 01.10.2020 | 13:50\nBosses de marihuana intervingudes per la Guàrdia Civil ACN\nBosses de marihuana intervingudes per la Guàrdia Civil\nLa Guàrdia Civil ha intervingut 61 quilos de marihuana i 1.820 paquets de tabac de contraban en sis operacions a la Jonquera. En total, s'han detingut cinc persones de diferents nacionalitats i que intentaven treure la mercaderia de l'estat espanyol. La primera actuació va ser el passat 18 de setembre quan els agents van aturar un autocar que cobria la ruta Barcelona – Lió (França). Els agents van sospitar d'una maleta que desprenia una forta olor a marihuana. Al obrir-la, els policies van descobrir que portava més de 20 quilos de droga i van detenir un home de nacionalitat sèrbia de 43 anys. Les dues següents intervencions es van produir els dies 20 i 22 de setembre.\nEl primer cas va ser el d'un home de Gàmbia que portava quatre quilos de maria en una maleta i viatjava a Milà en bus. El segon, en canvi, és el de dos ciutadans italians que anaven en cotxe pels volts de les quatre de la matinada del dia 22 i que van ser interceptats quan intentaven creuar la frontera.\nEls guàrdies civils van descobrir que en un cofre amagat al sostre del vehicle hi portaven 20 quilos i mig de marihuana. Els dos van quedar arrestats per un delicte contra la salut pública.\nCinc dies més tard es va produir una nova detenció, corresponent a un ciutadà belga que amagava setze quilos i mig de maria en diversos departaments del cotxe, com l'interior de les portes, el dipòsit de benzina o el maleter. En aquest cas l'home també va quedar detingut i, com la resta, va passar a disposició del jutjat de guàrdia de Figueres.\nLa matinada del 28 de setembre, els agents van aturar un autocar que viatjava de Barcelona en direcció Marsella. A l'inspeccionar el vehicle, els policies van descobrir la maleta d'un passatger que viatjava amb 1.310 paquets de tabac de la marca LM, sense el precinte corresponent i valorades en 5.800 euros.\nFinalment, aquesta passada nit la Guàrdia Civil ha intervingut 510 paquets de tabac més de contraban de la marca Phillip Morris, en aquest cas en un autocar que circulava en direcció París i que tenen un valor al mercat d'uns 2.400 euros. En els dos casos es va aixecar acta per una infracció administrativa.


Desenes de joves persegueixen diversos cotxes policials perquè els hi havien confiscat els altaveus\nImatge dels joves perseguint els vehicles policials.\nDurant els aldarulls alguns joves van bolcar quatre contenidors\nActualitzada 01/08/2018 a les 18:22\nEl sindicat de l'Ertzaintza ha denunciat els fets que van protagonitzar un grup de joves a les festes d'Algorta, Getxo, Biscaia. Els agents de l'Ertzaintza i la Policia Local van haver de fugir mentre els insultaven i perseguien un grup de joves enfadats amb els agents perquè els havien retirat l'altaveu amb el qual escoltaven música.\nA les 6 hores la Guàrdia Urbana els va retirar un carretó amb altaveus, que utilitzaven els joves per seguir la festa un cop acabada la revetlla. Segons informa l'Ajuntament, el volum de la música era molt alt. Després que els agents els hi retiressin l'aparell, desenes de joves es van agrupar al voltant de les patrulles persones i van començar a insultar-los.\nL'Ertzaintza va acudir per ajudar als agents desplaçats i per tal d'evitar enfrontament, tots els vehicles policials van marxar del lloc dels fets amb els altaveus requisats. Moment en el qual es va produir la persecució. Durant els aldarulls alguns joves van bolcar quatre contenidors.\nComenta el contingut : Desenes de joves persegueixen diversos cotxes policials perquè els hi havien confiscat els altaveus


Celebració de la Primera Jornada Mundial dels Avis i la Gent Gran - Diòcesi de Menorca\nDiumenge 25 de juliol, Solemnitat de Sant Jaume, vam celebrar també la Primera Jornada Mundial dels Avis i la Gent Gran amb una missa solemne presidida pel bisbe Mons. Francesc Conesa a la Catedral, en la qual van participar un gran nombre de fidels i membres del grup de Vida Creixent de Menorca.\nAquesta jornada mundial que ha estat instituïda pel Papa Francesc es celebrarà cada any el quart diumenge de juliol, en la proximitat de la memòria de Sant Joaquim i Santa Anna, els avis de Jesús. En la seva homilia, el nostre bisbe es va adreçar als fidels i, molt especialment, a la gent gran expressant el paper tan important que tenen els nostres majors tant en la societat com en la vida de l’Església. Mons. Francesc va recordar-los que el Senyor sempre està amb ells, acompanyant-los, i que ells són essencials en la gran tasca d’anunciar avui a Jesús a les noves generacions, i de compartir amb els més joves el somni d’un món nou, en el que creixi la justícia, la pau i la solidaritat.\nPrevious Post:Es posa en marxa un crowdfunding a favor de Càritas Menorca\nNext Post:Pregària missionera 2021: “En mans de Déu, en mans de Maria.”


JxCat es juga el lideratge del sobiranisme amb ERC en la segona volta del cicle electoral - CATzona\nJxCat es juga el lideratge del sobiranisme amb ERC en la segona volta del cicle electoral\n“El 28-A és la primera volta d’un cicle electoral que passa per les municipals i Europa”: aquesta va ser la valoració de l’exconsellera Laura Borràs l’endemà de les eleccions generals, on malgrat aguantar el suport respecte el 2016 amb 7 diputats, JxCat va quedar a la meitat de vots que ERC. Avui dijous a mitjanit, que arrenca la campanya electoral del 26 de maig, és també l’inici de la prova de foc de JxCat per mesurar si manté el lideratge dins el bloc sobiranista i aguanta com a primera força al territori. La recepta per fer-ho té noms: la llista de l’expresident Carles Puigdemont amb els exconsellers Toni Comín i Clara Ponsatí als comicis europeus; i els alcaldables del partit per reeditar els governs municipals, consellers comarcals i les quatre diputacions que van aconseguir a les eleccions del 24 de maig del 2015 amb CiU. A Barcelona els noms per remuntar les enquestes que, per ara, els situen lluny de l’alcaldia són els de l’exconseller empresonat Joaquim Forn i l’extitular de Presidència Elsa Artadi\nL’escenari escollit per començar aquesta campanya electoral clau per al futur de JxCat és la Fundació Tàpies de Barcelona, amb la participació dels expresidents Puigdemont, Artur Mas i l’actual cap de l’executiu, Quim Torra; a més dels principals candidats a Barcelona com Artadi, Neus Munté i Ferran Mascarell; l’exalcalde Xavier Trias, l’advocat Gonzalo Boye o la dona de Joaquim Forn Laura Masvidal.\nEl lideratge de Puigdemont i l’efecte de la JEC\nMalgrat la victòria d’ERC el 28-A i que les enquestes tornin a situar els republicans per davant a les europees, des de JxCat confien en l’efecte de Puigdemont per guanyar les eleccions europees. La campanya pivotarà entorn de reivindicar l’exili com una “plataforma per internacionalitzar” el Procés i de la unitat independentista amb la incorporació del diputat d’ERC Toni Comín. La clau de volta també serà presentar Puigdemont com la pedra a la sabata de l’Estat, amb l’exemple de la decisió de la Junta Electoral Central d’intentar excloure’l de les eleccions encara recent – aquest dijous el Tribunal Constitucional ha avalat definitivament que els exiliats es poden presentar-.\nTanmateix, una de les quals d’aquestes europees serà el nou enfrontament electoral de Puigdemont i Oriol Junqueras, que encapçala la candidatura d’ERC -ja ho va fer a les generals-, i pot dibuixar també per quina estratègia es decanta l’independentisme: si bé la més moderada ara encarnada pels republicans o la de Puigdemont, que vol mantenir la tensió amb l’Estat. En el cas del 28-A, els independentistes van optar per l’opció més pragmàtica.\nMés enllà de les


Balanç | Metamorfosejats!\nA continuació veurem el balanç de les respostes novament i faré un comentari de cada gràfica per tal de que sigui molt més entenedores.\nEn aquesta primera qüestió, veiem clarament com una mica més de la meitat de les persones enquestades coneix el llibre de Narracions de mites Clàssics o almenys té una idea de quina és la seva tèmatica. Gràcies a les respostes que he obtingut a l’hora d’enquestar diferents persones, considero que poden conèixer aquest llibre gràcies a que és una lectura prescriptiva i que s’ha de llegir a classe o sinó perquè la coneixen a través de qualsevol blog que tingui relació amb la metamorfosis ovidianes.\nTambé cal destacar que quasi un terç de totes aquelles persones enquestades no coneix res sobre aquest llibre, i és una llàstima perquè al principi pot semblar poc entenedor però una vegada que comences a centrar-te en aquest “món” no pots parar de llegir-lo.\nEn aquesta qüestió, que ve donada per la primera ja que Narracions de Mites Clàssics és una adaptació del llibre original de Metamorfosis d’Ovidi. Per tant, aquesta qüestió ha estat elaborada per tal de saber si les persones coneixen el llibre original o només coneixen el llibre adaptat.\nCom podem veure a la gràfica, com la meitat de les persones enquestades si coneixen el llibre tot i que un gran nombre no el coneix i per tant, podem extreure com a conclusió que la majoria sap d’on prové Narracions, però un gran percentatge coneix el llibre de Narracions tot i que no sap d’on prové i per tant serà menys entenedor per aquells que no coneixen el seu origen.\nUna vegada elaborades les dues primeres qüestions vaig endinsar-me més dins d’aquest llibre, i vaig elaborar aquesta tercera qüestió per tal de saber si tant alumnes com persones que no cursin en cap centre coneixien algun mite que hi apareix dins del llibre.\nEn aquesta qüestió, haig de dir que tot i que hi ha hagut persones que no s’han llegit el llibre tenien grans coneixements de la mitologia, i han contestat aquesta pregunta sense haver-se llegit el llibre.\nHe obtingut quaranta cinc respostes en què surten esmentades molts dels mites que hi apareixen en el llibre, d’aquest resultat podem dir que quasi una meitat de les persones enquestades coneix qualsevol dels mites del llibre, hagi fet la lectura o no.\nAquesta qüestió va destinada principalment a totes aquelles que en la primera qüestió hagin contestat amb una resposta afirmativa, en cas contrari no podríen opinar sobre el llibre.\nPel que fa la gràfica, veiem com el percentatge més alt és aquell en què no saben que contestar com a valoració del llibre tot i que el percentatge elevat que ve a continuació veiem com un gran nombre de persones li ha agradat bastant el llibre, o almenys li ha semblat interessant la temàtica i l’argument d’aquest.\nI per acabar, he elaborat una pregunta podríem dir ” per a tots els públics”, ja que tot i que no s’hagi fet una lectura del llibre és pot tenir cert coneixemnt sobre la mitologia mitjançant altres llibres, o documentals, etc. Aquesta qüestió ve donada gràcies a que els mites perviuen a l’actualitat tot i que un gran nombre de persones creguin que no com observem a la gràfica, tot i que un percentatge elevat també creu que si tenen relació. La resposta correcta en aquesta pregunta, és a dir, l’enigma d’aquesta pregunta la trobarem un apartat anomenat Pervivència.


Projecció del documental 'El Mar de la Vida'. Activitats Barcelona\nProjecció del documental 'El Mar de la Vida'\nDates: del 28/11/2020 al 13/12/2020\ndissabte i diumenge a les 12:00 h Entrada general de: 6 e\nAquest documental presenta a través de belles imatges la riquesa del món marí i les amenaces que pateix com a resultat de l'acció humana, tot recorrent zones protegides de la biosfera que són un model de conservació mediambiental: la Gran Barrera de Corall d'Austràlia, l'escull de corall més gran del món; l'illa de Sipadan, a Malàisia, un exemple en la protecció de les tortugues; Palau, a Micronèsia, referència mundial en la conservació dels ecosistemes marins; les illes Fiji, hàbitat principal del corall tou, i Indonèsia, un gresol de biodiversitat.\nEl mar de la vida ens convida a reflexionar sobre la importància dels ecosistemes marins; entendre'n el funcionament és fonamental per comprendre el clima i explicar la diversitat de vida que hi ha al nostre planeta. El documental ens ofereix una mirada que intenta despertar el respecte pels ecosistemes submarins. A la xerrada i el debat posterior al passi, reflexionarem sobre la importància del mar per al futur de la humanitat, unes idees que podrem complementar a l'exposició permanent de CosmoCaixa.\nEl documental es projectarà en Versió Original (Castellà).


Un Planeta de Manualitats: El joc del 3 en ratlla!\nI mentre esperem l'avió per viatjar al nostre nou continent... Fem unes partides al 3 en ratlla que hem fabricat nosaltres mateixos! Que divertit!\nNomès necessitem: cartró, pintura, uns taps de plàstic i una mica d'imaginació per dissenyar el nostre taulell de joc al gust dels jugadors! Publicat per\nAnònim26 de febrer de 2012 a les 10:01Quan un posa tanta il·lusio en el seu treball, es difícil no fer les coses bé. El més bonic del teu treball és que t'agrada i omples amb cada dia un nou dia més.ResponEliminaPLASTIQUEM - Espe1 de març de 2012 a les 11:21Sou un planeta sorprenent!!! Em teniu el cor robat. Amb materials molt humils feu treballs plens de creativitat i imaginació. Felicitats i una abraçada.ResponEliminaUn planeta de Manualitats4 de març de 2012 a les 10:04Moltes gràcies! Quins missatges tan bonics! M'alegro molt de que la nostra feina us agradi i us ajudi. Aquestes paraules són tot un regal que m'animen i em motiven a continuar treballant! :)Maria.ResponEliminaAfegeix un comentariCarrega'n més...


El 3x3 Nocturn 2012, tot un èxit\nPublicat el Divendres, 27 Juliol 2012\nUna gran acollida va ser la que va tenir la 3ª edició del "3x3 Nocturn" de les festes de Sant Jaume d'Alcúdia. 37 equips participants amb uns 150 jugadors i jugadores que durant tota la nit varen disputar més de 90 partits.\nL'esportivitat va regnar durant tota una jornada que es va iniciar a les 18,30 que era l'hora de la trobada de tots els participants en el pavelló municipal d'Alcúdia. A l'arribada es va passar llista per veure si tots estaven ja preparats per iniciar el campionat i alhora se'ls va fer entrega d'una samarreta commemorativa que va agradar molt a tots.\nA les 20 hores es van iniciar els primers 4 partits, cada mitja hora 4 nous partits amb una durada de 20 minuts cada un fins a les 7,30 hores que es van disputar les finals. Durant tota la nit es van poder refrescar amb 90 quilos de síndria fresqueta.\nUn cop disputades les finals, el club va convidar a tots els participants a un berenar per a reposar forces i posteriorment es va procedir al lliurament de premis. Els primers classificats tenien de premi el poder anar amb tot l'equip a sopar en un dels restaurants que col·laboraven amb l'esdeveniment. Els segons classificats, tenien com a premi, passar un dia divertit en el Hidropark Alcúdia.\nEls diferents equips guanyadors van ser els següents:\nCampió THE BIG FRIENDS subcampió THE NIGHT HUNTERS 2\nCampió QUÈ REPARTEIXEN subcampió LES RESHUS\nCampió CLAR QUE SI CAMPIÓ subcampió COBAYAS ASSASSINES\nCampió CERVESERES A CRÈdit subcampió ANDRITXOLAS\nCampió QUEOSJODAN subcampió MIRA COM tremolo\ncampió PA PIPA subcampió LA MARE DEL XAI\nAgrair al Restaurant 40B l'esforç per patrocinar aquest esdeveniment que cada dia va agafant més força i que promet anar creixent.\nTambé agrair la col·laboració dels restaurants Don Chon, Pizzeria Roma, Pizzeria S'espiga, Pizzeria Giardino, Restaurant Bellavista i Pizzeria Don Vito. De part de tota la directiva del Club Bàsquet Nord, moltes gràcies ¡¡¡.\nFinalment, vull agrair l'esforç dels entrenadors que van col·laborar perquè tot això funcionés com cal, sense ells això no seria possible.\nFins l'any que ve ¡¡¡\nAnar a la web del 3x3 nocturn


Les berenades a Bellaterra | BellaterraDiari\nLes berenades a Bellaterra\nby Santiago Vila-Puig | des. 29, 2016 | Opinió\nVuitanta anys enrere tot era molt diferent, la vida transcorria dins de paràmetres que no tenen res a veure amb els actuals. Es per això que resulta difícil establir comparacions i si en canvi emocionant evocar fets remots que tenien lloc en un entorn que encara és el nostre. Pretenc parlar dels esmorzars i de les berenades que es feien antigament a Bellaterra.\nCal dir que la gent estava predisposada a sortir a ple aire; una font, una masia o el camp obert, eren llocs que els que vivien a ciutat consideraven ideals per fer-hi un àpat, celebrar algun esdeveniment o passar una estona agradable amb la família, amics i companys de feina.\nBellaterra era un indret idoni per aquest tipus de trobades: tenia boscos fàcilment accessibles, una font -la de la Bonaigua- situada en un espai ampli i ben ombrejat, un mas -el de can Miró- famós per les seves esmorzades i primordial en aquella època sense cotxes, el ferrocarril, que oferia un servei excel·lent i et deixava a pocs metres del lloc escollit.\nEl meu sogre -el recordat Joan Morera- amb alguns amics sabadellencs, prodigaven les estades a Bellaterra per anar a can “Mironet” -com deien ells- i apropar-se a la taula en la que els servien un esmorzar digne d’elogi: unes llesques de pa amb tomàquet, acompanyades d’un assortit d’embotits casolans, uns bons talls de pernil i l’imprescindible porro amb vi de la collita. (No oblidem que el rodal de Bellaterra fins arribar a Cerdanyola, era pròdig en vinyes en les que es collia raïm de força qualitat. El comerç del vi va ésser important, durant anys, en aquesta zona del Vallès).\nEls amics passaven a can Miró una agradable estona de la que es conserva algun record fotogràfic: els que il·lustren aquest escrit en son alguns. Els podem veure davant la façana de la masia, prop d’un carro a punt de sortir. Àdhuc el llom del cavall -un preciós exemplar- fou utilitzat per un dels assistents per la pose, que contemplem avui amb certa nostàlgia.\nGrup de sabadellencs a can Miró – any 1945. El tercer de la segona fila des de l’esquerra es Joan Morera Foto: Gentilesa família Vila-Puig\nA part de les trobades de petits grups a Bellaterra, impressionava la gernació que hi acudia la tarda del dijous gras, la setmana abans d’iniciar-se la Quaresma.\n-Dijous llarder, botifarra menjaré.\nsentenciava la dita i la gent ho practicava a pleret. A Sabadell la industria es paralitzava, la majoria de fàbriques, tallers i despatxos tancaven aquella tarda i el poble venia a corrua feta a Bellaterra, proveïts amb un bon berenar i ampolles de xarel·lo -el refrescament de la gorja, no sempre estava a càrrec de l’aigua de la font. Aquella tarda excepcional Bellaterra s’omplia de festa i gresca; ressonava arreu el clam d’una multitud que gaudia d’un lleure merescut. Donava goig de veure. El ferrocarril no donava abast, els antics cotxes s’omplien fins les plataformes i el revisor tenia feina per apropar-se als comandaments per obrir i tancar les portes.\nArribats a Bellaterra, es formaven llargues fileres de gent engrescada que es repartia per diversos indrets. El camí que portava a casa es convertia també en escenari de la processó dels que pretenien passar a ple camp una tarda plaent.\nAvui s’ha perdut la tradició, al menys pel que fa al camp i a casa nostra. La població l’empren per altres àmbits i el cotxe hi ajuda. Ja no n’hi ha prou amb anar a l’estació, esperar l’arribada d’un comboi i fer uns pocs quilometres amb el tren. Ara tot es més fàcil i alhora més complicat, disposem de vehicles ràpids, una xarxa de carreteres que en la meva joventut era impensable ni tant sols en somnis… però compte que en uns instants el transit es pot complicar i el que pretenia ésser una sortida intranscendent es pot convertir en una espera d’hores a la autopista de torn.\nEl progrés i la vida moderna tenen també el seu preu!\nEls amics, tornant de can Miró, es fan un retrat a l’andana de l’estació de Bellaterra, àdhuc amb el cap d’estació Sr. Gimeno. Foto: Gentilesa família Vila-Puig


Tornen les "activitats de campus" a la UAB - Facultat de Traducció i d'Interpretació - UAB Barcelona\nA proposta de l'Equip de Govern de la UAB i amb el consens de les facultats, el Consell de Govern va fixar vuit dies -repartits entre els dos semestres acadèmics- que, en la franja horària de les 13h a les 15h, es reservi per a poder fer "activitats de campus". Aquestes activitats les podran organitzar les facultats, els col·lectius d'estudiants, els serveis de la UAB, etc.\nAquests dies són el dilluns, 14 d'octubre; el dijous, 7 de novembre -dia de la Festa Major-; el dimarts, 10 de desembre de 2019; i el dimecres, 15 de gener; el dimarts, 18 de febrer; el dimarts, 18 de març; el dijous, 16 d'abril; i el divendres, 15 de maig de 2020.\nL'objectiu és facilitar l'organització i assistència a activitats no acadèmiques, i treure així més profit de la concentració de coneixement divers que té lloc a la Universitat Autònoma, especialment després de la desaparició de les antigues assignatures de campus amb el nou pla Bolonya.\nEl dilluns 14 d'octubre, la Facultat de Traducció i d'Interpretació organitza la conferència Asia and Climate Action: Putting the dragon back in the box?, a càrrec de Christopher Dent, professor de la Edge Hill University (Regne Unit). El catedràtic de la UAB, David Saurí, presentarà la xerrada i moderarà el debat que tindrà lloc a l'aula 4 de la Facultat de Traducció i d'Interpretació a les 13 h. La conferència està organitzada per la facultat en coordinació amb el grup de recerca GREGAL del Departament de Traducció i d'Interpretació i d'estudis de l'Àsia Oriental i la Asociación Española de Estudios de Asia Oriental.\nEl mateix dilluns, 14 d'octubre, a les 13 hores, la Sala de Graus de la Unitat Docent de Germans Trias i Pujol, a Badalona, acollirà la conferència "Que el alimento sea tu medicina y tu medicina el Alimento (Hipócrates)", que impartirà María Laura Galizzi, especialista en Clínica Mèdica i Gastroenterologia de la Universidad Nacional de Rosario (Argentina).


Promoció de la creació d'ocupació (Foment de la contractació)\nLínia 1: Entitats promotores o associades/vinculades subscriuran un conveni de col·laboració, segons model normalitzat, amb les entitats contractants que manifestin la seva voluntat de participar en el Programa 30 Plus.\nLínia 2: Entitats contractants: les empreses, els autònoms, les societats civils privades i les entitats i institucions sense afany de lucre, sempre que hagin estat seleccionades per les entitats previstes en la base 3.2 de l'annex 1 d'aquesta Ordre.\nPersones destinatàries: les persones en situació de desocupació de 30 anys i més, inscrites a l'oficina de treball del Servei Públic d'Ocupació de Catalunya com a persones demandants d'ocupació no ocupades.\nLinia 1: Convocatòria pendent de publicació.\nLinia 2: El termini de presentació de sol·licituds serà de dos mesos des de la data d'inici del contracte de treball. (de l'1 d'octubre de 2021 al 30 de setembre de 2022)\nConvocatòria: RESOLUCIÓ EMT/3182/2021, de 19 d'octubre, per la qual s'obre la convocatòria anticipada per a l'any 2022 per a la concessió de subvencions corresponents a la Línia 2, Entitats contractants del Programa 30 Plus per a la inserció de persones desocupades de 30 i més anys (SOC–30 Plus) (DOGC Núm. 8532 - 28.10.2021)\nBases: ORDRE TSF/132/2018, de 30 de juliol, per la qual s'aproven les bases reguladores per a la concessió de subvencions per a la realització del Programa 30 Plus per a la inserció de persones desocupades de 30 i més anys (DOGC Núm. 7677 - 2.8.2018)\nGencat - Subvencions per a la realització del Programa 30 Plus per a la inserció laboral de persones desocupades de 30 i més anys\nServei Públic d'Ocupació de Catalunya - Programa 30 Plus


Eurofund sol·licita la llicència comercial per obrir el complex de Torre Salses a Lleida | Lleida.com\nEls promotors de parc comercial i d'oci de Torre Salses, Eurofund i Frey, mantenen la voluntat de tirar endavant el complex projectat al sector SUR-42 de Lleida i posar-lo en marxa al més aviat possible. En aquest sentit, la societat Eurofund Parc Lleida, SL, va presentar el 31 de desembre davant la Generalitat la sol·licitud per obtenir la llicència comercial per al projecte. Els promotors van donar aquest nou pas en la tramitació després que la Junta de govern local de l'Ajuntament de Lleida acordés el 29 de desembre no admetre i, per tant, desestimar el recurs de reposició presentat contra la aprovació definitiva de la Modificació del projecte de reparcel·lació del SUR-42-Torre Salses.\nEn concret, la Paeria en la seva comunicació pública va afirmar que la Junta de govern local va rebutjar el recurs "d'acord amb els informes emesos per l'Oficina Territorial d'Acció i Avaluació Ambiental (OTAA) i la Comissió Territorial d'Urbanisme (CTU) de la Generalitat, entre altres recomanacions jurídiques que consten en la proposta i en l'informe". De totes maneres, els promotors assenyalen que el recurs "ja havia estat desestimat automàticament per silenci administratiu". Per això i per seguretat jurídica, la Junta de govern, presidida per l'alcalde Miquel Pueyo, va ratificar la inadmissió i la desestimació.\nL'aprovació definitiva de la Modificació del projecte de reparcel·lació es va acordar el juliol passat i era el darrer instrument de la tramitació urbanística que quedava pendent sobre el SUR-42, remarquen els promotors del complex comercial i d'oci. "Malgrat l'excessiva demora de l'Ajuntament en donar-li llum verd, ara ja té validesa total", afegeixen.\nEurofund Parc Lleida afirma en un comunicat que "manté totes les vies obertes per completar la resta de processos per fer realitat el parc comercial i d'oci de Torre Salses, inclosa la construcció dels accessos previstos, pactats i signats amb la Paeria".\nAl marge de desestimar el recurs de reposició contra la Modificació del projecte de reparcel·lació, en la reunió de dimecres passat, la Junta de govern local va declarat caducats els expedients de les cessions anticipades i les ocupacions directes per facilitar la construcció del vial Víctor Torres, que és el que ha de facilitar l'accés al SUR 42-Torre Salses. A més, des de la Paeria van assenyalar que l'Ajuntament de Lleida no té la capacitat econòmica el 2022 per finançar l'actuació.\nL'alcalde de Lleida, Miquel Pueyo, va assegurar que el projecte urbanístic de Torre Salses queda aturat i que la voluntat de l'equip de govern ha estat, és i serà promoure un model de desenvolupament comercial de proximitat, integrat dins la trama urbana, que generi activitat en la ciutat. Segons Pueyo, opcions com Torre Salses, no són al "full de ruta" del govern municipal i va considerar que és un projecte "difícilment viable".


Segons 'TMZ', han tingut una nena, a qui han posat el nom de Willa\n2 min. Barcelona 28/07/2020 11:48\n260x366 Sophie Turner i Joe Jonas en una celebració de Cap d'Any / INSTAGRAM Sophie Turner i Joe Jonas en una celebració de Cap d'Any / INSTAGRAM\nL'actriu de Joc de trons Sophie Turner i el cantant Joe Jonas han confirmat aquesta matinada el naixement a Los Angeles del seu primer fill, una nena. "Sophie Turner i Joe Jonas estan encantats d'anunciar el naixement del seu nadó", ha indicat en comunicat el representant de Turner a la cadena de notícies CNN i la revista People, on no ha donat més detalls de la notícia.\nSegons el mitjà nord-americà especialitzat en famosos TMZ, dimecres passat l'actriu va donar a llum una nena que es diu Willa en un hospital de Califòrnia. Els seguidors de tots dos artistes van saber que Turner estava embarassada quan van sortir a la llum unes fotos de la parella passejant per Los Angeles aquesta primavera en què es podia apreciar la panxeta d'embarassada d'ella, després que es casessin a Las Vegas l'any passat.\n"La parella s'està prenent el temps necessari per gaudir d'aquest moment especial i només han compartit les notícies i actualitzacions amb familiars i amics", va afirmar una font pròxima a la revista Entertainment Tonight, una de tantes que s'han interessat per la notícia, que afecta dues de les principals celebritats juvenils dels EUA.\nJonas i Turner es van casar en secret l'1 de maig de l'any passat en una de les famoses capelles matrimonials de Las Vegas, després de participar en els Billboard Music Awards. Un mes després van celebrar un casament amb la seva família i amics al sud de França.\nEn el camp professional, Turner, de 24 anys, després de tancar les vuit exitoses temporades de la superproducció de la HBO Joc de trons, va presentar el 2019 la pel·lícula Dark Phoenix, l'última entrega de la saga X-Men sota el paraigua de 20th Century Fox, abans que aquest estudi s'integrés a Disney. Per la seva banda, Joe Jonas, de 30 anys, va tornar al costat dels seus germans per rellançar la carrera del grup Jonas Brothers, que, després de més de cinc anys separats, van editar l'any passat l'àlbum Happiness begins.


Poca incidència de la vaga general a la Seu d'Urgell — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Poca incidència de la vaga general a la Seu d'Urgell\nVaga general 29-M - Piquet informatiu\nPoca incidència a la Seu d'Urgell de la vaga general. Els serveis públics s'estan duent a terme amb normalitat i el seguiment en empreses i comerços ha estat gairebé nul.\nA l'Ajuntament urgellenc s'han sumat a l'aturada un 21% dels treballadors. El consistori ha assegurat serveis mínims en les llars d'infants, l'Oficina d'Atenció Ciutadana i les brigades municipals, entre d'altres. En relació amb el Consell Comarcal de l'Alt Urgell, només un 7% de la plantilla l'ha secundada.\nPel que fa a les escoles de la Seu, cap mestre s'hi ha adherit. Tampoc se n'ha fet seguiment als centres escolars de l'Alt Urgell, excepte a l'Escola de Capacitació Agrària, en què més d'un cinquanta per cent del professorat ha fet vaga i quasi la totalitat de l'alumnat s'hi ha afegit. A l'Institut Joan Brudieu li ha donat suport prop d'un 25 per cent del professorat.\nLa normalitat també ha estat la nota predominant en els serveis sanitaris. Cap treballador del Sant Hospital de la Seu d'Urgell ha secundat l'aturada.\nEl portaveu del sindicat CCOO, Carles Martín, ha manifestat que el resultat de la convocatòria del 29-M no és "cap sorpresa". Per Martín, "la gent està molt desencisada i existeix un gran pessimisme que fa que no es vegi què pot aportar una aturada laboral".\nEls sindicats centren ara el seu esforç en la concentració unitària que s'ha convocat per avui a les 18.30 hores al cap del Passeig de Joan Brudieu. El delegat de la UGT a l'Alt Pirineu i Aran, Miquel Gutiérrez, espera que la gent manifesti el seu rebuig a la reforma laboral "sortint al carrer per dir prou a les retallades i a la pèrdua dels drets adquirits durant molts anys".\nLa part més visible de la vaga a la Seu ha estat un piquet informatiu format per una vintena d'alumnes i professors de l'Institut Joan Brudieu, que s'han concentrat a les nou del matí a les portes del centre. Tot seguit, han iniciat un recorregut per diferents punts de la ciutat, especialment les escoles, per exposar el seu manifest en defensa de la jornada de vaga. Aquest fet ha provocat un petit incident a les portes del col.legi Albert Vives, on els Mossos d'Esquadra han demanat la documentació als integrants del piquet, ja que no tenien permís per mobilitzar-se.


L'independentisme farà els cims més emblemàtics del país per exigir la llibertat dels presos i exiliats | NacióGarrotxa\nper Redacció , 13 d'octubre de 2018 a les 08:50 |\nMés de 10.000 persones pujaran simultàniament aquest dissabte 18 cims d'arreu de Catalunya amb l'objectiu de reclamar la llibertat dels presos polítics, exiliats i tots els represaliats, i com a mostra de suport a les seves famílies. La iniciativa "Cims per la llibertat" combina l'esport, la solidaritat i la reivindicació, i es fa en benefici de l'Associació Catalana pels Drets Civils.\nEls cims als quals ascendiran els inscrits són la Pica d’Estats, Puigsacalm, Matagalls, Les Agudes, Puigmal, Montgrí, Gallina Pelada, Pedraforca, La Mola, Sant Jeroni, Roca Corbatera, Tossal del Rei, Tossal de les Torretes, Montsec, Montsent de Pallars, Mont Caro, Comabona, Carlit i Canigó. Són algunes de les muntanyes més emblemàtiques de Catalunya i cadascuna ha estat triada per un pres o exiliat polític.\nTotes les ascensions començaran entre les 6 i les 9 del matí, en funció de la dificultat de cadascuna, amb l’objectiu d’arribar al cim entre les 12 i les 13 hores. Dalt dels cims es llegirà un manifest i en cadascun dels cims intervindrà un familiar dels represaliats. Tota la informació general sobre "Cims per la Llibertat" i l’específica de cada cim es pot consultar en el web cimsxlallibertat.\nL'acció es fa amb la col·laboració de la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya i de tots els centres excursionistes del territori. Un total de 41 centres excursionistes apadrinen els cims, això vol dir que un centre, o més d'un, es fa càrrec d'organitzar l'ascensió a cadascun dels cims.\nProtecció Civil de la Generalitat ha demanat, conjuntament amb la Federació d’Entitats Excursionistes de Catalunya FEEC, Mossos d’Esquadra, Bombers de la Generalitat, SEM, Agents Rurals i l’organització de l'activitat, que els participants vagin ben equipats -amb telèfon mòbil amb la bateria carregada, aigua, menjar i roba i calçats adequats- i que no es desviïn de les rutes fixades.\nAixí mateix, reclamen que "en tot moment" se segueixin les indicacions de l'organització i que en cas de no tenir experiència els participants s'abstinguin de pujar els cims amb més dificultat. A més, afirmen que és "molt important" que només hi prenguin part les persones que prèviament s'han inscrit en l'activitat.\nTambé s’ha establert una coordinació amb els serveis d’emergències francesos ja que dos cims es troben a la Catalunya Nord. En aquest sentit, Protecció Civil de la Generalitat posarà en prealerta el Pla de Protecció Civil de Catalunya PROCICAT.


Cordó litoral - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Fletxa litoral)\nEn geologia, un cordó o barra és l'acumulació de dipòsits que substitueixen als contorns de la costa sota la forma d'un dic o sèrie de dics que presenten un contorn mitjà entre els límits primitius de la costa. És deguda a l'acció combinada de la sedimentació de materials aportats per rius i l'acció de l'onatge i les marees.\nAlbufera del Vístula\nEl cordó és una de les parts del que en conjunt es denomina en geologia aparell natural i el contorn del mateix és generalment, molt simple, excepte en el cas que el mar present marees molt vives doncs llavors resulta un cordó que correspon a les plenamars ordinàries i un altre que resulta del treball de les marees tempestuoses i equinoccials. El primer dels citats contorns, en cas de ser dobles, presenta en la cara superior de la terrassa un pla inclinat cap a la terra ferma. Si la cresta del cordó litoral està més alta que el nivell de les plenamars ordinàries, la base del mateix sobretot quan està formada per palets està situat a un nivell intermedi entre aquelles i les marees baixes i resulta que aquest cordó separa del mar una part de l'antiga platja impedint l'accés de les aigües a parts banyades per elles abans.\nEs realitza una veritable conquesta dels dominis del mar pels cordons litorals per ser aquests produïts pel joc de les marees més altes i de l'onatge més violent, la qual cosa origina que el cordó tinga pels altres efectes una veritable estabilitat. Si la marea arriba tots els dies al peu del cordó tan sols en ocasions excepcionals pot erosionar la resta d'aquest. Una vegada creat un cordó d'alçada suficient, per exemple, pel treball d'una marea viva equinoccial, serà prou alt per no ser destruït més que parcialment per totes les marees següents però que de totes maneres no destruiran l'equilibri total del cordó. Al cap de cert temps, les sorres i els cants amuntegats pel treball de les aigües al llarg d'als costes poden considerar-se, si no com una modificació permanent del relleu terrestre, sí com a element mòbil de la superfície d'aquest.\nQuan es desenvolupa una barrera més o menys tancada davant d'una badia, s'està en presència d'un cordó litoral o restinga. Aquest cordó s'origina -en general- d'una fletxa litoral, però també d'un replanell de sorra. A l'interior dels cordons litorals es formen llacunes (albuferes) i la seua connexió amb el mar la constitueix, normalment, una eixida estreta, a través de la qual desemboquen els rius.\nUn tómbolo es forma quan una illa s'uneix amb la terra ferma per mitjà d'un banc o acumulació de sorra.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a:Cordó litoral\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cordó_litoral&oldid=19367843»\nLast edited on 23 des 2017, at 11:09


Musica Primordial | Meditacio REP | COR\n"La força del COR. Reconeixent al Centre de tota Vida en ell."\nAquesta proposta de meditació amb tambor, de 20 minuts, es basa en els Ritmes d'Equilibrament Personals, mètode d'intervenció rítmica que ofereix ritmes de tambor personalitzats per a què la persona, en contacte amb ells, presencialment i/o a través d'enregistraments, optimitzi les funcionalitats dels seus sistemes: neuronal, nerviós central i, per ressonància amb la intenció i partint del propòsit al qual està enfocat, el bioenergètic en general. Essent de gran ajuda per a qualsevol persona interessada en millorar les seves capacitats, habilitats i eficiències personals. Al mateix temps que aporta pau i calma interior.\nPots utilitzar-ho en format de meditació: estirar-te o asseure't relaxadament, 'en pausa', i permetre't entrar en la profunditat que la música et porti. Escoltant amb auriculars o altaveus 'a l'aire'. Amb intenció de nodrir en tu, aquella part cap a la qual està enfocat el R.E.P: LA FUERZA DEL CORAZÓN, como centro energético, reconociendo al Centro de toda Vida en él.\nDóna-li espai al teu COR, i a la Vida!! que es manifesti la consciència que resideix en ell. Permet-te el reconeixement que el centre de tota Vida resideix en el COR. Que no hi ha múltiples vides sinó Una, la mateixa Vida que hi ha en el teu cor és la que hi ha en el de tota altra manifestació de Vida.\nTambé és eficaç com 'música de fons' sense necessitat d'interrompre les teves tasques quotidianes, en volum baixet. D'aquesta manera, si la utilització va sent recurrent, una vegada al dia per exemple, aniràs notant els efectes positius del ritme REP. (No hi ha contraindicacions si ho uses d'aquesta manera mentre estàs conduint, sempre a volum baix).\nObtindràs observables beneficis mantenint regularitat diaria, una cop al dia, durant períodes d'entre 10/15 dies, se sap, per exemple, que 21 dies és període per tal què esdevinguin transformacions.\nvisita la pàgina de Ritmes d'Equilibrament Personal


Catalunya, i ara què?, amb Lluis Rabell - El Tot L'Hospitalet Catalunya, i ara què?, amb Lluis Rabell - El Tot L'Hospitalet\nCatalunya, i ara què?, amb Lluis Rabell\n04/11/2019 - 7:00 pm - 9:00 pm\n« Vida sana. Tècniques de respiració. Aprendrem a respirar correctament i descobrirem la respiració abdominal toràcica i clavicular\nTotes les novetats de les Biblioteques de L’Hospitalet, les tens aquí, dins l’agenda de EL TOT L’HOSPITALET! »\nL’H ESPAI DE DEBAT presenta una nova conferència sobre el present i el futur del país\nModerat pel periodista i politòleg,\nJosé Maria García-Pastor\nDilluns 4 de novembre de 2019 a les 19h\nCCM Tecla Sala (Av. Josep Tarradellas i Joan, 44, L’Hospitalet)\nAra fa dos anys Catalunya va viure una de les tardors més convulses de la seva història recent. Entre el mes de setembre i desembre del 2017 es van succeir tota una sèrie d’esdeveniments que van marcar, sens dubte el nostre panorama futur en tots els àmbits.\nAvui, dos anys després, amb la sentència del Suprem encara calenta, sembla com si el temps no hagués passat. Dos anys perduts? Malauradament tot convida a pensar que sí, que avui la nostra societat, els problemes polítics que ens afecten no estan millor que a la tardor de 2017.\nLes emocions continuen manant sobre les raons, l’emocionalitat descontrolada passa molt sovint per sobre la necessària racionalitat que tot procés complicat i polèmic necessita per a no esdevenir un punt de no retorn, una agra baralla on el maximalisme, el “i tu més” sempre s’imposa.\nArribats a aquest punt, cal pot ser, tornar a reflexionar sobre el que està passant i el que pot passar en aquesta societat, valorar quin és l’estat actual de la situació i sobretot, quin futur podem albirar, si hi ha motius per a pensar que la racionalitat, el seny i allò del que tothom parla però que pocs practiquen, el diàleg, passen a estar al primer pla de la nostra vida política quotidiana.\nFarem la reflexió amb en Lluís Rabell, ex diputat, president de grup i cap de llista de la formació política Catalunya Sí Que Es Pot (CSQEP) al Parlament de Catalunya i ex president de la Federació d’Associacions de Veïns de Barcelona (FAVB). Una conferència que serà moderada pel nostre amic i soci, el periodista i politòleg José Maria García-Pastor. Al acabar es podrà preguntar i reflexionar amb el ponent


30 Novembre 2021 · by Biblioteques de Manresa\t· in activitats, notícies.\t·\nJa tenim aquí les Lluminetes de Reis!\nAmb l’arribada del mes de desembre, les Biblioteques de Manresa han tornat a preparar les seves Lluminetes de Reis, dues a cada biblioteca, una d’infantil i una altra d’adults.\nPer participar, només cal utilitzar el servei de préstec a partir del dia 1 de desembre a les Biblioteques de Manresa, i podràs escollir un número del 00 al 99 de la Llumineta.\nLes dues últimes xifres que coincideixin amb el número premiat a la Loteria del Niño del 6 de gener de 2022 seran els afortunats o afortunades que rebran unes magnífiques paneres plenes de llibres i de bones lectures.\n← Balla’m un llibre\nTaller Infantil de Nadal →


Pujol Ferrusola, a presó. El símbol | ecos.cat\nabr. 25, 2017 | Catalunya Vespre, Sílvia Cóppulo | 0 comments\nAquesta nit Jordi Pujol Ferrusola entra a la presó madrilenya de Soto del Real per blanqueig de capitals. Des del 2012 que el van començar a investigar, podria haver fet desaparèixer, segons la fiscalia anticorrupció, trenta milions d’euros més.\nEl jutge de la Mata creu que Pujol Ferrusola i la seva exesposa Mercè Gironès estan seguint des de fa cinc anys una estratègia insistent i continuada de despatrimonialització a l’estat espanyol, de manera que amaguen els milions a l’estranger.\nAvui Júnior ha estat declarant quatre hores davant del jutge de l’Audiència Nacional José de la Mata. És la tercera vegada que ho fa. L’última va ser el febrer de l’any passat. Llavors el jutge ja li va prohibir sortir d’Espanya. En aquella ocasió Pujol Ferrusola va mirar de justificar els diners acumulats a Andorra que la família atribueix als beneficis de la deixa de l’avi Florenci.\nQue Jordi Pujol Ferrusola entri a la presó té categoria de símbol. L’home arrogant i sobrat que vam veure passejar-se els diputats i diputades del Parlament de Catalunya en la comissió d’investigació sobre l’anomenat cas Pujol dormirà aquesta nit entre reixes.\nMolt probablement amb el fill gran del matrimoni Pujol Ferrusola s’identifica una manera de fer. La dels diners que es fan fàcilment aprofitant les influències i el poder polític del voltant, diners que sovint desapareixin del país i pels quals no es tributava. La nostra àvia d’això en deia robar.\nTant de bo que a Catalunya aquesta presó sense fiança que avui ha dictat el jutge contra Jordi Pujol Ferrusola signifiqui la visualització del final d’un temps i d’un país, el nostre. Perquè a Madrid i a molts punts d’Espanya agafen de base les llistes electorals per passar llista d’empresonats. I encara els en queden moltes, de llistes, allà. I algunes també aquí.