Reflexió sobre l’arribada a La Caseta i el procés d’adaptació. | La Caseta\nby formacio | gen. 1, 2019 | Blog |\nL’arribada a La Caseta és l’obertura a una nova etapa, a un nou moment. Durant el temps que fa que estic acompanyant a La Caseta he viscut i he sentit dir que aquest és un moment molt complex i intens. Alguns parlen d’un procés de reconnexió amb ells mateixos i amb els seus fills. D’altres, com un moment de compartir l’acompanyament dels seus fills amb altres adults. Uns tercers, com un període d’emocions oposades: l’alegria de veure com el fill es autònom i la tristesa de dir adéu a l’infant que depenia d’ells. I per aquest motiu tinc ganes de poder reflexionar sobre aquesta transició.\nPer poder mirar profundament el procés d’adaptació, primer vull descriure’n el camí. Aquest procés comença quan una família decideix buscar un espai que pugui acompanyar el seu infant. Busquen un lloc on sàpiguen que el seu infant serà acompanyat de la forma que ells desitgen. I a vegades en aquest moment també sorgeix el dubte de com volen que sigui acompanyat. Apareixen records de com van ser acompanyats pels propis pares, com va ser el primer dia d’escola i com altres adults han viscut aquest procés.\nUn cop escollit l’espai, s’arriba amb expectatives, il·lusions i pors. Els pares i mares arriben en un espai nou on seran coneguts per una de les seves funcions com a persones. M’explico: els pares i mares entren en un sistema com a “pares de”. Cadascú té diversos llocs, segons el sistema que s’observi. Així doncs, en aquest cas arriben a un sistema on, algunes vegades, serà la primera vegada que exercitaran majoritàriament el rol de pare o mare.\nDesprés d’aquesta descripció, en què vull recalcar el procés d’elecció d’escola, vull endinsar-me en aquesta entrada a la nova etapa que porta a nous rols, noves tasques, nous codis i dubtes.\nDel sistema familiar al sistema social\nDins del sistema familiar cadascú te el seu lloc, amb les seves funcions i els seus equilibris. Cada dia hi ha moviments per anar conservant l’equilibri i poder incorporar noves coses per anar creixent.\nI és dins d’aquest moviment de conservació i necessitat de noves incorporacions on apareixen, entre d’altres, l’espai d’acompanyament dels infants. Tant pares com infants tenen la necessitat de compartir noves experiències. En la nostra societat es veu molt clarament en els infants: com busquen noves propostes motrius i noves relacions amb adults i infants. També, des de la societat, s’ha parlat a bastament sobre la necessitat d’un aprenentatge cognitiu, a vegades donant-li tanta importància que s’han obviat els altres. En el cas dels adults, a vegades, passa més desapercebut l’aprenentatge que viuen, tot i que també hi ha famílies que parlen d’una necessitat de poder compartir la criança dels seus infants amb altres adults i infants, de poder observar el seu infant en relació amb els altres, i poder tenir també l’espai perquè l’adult pugui fer altres activitats.\nAquesta complexitat que té el període d’adaptació també es veu en les relacions, ja que en aquest procés es creen noves relacions amb persones. Així, veiem la nova relació que es construirà entre persones: entre els adults (família, equip educatiu, persones de suport i altres famílies); entre els infants (nens i nenes de diverses edats i amb una experiència de temps diferent dins La Caseta); entre els adults i els infants. També hi haurà una nova relació amb el material (ja que hi haurà materials diferents o semblants al dels casa i pot ser que tinguin límits nous). Una nova relació amb el temps, ja que hi haurà un nou ritme de menjar, de joc, de costums… I una nova relació amb l’espai, amb diferents possibilitats i límits.\nUn aspecte que des de La Caseta es tracta amb molta cura són les emocions. Les persones sentim i tenim diverses tipologies d’emocions, algunes més agradables d’acceptar i d’altres més complexes.\nDes de La Caseta proposem poder-les mirar totes i donar-los un lloc a totes. I, de la mateixa manera que ho fem amb les emocions, també entrem dins del no-judici amb els pensaments. Així, hem vist que durant el canvi d’etapa sorgeixen dubtes i pors com ara si un “serà capaç de…”. Aquest pensament l’hem vist en moltes formes i en tots els que formem part de La Caseta. Per exemple: “seré capaç d’incloure’m en el grup de pares que, des de la meva perspectiva, es veuen molt cohesionats (possible visió família nova), seré capaç de buscar el meu lloc en aquest nou sistema” (possible visió d’un infant nou), “seré capaç d’acollir i continuar jugant amb els antics companys” (possible visió infant antic), “seré capaç de tenir cura de l’entrada de les famílies noves” (possible visió de família antiga), “seré capaç d’acompanyar les necessitats de cadascú del sistema” (possible visió dels acompanyants).\nI des d’aquests dubtes sorgeixen noves idees, noves propostes, nous reptes i noves il·lusions. És l’impuls de construir una nova identitat, de reconstruir-se constantment en la vida per a tots els membres d’un sistema.\nTotes aquestes reflexions parteixen de la idea que cadascú es únic i que fa el seu propi procés. Fins i tot els mateixos pares viuen processos diferents amb fills diferents. No és el mateix viure-ho com a pare de primer fill que com a pare de segon fill; i tampoc no és la mateixa vivència per a un acompanyant que ho fa el segon any que per a un que ho fa el vuitè.\nLa Caseta en particular\nDes de La Caseta veiem aquest moment i hem generat una proposta perquè el procés de transició es visqui d’una forma cuidada, ordenada, clara i es pugui sentir la sensació d’unitat i pertinença.\nÉs per aquest motiu que en el procés d’adaptació les famílies estan a La Caseta acompanyant el seu fill a conèixer els límits de La Caseta, els infants i els adults: permetre al seu fill un ambient estable i segur, on aquest pugui anar construint els vincles des de la seva necessitat; descobrir com es vol relacionar amb tots els membres, material i ritmes de La Caseta, etc. En aquest període es va construint un vincle, una confiança i, a poc a poc, es va teixint un nou sistema format per tots els integrants (nous i antics). Així es pot teixir un vincle des del joc, des del plaer i des de l’interior i, un cop teixida aquesta figura externa nova, passa a tenir uns fonaments forts per poder acompanyar l’infant amb els límits i oferir la confiança de la seguretat emocional.\nI com un procés més dins de La Caseta, està tenyit pel tarannà de La Caseta (com a tarannà de La Caseta entenc algunes idees que són les bases per construir el dia a dia):\n-Un és la idea de respectar els processos donant-los temps, contenció i que parteixin d’un mateix; així doncs, per a nosaltres, el procés d’adaptació necessita un temps per a l’infant, per a la família i per a la gent que forma part de La Caseta. Necessita una contenció, uns referents adults per poder compartir, un espai amb uns límits clars que donen seguretat, un ritme que conforta i permet preveure; també proporcionar un espai on cadascú pugui construir-se des d’un mateix, sortint de com ho fan els altres i de què diu la societat, i entrant dins d’un mateix per poder construir-se en aquest nou espai.\n-Una altra idea és la de no-judici. Des de La Caseta acompanyem els processos veient a cadascú i mirant-nos a nosaltres mateixos; partim del fet que no hi ha una única solució i, per tant, cadascú troba la que necessita; oferim uns punts de vista i unes propostes des d’on la família pot sentir-se reconeguda i no jutjada.\n-Una tercera idea és que tothom està en constant creixement, i, d’aquí, neix la proposta d’estar constantment des de la presència i observant-nos. Per aquest motiu proposem un espai on poder mirar-se cap endins i poder parlar des d’un mateix.\nTotes aquestes premisses, reflexions i fets han anat construint una estructura a La Caseta. Durant els més de 10 anys d’existència de La Caseta, l’adaptació ha estat un aspecte molt important, que s’ha viscut des de la reflexió i la presència. És per aquest motiu que hem pogut arribar a una estructura amb uns rituals que donen contenció als membres que en formem part. I, alhora, des de l’escolta hi ha una obertura per poder construir i explorar noves situacions.\nL’esdevenir d’una nova unitat\nAquest procés d’adaptació és un moment d’apropament de diversos sistemes que, a poc a poc, esdevenen una nova unitat. En aquest camí de construir la nova identitat (amb les seves tasques, funcions) i l’elaboració dels nous codis, es poden sobrepassar les pors al canvi.


La Diputació augmenta les ajudes per a equipament cultural per a atendre totes les sol·licituds dels municipis - LOBLANC\nLa Diputació augmenta les ajudes per a equipament cultural per a atendre totes les sol·licituds dels municipis\nLa Diputació d’Alacant destinarà 250.000 euros per a l’equipament d’instal·lacions culturals de 59 municipis de la província, segons ha resolt aquesta setmana la Comissió Informativa de Cultura i Esports.\nAixí ho ha confirmat la vicepresidenta primera i diputada de Cultura, Julia Parra, qui ha explicat que “s’ha fet un important esforç incrementant un 25% el pressupost inicial, amb quasi 50.000 euros més, per a ajudar a fer realitat el 100% dels projectes presentats, destinats a millorar els serveis que es presten des dels municipis”.\nA través d’aquestes ajudes, la institució provincial contribueix a l’adquisició de diferents equipaments per a cases i centres culturals o polivalents, entre els quals es troben mobiliari, ordinadors, equips de música, projectors o instal·lacions d’aire condicionat destinats a millorar la qualitat dels usuaris d’aquestes instal·lacions públiques.\nLes subvencions queden distribuïdes entre nou comarques de la província. D’aquesta manera, corresponen 31.463 euros a nou ajuntaments del Comtat: Benimassot, Almudaina, Balones, Alcoleja, Gaianes, L’Orxa, Beniarrés, Muro de Alcoy i Cocentaina; i 16.355 euros a Banyeres de Mariola, Benifallim, Ibi i Tibi de L’Alcoià.\nA la Marina Alta es destinen 60.502 euros a 14 municipis: La Vall d’Alcalà, Murla, Senija, El Ràfol d’Almúnia, Sanet y Negrals, EATIM Jesús Pobre, LLÍBER, Benidoleig, Beniarbeig, Orba, Els Poblets, Xaló, Pego i Dénia; mentre que a Altea, Benifato, Benimantell, L’Alfàs del Pi, Relleu, Sella i La Vila Joiosa a la Marina Baixa, corresponen 34.307 euros.\nQuant a les comarques del Vinalopó, 25.796 euros són per als ajuntaments de Beneixama, Biar, Cañada, Salinas i Villena; i 19.094 euros estan destinats a Algueña, La Romana, el Fondó de les Neus, Monòver i Novelda, de l’Alt i Mitjà Vinalopó, respectivament.\nFinalment, a la Vega Baixa corresponen 41.862 euros per a dotacions a Benferri, Benijófar, Algorfa, Los Montesinos, Benejúzar, Bigastro i Cox. I en els municipis de L’Alacantí d’Aigües, Busot, Sant Joan d’Alacant i Mutxamel s’invertiran 15.632 euros, mentre que a Santa Pola al Baix Vinalopó aniran 4.200 euros.\nL’edil de Cultura d’Alacant visita l’exposició «Mar de Madera» al Castell de Santa Bàrbara al costat de l’artista Frutos María


“Networking Franquícies” (FEM XARXA, FEM EMPRESA)\n22/11/2018 09:30 Molí Empresa (Centre de Promoció Econòmica Martorell)\n1 sessió (3 h 30 minuts)\nEl Networking representa un espai de trobada entre persones emprenedores y empresaris que ofereixen el seu model de negoci en règim de franquícia.\nL'objectiu principal de la jornada és que les persones emprenedores coneguin i observin models de negoci que ja funcionen. Unir-se a una xarxa de franquícies els pot estalviar temps i errors alhora que es dona accés als beneficis d’emprendre en xarxa: avantatges competitives, accés a tecnologia, més recursos de màrqueting, etc. Així com també incrementar la xarxa de contactes professionals i generar noves sinergies.\nEs preten apropar a les persones emprenedores les oportunitats que els hi poden representar les franquícies avui existents.\nMÉS INFORMACIÓ: echacon@martorell.cat o al telèfon 93 775 31 01\nPLACES LIMITADES (Entre 60-80 participants) Places assignades per rigorós ordre d’inscripcions


UAB-Montserrat. Quan hi tornem serà UAB-Manresa passant per Montserrat! | Koala's Team\n« Avanç UAB-Montserrat Avanç de Cavalls de Vent: tres debutants s’han estrenat amb nota »\nData : Setembre 26, 2009\nMalfieten (21:29:13) :\nQuina odisea ! i quina estrena pels 2 xavals nous…\nEspero inpacient la segona part.\nCarles Martorell (18:54:04) :\nAlbertito, però que vareu fer fills meus…jajaja, per les fotos veig que vau arribar a Sant Salvador de les Espasses, la cosa estava quasi feta, però esclar si no sabieu per on anar es complicat, i més de nit. Per la pròxima, abans d’arribar a St Salvador per la cara de Puig Ventos (Olesa), trobareu unes marques vermelles amb un punt blanc que us durant de pet a Monistrol, passant per l’Era de les Bruixes i el Cul de la Portadora. Però segur que us ho vau passar de conya, no?\nSalut, kms i birres.!!!!\nCarles Martorell (18:54:45) :\nPd espero amb ganes la segona part\nalbertus (13:31:43) :\nOstres què gran com arramblo cebolleta al Farreti amb els dos compis allà pixant, espectacular!! 😀\nMalfieten, els novatillos van acabar contents i tant engrescats que anem tots a Cavalls dissabte. Al ataqueeeeerr!\nCarlitos, preciòs!!! Efectivament, ens ho vam passar SENSACIONALMENT de collons, però molt i molt! Quin pasote, una experiència collonuda i una pixera de riure 🙂 I, sí, suposo que des de la puta ermita aquella debia ser fàcil, perquè es veia Montserrat allà, a dos colls a l’esquerra :), però troba el camí de nit amb 10 hores a les potes i aquesta colla de tarats!! Pobre Farreti, encara no sap com collons vam acabar on vam acabar…\nJose Ballano (13:50:29) :\nHola company, he vist el teu comentari al meu blog, estaria tot un plaer fer alguna cosa amb vosaltres.\nMolta sort pels Cavalls, que disfruteu.\nSergi30 (18:00:57) :\nOstia quin entrenament més friki no? Sou uns craks, per cert ja m´ensenyareu on son les tomaqueres aquestes per fer un bon planté jejejeje. Ens veiem dissabte al Cadí.\njordi (11:47:58) :\nEi! Brutal l’aventura, la crònica, les fotos… quin fart de riure!\nCom diu en Carles, un cop a Sant Salvador gairebé ja ho tenieu, tot i que sense saber on anàveu igual encara us acabeu d’encigalar. hehe\nMarató de Muntanya de Sant llorenç Savall, un passeig per la muntanya « Koala’s Team (22:09:23) :\n[…] Val a dir que el Manolito debutava en Marató malgrat les vomitades de Cavalls i l’ultra UAB-Montserrat. Però no eren maratons, […]\nJubells (16:13:36) :\nEi krak!!! Com l’estàs liant! He vist la notícia al Regió 7 i penso, no és en Ferran!! Molt bones les sortides, en fi doncs, força i a seguit fent bones sortides pel 2010!!


La Generalitat ha anunciat que l’episodi de contamiació atmosfèrica per partícules en suspensió PM10 ha finalitzat gràcies al canvi en la meteorologia. Així, s’ha estabilitzat la situació que es va agreujar amb la barreja de l’arribada de pols africana i els alts nivells de partícules a l’aire pels petards de la revetlla de Sant Joan. Immediatament, l’Ajuntament de Barcelona ha desactivat el protocol d’actuació per episodis d’alts nivells de contaminació i ha interromput les mesures que s’havien pres per pal·liar-lo.\nAixí, per evitar la resuspenció de les partícules que fes empitjorar la situació, el govern municipal va engegar un reforçament del reg als parcs i les places sense asfalt, així com a les principals avingudes i carrers de Barcelona a nivell freàtic. També es van prohibir les activitats en les obres que generessin pols i es van suprimir els bufadors en tots els serveis de neteja i jardineria.\nAquesta va ser la resposta a un increment de les partícules en suspensió que es van veure representades, segons els mesuraments, en més de 50 µg/m³ en dues estacions de la Xarxa de Vigilància i Previsió de la Contaminació Atmosfèrica de Catalunya (XVPCA). Ara, però, es manté un avís preventiu pel mateix problema, si bé és un estadi d’alerta molt inferior en què únicament es recomana no utilizar el transport privat.\nReg als parcs i prohibició d’obres que facin pols per l’episodi de contaminació\nL'Ajuntament activa el protocol per l'augment de partícules PM10 després que la Generalitat hagi declarat l'episodi de contaminació


L'Àrea de Benestar Social del Consell Comarcal del Pla de l'Estany presenta el documental "Les dones de la meva vida" > Consell Comarcal del Pla de l'Estany\nL'Àrea de Benestar Social del Consell Comarcal del Pla de l'Estany presenta el documental "Les dones de la meva vida"\n06, de maig 2019 11:04\nEl reportatge recull la veu de vuit protagonistes que exposen quines han estat les dones més significatives al llarg de la seva vida. Alhora, convida a la reflexió sobre el paper de les dones a la societat i quina és la seva influència en les nostres vides particulars. Les protagonistes són cinc noies del Grup d’Adolescents del Centre Obert i tres dones del Programa Fem Companyia destinat a la gent gran.\nA través d’aquests serveis i amb el suport i assessorament del Servei d’informació i Atenció a les Dones (SIAD) i el Servei d’Acompanyament Socioeducatiu per a Adolescents, s’ha pogut dur a terme la realització del documental. L’edició i bona part de l’enregistrament ha estat responsabilitat de l’Associació D.A.U.S, entitat que també ha facilitat formació a les cinc noies sobre aspectes tècnics relacionats amb la captació i enregistrament de so i imatge.\nEl projecte, promocionat des de l’Àrea d’Infància, Famílies i Dona de Benestar Social, s’ha presentat a l’espai de formació a dins l’edifici de l’Àrea. Van assistir-hi més de trena persones, entre familiars i coneguts de les protagonistes, tècnics de l’Àrea de Benestar i altres professionals relacionats amb l’àmbit social i educatiu. L’acte va incloure la presentació del projecte, la visualització del documental i un espai de reflexió amb les protagonistes. També es podia observar una exposició d’imatges relacionades amb el reportatge i fotografies del making off.\nLes professionals implicades en el projecte consideren que el documental és un material molt valuós, tenen previst cedir-lo a l’Institut Català de les Dones perquè en faci difusió i que s’organitzin projeccions als instituts acompanyades d’una guia didàctica amb l’objectiu de donar-lo a conèixer.


El Món | El Tribunal Constitucional, ministeri del govern espanyol\nEl Tribunal Constitucional, ministeri del govern espanyol\n"És molt d'agrair que el govern espanyol no empri en principi l'exèrcit per contrarestar el sobiranisme català"\nper Ramón Cotarelo 30/01/2016\nEl govern espanyol presumeix d'enfrontar-se a l'independentisme català només amb les armes de la llei i l'Estat de dret. Amb aquest esperit, la seva vicepresidenta, a la roda de premsa de divendres, després del consell de ministres, va anunciar que el govern instava el Tribunal Constitucional a anul·lar tots els actes que la Generalitat realitzés sorgides d'una declaració d'independència. Sostenia que era lògic, ja que si la declaració va ser anul·lada en el seu dia per aquest tribunal, les seves conseqüències han de ser nul·les.\nEn efecte, és molt d'agrair que el govern espanyol no empri en principi l'exèrcit, la Guardia Civil, la repressió i la violència, com ha fet tradicionalment per contrarestar el sobiranisme català. Que recorri a la justícia i insti els jutges a actuar en el marc de la legalitat en comptes de procedir a rebentar-la a canonades segons inveterat procedir imperial.\nTan sols és que aquestes declaracions i aquest esperit són falsos i un engany.\nAlgú podria dir que l'engany, el frau, consisteix a "judicialitzar" un problema que no és jurídic sinó polític, és a dir, en instrumentalitzar els jutges perquè resolguin un problema que els polítics no poden solucionar. Aquesta va ser una queixa molt freqüent entre especialistes i estudiosos a començaments del rodatge de l'Estat de les Autonomies als anys 80, quan es plantejaven continus recursos competencials al Tribunal Constitucional. Fins i tot els magistrats es queixaven que el govern i els partits els usessin com a parapet per ocultar la seva incapacitat de resoldre els problemes per via de negociacions polítiques.\nPerò això també era, no ja totalment fals i mentider com les intencions del govern actual, sinó erroni.\nI era erroni llavors i és fals avui, perquè el TC no és un òrgan judicial ni forma part del Poder Judicial. Dur-hi els problemes polítics no és "judicialitzar-los". Això és fals, una estratagema. El TC és un òrgan polític format per juristes nomenats políticament i amb una finalitat política. El seu president actual ocupa aquest càrrec perquè va ser militant del PP, del partit del govern. Pel que sabem, subjectivament ho segueix sent, i la seva funció és resoldre els assumptes en sentit favorable a una part, al PP, que és qui el va posar on és.\nO sigui: usar el TC per a resoldre un contenciós polític no és "judicialitzar-lo"; és "polititzar-lo". El fet que la Constitució situï la jurisdicció constitucional (això és, la competència per resoldre problemes constitucionals) en un òrgan 'ad hoc' anomenat Tribunal Constitucional, que ve acompanyat de la parafernàlia lèxica de la justícia (autos, sentències, providències…) no vol dir res. L'invent és una martingala autorreferencial que no atorga a les seves decisions cap legitimitat, sinó només una legalitat de part i, per tant, inútil. L'exemple més obvi: per sentència del 2010, aquest TC va decidir que els catalans no es podien considerar a si mateixos com una "nació". Com que dir aquesta bestiesa manca de tot sentit jurídic, es va haver de fer d'una manera tan complicada que la decisió no és justa ni injusta sinó, simplement, ridícula, perquè el de "nació" no és un concepte sinó un sentiment, i cap tribunal del món podrà mai imposar o prendre a ningú un bri de sentiment nacional.\nPer tant, la decisió del govern, anunciada als quatre vents, de no anar per la via de la pura repressió i d'acudir als tribunals és un engany més, consistent en utilitzar la repressió disfressada d'acció judicial, utilitzar els mateixos elements de violència camuflant-los com a magistratures que, en realitat, obeeixen les consignes del govern com podrien fer els militars o la Guardia Civil.\nI això és el que s'ha de destapar com allò que és, com una superxeria. I fer-ho amb atenció, perquè pot resultar difícil explicar-ho a l'estranger on, en principi, la faula de "judicialitzar" falsament els problemes polítics pot trobar crèdit en funció del prestigi que entre gents civilitzades tenen paraules com "tribunal", "jutges", "magistrat" o "justícia".\nQue quedi clar que no n'hi ha. Es tracta de referir a un òrgan polític una decisió política en el sentit favorable als interessos del govern de torn. Valor d'aquest procediment a ulls de la justícia, de l'Estat de dret? Zero. Valor per a justificar després un possible recurs a la violència si el sobiranisme persisteix? Tot. Aquí és on rau el perill, i això és el que s'ha de denunciar.


En Joan de Sa Bardissa: 3a Festa de la Barretina!!!\nJa s'acosta la nostra Festa Major de Sant Martí i els de Cargol Treu Farra la preparem més grossa que mai!\nAquest divendres, 12 de novembre, a partir de 2/4 d'11:\n3a Festa de la Barretina a Calonge!!!\nComptarem amb les actuacions de\nLitus al Cub,\nFes-te Fotre (en exclusiva i inèditament) i\nMiquel del Roig!!!\nI tot per només 5 €! Un autèntic preu d'anticrisi ;)\nL'acte es farà a l'envelat del costat del pavelló de Calonge.\nAquest concert està sent molt esperat, no només pel repartiment d'artistes que tindrà, sinó per ser l'únic acte de caire juvenil (tot i que és per a tots els públics), que hi haurà a la Festa Major d'hivern.\nA més, els Fes-te Fotre actuaran després d'anys de no fer-ho en un concert que s'hauran preparat expressament per a l'ocasió i que tots aquells que els coneixíem i seguíem i molts d'altres curiosos també, s'ho estan esperant.\nTenim també l'actuació dels palamosins Litus al Cub i un final de festa ben autèntic amb en Miquel del Roig, que aviat ja li farem el passi VIP a l'Empordà de l'èxit que hi està tenint ;)\nAixí doncs, esperem que hi hagi molta gent i que realment sigui un èxit i fem la festa ben grossa!\nPodeu trobar més informació a la pàgina web de Cargol Treu Farra.\nD' Unknown a 17:13:00\nRelacionat amb: Cargol Treu Farra, Festes Majors, Sa Bardissa


El salesià de Catalunya Cristóbal López, nou cardenal | Catalunya Religió\nPer Catalunya Religió. Dg, 01/09/2019\n- “Hi ha més alegria en donar que en rebre; és el lema dels boxejadors però també dels religiosos”\n- "Els salesians donarem guerra, perquè els joves són aquí i ens necessiten"\n(Jordi Llisterri-CR) El papa Francesc ha anunciat per sorpresa aquest diumenge el nom de tretze nous cardenals. Entre ells hi ha salesià de Catalunya, Cristóbal López Romero, actualment arquebisbe de la diòcesi de Rabat.\nEl nou arquebisbe de Rabat va néixer a la província d'Almeria però de petit la família es va traslladar a Badalona on va estudiar amb els salesians. Allà va manifestar el seu desig de ser salesià i després de la primera professió religiosa el 1968 a València, va fer la professió perpètua el 1974 a Barcelona, on també va ser ordenat sacerdot el 1979.\nTot i que bona part de la seva trajectòria ha estat a Llatinoamèrica i al Marroc, també ha estat diversos anys dedicats a les obres salesianes de Catalunya. A més de la formació a Catalunya, durant 11 anys va treballar al barri de la Verneda de Barcelona. El 2014 va ser escollit provincial de la Inspectoria Maria Auxiliadora que inclou les comunitats salesianes de Catalunya. Va tenir aquesta responsabilitat fins que el papa Francesc el nomenar arquebisbe de Rabat fa menys de dos anys.\nA més del nou cardenal salesià, Francesc també ha escollit altres religiosos. Entre ells el missioner combonià nascut a Sevilla, Miguel Ángel Ayuso Guixot, actual president del Pontifici Consell per al Diáleg Interreligiós. També hi ha els jesuïtes Michael Czerny, subsecretari de la Secció d’Immigrants de la Santa Seu, Jean-Claude Höllerich, arquebisbe de Luxemburg, o el caputxí de la República Democràtica del Congo Fridolin Ambongo, arquebisbe de Kinshasa.\nEntre els nomenaments destaca de l’arquebisbe de Bolonya, Matteo Zuppi, consiliari i una de les ànimes de la Comunitat de Sant’Egidio. També hi ha el portuguès, José Tolentino Medonça, actual Arxiver i Bibliotecari de la Santa Seu, conegut per les seves obres de divulgació espiritual.\nAmb el nomenament de López i la resta de nous cardenals, el papa reforça la universalitat del col·legi cardenalici i el seu coneixement de les “perifèries”. En el cas de López, és especialment rellevant el doble coneixement del món islàmic i de l’església popular de Llatinoamèrica. D’altra banda, amb Joan Josep Omella, i el jesuïta mallorquí Lluís Ladaria, ja hi ha tres cardenals que parlen català.\nFormat a Girona i Barcelona\nNascut el 1952 a Vélez-Rubio, Cristóbal López el 1964 va entrar al Seminari Salesià de Girona, que després va completar a Barcelona, on va estudiar Filosofia i Teologia. El 1982 es va llicenciar en Ciències de la Comunicació a la Universitat Autònoma de Barcelona. Probablement, és el primer alumne de l’Autònoma que és escollit cardenal.\nCristóbal López és un salesià amb experiència en l'animació i govern. Ha estat nomenat provincial dels salesians de diversos països en tres ocasions. Els que el coneixen destaquen d'ell el seu profund sentit religiós i d'Església, la seva capacitat de treball en equip i de diàleg, i la seva sensibilitat cap als més necessitats. En les seves trobades amb els joves els ha insistit que "val la pena viure la vida amb Jesús; viure l'Evangeli és font d'alegria, és fàcil fer-ho i dóna una profunda i definitiva felicitat ... i en això consisteix ser sant".\nEntre Catalunya, Llatinoamèrica i Marroc\nAls 32 anys, el 1984, va demanar anar a missions i va ser destinat a Paraguai, on va passar 18 anys. Va ser Provincial de Paraguai de 1994 al 2000. Durant la seva estada en aquest país va ser nomenat President de la Conferència de Religiosos i va fundar l'Associació de Comunicadors Catòlics de Paraguai. També, va ser membre del consell assessor del Ministeri d'Educació.\nEl nou cardenal va ser un dels bisbes que va acollir el papa Francesc en el seu viatge al Marroc d’aquest any. Cristóbal López ja coneixia les comunitats catòliques del Marroc i el món islàmic. Durant vuit anys, de 2003 a 2010 va ser director de la comunitat salesiana, de l'escola i centre de formació professional Don Bosco de Kenitra (Diòcesi de Rabat). En aquest temps, va ser també membre del Consell Presbiteral i del Consell Diocesà per a l'Educació Catòlica.\nDesprés del seu treball al Marroc, va ser nomenat Provincial salesià de Bolívia el 31 de gener de 2011 i va ocupar aquest càrrec fins a 2014, quan va tornar a Catalunya.\nCristóbal López, cardenal, Rabat, Barcelona, Vaticà, Vida Religiosa, Papa Francesc, Salesians


Atenció Primària reforça els centres de salut del Llevant i Migjorn\nDurant els mesos d’estiu\nLa Gerència d’Atenció Primària ha posat en marxa un pla per reforçar tant els centres de salut com les unitats bàsiques de salut que durant els mesos de juliol, agost i setembre pateixen més pressió assistencial a conseqüència de l’augment de la població flotant, que inclou no només turistes, sinó també població desplaçada. Els trenta-quatre professionals contractats es distribuiran en deu centres de salut i tres unitats bàsiques de salut per ajustar les plantilles a la demanda assistencial. Concretament, els centres es reforçaran amb deu efectius de medicina de família, tretze d’infermeria comunitària i onze d’admissió.\nPel que fa al dispositiu de reforços que es va desplegar l’estiu passat, destaca una cobertura més àmplia d’alguns centres, com el CS Xaloc (Campos), el CS Porto Cristo, i el CS Capdepera. Per centres, els reforços de 2017 es distribuiran així:\nCS Xaloc (Campos): un metge i un infermer des de mitjan juny fins a mitjan setembre. També es reforça el punt d’atenció continuada (PAC) amb un infermer (juny-setembre) i un treballador per a Admissió (juliol-agost).\nCS Santanyí: un metge de reforç i un treballador per a Admissió de l’1 de juny a l’1 d’octubre. A més, l’infermer de reforç que ja hi fa feina passarà de fer 27 hores a fer-ne 37 i mitja. El PAC també es reforça amb un treballador per a Admissió del juny al setembre.\nCS Porto Cristo: un metge des de final de juny fins a final d’agost i un infermer i un treballador per a Admissió del juliol al setembre. El PAC comptarà també amb un reforç mèdic i un altre d’infermeria (juliol-setembre).\nCS Llevant (Son Servera): hi haurà una persona més a Admissió de l’1 de juliol al 3 de setembre.\nCS Capdepera: un metge i un infermer des de mitjan maig fins al 12 de novembre i un treballador per a Admissió el juliol i l’agost. El PAC disposarà d’un infermer de reforç del juny al setembre.\nCS Nuredduna (Artà): un metge per a la UBS Colònia de Sant Pere des de mitjan juny fins a final de setembre. També hi haurà un treballador per a Admissió durant el juliol i l’agost.\nNotícies relacionadesAtenció Primàriacentres de salutLlevantMigjorn\nLlucmajor amplia l’horari d’obertura dels tres parcs verds\nL’oposició insisteix en demanar la municipalització de la neteja de Manacor\nSegona pastera interceptada en el Migjorn en 24 hores\nUna forta tempesta de pluja i calabruix descarrega amb força en el Llevant\nEsports10 hores ago


Diumenge XI (B) de durant l'any\nText de l'Evangeli (Mc 4,26-34): «Amb el Regne de Déu passa com quan un home sembra la llavor a la terra: tant si dorm com si està despert, de nit i de dia, la llavor germina i creix, sense que ell sàpiga com. La terra, tota sola, dóna fruit …». En aquell temps, Jesús deia a la gent: «Amb el Regne de Déu passa com quan un home sembra la llavor a la terra: tant si dorm com si està despert, de nit i de dia, la llavor germina i creix, sense que ell sàpiga com. La terra, tota sola, dóna fruit: primer brins, després espigues, i finalment blat granat dins les espigues. I així que el gra és a punt, aquell home fa córrer la falç, perquè ha arribat el temps de la sega».\nAvui, Jesús explica com neix i creix la nostra vida. Déu és el sembrador que ens ha creat amb un “cor”, reforçat amb la llavor del Baptisme. Déu també és la terra bona en la que la llavor creix. I amb el creixement de l’amor arriben els fruits: una família i un treball que enriqueixen el món...\n—Jo sóc una “llavor” molt petita, cridada a esdevenir un gran “arbre”. Concediu, Senyor, als nostres cossos un descans tranquil, i feu que la llavor que avui hem sembrat amb el treball quotidià germini en fruits de vida eterna.


LA NISSAGA DELS ROM (10): L’EXPANSIÓ A REUS I TARRAGONA – Ressó Mont-rogenc\nInici > General > Història > LA NISSAGA DELS ROM (10): L’EXPANSIÓ A REUS I TARRAGONA\nLA NISSAGA DELS ROM (10): L’EXPANSIÓ A REUS I TARRAGONA\n- 13 de Gener de 2022 13 de Gener de 2022\nDèiem que els Rom de Vilanova d’Escornalbou i Mont-roig havien pràcticament desaparegut en el primer poble i quedaven molts pocs en el segon. En canvi, vèiem com la seva descendència era nombrosa a Cambrils. Com a Montbrió havia estat notable, però que acabaran desapareixent. I eren testimonials a Duesaigües i Riudecanyes.\nAra analitzarem els molts casos de Reus i els de Tarragona.\nCercant en els llibres parroquials de l’església de Sant Pere de Reus de l’Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona (AHAT) i l’Arxiu Històric de Tarragona (AHT), he trobat el primer matrimoni d’un Rom a Reus és el 13 de febrer de 1793. Miquel Rom Pomés, moliner de Vilanova d’Escornalbou, i Maria Sevidó Puig de Sarral. Els pares del primer eren Llorenç Rom (Toda) i Teresa Pomés (Llaberia), aquest aleshores difunta. El seu avi era el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis. Els pares de Maria Sevidó eren Antoni Sevidó (difunt) i Isabel Puig.\nEl primer naixement és el 5 de febrer de 1796 i correspon a Miquel Rom Sevidó, fill del matrimoni anterior. El padrí fou Llorenç Rom Toda, l’avi del nou nat.\nEl mateix matrimoni, dos anys després, el 23 d’octubre de 1797, tenen un altre fill, Francisca Rom Sevidó. Ara curiosament s’esmenta que la feina del pare, Miquel Rom Pomés és “fariné”; una altra manera d’anomenar moliner de farina. Els padrins foren Josep Rom (Toda) i Francisca Bargalló (Pradell), aquesta de l’Arbocet. El primer era el germà de l’avi del nou nat. La segona, la seva esposa.\nTambé del mateix matrimoni, el 8 de setembre de 1799, neix Josep Rom Sevidó. Ara el padrí serà Josep Blanch, moliner de Maspujols. L’esmento per certificar la forta relació que hi deuria haver entre els moliners dels pobles del Baix Camp. Possiblement aquest treballava amb Miquel Rom Pomés, el pare del recent nascut. Recordarem el que citàvem de Carles Maristany en el capítol 1: “Sembla que hi havia una espècie de complicitat o d’unitat d’interessos entre els moliners de diferents poblacions, ben justificat perquè la feina de moliner requeria un bon coneixement de l’ofici, de manera que sovint passava de pares a fills…”.\nI el 30 d’octubre de 1801 a Teresa Rom Sevidó. Aquí el pare és “traginer”. Fins aquí els Rom Sevidó.\nAra haurem d’esperar fins el 1820. El 7 de juny neix Maria Rom Tegell. Els seus pares eren Josep Rom (Nolla) i Maria Tegell (Nolla) de Vilanova d’Escornalbou. Esmenta que Josep Rom era “mestre moliner”. El padrí era Joan Rom “comerciant”; deu ser el germà del pare, el Joan Rom Nolla.\nEls pares de Maria Tegell Nolla veiem (en el primer capítol d’aquesta sèrie) que eren Esteve Tegell i Maria Nolla Anguera. Aquesta, posteriorment es va casar en segones núpcies amb Josep Rom Bargalló.\nEls pares de Josep Rom Nolla eren Josep Rom Bargalló i Raimunda Nolla Torner. Així doncs, Josep Rom Nolla i Maria Tegell Nolla eren una mena de germanastres. Els ascendents de Josep Rom Nolla són: Josep Rom Bargalló, Josep Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nEl següent naixement és Francisca Rom Vidiella (28 de novembre de 1821), filla de Joan Rom (Bargalló) i Rosa Vidiella (Martí), de Montbrió. I del 20 de març de 1825 és Teresa Rom Vidiella, germana de l’anterior. Aquestes ren germanes de Josep Rom Vidiella (1803-1881) el cap de la branca que anomenàvem els Rom comerciants de Mont-roig; els descrits en el capítol 6 d’aquesta sèrie. Els ascendents del pare, Joan Rom Bargalló són: Josep Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nFins aquí hem trobat a uns primers Rom de Reus que el seu pare era de Vilanova d’Escornalbou.\nEl següent és Joan Rom Sans (11 de desembre de 1827), fill de Josep Rom, traginer, de Reus, i Caterina Sans de Reus. Aquest “Josep Rom” deu ser el Josep Rom Sevidó que hem vist anteriorment. La seva mare era la que seria padrina del nou nat Joan Rom Sans.\nDel 2 d’agost de 1830 és Miquel Rom Sans. Del 13 de gener de 1833 Rafael Rom Sans. Aquí diu que el seu pare, Josep Rom Sevidó, que abans era “traginer” ara és “pastisser”. I del 24 de març de 1835 Maria Rom Sans. El padrí d’aquesta fou Francesc Martorell, que també era pastisser. Possiblement Josep Rom Sevidó, que havia passat a fer de pastisser treballava amb aquest.\nEns tornem a trobar amb persones amb cognoms repetits. També hi havia Rom Sans a Cambrils. Aquests eren fills de Josep Rom Roiger (o Josep Rom Genovés) i Teresa Sans. Els seus fills eren: Antoni (1864), Josep (1875), Josefa (1883), Úrsula (1885), Lluís (1888) i Francisca (1888). Com poden veure aquests neixen quaranta anys més tard.\nAquests quatre darrers ja són fills d’un pare nascut a Reus, Josep Rom Sevidó; però d’ascendència de Vilanova d’Escornalbou.\nEl 1837 Josep Rom Sevidó, que havia enviduat de Caterina Sans, es casa amb Paula Hortet Girona, de la Selva del Camp. Aquest mateix enviduarà de la seva segona esposa i el 1843 es casarà amb una germana seva, Josefa Hortet Girona. He trobat l’òbit de Josep Rom Sevidó el 1867.\nJosep Rom Sevidó amb Paula Hortet Girona van tenir el 1841 a Llorenç Rom Hortet. Amb la seva germana Josefa Hortet Girona va tenir el 1844 a Anton Rom Hortet. El 1846 a Marc Rom Hortet. El 1848 a Josep Rom Hortet. El 1850 a Maria Rom Hortet. I el 1853 a Pere Rom Hortet. En aquest darrer, he trobat el seu òbit el 1855. En el document del seu baptisme esmenta que l’avi del recent nascut, Miquel Rom Pomés, serà “forner”. Es veu que passa de ser moliner o “fariné” a “forner”. El seu fill, Josep Rom Sans, s’havia convertit en “pastisser”. Són els nous temps. Els antics molins aniran desapareixent. Arriba la industrialització.\nFins aquí els Rom Sans i els Rom Hortet. Tots fills de Josep Rom Sevidó.\nEl 1850 “Josep Rom (Sans)” (pastisser) es casa amb Rosa Sagalà de Reus. Diu que el primer és fill de Josep Rom (Sevidó) (pastisser) i Caterina Sans. D’aquest “Josep Rom Sans” no he trobat el seu naixement. Deu ser germà d’aquells Joan, Miquel, Rafael i Maria Rom Sans que hem vist anteriorment. El 1851 trobem que aquest matrimoni tenen a Rosa Rom Sagalà. El 1853 a Josep Rom Sagalà. El 1855 a Miquel Rom Sagalà. El 1856 a Maria Rom Sagalà. I el 1858 a Tomàs Rom Sagalà.\nEl 1854 Miquel Rom (Sans)” (també pastisser) es casa amb Maria Morera de Reus. El 1855 tenen a Josep Rom Morera (he trobat el seu òbit el 1856) i el 1858 a Francesc Rom Morera. He trobat l’òbit d’aquest últim el 1861; tenia 3 anys.\nEl 1865 neix Josep Rom Salvat, fill de Francesc Rom Hortet, “pastisser”, i Rosa Salvat Ardevol, de Reus. El 1868 neix Maria Rom Salvat, també filla dels anteriors. Del 1870 és Antoni Rom Salvat. Del 1878, Joaquim Rom Salvat. I del 1881, Francesc Rom Salvat.\nAnem ara a analitzar els Rom del Cens electoral de 1894 de Reus:\nFrancesc Rom “Ardet”, 55 anys, carrer “Seminarios” 66, forner\nJoan Rom Hortet, 45 anys, carrer Vermella 7, forner\nJosep Rom Sagalà, 41 anys, Raval Santa Anna 36, “talabartero” (guarnicioner)\nTomàs Rom Sagalà, 34 anys, Raval Santa Anna 36, fuster\nFrancesc Miró Rom, 54 anys, carrer Salou 3, paleta\nPere Salvat Rom, 62 anys, Passeig Sant Narcís 11, pintor\nEn els dos darrers es perdria el cognom.\nAl “Francesc Rom Ardet” no l’he trobat. Crec que deu ser Francesc Rom Hortet (deuria néixer cap el 1840). A aquest l’acabem de veure; era fill de Josep Rom Sevidó i Paula Hortet Girona. En el naixement del seu fill Josep Rom Salvat s’hi deia que era “pastisser” i ara en el Cens és “forner”.\nJoan Rom Hortet (deuria néixer cap el 1850) deu ser fill de Josep Rom Sevidó i Josefa Hortet Girona.\nJosep i Tomàs Rom Sagalà, són germans. Viuen en el mateix domicili. Eren fills de Josep Rom Sans i Rosa Sagalà. He trobat el seu casament (1894) amb Maria Vaqué Mariné.\nFrancesc Miró Rom (deuria néixer cap el 1840) era fill de Francesc Miró Gasull, de “Cases de Barberà” i Maria Rom Sevidó. Aquesta era filla de Miquel Rom Pomés, de Vilanova d’Escornalbou, i Maria Sevidó.\nPere Salvat Rom (deuria néixer cap el 1832). Aquest deuria ser fill del matrimoni (1823) de Francesc Salvat Martí i Teresa Rom Sevidó. També ens trobem amb el cas de persones amb els cognoms canviats. Més endavant trobarem, també a Reus, a cinc germans Rom Salvat; un d’ells és Josep Rom Salvat, del 1865, fill de Francesc Rom Hortet i Rosa Salvat. Trenta anys els separen.\nEn el Cens electoral de 1934 hi tenim a:\nÀngela Rom Figueras, 27 anys, R. Salas núm. 31\nFrancesc Rom Figueras, 34 anys, “Casa de campo” núm. 167\nFrancesc Rom Martí, 46 anys, A. Sardà núm. 42, jardiner\nJosep Rom Martí, 51 anys, Baiges núm. 10, miner\nPere Rom Martí, 55 anys, Sant Frances núm. 6, carreter\nMaria Rom Miró, 26 anys, Sant Llorenç núm. 9\nPere Rom Oriol, 39 anys, Santa Elena núm. 1\nVíctor Rom Rovira, 76 anys, “Casa de campo” núm. 167\nMaria Rom Sagalà, 77 anys, “P. Sangre” núm. 17\nConcepció Rom Viñas, 52 anys, Santa Teresa núm. 38\nPere Mariné Rom, 40 anys, Sant Pere núm. 86\nRosa Mariné Rom, 46 anys, Girada núm. 19\nJosep Martí Rom, 25 anys, Sant Joan núm. 18, miner\nRaimunda Martí Rom, 31 anys, Sant Joan núm. 18\nAntònia Mestre Rom, 28 anys, Sardà núm. 51\nMaria Monné Rom, 47 anys, Corders\nFrancesc Simó Rom, 42 anys, Castelar núm. 28\nÀngela i Francesc Rom Figueras, de 27 i 34 anys (deurien néixer cal al 1907 i 1903). El segon viu al mateix indret que Víctor Rom Rovira. Aquest l’havíem trobat a Montbrió en el Cens de 1894; havia nascut el 1858. A Reus el tenim per primer cop en el Cens de 1920. Dèiem, en el capítol 9, que Víctor Rom Rovira s’havia cast dues vegades. Primer amb Montserrat Oriol (de Reus), i van tenir a Tranquilí (1878), Raimunda (1881), Josep (1887) i Pere Rom Oriol (1895). Després amb Dolors Figueras Carreras (de Riudoms) i van tenir a Francesc Rom Figueras (1898). També en el mateix domicili, Casa de campo núm. 167, hi viu Pilar Pedret Gispert, de 36 anys, que podria ser l’esposa de Francesc Rom Figueras.\nFrancesc, Josep i Pere Rom Martí (deurien néixer cap al 1888, 1883 i 1879) són fills del matrimoni (1873) de Pere Rom Genovès, de Cambrils i de Francisca Martí. L’un de 23 anys i l’altre de 18 anys (deurien néixer cap al 1850 i 1855). També he trobat a Francisca del 1874, a Maria Rom Martí del 1879 i a Antoni Rom Martí del 1882.\nA Cambrils havíem trobar a Josep Rom Genovés (1843). Era fill d’Antoni Rom Nolla i Antònia Genovès. El pare del primer era Llorenç Rom Toda i el seu avi el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nMaria Rom Miró (deuria néixer cap al 1908). Com veurem en el Cens de 1955, era filla de Josep Rom Martí (1883) i Maria Miró Capdevila (1883). El primer era fill de Pere Rom Genovés (1850), de Cambrils, i Francisca Martí (1855). El primer era germà de Josep Rom Genovés (1843), que hem trobat a Cambrils. Els seus pares eren Antoni Rom Nolla (1800-1853) i Antònia Genovés (1821-1858). El primer era fill de Llorenç Rom Toda, de Vilanova d’Escornalbou, i nét del moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nPere Rom Oriol (1895) era fill del matrimoni de Victorino Rom Rovira, de Riudecanyes i veí a Montbrió, i Maria Montserrat Oriol March, de Reus i veïna de Vinyols. Els pares del primer eren Ramon Rom Duran i Francisca Rovira Navàs. El seu avi patern era Ramon Rom Nolla. Els ascendents d’aquests eren: Josep Rom Bargalló, Josep Rom Toda i el mallorquí Bartomeu Rom. Vèiem que a Montbrió el matrimoni de Victor Rom Rovira i Maria Montserrat Oriol March havia tingut a Tranquilí (1878), Raimunda (1881-1963) i Josep Rom Oriol (1895).\nVíctor Rom Rovira (1858) era el pare de l’anterior.\nMaria Rom Sagalà (1856) era filla de Josep Rom Sans i Rosa Sagalà. El primer era fill de Josep Rom Sevidó i Caterina Sans. El pare del primer era Miquel Rom Pomés, de Vilanova d’Escornalbou.\nConcepció Rom Viñas (deuria néixer cap al 1882). En aquest mateix domicili, en el Cens de 1934, hi consta Pere Boronat Baiges, de 58 anys (deuria néixer cap al 1880) i de professió dependent; era el seu marit. A aquest matrimoni els havíem trobat a Mont-roig. Concepció Rom Viñas era de “cal Mallorca”. Havien tingut a Pere (1900) i Concepció Boronat Rom (1902).\nPere i Rosa Mariné Rom (deurien néixer cap al 1894 i 1888).\nJosep i Raimunda Martí Rom. Ambdós amb domicili al carrer Sant Joan núm. 18. Varen néixer els 1909 i 1902. Els seus pares eren Benet Martí Torcal (boter) i Zoila Rom Fuguet; es van casar el 1899. Els pares d’aquesta última eren Joan Rom (Hortet) i Teresa Fuguet Prats. He trobat el casament d’aquests (1872). El padrí de bateig de Raimunda fou Josep Rom Sagalà. Els pares del padrí eren Josep Rom Sans i Rosa Sagalà. La mare del nou nat, Zoila Rom Fuguet, era “cosina” del padrí, Josep Rom Sagalà. Els pares d’aquests dos, Josep Rom Hortet i Josep Rom Sans, eren germanastres. Tenien el mateix pare, Josep Rom Sevidó, casat en primeres núpcies amb Caterina Sans i en terceres amb Josefa Hortet Girona.\nCuriosament veurem més endavant que al Perelló he trobat en el Cens de 1894 a Joan i Josep Martí Rom, ambdós de 27 anys (deurien ser bessons i néixer cap al 1867).\nTenim a un Josep Martí Rom de Reus nascut el 1909 i a un altre de mateix nom complert, resident al Perelló, del 1867.\nAntònia Mestre Rom (deuria néixer cap al 1906).\nMaria Monné Rom (deuria néixer cap al 1887).\nFrancesc Simó Rom (deuria néixer cap al 1892).\nVèiem, en el capítol 8 d’aquesta sèrie, que Reus havia passat d’haver-hi 6 persones amb el cognom Rom en el Cens de 1894 (4 de primer i 2 de segon) a 20 en el de 1955 (7 i 20).\nEn el Cens de 1955 hi tenim:\nTeresa Rom Ferré, 45 anys, “P. Sangre” núm. 13\nFrancesc Rom Ferré, 37 anys, “Baja San José” núm. 20\nÀngela Rom Figueras, 48 anys, Tarragona núm. 26\nAssumpció Rom Foguet, 35 anys, Llovera núm. 43\nMontserrat Rom Fortuny, 36 anys, Tarragona núm. 41\nJosep Rom Martí, 72 anys, Baiges núm. 10\nFrancesca Rom Miró, 45 anys, Baiges núm. 10\nMaria Rom Miró, 48 anys, “Avda. Generalísimo” núm. 3\nAntònia Rom Pàmies, 39 anys, Sant Francesc núm. 6, “tejedora”\nMargarida Rom Pàmies, 54 anys, Balmes núm. 86\nPilar Rom Pedret, 26 anys, “S. Francisco Javier” núm. 22\nÚrsula Rom Solé, 86 anys, Vallroquetes núm. 13\nJaume Boronat Rom, 36 anys, Santa Teresa núm. 38, dependent\nMaria Boronat Rom, 46 anys, Sant Elías núm. 9\nFrancesc del Rio Rom, 24 anys. Tarragona núm. 26, comerç\nRosa Mariné Rom, 73 anys, Girada núm. 17\nRaimunda Martí Rom, 54 anys, Sant Joan núm. 19\nMaria Monné Rom, 67 anys, Arrabal Sant Pere núm. 89\nFrancesc Simó Rom, 64 anys, “P. Sangre” núm. 17, comerç\nJoan Virgili Rom, 29 anys, Arrabal M. Folguera núm. 26, xofer\nPere Virgili Rom, 24 anys, Balmes núm. 86, xofer\nNeus Martí Arrom, 61 anys, Santa Anna núm. 46\nNeus Palau Arrom, 401 anys, Santa Anna núm. 46\nAra tenim uns “Arrom”. Recordarem que en el capítol 1 d’aquesta sèrie citàvem el llibre “Llinatges catalans”, de Francesc de Borja Moll (Editorial Moll, Col·lecció Raixa, 1959) on s’esmentava que antigament a Sancelles (el poble mallorquí d’on eren Bartomeu i Llorenç Rom Ramis, els que van emigrar a Mont-roig i sabem que el primer s’establí a Vilanova d’Escornalbou, l’origen d’aquesta nissaga al Baix Camp) hi havia la nissaga dels Arrom, que derivava de l’àrab AR-ROM, que significava “el Cristià”.\nSols repassem qui eren les persones que no havien sortit anteriorment:\nTeresa Rom Ferré. N’havíem trobat una amb el mateix nom complert que havia nascut a Vilanova d’Escornalbou el 1910. Els seus pares eren Benet Rom Castells i Maria Ferré Rom. Els pares del primer eren Pau Rom Munté i Teresa Castells Bargalló. Els pares de la segona eren Matías Ferré i Maria Rom Munté. Com veiem, l’avi patern, Pau Rom Munté, i l’avia materna, Maria Rom Munté, eren germans. Els seus pares eren Joan Rom Nolla i Llúcia Munté Cugat. Els ascendents del primer eren: Josep Rom Bargalló, Josep Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nHe trobat a un germà de l’anterior, a Matías Rom Ferré (Vilanova d’Escornalbou, 1902) en els Cens de Tarragona de 1945 i 1951. Estava en el Cens de Vilanova d’Escornalbou del 1934. Era fuster.\nTambé trobem a Reus a Francesc Rom Ferré (1919). Que semblaria germà dels anteriors. Però he trobat el seu document de baptisme i diu que els seus pares eren Francesc Rom Martí i Maria Ferré Juncosa, d’Alforja. Havíem vist que el primer era fill del matrimoni de Pere Rom Genovès, de Cambrils i de Francisca Martí. I que aquest primer era fill d’Antoni Rom Nolla i Antònia Genovès. Els ascendents eren: Llorenç Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nResumint, no puc afirmar que Teresa Rom Ferré (1910) i Francesc Rom Ferré (1919). És un altre dels embolics que he trobat seguint aquesta nissaga: repeticions de noms complerts, repeticions dels mateixos cognoms i repeticions del cognoms però a l’inrevés.\nAssumpció Rom Foguet va néixer a Nova York (1921-2007). Els seus pares eren Josep Rom Vidiella (1893-1961) i Assumpció Foguet Pedrol (1896-1978). El primer era dels Rom comerciants de Mont-roig. Aquell que va viure un uns a Nova York. A aquesta branca els hi he dedicat el capítol 6 d’aquesta sèrie. L’adreça del carrer Llovera núm. 43 era on tenia el despatx de metge el seu marit, el mont-rogenc Joaquim Boronat Sanromà (1909-1989).\nMontserrat Rom Fortuny (deuria néixer cap al 1919).\nFrancisca Rom Miró, de 45 anys (deuria néixer cap al 1910). Deu ser germana de Maria Rom Miró, de 48 anys (deuria néixer cap al 1908), que també hem trobat en el Cens de 1934. Francisca Rom Miró vivia al carrer Baiges núm. 10. Aquí també hi consta Josep Rom Martí, de 72 anys (deuria néixer cap al 1883) i Maria Miró Capdevila, 72 anys (deuria néixer cap al 1883). Aquests deurien ser els pares de Maria i Francisca Rom Miró. Per altra banda, hem vist anteriorment que Josep Rom Martí era fill del matrimoni de Pere Rom Genovès, de Cambrils i de Francisca Martí (deurien néixer cap al 1850 i 1855). Els pares del primer deurien ser Antoni Rom Nolla i Antònia Genovés; casats en segones núpcies. Els ascendents són: Llorenç Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nAntònia i Margarida Rom Pàmies, de 39 i 54 anys (deurien néixer cap al 1916 i 1901). La primera era teixidora. Margarida Rom Pàmies vivia al carrer Balmes núm. 86, aquí també hi trobem a Pere Virgili Melus, de 55 anys (deuria néixer cap al 1900), xofer; deuria ser el seu marit doncs al mateix domicili hi ha Pere Virgili Rom, de 24 anys (deuria néixer cap al 1931), també xofer. El pare de les germanes Antònia i Margarida Rom Pàmies era Joan Pàmies Ollé.\nPilar Rom Pedret (deuria néixer cap al 1929).\nÚrsula Rom Solé (deuria néixer cap al 1869).\nJaume i Maria Boronat Rom (deurien néixer cap al 1919 i 1909). El Jaume Boronat Rom vivia al carrer Santa Teresa núm. 38 i aquí també hi consta Concepció Rom Viñas. Havíem vist en el Cens de 1934 que en aquesta mateixa adreça hi havia Pere Boronat Baiges (deuria néixer cap al 1880). Per la qual cosa, aquells Jaume i Maria Boronat Rom eren fills d’aquest matrimoni mont-rogenc.\nFrancesc del Rio Rom (deuria néixer cap al 1931).\nJoan i Pere Virgili Rom de 29 i 24 anys (deurien néixer cap al 1926 i 1931). Ambdós eren xofers. Hem vist anteriorment que aquests eren fills de Pere Virgili Melus, de 55 anys (deuria néixer cap al 1900) i Margarida Rom Pàmies, de 54 anys (deuria néixer cap al 1901). El pare també era xofer.\nD’altres informacions que he trobat:\nEl 6 de febrer de 1868 el de Pau Rom Hortet (de 26 anys) amb Rosa Giol Clavaguera (de 24 anys), de Riudoms (en algun altre lloc diu que era de Valls). Els pares del primer eren Josep Rom Sevidó i Paula Hortet Girona. He trobat l’òbit de Pau Rom Hortet el 1884; tenia 43 anys.\nEl 7 de novembre de 1868 el de Josep Borràs (26 anys) i Teresa Rom Hortet (19 anys). Els pares de la segona eren Josep Rom Sevidó i Josefa Hortet Girona.\nEl 26 de març de 1873 el de Marc Rom Hortet (27 anys) amb Gertrudis Gras Monné (26 anys). Els pares del primer eren Josep Rom Sevidó i Josefa Hortet Girona.\nEl 10 de febrer de 1881 el de Pere Mas Tomàs (28 anys), vidu d’Antònia Bardina (de Cambrils) i Teresa Rom Castells (22 anys). de Vilanova d’Escornalbou. Els pares de la segona eren Pau Rom Munté i Teresa Castells Bargalló, de Vilanova d’Escornalbou.\nMaria Rom Giol (1869). Els pares eren Pau Rom Hortet i Rosa Giol Clavaguera.\nJosep Rom Giol (1873 ). Els pares eren Pau Rom Hortet i Rosa Giol Clavaguera.\nJoan Rom Gras (1875). Els pares eren Marc Rom Hortet i Gertrudis Gras Monné.\nTeresa Rom Fuguet (1876). He trobat el seu òbit el 1877. Aquesta seria germana de la Zoila Rom Fuguet que hem trobat anteriorment. Els pares eren Joan Rom Hortet i Teresa Fuguet Prats.\nAssumpció Rom Giol (1880). He trobat el seu òbit el 1884. Els pares eren Pau Rom Hortet i Rosa Giol Clavaguera.\nRosa Rom Roig (1894). Els pares eren Josep Rom Giol i Maria Roig Ossó.\nJosep Rom Sugrañes (1896). Els pares eren Josep Rom Sagalà i Raimunda Sugrañes Freixes. He trobat el seu òbit el 1899.\nRosa Rom Vaqué (1898). Els pares eren Tomàs Rom Sagalà i Maria Vaqué Mariné.\nRESUM DE REUS\nResulta curiós com hi ha molts que són forners o pastissers. Com dèiem els molins fariners, que es movien per la força de l’aigua d’un riu, van anar desapareixent a partir dels anys vint del segle XIX. Deia Ramon Violant i Simorra: “tots aquest molins han anat desapareixent dels nostres rius i barrancs, absorbits per les grans farineres modernes, de cilindres… s’iniciaren a Reus, l’any 1817… un molí fariner mogut per la pressió del vapor…”.\nMiquel Rom Pomés, de Vilanova d’Escornalbou, nascut el 1762, havíem vist que el 1793 s’havia casat amb Maria Sevidó, de Reus. En el document del casament diu que és moliner. Sis anys després, el 1799, en el naixement de la seva filla Francisca Rom Sevidó s’esmenta que és “fariné”. El 1801, en el naixement de la seva filla Teresa Rom Sevidó és traginer. I el 1853, en el naixement del seu net Pere Rom Hortet, forner.\nAl Josep Rom Sevidó, fill de Miquel Rom Pomés, el 1827, en el naixement del seu fill Joan Rom Sans s’hi diu que és traginer. Però el 1833, en el de Rafael Rom Sans, ja es pastisser.\nEls fills de Josep Rom Sevidó, Miquel Rom Sans (1830), Josep Rom Sans (cal al 1825), Francesc Rom Hortet (1840) i Joan Rom Hortet (1850), ja constaran com a forners o pastissers. Són 6 forners / pastissers.\nSi anem enrere, els caps de la nissaga els germans mallorquins Bartomeu i Llorenç Rom Ramis eren moliners. Un fill de primer Llorenç Rom Toda (1730) també ho era, així com els seus nets Miquel i Josep Rom Pomés (1765). El primer, Miquel Rom Pomés (1762), era el que hem vist que es casa a Reus i inicia la branca de la capital del baix Camp.\nPer altre banda, no ho sabem però es possible que un altre fill del moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis, Josep Rom Toda (cap al 1735) també fos moliner. El que és segur que ho eren són els seus nets, Josep (1770) i Ramon Rom Bargalló (1780). També els fills del primer, Josep (1796) i Ramon Rom Nolla (1805). El fill del segon, Ramon Rom Duran (1835), que iniciaria la branca a Montbrió, també seria moliner.\nCuriosament el sogre del montbrionenc Ramon Rom Duran, Francesc Rovira, era forner a Montbrió. I, una filla de Ramon Rom Duran, Dolors Rom Rovira, es casaria amb Josep Rebull, forner a Cornudella. En el Cens de 1925 hi ha Teresa Rom Rebull, de 50 anys (deuria néixer cap al 1875).\nPer acabar, a Tarragona hi trobarem a Josep Rom Calafell, que també era forner. Aquest era besnét de Mateu Rom Pomés (1760), germà de Miquel Rom Pomés (1762) el que inicia la branca de Reus.\nEn total he trobat a 6 forners reusencs, 2 relacionats amb Montbrió i 1 a Tarragona.\nSembla lògica l’evolució de moliners de farina a forners.\nVull remarcar com uns descendents de “cal Mallorca” de Mont-roig, el matrimoni de Pere Boronat Baiges i Concepció Rom Viñas s’estableixen a Reus, on varen tenir a Maria i Jaume Boronat Rom.\nDèiem que tornem a tenir aquelles repeticions de cognoms tan comuns en aquesta nissaga. A més dels Boronat Rom, de “cal Mallorca”, a Vilanova d’Escornalbou hi teníem al Joan, Maria i Miquel Boronat Rom (nascuts, respectivament, el 1856, 1859 i 1861), uns quaranta anys abans que aquests mont-rogencs que s’estableixen a Reus.\nI, uns quaranta anys després que els que hem trobat a Reus, tindrem d’altres Boronat Rom, Joaquim i Mercè (1944 i 1947), els darrers descendents dels Rom comerciants,\nTarragona havia passat d’haver-hi 4 persones amb el primer cognom Rom el 1894 a 4 el 1955 (1 de primer i 3 de segon).\nEn el Cens electoral de 1894 de Tarragona hi consten:\nJosep Rom Calafell, 36 anys, “Augusto” núm. 6, forner\nJosep Rom Duran, 55 anys, “Gasómetro” núm. 35, serraller\nJosep Rom Montserrat, 25 anys, “Gasómetro” núm. 35, serraller\nJosep Rom Roig, 60 anys, Espinach núm. 8, mariner\nRafael Arrom Calvo, 44 anys, “Plaza de la Fuente” núm. 4, “agente”\nTornem a trobar un “Arrom”.\nA Josep Rom Calafell l’havíem trobat, en el primer capítol d’aquesta sèrie, a Vilanova d’Escornalbou. Dèiem que havia nascut el 1847. Era fill d’Antoni Rom Fraga i Francesca Calafell Balsells. Els seus ascendents eren Mateu Rom Anglada, Mateu Rom Pomés, Llorenç Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nTambé a Josep Rom Duran, l’havíem trobat, en el primer capítol d’aquesta sèrie, a Vilanova d’Escornalbou. Dèiem que havia nascut el 1838. Era fill de Ramon Rom Nolla i Maria Duran Aragonès. Els seus ascendents eren Josep Rom Bargalló, Josep Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom. Aquest Josep Rom Duran, que vivia a Tarragona, era germà d’aquell Ramon Rom Duran, que hem vist que s’estava a Montbrió, i d’Antoni Rom Duran. Aquest darrer l’esmenta Ferran Jové Hortoneda, a Mont-roig: “Antonio Rom y Duran carpintero (MN-5737… 03-06-1880)”. Fuster. També consta al llibre “El indicador general de la provincia de Tarragona” de Sunyer de Bofarull, quan anomena els càrrecs públics i oficis de Mont-roig del 1888. Resumim els fills que he trobat del matrimoni Ramon Rom Nolla i Maria Duran Aragonès són: Ramon (1835), Josep (1838), Maria, Antoni, Raimunda (1844) i Josefa Rom Duran (1847). Veiem com els Rom s’escampen, un a Montbrió, un altre a Tarragona i un altre a Mont-roig.\nJoan Rom Montserrat, de 25 anys (deuria néixer cap al 1869), serraller, deuria ser fill de l’anterior Josep Rom Duran (55 anys). Els dos són serrallers i viuen al mateix lloc.\nCuriosament trobem a un mariner, a Josep Rom Roig, de 60 anys (deuria néixer cap al 1834). Casualment a Cambrils havíem trobat a un Josep Roig Roigé, pescador. A més, aquest, amb 54 anys (deuria néixer cap al 1842), es va casar a Tarragona el 30 de juny de 1896 amb Maria Balas (43 anys). Ambdós eren vidus. El primer de Maria Biosca; els seus pares eren Llorenç Rom Nolla i Mònica Roigé. Hi ha una diferencia de vuit anys en les dates de naixement. Podrien ser el mateix, amb algun error en els anys.\nEn el Cens de 1934:\nMaria Rom Capella, 31 anys, Catedral núm. 5, “sirvienta”\nMaria Rom Papió, 40 anys, Espinach núm. 22\nJoan Rom Pijoan, 35 anys, Sant Pere núm. 5, pescador\nTeresa Rom Pipar, 37 anys, Mar núm. 33\nAntoni Rom Piqué, 70 anys, Mar núm. 33, pescador\nBraulio Dosaiguas Rom, 38 anys, Gravina núm. 36, mecànic\nIsabel Masdeu Arrom, 22 anys, “14 d’abril” núm. 102\nMaria Rom Capella (deuria néixer cap al 1903). Diu que és serventa. Cambrils vàrem trobar que els Rom Capella eren fills de Joan Rom Piqué, pescador, i Maria Capella Recasens. Els pares del primer eren Antoni Rom Llimbau i Rosa Piqué. Els pares del primer eren Antoni Rom Nolla i Maria Llimbau. Tots aquests són de Cambrils. Els seus ascendents són Llorenç Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nMaria Rom Papió (1895). L’havíem trobat a Cambrils. Era filla de Josep Rom Piqué i Brígida Papió Ferrando. A Cambrils vàrem trobat molts Rom Papió. Els ascendents del pare, Josep Rom Piqué, són: Antoni Rom Llimbau, Antoni Rom Nolla, Llorenç Rom Toda i el moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nJoan Rom Pijoan (deuria néixer cap al 1899). És pescador. Viu al carrer Sant Pere núm. 5. A Cambrils vàrem trobar en el Cens de 1920 a Antoni i Josep Rom Pijoan (deurien néixer cap al 1892 i 1894). Dèiem que no constaven nascuts a Cambrils en el llibre de baptismes del 1887 al 1901. Curiosament, l’Antoni Rom Pijoan vivia al Barri de Marina núm. 38, el mateix domicili que Josep Rom Genovés (80 anys).\nTeresa Rom Pipar. Crec que el segon cognom deu ser Papió. Deuria néixer cap al 1899. Diu que viu al carrer del Mar núm. 33, com veurem que també hi consten d’altres Rom. Seria germana de l’anterior Maria Rom Papió (1895).\nAntoni Rom Piqué (1862). També l’havíem trobat a Cambrils, en els Cens de 1894 i 1897. Viu al carrer del Mar núm. 33. És pescador. Era germà de Josep Rom Piqué (1866), pare de l’anterior Maria Rom Papió (1895).\nBraulio Dosaiguas Rom (deuria néixer cap al 1896). Mecànic.\nEn el Cens de 1955:\nMaria Rom Capella, 53 anys, Rovellat núm. 7\nMaria Capella Rom, 33 anys, Rovellat núm. 7\nAnna Maria Llobet Rom, 22 anys, Mar núm. 33\nRosa Llobet Rom, 37 anys, Smith núm. 73\nEn tots aquests casos es perdria el cognom. La persona que té el Rom de primer és una dona.\nEl 1894 hi havia quatre homes amb el primer cognom Rom i, ara a partir del 1955, no hi quedaria descendència.\nCuriosament trobem a Maria Rom Capella de 53 anys i Maria Capella Rom de 33 anys (deuria néixer cap al 1922). Tenen els cognoms canviats! i vivien al mateix domicili. Deurien ser mare i filla. A Cambrils vàrem trobar a varis Rom Capella i Capella Rom. A Maria Rom Capella ja l’havíem trobat en el Cens de 1934.\nAnna Maria i Rosa Llobet Rom possiblement fossin germanes. Deurien néixer cap al 1933 i 1918). La primera viu al carrer del Mar núm. 33, com hem vist d’altres Rom. En aquest mateix domicili també hi viu Bonifaci Llobet Colom (deuria néixer cap al 1899), que deuria el pare de les anteriors. Si ara anem al Cens de 1951 i busquen a aquest darrer el trobarem vivint al passeig Martell núm. 40 igual que Teresa Rom Pijoan (deuria néixer cap al 1897), que deuria ser la seva esposa i mare de les anteriors. Deuria ser germana de Joan Rom Pijoan, que hem vist anteriorment.\nEn aquest mateix Cens de 1951 també hi tenim a Dolors Núñez Figueras, de 53 anys (deuria néixer cap al 1898) que viu al carrer de Sant Pere núm. 5, com vèiem que també era el domicili de Joan Rom Pijoan. Així doncs, aquesta seria la seva esposa. En el mateix lloc hi ha: Dolors i Joan Rom Núñez, de 23 i 57 anys (deurien néixer cap al 1923 i 1924), que serien fills d’aquest matrimoni.\nA Tarragona hem vist que hi havia uns Rom pescadors: Antoni Rom Piqué (1862), Joan Rom Pijoan (1899) i Bonifaci Llobet Colom (1889), casat amb Teresa Rom Pijoan. Possiblement aquest era company de treball del germà de la seva esposa, Joan Rom Pijoan.\nCom hem pogut veure, hi havia una forta relació amb Cambrils.\nHem vist com a Tarragona i Duesaigües no hi hauria cap descendent Rom dels censats el 1955. A Riudecanyes sols quedaria Josep Rom Miralles (que deuria haver nascut cap al 1931).\nELS OFICIS DELS ROM\nTres són els oficis rellevants dels Rom: moliners, fusters i pescadors.\nHem vist que l’origen dels Rom eren els germans moliners mallorquins Bartomeu i Llorenç Rom Ramis. En total són 10 (que hagi localitzat). La resta són:\nLlorenç Rom Toda (fill de Bartomeu Rom Ramis), nascut el 1730.\nJosep Rom Pomés (fill de l’anterior Llorenç Rom Toda), nascut el 1765.\nJoan Rom Bargalló (fill de Josep Rom Toda, germà del moliner Llorenç Rom Toda i cosí germà del moliner Josep Rom Pomés), nascut el 1773.\nRamon Rom Bargalló (germà de l’anterior), nascut el 1780.\nMiquel Rom Pomés (fill de Llorenç Rom Toda), nascut el 1762.\nJosep Rom Nolla, “mestre moliner” (fill de Josep Rom Bargalló, germà de l’anterior, el moliner Ramon Rom Bargalló), nascut el 1796. Curiosament també el trobarem com a fuster; s’hi deuria dedicar posteriorment quan els molins varen entrar en decadència.\nRamon Rom Nolla (germà de l’anterior), nascut el 1805.\nRamon Rom Duran (fill de l’anterior Ramon Rom Nolla), nascut el 1835.\nHe trobat a 19 fusters.\nJosep Rom Toda (deuria néixer cap al 1730), fill del moliner mallorquí Bartomeu Rom Ramis.\nJosep Rom Bargalló (1770).\nJoan Rom Nolla (1793).\nJosep Rom Nolla (1796). L’havíem trobat també com a “mestre moliner”.\nRamon Rom Nolla (1805).\nAntoni Rom Duran (cap el 1830).\nPau Rom Munté (1832).\nCarles Rom Munté (1836).\nTomàs Rom Sagalà (1860).\nJoan Rom Bondia (1864).\nJosep Rom Bondia (1868).\nJacint Rom Rovira (cap el 1870).\nBenet Rom Castells (1870).\nPere Rom Bondia (1874).\nDamià Duran Rom (cap al 1880).\nAntoni Duran Rom (1884).\nPere Rom Serra (1899).\nMatías Rom Ferré (cap el 1900).\nSabí Rom Serra (1910).\nPescadors (gairebé tots de Cambrils):\nSón 33 de Cambrils i 2 de Tarragona. Total 35 pescadors.\nSón 24 de Rom de primer cognom i 11 de segon.\nAntoni Rom Piqué (1834)\nJosep Rom Roigé (1842)\nJosep Rom Genovés (1843)\nAntoni Rom Piqué (1862) (Tarragona)\nJoan Rom Piqué (1868)\nEsteve Rom Piqué (1870)\nAntoni Rom Sans (1871)\nJosep Rom Sans (1871)\nLluís Rom Sans (1888)\nJosep Rom Piqué (1889)\nJosep Rom Pijoan (1894)\nArtur Rom Papió (1899)\nJoan Rom Pijoan (1899) (Tarragona)\nMiquel Rom Colom (1901)\nJosep Rom Papió (1902)\nFrancesc Rom Papió (1903)\nJosep Font Rom (1906)\nJoan Rom Colom (1907)\nJosep Rom Vidal (1907)\nÀngel Rom Papió (1909)\nJoan Rom Papió (1909)\nJoan Rom Vidal (1910)\nJoaquim Font Rom (1910)\nCarles Nolla Rom (1912)\nLluís Piqué Rom (1913)\nMiquel Font Rom (1915)\nGaietà Piqué Rom (1917)\nMagí Rom Colom (1920)\nEsteve Rom Pujals (1921)\nRamon Gil Rom (1923)\nJoan Nolla Rom (1923)\nCelestí Rom Solé (1926)\nFermí Capella Rom (1930)\nEmili Gil Rom (1932)\nJosep Savall Rom (1933)\nResumint: 10 moliners, 19 fusters i 35 moliners.\nAquesta és una nissaga del Baix Camp que comença amb l’arribada a Mont-roig dels germans moliners mallorquins (de Sencelles) Bartomeu i Llorenç Rom Ramis i, fonamentalment, fins on jo he aconseguit esbrinar, amb el casament de Bartomeu Rom Ramis a Vilanova d’Escornalbou el 1720.\nEn algun moment m’ha semblat que era un arqueòleg. Anava accedint a una munió d’informació que calia anar destriant les diverses capes que anava trobant i seleccionar els trossets d’aquesta nissaga, a la manera d’intentar reconstruir una peça de ceràmica de l’antiguitat. Sovint quan m’adreçava a alguna fon d’informació no sabia exactament que hi trobaria. Al final, crec que gairebé l’he pogut compondre.\nA més de la limitada memòria oral, les meves fonts principals han estat les dades de de l’Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona (AHAT) i els Censos electorals (del 1894 al 1955) disponibles a l’Arxiu històric de la Diputació de Tarragona. Les informacions del primer concreten moments rellevants de la vida d’una persona (naixement, matrimoni i òbit); les del segon corresponen a moments situacions determinades per l’existència d’eleccions. Aquest darrer també m’ha permès esbrinar coincidències de domicili que em duien a inferir relacions de parentiu (segons els cognoms i les edats).\nFent aquesta llarga recerca m’han acompanyat uns quants descendents dels Rom que s’han engrescat amb el treball i m’han facilitat dades valuoses. Gràcies. Espero que amb aquesta publicació sorgeixen alguns altres que s’hi afegeixin i puguem tenir la màxima informació de la nissaga.\n En endavant trobarem tan “Sevidó” com “Savidó”.\n Llibre “Notes històriques de Vilanova d’Escornalbou” de Carles Maristany Tió (Ajuntament de Vilanova d’Escornalbou, 2015), apartat “Els molins fariners” (pàg. 86).\n Al document de naixement consta com “Maria Rom Teixell”; en aquella època a les dones casades se’ls hi posava com a primer cognom el del marit.\n He trobat algun “Ortet”.\n A l’índex de baptismes 1821-1884, a les pàgines “digitals” 506 i 507 hi ha dos nascuts (homes) Rom Hortet, dels 1838 i 1840. Però no consta el llibre corresponent al període 1837-1840.\n Aquest deu ser un d’aquells dos fills de Josep Rom Sevidó i Paula Hortet Girona que no havia pogut trobar.\n Aquesta informació procedeix de l’església de Sant Francesc. Com dèiem a l’inici de Reus la resta són de Sant Pere.\n Si no són pagesos, esmento la seva professió. La majoria de les dones posa “sus labores”.\n Els seus pares eren Joan Miró (pagès) i Maria Anna Gasull. També he trobat que el segon cognom era “Mestre”.\n “La nissaga dels Rom (9): expansió al Baix Camp (Montbrió, Duesaigües, Riudecanyes…)”, publicat el 31-12-2021.\n També l’he trobat com Víctor.\n “La nissaga dels Rom (7): Resum de Mont-roig i Vilanova d’Escornalbou”, publicat el 03-12-2021.\n Curiosament tenen els meus mateixos cognoms que el meu germà i jo mateix.\n He trobat tan “Fuget” com “Foguet”.\n Al document del seu matrimoni (1871-1875, pàgina “digital” núm. 116, hi consta com “Josep”. En canvi en els dels naixements dels seus nets Teresa, Raimunda i Josep Maria Martí Rom consta que l’avi es deia “Joan”.\n En aquest cas és de l’església de Sant Francesc.\n Una germana de Joan Pàmies Ollé, Patricia, el 1955 consta al carrer “San Francisco núm. 6”; amb la qual cosa hem aconseguit saber el segon cognom. I en el Cens de 1934 hi ha Joan Pàmies Ollé.\n “Etnografia de Reus i la seva comarca (El Camp, La Conca de Barberà, El Priorat)” de Ramon Violant i Simorra. Publicat originàriament el 1955 i novament el 1990 per Editorial Alta Fulla, pàg. 404\n Recordarem que el pare, Josep Rom Sevidó es va casar tres cops, amb Caterina Sans, Paula Hortet Girona i la seva germana Josefa Hortet Girona.\n L’havíem trobat en el “Boletín oficial de la provincia de Tarragona”, del 29 de setembre de 1882, a la llista d’electors de Vilanova per les eleccions a diputats provincials\n Van tenir 5 fills: Joan, Josep, Maria, Magdalena i Jaume Rom Calafell. Una germana de Josep Rom Calafell, la Magdalena Rom Calafell es va casar amb Josep Escoda i van tenir al Josep, la Maria, la Carme i el Joaquim Escoda Rom.\n “Estudi onomàstic de la vila i terme de Mont-roig del Camp” de Ferran Jové Hortoneda (Ajuntament de Mont-roig del Camp, 1999), pàg. 438\n “Notícies històriques de Mont-roig del Camp” de Baptista Nogués (“Quaderns de la Pixerota”, 2017), a la pàg. 195\n A Tomàs Rom Sagalà l’he trobat en el Cens electoral de Reus de 1894; diu que té 34 anys i és fuster. A l’acte del seu matrimoni (30 de juny de 1894) amb Maria Vaqué Mariné, s’hi afegeix que vivia a Barcelona.\nEL CARTELL DEL CAMÍ DE LES NOIES RETOLAT CORRECTAMENT TOT I HAVER-SE FET MOLT BARROERAMENT\nLA CAVALCADA DELS REIS D’ORIENT, MALGRAT LA COVID-19, TORNA AMB FORÇA I SOLEMNITAT, EN EL 90È ANIVERSARI DE LA 1A EDICIÓ


A les II Jornades D+I de Saragossa – Edunomia\nDivendres i dissabte (ahir i abans d’ahir) van tenir lloc a Saragossa les II Jornades de Divulgació Innovadora (dmasi). Igual que el 2013, han estat unes jornades tremendament interessants.\nI a part, amb en Fernando Blasco i en Pep Anton Vieta hi hem tingut una actuació de 30 minuts, del nostre espectacle La Màgia de la Taula Periòdica. Aquest espectacle, que ja es va presentar fa poc a Ciencia en Acción, on va obtenir la Menció d’Honor. Aquesta iniciativa va ser seleccionada pels organitzadors de Saragossa dins de la crida “Déjate ver” d’aquestes Jornades.\nLes II Jornades de Divulgación Innovadora s’han fet al centre Etopia, un espai molt innovador en tecnologia i ciènca prop de l’estació de TAV de Saragossa i de l’espai de l’Expo de l’Aigua. Només per veure les exposicions que hi ha paga la pena de ser-hi.\nAquest espectacle forma part del projecte de “Màgia i Ciència” que impulso amb en Fernando Blasco.\nDe la meva estada a Saragossa n’he fet un storify:\n[View the story “#dmasi #magsci La Magia de la Tabla Periódica 2014” on Storify]\nComCiència, Matemàgia, ParaEgo lamtp, lamtpshow, magsci permalink\nFent Matemàgia de la Ciència a Perpinyà


La Generalitat implanta la Xarxa Comarcal de Joventut a la resta de comarques catalanes | Consell Comarcal de la Garrotxa\nAquest dissabte 4 de maig ha tingut lloc la Taula Política de la Xarxa Comarcal de Joventut de la Garrotxa. Els alcaldes/esses i regidors/es de la comarca s’han trobat al Consell Comarcal per parlar de diferents qüestions relacionades amb les polítiques de joventut de la comarca. El director general de Joventut de la Generalitat de Catalunya, Antoni Reig, i la coordinadora territorial a Girona, Anna Prior, han pres part de la trobada, que anualment convoca el Servei de Joventut del Consell Comarcal de la Garrotxa per donar a conèixer als càrrecs electes de la comarca les actuacions que s’han portat a terme en matèria de joventut a la comarca i, al mateix temps, debatre sobre els projectes de futur a iniciar. A la reunió d’aquest dissabte, el director de Joventut va anunciar la implantació del sistema de funcionament de la Xarxa Política de Joventut de la Garrotxa a totes les comarques de Catalunya. Segons Antoni Reig, “després de constatar el bon funcionament de les reunions per debatre sobre les polítiques de joventut que s’organitzen a la Garrotxa hem cregut oportú desplegar aquest sistema a totes les comarques catalanes”. Per això, ha afegit “els Plans comarcals de Joventut que, a partir d’ara, hauran de presentar els Consells Comarcals de Catalunya hauran d’incloure unes trobades anuals entre els responsables polítics d’aquesta temàtica”.\nA la Garrotxa, la Taula Política de la Xarxa Comarcal de Joventut es va posar en marxa l’any 2006. Formada pels alcaldes/esses i/o regidors/es de joventut de la comarca pretén ser un punt de trobada sobre les polítiques de joventut de la Garrotxa així com potenciar el treball en xarxa i la coordinació entre municipis, generant accions d’àmbit supramunicipal i/o comarcal i optimitzant els recursos existents en matèria de Joventut.\nLa Xarxa Comarcal de Joventut no és el primer projecte nascut a la Garrotxa que la Generalitat decideix implantar a tot el territori català. El Govern Català ja va estendre a totes les comarques de Catalunya els tècnics compartits de joventut, una figura que el Consell Comarcal de la Garrotxa va crear l’any 2004 per tal que els municipis que no disposessin d’un tècnic propi de joventut poguessin compartir-lo amb altres poblacions que es trobessin en la mateixa situació. Amb el pas dels anys, els tècnics compartits de joventut han esdevingut una peça clau per a permetre el treball professionalitzat amb joves de municipis petits, fent que les polítiques juvenils deixin de ser exclusives de municipis amb més possibilitats econòmiques els quals disposen ja d’estructures tècniques pròpies.


Jordi Teixidor i Martínez | enciclopedia.cat\n(Barcelona, 16 de juliol de 1939 — Barcelona, 15 de març de 2011)\nDramaturg i narrador.\nFill d’exiliats catalans, s’educà a França. El 1963 fundà, conjuntament amb el seu germà Ramon, Francesc Candel i altres persones el grup de teatre independent El Camaleó, en el qual s’inicià com a actor, director i autor amb Un fèretre per Artur (1965). Posteriorment també fundà el grup de teatre La Pipironda. El 1968 guanyà el premi Josep M. de Sagarra amb El retaule del flautista, obra de teatre èpic que segueix el model i els procediments dramàtics brechtians. Estrenada per l’escena comercial el 1971, assolí més de mil representacions consecutives i ha estat un dels èxits més representatius del teatre independent en l’època franquista. L’obra és un exemple de les primeres crítiques al poder que es feren des del teatre català abans de la democràcia.\nEl teatre de la primera època de Teixidor descriu els mecanismes de funcionament interior de la societat capitalista i sovint formalitza la seva crítica amb la sàtira i la farsa com a llenguatge. Estrenà, també amb èxit, Mecano-Xou (1972), La jungla sentimental (1975), Dispara, Flanaghan (1976, premi Ciutat de Granollers de teatre 1975), Rebombori-2 (1977), teatre que després evolucionà cap a registres paròdics de temàtica més individual i subjectiva com El drama de les camèlies o El mal que fa el teatre (1984, premi Ciutat de Granollers de teatre 1981). Amb el recull La ceba (1993) fa una crítica i ridiculitza un sentit primari i simple del nacionalisme català, mentre que en la darrera obra publicada, Führer (2001), protagonitzada pels principals personatges històrics, ens situa dins del debat que en el búnquer de Hitler precedí les darreres hores del nazisme alemany. El teatre de l’autor, tot i les seves evolucions, és un teatre clarament polític.\nFou també guardonat amb el premi Ignasi Iglésias (el 1985 amb David, rei, estrenada el 1986; el 1988 amb Residuals, estrenada el 1990, i el 1992 amb Magnus, estrenada el 2005).\nTambé conreà la novel·la (Marro, 1989) i la narració (Cromos. Històries de Barcelona, 2000), amb rerefons barceloní no mancat de conflicte. Com a estudiós i teòric destaquen, també, dos llibres de reflexió teatral: El drama, espectacle i transgressió (1989), amb el qual guanyà el premi d’assaig Xavier Fàbregas 1988, i un veritable treball de crítica estructural a L’estructura del drama clàssic (2002), en què estableix una sintaxi narrativa que fixa l’estructura dramàtica de molts arguments clàssics.\nÉs també autor d’alguns guions emesos per Televisió de Catalunya, com ara Sempre que vulguis (1980), El drama de les camèlies (1983) o La quimera (1987).\nTeatre / Literatura catalana


L’Hospitalet és una de les primeres ciutats d’Europa amb els seus mercats cardioprotegits – Barcelona Salud\nL’Hospitalet és una de les primeres ciutats d’Europa amb els seus mercats cardioprotegits\nLa posta en marxa d’aquesta iniciativa s’emmarca en el projecte “Barcelona, territori cardioprotegit”\nEls vuit mercats municipals de L’Hospitalet tenen instal·lat ja un desfibril·lador portàtil gràcies a una iniciativa impulsada per l’Associació Barcelona Salut, l’Ajuntament de l’Hospitalet, la Diputació de Barcelona, i que compta amb la col·laboració de l’Obra Social “la Caixa”. Els vuit mercats cardioprotegits comptabilitzen un total de 1.123 parades (637 punts de venda interiors i 486 exteriors), pel que passen anualment més de nou milions de persones.\nEls desfibril·ladors s’han instal·lat en llocs de màxima visibilitat i accessibilitat per tal de cardioprotegir tota l’àrea comercial i rodalies, i fan de L’Hospitalet de Llobregat la segona ciutat de Catalunya amb tots els seus mercats municipals dotats d’aquests dispositius de darrera generació, a disposició de qualsevol persona davant d’una necessitat terapèutica.\nAquest projecte s’emmarca dins del programa “Barcelona, territori cardioprotegit” que es va iniciar fa tres anys a la ciutat de Barcelona. Aquest projecte científic compta amb el recolzament del Departament de Salut de la Generalitat, el SEM i diferents col·lectius professionals, entre ells el Col·legi de Farmacèutics de Barcelona i l’Associació de Farmàcies de Barcelona. Darrerament l’Associació Barcelona Salut ha signat un acord amb la Diputació de Barcelona per estendre la cardioprotecció a tots els mercats municipals de la província. Aquesta iniciativa compta amb el suport de l’Obra Social “la Caixa”.\nEn el decurs d’aquesta presentació realitzada, prevista pel divendres 17 de febrer al Mercat de Collblanc, i que comptarà amb la presencia de l’alcaldessa Núria Marín i altres autoritats, es faran demostracions pràctiques del funcionament d’aquests aparells i tallers d’hàbits de vida saludables.


pernoctacions | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / pernoctacions\nImatge del refugi no guardat de Cabana Sorda.\nDg., 13/06/2021 - 18:48\nEls refugis de muntanya del país es preparen per a la temporada d’estiu, l’època en què reben més visitants. I ho fan després d’un any de pandèmia que ha tingut un impacte negatiu en la freqüentació dels quatre refugis guardats.\nLlegir més sobre Els refugis, a punt per viure novament la temporada alta\nEl mes d’agost del 2018 han entrat al país 1.086.942 persones, amb una variació positiva de 5,5% del nombre de visitants respecte al mes d’agost de l’any passat. El nombre de turistes ha estat de 384.481 amb una variació positiva respecte al mes d’agost de l’any passat de 6,3%, mentre que el nombre de pernoctacions enregistra un increment positiu global del 3,7%.\nLlegir més sobre Augmenten un 6,3% els turistes l'agost\nEl refugi de Comapedrosa.\nDt., 13/02/2018 - 01:00\nDes que el 2009 es van posar en funcionament els del Comapedrosa i del Juclà com a refugis guardats, la freqüentació d’aquests allotjaments, i també dels que són lliures, va en augment.\nLlegir més sobre Les pernoctacions dels refugis guardats creixen un 36% el 2017\nDj., 05/10/2017 - 00:10\nLes pernoctacions a la demarcació de Lleida creixen un 6,5% a l’estiu\nLa demarcació de Lleida ha tancat la temporada d’estiu amb un augment d’un 6,5% més de pernoctacions que l’estiu de l’any passat. El Patronat de Turisme estima que han visitat les comarques de Lleida uns 610.000 turistes, que han generat més d’1.775.000 pernoctacions.\nLlegir més sobre Les pernoctacions a la demarcació de Lleida creixen un 6,5% a l’estiu\nEncamp és la parròquia que va registrar una ocupació hotelera més baixa al mes de juliol (46,3%) i l’única que va perdre pernoctacions respecte de l’any passat (havia arribat al 54,7%) amb Ordino, que va caure lleugerament.\nLlegir més sobre Els hotelers d’Encamp critiquen la falta d’activitats per atraure turisme\nDj., 15/06/2017 - 00:20\nBoí Taüll Resort espera augmentar un 10% les pernoctacions a l’estiu\nEls responsables de Boí Taüll Resort (Alta Ribagorça) esperen incrementar en un 10% el volum de pernoctacions als hotels del pla de l’Ermita aquest estiu en relació amb el del 2016.\nLlegir més sobre Boí Taüll Resort espera augmentar un 10% les pernoctacions a l’estiu\nDl., 15/08/2016 - 22:30\nLes pernoctacions al Pallars Jussà creixen un 18% des de l’any 2013\nLes pernoctacions turístiques han crescut un 18% al Pallars Jussà des del 2013, segons es desprèn de les xifres obtingudes a través de la recaptació de la taxa turística.\nLlegir més sobre Les pernoctacions al Pallars Jussà creixen un 18% des de l’any 2013


Nadons, nens, adults... Cursos de natació per a tothom als Centres UFEC - Bloc UFEC | Bloc UFEC\n← Esport per a tothom en un ‘diumenge inclusiu’\nEls beneficis de l’exercici físic per a cada part del cos →\nNadons, nens, adults… Cursos de natació per a tothom als Centres UFEC\nPost creat 19 set., 2013 - per UFEC - amb 0 Comentaris\nSabies que la natació és l’esport més complet? La pràctica de la natació és molt beneficiosa, ja que l’aigua és el mitjà ideal per fer una gran quantitat d’activitats de recuperació osteo-artro-muscular.\nPer començar amb l’aprenentatge de la natació no hi ha cap edat establerta. Per això els Centres UFEC ofereixen cursos de natació per a totes les edats, des de nadons fins a gent gran. I és que la natació és un esport que beneficia a tothom, tal com ens expliquen les tècniques d’UFEC Alella: Ruth Vives, Sara Loehr i Noelia Fuentes.\nEls cursos de natació per a nadons són per a pares i fills i tenen com a objectiu familiaritzar els nadons d’entre 4 i 24 mesos amb el medi aquàtic. Amb aquest primer contacte amb l’aigua, els nadons potencien el seu desenvolupament psicomotor, enforteixen el seu sistema cardiorespiratori i aprenen a relaxar-se i sentir-se més segurs.\nPer als nens d’entre 2 i 12 anys és el moment d’aprendre a nedar. Als cursos de natació dels Centres UFEC, a més d’aprendre la tècnica de la natació, es familiaritzen amb el medi aquàtic: perden la por, coneixen nous espais d’aprenentatge, etc.\nEls cursos enfocats a joves a partir dels 13 anys tenen com a objectiu millorar les relacions socials i l’autoestima, augmentar la resistència física, millorar la coordinació de moviments i ajudar els joves a conèixer l’esforç i la disciplina.\nPer als adults, els cursos de natació estan enfocats a la iniciació, el perfeccionament i el manteniment de la tècnica. Amb la natació, tinguis l’edat que tinguis, milloraràs la circulació sangínia i la postura, i guanyaràs velocitat.\nEls Centres UFEC d’Alella, Barcelona, Sabadell, Sant Celoni i Salt, ofereixen també cursos de natació per a embarassades, que consisteixen en la realització d’exercicis que afavoreixen a la mare durant el seu període de gestació. Aquests exercicis milloren les possibles dolències que pot patir la mare, tant d’esquena com de circulació durant el seu embaràs.\nLes persones amb alguna necessitat especial també disposen de cursos de natació a UFEC Alella, UFEC Arenys de Mar, UFEC Barcelona, UFEC Salt, UFEC Sant Celoni i UFEC Sabadell. Aquest curs està destinat a persones que per motius específics requereixen una metodologia específica en el seu desenvolupament esportiu, amb patologies tant físiques com psicològiques. En ells, es duen a terme un seguit d’exercicis que tenen com a objectiu la millora de la qualitat de vida.\nI si vols participar en un triatló o en una travessa, els Centres UFEC d’Alella i de Barcelona, ofereixen cursos d’entrenament especialitzats per a aquest tipus de proves. Sara Loehr, tècnica d’UFEC Alella i campiona de triatló, porta 10 anys practicant aquest esport. Per això recomana entrenar sota la supervisió d’un tècnic que, a més de preparar-nos, ens donarà consells sobre els objectius que podem assolir.\nTinguis l’edat que tinguis, la natació és el teu esport. Busca el teu Centre UFEC més proper i informa’t sobre els cursos de natació que s’ofereixen!\nadults , beneficis , embarassades , esport , joves , nadons , natació , nens , travesses , triatló , UFEC\nconcurs activitat Festa de l'Esport Català cardiovascular estiu esport federat córrer Activitat física ciclisme Sport esquí aigua atletisme exercici Rio 2016 Marc Marquez esport català consells INSERsport activitats natació bicicleta piragüisme Guanyadors waterpolo bàsquet UFEC nens beneficis esport Jocs Olímpics Olímpics UFECXics català festa triatló Zona UFEC esport adaptat gimnàs BCN Sports Film Festival FESCAT2014 salut vela Ona Carbonell entrevista


Els 6 Millors Hotels a prop de Piazza Cavour, Rímini, Itàlia - Booking.com\nRímini 998 establiments\nHotels i allotjaments a prop de Piazza Cavour, Rímini (Itàlia)\nBusques allotjaments a prop de Piazza Cavour?\nDoncs ets al millor lloc! Introdueix les dates i tria entre 634 allotjaments.\nHotels destacats a prop de Piazza Cavour\nCentre històric - Marina Centro - San Giuliano, Rímini (a 0,5 km de Piazza Cavour)\n9,3 Fantàstic 780 comentaris\nCentre històric - Marina Centro - San Giuliano, Rímini (a 0,2 km de Piazza Cavour)\nDuoMo Hotel Hotel de 4 estrelles Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com. Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\n8,5 Molt bé 642 comentaris\nCentre històric - Marina Centro - San Giuliano, Rímini (a 0,1 km de Piazza Cavour)\nSituated in the centre of Rimini, B&B Casa Mancini features accommodation with leisure facilities including a terrace.\n"La comida del desayuno es excelente. Claudia prepara los pasteles, croissants, galletas... y le salen buenísimos. Padre e hija son muy amables. El padre nos dio libros y folletos de lugares a los que visitar."\nHotel Aria Hotel de 4 estrelles Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com. Aquest allotjament és Preferent. Això significa que ofereix un servei excel·lent, molt bona relació qualitat-preu i que els comentaris dels clients de Booking.com són boníssims. Per formar part d'aquest programa, pot ser que paguin una mica més a Booking.com.\nPasseig marítim de Rímini, Rímini (a 1,3 km de Piazza Cavour)\n9,4 Fantàstic 1.140 comentaris\n"Tot nou, fantastic esmorzar i preu molt raonable.."\nMés allotjaments a prop de Piazza Cavour\nAltres atraccions turístiques a prop de Piazza Cavour\nHotels populars a prop de Piazza Cavour


BarcelonaMossos d'Esquadra i Guàrdia Civil fan una operació contra la pedofília a internet que afecta diversos indrets de l'Estat espanyol, però que tindria a Barcelona una de les seves branques més actives. Els dos cossos de seguretat duen a terme aquest dilluns al matí diversos escorcolls a domicilis que podrien estar implicats en el cas. Se sospita que des d'alguns d'aquests domicilis s'articulava una xarxa d'intercanvi de material pornogràfic infantil a través d'internet. De moment, les forces de l'ordre només confirmen que s'està fent l'operació.\nGuàrdia Civil Pedofília Mossos d'Esquadra


Alimentació Saludable i Natural: Articles i informacions\n15 maig 2019 28 juny 2013\nConté nutrients com:\n15 maig 2019 24 juny 2013\nIncloure una ració de fruita seca com els festucs en la dieta diària, s’ha associat a una reducció del risc cardiovascular i de diabetis, a reducció de factors de risc per al cor, i a una millora de la salut en les embarassades que els consumeixen, com demostren els resultats de quatre estudis mèdics publicats recentment.\n6 agost 2019 23 juny 2013\nEl European Hydration Institute (EHI), fundació que promou la hidratació humana i els seus efectes per a la salut, el benestar i el rendiment físic i cognitiu, recomana als estudiants espanyols que prestin una especial atenció a les seves necessitats d’hidratació durant l’estudi per ajudar a optimitzar la capacitat cognitiva. Una bona hidratació és important per a la salut física i mental. El cervell representa només un 2% del pes corporal, però rep un 20% del flux sanguini.\nHarvard elimina la llet i altres làctics de la dieta saludable\n15 maig 2019 28 maig 2013\nEls experts en nutrició i investigadors de la universitat d’Harvard van realitzar una modificació de la piràmide alimentaria, basada en una nutrició sana, lliure de la pressió política i grups de la indústria que podrien veure’s afectats.\nMultiplica els beneficis de les verdures amb lactofermentació\n15 maig 2019 24 abril 2013\nLa lactofermentació és un mètode molt antic de conservació dels aliments. Es caracteritza per ser molt senzill i alhora molt efectiu. A més d’obtenir sanes conserves vegetals, augmentem els seus micronutrients i afegim enzims probiótics que afavoreixen la digestió. Els principals beneficis de la lactofermentació són que….\nCategories Alimentació Saludable, Ecològic, Minerals, Salut Natural, Vitamines\nHipotiroïdisme i salut natural.\n15 maig 2019 8 abril 2013\nQuan l’hormona tiroïdal és insuficient es produeix l’hipotiroïdisme, que causa una pèrdua general d’energia en l’organisme i l’acumulació de deixalles.\nLa naturopatía i l’homeopatia poden substituir parcialment la funció d’aquesta hormona, i ofereixen grans possibilitats de millorar la dolència o evitar que s’agreugi com per exemple utilitzant algunes algues y verdures com:\n15 maig 2019 2 abril 2013\nSegons miherbolario.com, el mercat de consum de productes ecològics a Espanya va augmentar en 2011 en 60 milions d’euros, passant d’una despesa de 905 a 965 milions, segons les últimes dades que disposa Ecovalia, Associació Valor Ecològic.\nAquestes xifres suposen un increment del 6,62%, una dada que adquireix més rellevància si es té en compte que l’augment del consum es va produir en plena crisi. A més, la pujada del consum de productes ecològics a Espanya va ser superior a la mitjana d’increment al mercat mundial, que en el mateix període va créixer un 6,26% (de 59.100 milions de dòlars en 2010 a 62.800 en 2011).\n15 maig 2019 14 març 2013\nLa Fundació Viu Sa, a través de la seva campanya “Llar sense tòxics”, ha engegat una iniciativa a nivell nacional per eradicar el bisfenol A (BPA) de tots els materials en contacte amb aliments. És la primera vegada que es duu a terme una iniciativa d’aquest tipus a Espanya, on ja ha estat eliminat el bisfenol A de els biberons infantils, en línia amb la normativa comunitària, però no d’altres materials d’ús alimentari. França ha estat el primer país europeu a prohibir totalment el bisfenol A en aquest tipus de materials,\nTe verd; Els seus nutrients prevenen i tracten desordres cerebrals.\n15 maig 2019 27 febrer 2013\nUn estudi recent publicat en “Nature Chemical Biology” conté revelacions sobre el te verd i els seus beneficis. El component identificat com EGCG. Epigalocatequin galato actua en la prevenció i el tractament de seriosos desordres cerebrals tals com Alzheimer, Huntington i la malaltia de Parkinson.\nEl card marià ajuda a eliminar les toxines dels excessos nadalencs\n15 maig 2019 19 gener 2013\nLa silimarina, un conjunt de components del card marià, en concret de les seves llavors, ha demostrat en recents estudis que ajuda a eliminar les toxines acumulades en el fetge, com les originades pels excessos nadalencs de menjar i alcohol, segons el Centre de Recerca sobre Fitoteràpia (INFITO).\nEl card marià “és una de les plantes sobre les quals existeixen més estudis científics sobre la seva eficàcia hepatoprotectora”, explica Teresa Ortega, professora de Farmacologia de la Universitat Complutense de Madrid i vicepresidenta de INFITO.\nCategories Alimentació Saludable, Salut Natural\n← Anterior Pàgina1 … Pàgina9 Pàgina10 Pàgina11 … Pàgina14 Següent →\nPàgina 10 de 14« Primera«...7891011121314»