Mollerussa tindrà el primer espai caní al desembre – Comarques de Ponent\nMollerussa tindrà el primer espai caní al desembre\nL’Ajuntament de Mollerussa ha començat a condicionar un solar per tal de convertir-lo en el primer espai caní de la ciutat que entrarà en funcionament el proper mes de desembre. L’alcalde, Marc Solsona, ha explicat que aquest espai serà utilitzat com una zona d’esbarjo i socialització dels gossos i ha recordat que es tracta d’un compromís que va adquirir el consistori quan va entrar en vigor l’actual ordenança reguladora de la tinença d’animals de companyia el mes d’octubre de l’any passat.\nEl solar s’ubicarà aquest espai caní té una superfície de 800 metres quadrats i es trobar al carrer de Belianes, prop de la comissaria dels Mossos d’Esquadra en direcció al Salt del Duran. L’alcalde ha assegurat que és una molt bona zona, prop del canal, on habitualment ja hi va molta gent a passejar el seu gos o a fer esport. El solar, que és de propietat privada, ha estat cedit temporalment a l’Ajuntament a canvi de bonificacions en l’IBI i la taxa de clavegueram.\nL’espai disposarà de mobiliari bàsic: bancs, papereres perquè els propietaris puguin dipositar els excrements de les seves mascotes i una font per a gossos. Per a delimitar la zona, es col·locarà una tanca a tot el perímetre. Així mateix l’Ajuntament instal·larà panells informatius amb les normes d’ús de l’espai, en el qual es recordarà l’obligació d’identificar l’animal, censar-lo i portar a terme els controls sanitaris reglamentaris.\nEl plantejament d’aquest espai caní es fa per tal que els gossos hi puguin córrer i fer exercici físic en llibertat ja que amb l’ordenança és obligatori que els propietaris els portin lligats per la ciutat. En funció de la resposta que tindrà aquesta zona canina l’Ajuntament s’habilitarà una altra en un altre punt de la ciutat.\n503 gossos registrats\nDes que va entrar en vigor l’ordenança d’animals s’han inscrit 503 gossos al registre, 31 dels quals estan qualificats com a perillosos.\nConveni amb veterinaris\nD’altra banda, l’Ajuntament ha firmat un conveni per tal de tenir accés a la base de dades dels veterinaris i poder saber les dades dels animals xipats que són abandonats. Segons el regidor Josep Lavin, “un dels problemes amb els quals ens trobem habitualment a la ciutat és la lluita per controlar l’abandonament o la pèrdua de gossos”. Lavin creu que després d’haver signat aquet conveni “tindrem una eina molt eficaç per a la localització dels propietaris dels animals perduts, extraviats o abandonats” .


València vol donar visibilitat a les dones del món de la pilota - Diari La Veu\nValència vol donar visibilitat a les dones del món de la pilota\nEn el marc dels actes del 8 de març la Regidoria d'Esports del cap i casal i la Federació de Pilota Valenciana organitzen la ‘Setmana de la dona pilotari’\nDiumenge, 5 de març de 2017 00:00h\nAna de Beniparrell © Foto: Ulisses Ortíz.\nAnna M. Mollà / València\nLes dones que es dediquen al món de la pilota valenciana, com en molts altres camps, no gaudeixen de massa visibilitat, tot i que certament aquesta va millorant poc a poc. La participació de la dona en aquest esport ha augmentat durant els últims tres anys, amb figures pioneres com la d’Ana Belén Giner, exjugadora i actual entrenadora, o d'altres noms referents en els trinquets valencians, encara que potser resulten desconeguts per al gran públic, com són Mar de Bicorb o Ana i Noèlia de Beniparrell (les germanes Puertes).\nPer ajudar a revertir aquesta situació de poca visibilitat i desconeixement envers del món de la pilota femenina, precisament emmarcat en el dia 8 de març, l'Ajuntament de València, a través de la Regidoria d'Esports i juntament amb la Federació de Pilota Valenciana, han organitzat la “Setmana de la dona pilotari” en la qual s'han programat diverses partides, tant de raspall com d'escala i corda, en el Trinquet de Pelayo. A més, la proposta inclou una novetat que és l'accés lliure a les dones que vulguen presenciar partides de professionals entre els dies 10 al 18 de març.\nLa regidora d'Esports, Maite Girau, ha manifestat que des de l'Ajuntament donen “suport a aquesta iniciativa que s'engloba dins d'un dels objectius de donar visibilitat a les dones esportistes”. El president de la Federació de Pilota Valenciana, José Daniel Sanjuán, ha subratllat aquest mateix objectiu, després d’afirmar la voluntat de “donar visibilitat a totes les accions que es fan a favor de la dona, així com el gran nivell esportiu que tenen les joves que han decidit jugar a aquest esport”.\nActualment, cap dona que juga a pilota valenciana és professional, encara que en la banda dels homes, tampoc n'hi ha un gran nombre, atés que aquest no és un esport de masses. Per això les figures més destacades del món femení de pilota estan en el nivell que s'anomena de tecnificació, que per als no experts representa que són semiprofessionals, ja que dediquen la seua vida a la pilota, però no cobren.\nCal destacar la figura d'una de les pioneres d'aquest esport, Ana Belén Giner, que actualment ha deixat de jugar a pilota per a ser entrenadora i vicepresidenta de competicions de dones en la Federació de Pilota Valenciana.\nCertament, la incorporació de la dona a la pilota està creixent. Un exemple és que les finals femenines d'aquest nivell de tecnificació abans es jugaven al trinquet d'Alcàsser, on es disputen la resta de fases del torneig. Enguany, per primera vegada s'han disputat al d'Oliva, un trinquet més gran on cap més públic i es poden donar a conèixer les dones pilotaris valencianes.\nTot i això, no es pot dir que ja estiga tot resolt pel que fa al paper de la dona en la pilota. És cert que hi ha més visibilitat, gràcies a mitjans com PilotaVeu, que donen cobertura a les dones pilotaris, però encara falta molt a fer.\nCartell Va de dona. Imatge: Ajuntament de València.\nProgramació ‘Setmana de la dona pilotari’\nLa Setmana de la Dona mamprendrà el pròxim 10 de març, amb un acte promocional de pilota d'accés gratuït, encara que caldrà arreplegar les entrades. El programa previst inclou una partida d'exhibició femenina de Nerea de Moixent, Eva María de Rafelguaraf i Cristina de Petrer contra Paula de Tavernes Blanques, Mamen de Meliana i Joana de Vall de Laguar. I també una partida d'exhibició mixta amb Moltó de Barxeta, Mar de Bicorb i Amparo de Montcada contra Ana de Beniparrell, Sanchis de Montesa i Myriam de l'Alqueria d’Asnar. Elvira de Tavernes Blanques i Carol d'Alaquàs exerciran com a dones bones (jutgesses) d'ambdós partides.\nCom a complement als actes d'aquesta setmana es disputarà també un trofeu femení de raspall en el trinquet de Pelayo, on està prevista la presència d'algunes de les millors jugadores dels campionats femenins. Jugaran quatre equips formats per tres jugadors, que disputaran les dos semifinals el dijous 16 de març, a les 16 hores i 17 hores respectivament; i la gran final, el dissabte 18 de març, a les 16.30 hores.\nEls equips del Trofeu de Pelayo de raspall femení 2017 són:\n- Ana de Beniparrell, Mónica de Massamagrell i Marta de Tavernes Blanques.\n- Mar de Bicorb, Myriam d' Alqueria d’Asnar i Fanny de Beniarbeig\n- Anna Sanchis de València, Victòria de València i Noèlia de Beniparrell.\n- Anabel de Tavernes Blanques, Amparo de Moncada i Aida de Moixent.\nPer què l'AVE València-Castelló no és "alta velocitat"?\nEls termòmetres de València marquen la temperatura més alta mai registrada en un mes de gener\nRajoy demana a Puig intercedir davant Sánchez perquè PP i PSOE arriben a un acord per al nou finançament autonòmic\nEl PP de la Diputació d'Alacant, en contra de regular en una nova ordenança les subvencions 'a dit'\nRajoy anuncia la construcció d'un nou tram de l'A-7 entre Vilanova d'Alcolea i la Jana


Resultats de la cerca frase exacta: 650\n41. segment de mercat\nConjunt de persones amb unes característiques determinades que les fa susceptibles de tenir unes necessitats comunes i, per tant, de rebre un determinat servei o atenció. [...]\n42. segment de mercat\nConjunt de consumidors amb característiques o comportaments comuns i que poden reaccionar de manera homogènia als estímuls de màrqueting. [...]\n43. segment de mercat\n44. segment de natació\nSegment d'un triatló en què el triatleta cobreix nedant un recorregut delimitat per boies, generalment en aigües obertes. [...]\n45. segment de natació\nSegment d'un triatló consistent en una cursa de natació per un recorregut delimitat per boies, generalment en aigües obertes. [...]\n46. segment de Schmidt-Lantermann\nPorció de la fibra nerviosa mielínica amb neurilemma, compresa entre dues incisures de Schmidt-Lantermann. [...]\n47. segment del bastó\nCadascun dels dos fragments, extern i intern, que hom distingeix en els bastons de la retina. El segment extern es tenyeix de negre per l'àcid òsmic i conté púrpura retinal. El segment intern adquireix les coloracions protoplasmàtiques i es tenyeix de vermell pel carmí. Ambdós segments són separats [...]\n48. segment del con\nCadascun dels dos fragments, extern i intern, que hom distingeix en els cons de la retina. El segment extern es tenyeix menys intensament per l'àcid òsmic que l'homònim del bastó, i no conté púrpura retinal. El segment intern es tenyeix com el del bastó i és format, igual que l'estructura homònima [...]\n49. segment del globus\nEspai limitat per un pla secant a un globus i la superfície d'aquest. [...]\n50. segment gènic C\nSegment de DNA que codifica la regió constant. [...]\nPàgines 5 / 65


Mango crearà 1.500 llocs de treball a Lliçà\nNOVA PLATAFORMA LOGÍSTICA\nEl grup català ha iniciat la construcció de la plataforma logística de Lliçà d'Amunt, que distribuirà peces de roba per tot el món. Suposarà una inversió de 360 milions i la creació de 1.500 llocs de treball.\nIGNASI PUJOL Lliçà d'amunt. Actualitzada el 30/04/2011 00:00\n260x366 El president i copropietari de Mango, Isak Andic. / MANGO El president i copropietari de Mango, Isak Andic. / MANGO\nLa cadena catalana de moda Mango va posar ahir la primera pedra del que serà el seu principal centre de distribució mundial, a Lliçà d'Amunt, al Vallès Oriental. El grup familiar preveu crear 1.500 llocs de treball en el nou complex logístic de Can Montcau, que arribarà a tenir prop de 580.000 metres quadrats construïts. L'equipament suposarà una inversió global de 360 milions d'euros i es desenvoluparà per fases al llarg de deu anys.\nLa companyia abastirà des del nou centre tots els mercats mundials a excepció de la Xina, on Mango disposa de dues centrals logístiques. El president de la Generalitat, Artur Mas, l'alcalde de Lliçà d'Amunt, Ignasi Simó, i el president i copropietari de Mango, Isak Andic, van presidir l'acte de col·locació de la primera pedra.\n"Aquest any obrirem 700 punts de venda", va anunciar Andic. El grup suma actualment 2.018 botigues repartides en 105 països. "El nostre objectiu és duplicar la facturació i els beneficis durant els propers quatre anys", va afegir el president de la cadena, que l'any passat va obtenir uns ingressos de 1.585 milions.\nL'empresa va adquirir 1,2 milions de metres quadrats de terreny a Lliçà. La urbanització i construcció de la primera fase del projecte, que inclourà el centre logístic, es prolongarà durant cinc anys.\nEl complex tindrà 70.000 metres quadrats destinats a usos terciaris, com hotels i cinemes. També acollirà un outlet multimarca de 10.000 metres quadrats. Mango té les seves oficines i centre de disseny a Palau-solità i Plegamans, i un centre logístic a Parets del Vallès.\nMas va remarcar que "les empreses han d'agafar el relleu de les administracions públiques, que estan financerament esgotades" i han de liderar el "rellançament del país".\nEl president va dir: "Aquesta actitud és la que vull que qualli a tot el país, l'actitud de no tenir por". "En els temps que corren s'han de tenir nassos per fer això", va concloure el president català.


Comprar domini .AERO.UZ a Catalunya | Dominis lliures\nCercar dominis .aero.uz\nDisponibilitat i preu de dominis .aero.uz\nMitjançant aquesta utilitat podràs comparar el preu dels dominis d'internet .aero.uz de i comprovar si nom de domini web que necessites es trova lliure o ja ha estat registrat prèviament per una altra persona, entitat o empresa. Si desafortunadament el domini ja ha estat registrat podràs realitzar un whois per conèixer les seves dades de registre, o també el podràs visitar directament per comprovar si està en línia.\n2.- En principi, si es tracta d'un lloc web d'empresa, hauries de comprovar si el nom de la marca està lliure. Per exemple, si vens rentadores MarcaX, sempre serà millor comprar el domini MarcaX.aero.uz en lloc rentadoresbones.aero.uz. Si no és possible, hauries de buscar un nom de domini que tingui implícita la paraula que millor representi l'activitat del teu lloc. En aquest cas, podríem triar rentadoresMarcaX.aero.uz\n3.- És essencial que el nom de domini sigui fàcil de recordar. Per això, procura utilitzar un nom de domini curt, amb paraules bensonants i que contingui alguna keyword (paraula clau) rellevant. Però evita sempre donar-li caràcter d'eslògan, ja que els dominis tipus lamillorwebderentadores.aero.uz, encara que sembli el contrari, avui ofereixen poca credibilitat i transparència de cara a l'usuari. Evita també l'ús del guió (-), pot donar lloc a confusió a l'hora de transmetre'l verbalment.


El problema no resolt: Quin és l'origen dels misteriosos esclats de raigs gamma? – Més problemes... · Arxiu –\nLa frase: Tota la ciència o bé és física o bé és col·leccionar segells. (Ernest Rutherford) – Arxiu –\nAnalogia en 2D de la curvatura en l'espai-temps produïda per un forat de cuc.\nEl làser és un aparell que utilitza un efecte quàntic, l'emissió estimulada, per emetre un raig de llum coherent, d'alta monocromaticitat i direccionalitat. Aquestes propietats el diferencien d'altres fonts de llum habituals, que emeten sempre llum de molt baixa coherència i normalment de moltes freqüències. El primer làser funcional va ser un làser de robí, creat per Theodore Maiman el 1960, i des de llavors ha conegut un desenvolupament extraordinari, introduint-se en nombroses aplicacions, des dels lectors de CD o lectors de codi de barres fins a sofisticats experiments de recerca en física.\n...el cel és de color blau perquè en l'atmosfera la difusió de llum és més gran a mesura que augmenta la freqüència de la llum, fenomen conegut com difusió de Rayleigh?\nmodel estàndard supersimètric mínim (en) · modifica\nDarrera modificació: 12 abr 2015 a les 13:29


EXTRAESCOLARS 2022/23 – ACTIVITATS CREATIVES – AMPA Sta. Teresa de Jesús Terrassa\nHORARIS ACTIVITATS 2022-23\nEXTRAESCOLARS 2022/23 – ACTIVITATS CREATIVES\nA continuació, podeu consultar la proposta d’activitats extraescolars pel curs 2022-23:\nGaudim de la música a través del joc! Activitat d’iniciació i familiarització dels infants al llenguatge musical. Aprendrem a escoltar els sons, coneixarem i manipularem diferents instruments, cantarem cançons…\nWe learn English by playing! Activitat per treballar exclusivament l’expressió oral i el vocabulari de l’anglès per mitjà de jocs motrius i activitats lúdiques. El monitor/a es dirigeix als alumnes en anglès.\nCursos: de P5 a 6è.\nEns convertim en actors! Activitat que pretén desenvolupar la capacitat expressiva i comunicativa dels nens a partir de jocs, exercicis i representacions.\nActivitat adreçada a infants d’entre 6 i 12 anys que té com a finalitat el desenvolupament de la concentració, la memòria, el raonament lògic, el pensament científic, la responsabilitat, la motivació i la reflexió.\nReciclatge de Xandalls\nCarrer Major de Sant Pere, 19 08222 Terrassa\nTelèfon de l’escola: 93 783 93 30\nSite AMPA de l'Escola Sta. Teresa de Jesús


"La unitat que tanta gent reclamem només pot provenir de la política feta en majúscules, de la política que ha servit per assolir les grans fites que han transformat el món"\nper Mònica Sabata 08 de setembre de 2015 18:31\nCal que no ens equivoquem. El procés polític que viu el nostre país té un objectiu molt clar: la independència. Aquesta és la fita d'una part important de la ciutadania catalana, la qual ja fa molt temps que ha desconnectat d'un estat —l'espanyol— que sistemàticament menysté, maltracta i rebrega tot allò que es proposa des del catalanisme. Tanmateix, a vegades sembla que aquesta voluntat d'independència no sigui ni prou important ni prou honorable ni prou vital. I és que en alguns moments sembla que part dels partits polítics que hi participen activament no són conscients de la importància del moment històric que viu el nostre país. Els episodis crítics han estat molts i han posat a prova el procés. Així, la decisió de la data i la pregunta; la cimera de Pedralbes i el nou 9-N i les diferències que es produeixen entre les propostes del president de la Generalitat, Artur Mas, i del cap de l'oposició, Oriol Junqueras, han generat tensions fortíssimes. Un objectiu tan legítim com aquest no es mereix que se'ns faci patir tant. I malgrat les dificultats, la solució sempre ha estat la mateixa: la unitat.\nVostès potser em diran que el meu plantejament és una mica massa naïf, però servidora creu que en aquests moments el país hauria d'estar per damunt de qualsevol altra cosa, incloent-hi els partits, i també per sobre de les legítimes ambicions personals que ara són inoportunes. Ningú no ha dit mai que el procés seria un camí de roses. Ans al contrari. Però tampoc no hauríem de permetre que fóssim nosaltres mateixos els que el malmetéssim. Aquest seria un error massa gran per a un poble que busca la llibertat.\nLa unitat que tanta gent reclamem només pot provenir de la política feta en majúscules, de la política que ha servit per assolir les grans fites que han transformat el món. I tanmateix, aquest ja no és l'únic qualificatiu que cal reclamar. Avui també cal reivindicar una política moderna, que respongui a les necessitats del procés i que ens prepari per al futur. Crec que aquests són alguns dels motius pels quals la proposta de llista conjunta del president Mas —en la qual els partits fan un pas enrere i deixen espai per a professionals i persones de la societat civil— ha generat tantes il·lusions i admiracions. Ho fa sobretot perquè aposta per la unitat dels independentistes però també perquè dóna temps per resoldre una problemàtica greu que tenen totes les societats occidentals: el descrèdit dels partits polítics. Aquesta és una proposta del segle XXI, actual, crítica amb el panorama actual. I ho és més que la que fa Junqueras (almenys abans d'escoltar l'entrevista de Mònica Terribas) perquè el màxim representant dels republicans fa una proposta que és esclava de les estructures de partits polítics del segle passat, els quals necessàriament s'han de posar al dia si no volen contribuir a donar espai per a la generació de noves organitzacions que exploten l'antipolítica i el populisme. Si els partits tradicionals volen tornar a generar il·lusió entre una ciutadania cal que siguin generosos i que abandonin la politiqueria. Si no ho fan, la gent els passarà al davant.\nLa societat civil ja ha demostrat que és capaç de posar-se d'acord, bo i creant consensos i acords sòlids i infranquejables. Ho ha fet durant anys en les nombroses manifestacions i ho ha demostrat sobradament durant els tres darrers 11–S i el darrer 9-N. Sense aquest munt de gent aquest procés no seria ni tan únic ni tan peculiar com és. Ni tampoc no seria tan meravellós i esperançador. Ara és l'hora que els partits i la política estiguin a l'alçada. La confiança està dipositada en uns líders que hauran de trobar la millor manera per fer avançar un poble que ja és madur i que vol ser tractat com un adult. L'objectiu és clar: la independència. I per aconseguir-lo no veig millor manera per fer-ho que seguint un consell africà molt savi: "Si vols arribar primer, corre sol. Si vols arribar lluny, correu junts".


Sala Flyhard | La mala escritura\nArchivo de la etiqueta: Sala Flyhard\nLa terra oblidada. Companyia Arcàdia\nLa terra oblidada és un drama sec, dur, gens amable. Una història de silencis que et remou per dins i t’incomoda. Obliga a l’espectador a reflexionar sobre la condició humana, la soledat, la família i la mort. Després de fer-nos riure a Ens hauríem d’haver quedat a casa o Esquivel! Una comèdia estereofònica, Llàtzer Garcia i la Companyia Arcàdia van canviar de registre i van presentar a la Sala Flyhard La terra oblidada, un drama rural i costumista. Ara, i després de passar per La Planeta de Girona, arriben a la Sala Atrium on s’hi estaran fins el 10 de març.\nLa peça se centra en el conflicte d’una família en què el patriarca, que pateix una malaltia degenerativa i està en una cadira de rodes, de cop i volta deixa de parlar. I La Marta, la filla que se n’encarrega, convoca a la resta de germans que viuen a Barcelona i se n’han desentès. El silenci del pare serà el que farà aflorar antigues ferides, tensions familiars i, alhora, ens presentarà com són aquests germans i el propi patriarca. Tot i la manca de profunditat en alguns personatges, Llàtzer Garcia aconsegueix que l’espectador s’ identifiqui i es posicioni.\nLa terra oblidada és la primera part d’una trilogia sobre la família i retrata de manera excel·lent el comportament dels fills davant la malaltia degenerativa del pare. Els retrets, els malentesos, la mala consciència. I els silencis. Aquells silencis eixordadors que ens delaten i ens obliguen a treure’ns la màscara. Els espectadors comparteixen la incomoditat que viuen els tres germans gràcies a l’escenari petit i proper de la Sala Atrium, i en certa manera es converteixen en vouyers. L’escenografia, típicament rural i amb colors apagats, també contribueix a augmentar la sensació d’intimitat i falta de vida.\nTot i que el leitmotiv de la història és el silenci sobtat i voluntari del patriarca, també és una de les causes principals de la falta de ritme de l’obra. Per una banda, la insistència en fer parlar el pare ajuda, com hem dit, a definir els personatges però alhora no els permet evolucionar i acaben sent reiteratius. En aquest aspecte també es troba a faltar la resolució d’alguns interrogants que queden a l’aire, com alguns aspectes relatius a la malaltia del pare o successos del passat. Tot i no ser primordials pel desenvolupament del drama, resten profunditat.\nCal destacar la bona feina de tot el repartiment. En especial la de Gal Soler que es converteix en l’indubtable centre d’atenció només amb els seus ulls fugissers que desperten la mala consciència. I de la mateixa manera que La terra oblidada et remou per dins i t’incomoda, els ulls plens de rancor i ràbia de Soler et persegueixen durant dies.\nEtiquetado Aída Pallarès, Companyia Arcàdia, Gal Soler, La Planeta, Llàtzer Garcia, Núvol, Sala Atrium, Sala Flyhard\nEl rei borni. Sala Flyhard\nAra que és més evident que mai la voluntat de molts dels nostres polítics de tornar-nos cecs, arriba El rei borni. Una divertidíssima i actual comèdia negre sobre un mosso d’esquadra antiavalots i el manifestant a qui ha buidat un ull. Un espectacle proper, àcid i quotidià que té la voluntat de treure’ns la màscara i ajudar-nos a veure. En el país dels cecs el borni és el rei. I sí, nosaltres l’hem votat.\nMarc Crehuet, guionista i director de la sèrie Pop ràpid, intenta donar resposta a un dubte gairebé existencial i des del cas d’Ester Quintana, possiblement compartit per tots. Com se sent algú que, escudat en la seva feina, ha deixat cega d’un ull una altra persona? Ho comenta amb la família? Té remordiments de consciència o potser no hi dóna més importància? Crehuet opta per convertir aquest drama en una comèdia negra i fa coincidir en una mateixa taula el manifestant i el mosso d’esquadra. El contrast entre els dos personatges és, possiblement, un dels millors elements d’aquesta comèdia. Crehuet, però, va més enllà i es pregunta si, amb el temps suficient, la víctima o el botxí poden canviar el seu punt de vista. I és aquí on El rei borni perd, en certa manera, versemblança.\nCom a espectadors ens agrada que els personatges es transformin i evolucionin, encara que no sigui massa creïble. Si bé El rei borni funciona en tot moment crec que la transformació de 180º que experimenta en David ens allunya com a espectadors. Les situacions segueixen sent divertides però perden versemblança. En David, l’Ignasi, la Lídia i la Sandra són arquetipus, però ens els creiem perquè són tan actuals que acaben sent reals i, a més, es corresponen a la imatge que molts de nosaltres tenim dels mossos d’esquadra o dels manifestants. Uns són la típica parella “garrula”, els altres els modernos progres de Barcelona en contra dels sistema (però que, en el fons, en formen part). Ara bé, poden arribar a canviar el seu punt de vista? És possible. Poden intercanviar-se “els papers”? Això ja és més difícil.\nLa transformació d’en David ens proporciona grans escenes còmiques i hilarants i fins i tot alguna frase per recordar, però en certa manera juga a la contra del missatge politicosocial present en tot el muntatge. Quan la comèdia es torna més exagerada ens allunyem del conflicte i li restem una mica d’importància. I no s’entèn perquè Marc Crehuet per una banda opta per portar al límit la comèdia (encara que això impliqui pèrdua de versemblança) i per l’altre no deixi d’esquitxar-nos amb la realitat i ens expliqui perquè la crisi és una estafa.\nUn dels pilars de l’obra és el repartiment. Malgrat que Xesc Cabot, Ruth Llopis i Betsy Túrnez broden els seus personatges, Alain Hernández i Miki Esparbé brillen amb llum pròpia i formen un duet d’allò més còmic. Marc Crehuet aprofita el complicat escenari de la Sala Flyhard i ens fa participar, indirectament, en l’espectacle. El rei borni és una molt bona comèdia actual i àcida que ens ajudarà a reflexionar sobre la realitat que estem vivint. Un espectacle que de ben segur no li faria gens de gràcia a l’antic conseller d’interior, Felip Puig. Ara que la clatellada del 21% de l’IVA i les retallades en cultura ofeguen les arts escèniques, Marc Crehuet ens demostra que encara som cecs sense respostes. Qui sap, potser El rei borni ens ajuda a veure-hi una mica més.\nEtiquetado Aída Pallarès, Alain Hernández, El Rei borni, Felip Puig, Marc Crehuet, Miki Esparbé, Núvol, Pop Ràpid, Sala Flyhard\nSenzillesa, honestedat i sinceritat. Dos punts, guionet i un parèntesi tancat. No cal res més. Smiley. Una comèdia romàntica situada a Barcelona amb dos personatges que tots coneixem o que fins i tot podríem ser nosaltres. Són gays però els seus conflictes són universals. És una comèdia romàntica però agradarà a tothom. Smiley et parla directament al cor, sí, però també al cervell.\nGuillem Clua va escriure l’obra per participar al primer torneig de dramatúrgia del Temporada Alta, celebrat l’any 2011, del qual va quedar finalista. Després la va allargar,- ara dura pràcticament una hora i mitja-, i finalment ens ha arribat a la Sala Flyhard on s’hi estarà fins el proper 17 de desembre. I després? Ja es veurà.\nLa base del drama, de qualsevol ficció, sol ser l’empatia. Necessitem compartir i viure l’aventura del protagonista per no avorrir-nos als vint-i-cinc minuts. Ens és igual que sigui tant innocent com en Jack Lemmon a El Apartamento o un somiatruites com el de 500 días juntos. Els estimarem igual perquè són tant humans com nosaltres, perquè podríem ser nosaltres. I aquest és, senyores i senyors, l’èxit de Smiley. El Bruno i l’Àlex són el nostre mirall. Guillem Clua s’estima els personatges, els tracta amb delicadesa, els hi dedica temps, aconseguint, així, que durant poc més de vuitanta minuts tinguem els sentiments a flor de pell.\nQuan entrem a la sala la música ja sona. Endinsar-se a la Flyhard sempre és una experiència total. Ara i durant poc més de quinze dies, som al Bar Bero i a poc a poc la música ens embolcalla i ens transporta al món de l’Àlex i en Bruno. Ara bé, a Smiley els espectadors formen part de l’escenografia. Quatre de nosaltres podem seure als tamborets del bar i, a més, l’Àlex i en Bruno tallen l’acció per dirigir-se directament a nosaltres. Com ja va demostrar Woody Allen a Annie Hall això, més que allunyar-nos de la història ens hi apropa encara més.\nI si amb tot això encara no correu a reservar entrades, què més puc dir-vos? Que Ramon Pujol i Albert Triola broden com mai els seus personatges? És cert. Que riureu sense parar? També és veritat. Que us emocionareu i no pensareu en res més durant vuitanta minuts? Tota la raó. Però Smiley és molt més que això, molt més que paraules. Aneu-hi. A partir d’ara el Bero serà el nostre bar.\nCrítica publicada a http://www.nuvol.com\nEtiquetado Albert Triola, Guillem Clua, Sala Flyhard, Smiley


Set nous positius i dues defuncions per covid, el balanç del mes de juny al Moianès | Ona Moianès\njuliol 1st, 2020 Dídac Garcia Calders, Castellcir, General, Moià, Moianès, Notícies, Ona Moianès, Santa Maria d'Oló, Societat 0 comments\nFa setmanes que la tendència indica un cert estancament de casos confirmats de coronavirus a la Regió Sanitària de la Catalunya Central. Es confirma, d’aquesta manera, una gran frenada de contagis, també al Moianès.\nAixí ho expressen les dades de l’Agència de Qualitat i Avaluació Sanitàries de Catalunya. El Moianès només ha registrat 7 nous casos de coronavirus que, sumats als 144 de finals de maig, situa la comarca amb un total de 149 casos confirmats. Això significa que el Moianès es troba a la part baixa pel que fa a nous casos de Covid-19, amb una ràtio del 0,5 per cada 1.000 habitants. Els nous positius s’han donat en poblacions com Santa Maria d’Oló, que suma 2 contagis i arriba a les 8 persones. Calders, per la seva banda, passa de 9 a 10. Castellcir, que només tenia constància d’un cas, passa tenir-ne dos i finalment Moià, la capital, suma un nou cas per arribar als 104 positius.\nPel que fa al nombre de casos sospitosos, aquest continua augmentant fins assolir la màxima de 781 persones, 254 més que les 535 que s’havien detectat a finals de maig. Val a dir, però, que aquests resultats estan pendents de ser confirmats. La xifra de sospitosos són persones que presenten símptomes de coronavirus però de les quals encara no se n’ha pogut fer cap prova.\nPel que fa a les defuncions, el Moianès ha hagut de lamentar un total de 30 morts per coronavirus, dues més durant els 30 dies que té el mes de juny. Malgrat tot, aquesta és una xifra que va a la baixa. Recordem que la xifra de morts a l’abril va arribar a les 20 persones, mentre que al maig es va haver de lamentar la pèrdua de 5 vides.\nNext article Calor desbocada\nPrevious article Enrenou a Moià per les pintades d'Arran en edificis i a la paret del Club Esportiu


El diputat Seguí visita les obres de la nova variant de Benigànim a la Pobla del Duc\nLa Diputació ha invertit sis milions per a millorar la seguretat viària d’aquest tram interurbà que travessa els barrancs de Torrella i Forcall\nEl traçat reduirà el temps de recorregut entre les dues poblacions de la Vall d´Albaida i donarà servei a tota la comarca\nEl diputat de Carreteres de la Diputació de València, Pablo Seguí, ha visitat les obres de la nova variant que discorre paral·lela a la CV-611 en el tram de carretera que comunica Benigànim i la Pobla del Duc i que reduirà els temps de recorregut d’una població a una altra i les corbes sinuoses.\nEl responsable provincial ha mencionat que la Diputació de València, a través de l’àrea de Carreteres, «ha invertit més de sis milions d’euros a millorar la seguretat viària en aquest tram que travessa els barrancs de Torrella i Forcall».\n«La Diputació de València, en el seu interés per millorar les carreteres de la província que depenen d’aquesta, va detectar la necessitat d’enllaçar la Pobla del Duc amb Benigànim mitjançant un projecte ambiciós que donarà molt bon servei no sols als dos municipis, sinó a tota la comarca, ja que és l’eixida natural a la CV-60», ha asseverat.\nEl diputat ha informat que el tram interurbà que comunica Benigànim amb la Pobla del Duc «té una plataforma inferior a sis metres i amb molt de trànsit pesant i una gran problemàtica als ponts, on es redueix la plataforma fins als cinc metres».\nIgualment, a causa del caràcter agrícola de la zona, hi ha nombrosos accessos a les propietats limítrofs, la qual cosa influeix negativament a la seguretat viària. Aquest problema quedarà esmenat quan entre en servei la nova CV-611.\nEn aquest sentit, el responsable provincial ha explicat també que s’ha considerat necessari fer millores en la CV-611, a fi de resoldre els problemes de funcionalitat, accessibilitat i seguretat viària.Seguí explica que es quedarà com a via d’accés.\nEls alcaldes de La Pobla del Duc, Benigànim i Quatretonda també van acudir a la visita.\nLa secció transversal de la nova carretera serà de 7×10 i estarà formada per dos carrils, un per a cada sentit, amb una amplària de 3,5 metres, voreres d’emergència en ambdós costats d’1,5 metres, bermes de 0,5 metres i cunetes tradicionals o de seguretat en el costat del desmunt.\nTambé s’estan executant dos ponts, que creuen els barrancs anteriorment citats, de cent metres de longitud, aproximadament.\nIgualment, el màxim responsable de l’àrea de Carreteres ha mostrat la seua satisfacció pel grau d’execució de l’obra i preveu que estiga conclosa abans que acabe l’any.\nPonts restaurats i de nova execució\nEl projecte inclou la restauració i rehabilitació d’un pont en la CV-61, que limitava la velocitat a 50 quilòmetres per hora i a 5 tones, perquè l’estructura estava prou deteriorada.\nEn els ponts de nova construcció s’ha executat la fonamentació mitjançant puntals, estreps, piles, llindes i s’han col·locat bigues prefabricades. En l’estructura sobre el barranc de Torrella, s’han instal·lat també prelloses i s’està procedint a la disposició d’armadures del tauler.\nDeclaracions del diputat.


Aprendre amb l’entorn: Sortides escolars a infantil | Col·legi Sant Pau Apòstol\nAprendre amb l’entorn: Sortides escolars a infantil\nPoder aprendre amb l’entorn és una de les premisses que l’equip docent d’Educació infantil es marca quan es programen les sortides dels diferents cursos. Sense aquest objectiu primordial, segons el nostre parer, no tindrien cap sentit. Totes les sortides en major o menor grau provoquen en els infants un entusiasme i una motivació especial, en tractar-se de jornades diferents que trenquen les rutines establertes en el dia a dia de l’aula. Aquest fet, fa que amb un bon plantejament educatiu i unes activitats atractives per a ells, els aprenentatges que puguin realitzar els infants a les sortides siguin molt significatius i profitosos.\nAquest curs, els alumnes de P3 ja van gaudir d’una sortida al “Dia de Granja”, on van realitzar activitats amb animals de granja, un taller de fer pa i diferents propostes lúdiques en un entorn molt enriquidor que van fer que la jornada fos un èxit absolut gràcies a la combinació de moments lúdics i d’aprenentatge.\nEls infants de P4, van realitzar una sortida a Valls, on el món del circ ha estat el centre d’interès de les diferents propostes d’activitats realitzades. Tallers d’equilibri, tombarelles i malabars van fer que els infants gaudissin d’una jornada que va finalitzar amb un espectacle de circ realitzat pels monitors que ens van acompanyar tot el dia.\nFinalment, els alumnes de P5, a mode de cloenda d’etapa, aniran de colònies i dormiran una nit fora de casa amb els seus companys , gaudint d’un parell de dies plens d’emocions i activitats d’aprenentatge en una casa de colònies situada en plena natura on podran fer excursions pel bosc, tallers d’astronomia i diverses activitats on l’entorn tindrà molta importància.\nInici » Notícies » Aprendre amb l’entorn: Sortides escolars a infantil


UNANIMUN: Un èxit a la fira de col·lectius!\nUn èxit a la fira de col·lectius!\nEL passat 14 de febrer l'ETC va organitzar una fira de col·lectius per donar a conèixer les diferents associacions als nous estudiants internacionals.\nUNANIMUN va tenir molt d'èxit!\nUna dotzena d'estudiants en intercanvi, tan de Canadà, Grècia, Àustria...., van voler donar-nos les seves adreces e-mail per participar en els trainings!\nD'altra banda, anunciar que UNANIMUN ja ha començat el procés de selecció dels delegats que aniran al MIMUN. Aquest divendres 17 a les 14:00h hi haurà una reunió informal sobre les correccions dels position paper.\nEls trainings començaran molt aviat! Si vols millorar el teu nivell d'anglès, el coneixement en relacions internacionals, el funcionament de la presa de decisions a diferents comitès de les Nacions Unides i molt més, no dubtis a posar-te en contacte amb nosaltres a: unanimun@uab.cat\nThe trainings will begin very soon! If you want to improve your level of English, your knowledge on International Relations, the way the decision making is taken in different committees of United Nations and much more, please don't doubt in contact us in: unanimun@uab.cat\nPublicado por UNANIMUN en 9:36\nAnónimo 16 de febrero de 2012, 8:24\ndes de quan 12 estudiants es un exit¿\nAnónimo 16 de febrero de 2012, 12:56\nés un èxit perquè és un gran nombre si tenim en consideració el petit grup d'estudiants al que ens dirigiem, els d'intervanvi. El grup total de persones que participaran als trainings és molt més elevat que el d'altres anys, i per suposat molt més que una dotzena.\nGràcies per seguir-nos Anònim!\n1r training d'UNANIMUN: molt participatiu!\nFirst training will be held this Friday!


L'ECOLOGISME? QUÈ ÉS?\nEl modern moviment ecologista neix al llarg de la dècada dels anys 70 als Estats Units d'Amèrica (el 22 d'abril de 1970 es celebrà per primera vegada el Dia de la Terra) i a començaments de la dècada dels anys 80 s'estén per arreu d'Europa; però no va ser fins a finals dels anys 80 quan sectors cada vegada més grans de les societats industrialitzades comencen a fer seu el discurs que els (i les) ecologistes anaven escampant des de feia força temps.\nEn els darrers anys, el nostre únic planeta blau - la Terra - ha esdevingut l'estrella dels mitjans de comunicació més importants del món. Els reptes ecològics que se’ns plantegen són sovint reptes globals i per tant, s'argumenta, requereixen solucions globals. Però podem parlar avui de la mateixa manera de com ho fèiem al llarg dels anys 70 ?.\nA començament dels anys 90 el planeta Terra va rebre una enorme atenció per part dels mitjans de comunicació i dels polítics. No hi havia setmana sense que un dels periòdics més importants del món es preguntés si érem encara a temps de salvar la Terra. Més i més conferències internacio-nals debaten sobre les qüestions essencials del nostre planeta i, per tant, de la nostra supervivència.\nA través dels mitjans de comunicació som conscients dels nous tipus de problemes ecològics globals com ara els canvis climàtics (efecte hivernacle, augment del nivell del mar, ...), la disminució de la capa d'ozó atmosfèric, la destrucció dels boscos tropicals, la desertifica-ció i erosió del sòl, la sobreexplotació dels béns comuns, la desapa-rició de les espècies i la pèrdua de la diversitat genètica, etc.\nAmb aquests nous reptes un nou tipus d'actors globals, molts d'ells nous vinguts en el camp de l'ecologia, varen començat a entrar en esce-na: aquests actors eren les institucions de recerca científica, els programes de recerca científica internacionals, les agències d'orga-nismes supranacionals i una munió d'instituts especialitzats, els quals són finançats principalment per fons privats i de corpora-cions. Els vincles de totes aquestes institucions amb el sistema establert les hi assegura suficients recursos econòmics, necessaris per a dur a terme una tasca de recerca que és molt cara: les dades amb les que aquests nous actors globals treballen provenen de satèl·lits i altres sofisticades tecnologies (estacions polars, vols estratosfè-rics, simulacions mitjançant ordinador, etc).\nAquests nous actors globals, les seves eines de recerca, així com l'interès sobtat dels mitjans de comunicació i dels polítics, tot junt completa una tendència totalment nova en el camp de l'ecologia. És una tendència que no té res a veure amb el discurs ecologista dels anys setanta. La característica més típica d'aquesta nova tendència és la forma nova de contemplar els problemes ecològics. És una concepció que situa la persona humana fora del planeta (en un satèl·lit, per exem-ple), mirant el "sistema Terra" des de l'espai, contemplant-lo com si fora una altre (pot ser més sofisticada, encara) nau espaial.\nAmb el que aquests nous actors globals estan més interessats és en la forma com aquest sistema funciona. Això vol dir que estan interessats en els cicles globals biogeoquímics, els quals, es diu, estan essent pertorbats de forma creixent. L'objectiu és mantenir en funcionament el Sistema Terra. En darrera instància es redueix la Terra a una màquina complexa i els problemes ecològics a problemes tècnics. En una concepció així, la persona humana no forma part realment del "siste-ma", a despit que l'afecta i que viu d'ell i en ell.\nAquesta forma de contemplar la problemàtica ecològica no qüestiona ni posa en perill les estructures polítiques existents, simplement les reforça. Tampoc no qüestiona la ciència, sinó que consolida a la ciència mecanicista i el progrés tecnològic alimentat per aquest tipus de ciència. A més a més promou una tecnologia i una tecnocràcia paral·lela-ment amb un nou tipus de manegadors del medi ambient.\nPer una altra banda, aquesta nova tendència oblida o fins i tot margina els actors tradicionals en al camp de l'ecologisme: les persones preocupades i conscients, els moviments de base, les associacions regionals i nacionals, les organitzacions de voluntariat, etc. Tot això està en oberta contradicció amb la tendència manifestada al llarg dels anys 70's, on la persona i les associacions eren la solució i el Sistema era el problema. Avui el Sistema coneix i és la solució, mentre que les persones i les associacions són el problema, els ene-mics reals de la Terra. Per tant les persones i les associacions han de ser manegades de la mateixa manera com són manegats els sistemes naturals.\nAquesta podria ésser la conclusió de l'anàlisi indiferenciat dels problemes ecològics globals d'avui, que els nous actors globals rea-litzen. De fet, aquests no consideren les causes reals dels canvis ecològics globals i les causes són reemplaçades per la mesura dels seus efectes. Aquests efectes són atribuïts, aleshores, a la "persona humana", a la "humanitat", a la "raça humana" i com a molt a la "societat", però mai són atribuïts a la seva causa profunda: el desenvolupament econòmic, industrial i tecnològic.\nPerò, quin sentit té encara parlar dels "efectes", quan els impactes humans actuals són d'una escala semblant als processos interactius i naturals que regeixen els sistemes que suporten globalment la vida a la Terra?.\nNo hi ha cap anàlisi de les causes reals de la crisi ecològica global actual, ja que una anàlisi així implicaria reconsiderar la nostra manera de viure, alhora que el desenvolupament industrial. Implicaria fer consideracions polítiques, econòmiques, socials, psicològiques i culturals. En comptes d'això, el que la nova tendència intenta analit-zar és la manera com el "sistema Terra" funciona i com reaccionaria a més (més encara ?) desenvolupament industrial, ajudant així a predir com el "sistema Terra" evolucionarà i ajudant a dissenyar les corres-ponents estratègies de manegament global, autoanomenades "polítiques ambientals globals".\nPerò és molt qüestionable si les polítiques ambientals globals seran la solució al tipus de problemes que són produïts precisament pel desen-volupament econòmic i tecnocientífic racional. El manegament ambien-tal global pot molt ben ser una il·lusió, fent-nos creure que som ca-paços de fer front a la crisi ecològica global i, per tant, que podem continuar indefinidament el desenvolupament industrial.\nEn qualsevol cas, el manegament ambiental global reaccionarà a poste-riori davant els símptomes, però no posarà en evidència les causes reals de la crisi ecològica global.\nEls manegadors ambientals ens volen fer creure que ells poden afrontar als problemes una vegada ells els han identificat, justificant així les seves, sempre creixents, necessitats de més recerca. Mentres-tant el desenvolupament industrial va continuant i probablement serà justificat dient que cal que paguem encara més, per a més recerca, per a afrontar els danys econòmics creixents resultat dels canvis ecolò-gics globals.\nPerò globalment, el manegament tecnocràtic del medi ambient no serà la resposta a la crisi ecològica global, mentre es continuï conside-rant a la persona com un objecte a ser ensenyat i manegat. Mentre les persones i les associacions no siguin tingudes en compte i juguin un paper actiu en la recerca de vies per a sortir de la crisi ecològi-ca i social en la que estem immergits, el manegament global del medi ambient serà ben probablement un miratge d'experts autoescollits.\nParalel·lament també s'ha volgut reduir l'Ecologia a una mena d'engi-nyeria ambiental. Exemples d'això els hem pogut anar constatant cada dia: les forces político-socials que fins fa ben pocs dies tenien per senyera l'industrialisme, van fent seves una part de les propostes ecologistes, primer només de paraula, però aviat es van donant compte que no n'hi ha prou amb paraules i aleshores es veuen forçades a seguir la mateixa dinàmica del sistema industrial. Si fins ara eren les guerres les que possibilitaven el renovament del equipaments de la societats industrials, ara es descobreix que hi ha moltes possibili-tats de continuar produint en els processos de descontaminar tot allò que el mateix sistema ha pol·lucionat.\nUn exemple palès d'això el tenim en una entrevista que la revista Estratos (num.7) realitzava al, aleshores, Director General de Medio Ambiente, Sr. Fernando Martinez Salcedo. Cal dir que l'esmentada revista és editada per ENRESA, l'Empresa Nacional de Residuos Radiac-tivos. Empresa que vol gestionar tota la greu problemàtica de les escombraries radioactives a l'Estat Espanyol, però que fins ara ha estat incapaç de solucionar el problema dels parallamps radioactius.\nEn l'entrevista citada es podia llegir que el Director General del Medio Ambiente és un "joven ecologista". El més astorant de tot era veure que deia aquell "joven ecologista". Afirmava coses com ara: "lo importante no es el discurso ambiental sinó planificar, invertir, crear infraestructura", "la gestión ambiental es promover equipamien-tos". També parlava d'un "crecimiento que no ponga en cuestión la capacidad de supervivencia, los recursos naturales, ....". I el súmmum de l'entrevista arribava quan deia "existe un problema, se identifica, se desmenuza y se aplican las soluciones técnicas adecuadas" (es referia al "Plan de Residuos Radiactivos").\nAquest és el discurs dels manegadors i dels tecnòcrates ambientals. No és res més que pur i ranci ambientalisme, ja que no es qüestiona la premissa bàsica de la societat industrialista, és a dir, el fet que la humanitat ha de dominar la Natura.\nAquell "jove ecologista" no és altra cosa que un tecnòcrata ambienta-lista jeràrquicament guarnit amb una disfressa verda.\nÉs evident que amb la paraula Ecologia passa el mateix que ha passat amb les paraules llibertat i democràcia. Per buidar-les del seu con-tingut radical, o, si més no, revolucionari, el Poder no dubte gens de desnaturalitzar-les.\nPer exemple el mot democràcia ha estat prou desnaturalitzat pel gra-dual desplaçament de la participació activa en els afers públics cap a la representació passiva quan el mot democràcia, en la seva forma clàssica, volia dir, gairebé literalment, participació directe de tot el poble. Avui, i cada dia amb més freqüència, se’ns vol fer creure que democràcia vol dir representació del poble per una élite que dispo-sa del poder de decisió per sobre del poble.\nEl mateix concepte de Llibertat va molt més enllà que el que avui s'entén per ella: absència d'opressió, pluralisme ideològic, hete-rogeneïtat d'institucions, .... Aquest concepte compren la plena rea-lització de les potencialitats de la humanitat en la seva forma més creativa. I quant lluny n'està la societat sobreindustrialitzada d'a-quest objectiu!.\nL'ecologisme va molt més enllà de considerar la Natura com un habitat passiu, que es compon d'objectes tals com animals, plantes, minerals,\nL'ecologisme considera que el benestar humà i el floriment de la Vida humana i no humana sobre la Terra té valor per si mateixos. Aquests valors són independents de la utilitat del món no humà pels objectius i propòsits de la humanitat.


Els amors de la Melissa - Socpetit.cat\nEntre llibres i roses transcorre la tercera aventura de la col·lecció Els Cacaus d’en Sam, Els amors de la Melissa.\nEn Geld, el porquet refinat dels Cacaus, té entre mans un magnífic pla per conquerir el cor de la Melissa, la nina trol de la germana d’en Sam. Podrà seduir-la amb bonics regals?\nEn Geld no ho tindrà fàcil, ja que el personatge conegut que amaga aquest nou llibre és l’actor Roger Coma, que es mostra molt interessat en la Melissa.\nLa narradora Rosa Pinyol explicarà la nova aventura de la col·lecció als més petits, que també podran escoltar i cantar la cançó dels Cacaus, del grup Morgat Morgat, o pintar el seu personatge preferit!\nSerà dissabte 12 d’abril, a les 11.15 h, al Taller Blau de Món LLibre (Plaça Joan Coromines, davant del CCCB).\nCreats amb la tècnica de ganxet amigurumi, en Sam i els Cacaus viuen a Barcelona tota mena d’embolics. Esperança Sierra i Xavi Teixidor són els autors dels textos i LalalaToys, els creadors dels personatges.\nLes pàgines de cada llibre amaguen un personatge conegut que ajuda els Cacaus a sortir dels embolics… o a embolicar-los encara més.


Downtown Lodge (Hostel) Grindelwald Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDorfstrasse 152, Grindelwald Centre, Grindelwald, Suïssa, 3818 - Veure al mapa\nNotable 7,6 (503 comentaris)\nBarri Grindelwald Centre Area de Gydisdorf Grindelwald Centre Grindelwald Centre Area de Gydisdorf Grindelwald Centre Grindelwald Centre Grindelwald Centre Grindelwald Centre Grindelwald Centre\nAl visitar Grindelwald, vosté es sentirà com a casa a Downtown Lodge, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Bachalpsee Lake, Eiger Mountain són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nDowntown Lodge també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Grindelwald. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nL'ambient de Downtown Lodge es reflexa en cada habitació. calefacció, caixa forta a l'habitació, bany compartit són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km), esquí, parc infantil, billar, ping pong. Downtown Lodge és una elecció inteligents per a viatgers a Grindelwald, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (26) Parelles (6) Viatgers en solitari (12) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (5)\nTots els tipus de viatgers (320) Parelles (54) Viatgers en solitari (79) Famílies amb infants petits (58) Famílies amb infants grans (24) Grups (106)


Pas endavant per evitar les seqüeles de la cirurgia radical de pròstata - Línia Sants\nCONTINGUT PATROCINAT|2020-12-02T10:22:19+01:002 desembre 2020|Línia Sants\nEl càncer de pròstata és el més freqüent entre la població masculina i el tercer en mortalitat, segons dades de l’Observatori de l’Associació Espanyola contra el Càncer (AECC). No obstant això, només la meitat dels homes més grans de 50 anys fan una revisió urològica anual, tal com recomana l’Associació Espanyola d’Urologia. Dificultat per orinar, degoteig postmiccional i buidatge incomplet són alguns dels símptomes que porten els homes a anar a la consulta de l’uròleg, encara que els tumors de pròstata sovint es desenvolupen asimptomàticament.\nEl diagnòstic precoç i la localització precisa del tumor són factors clau per establir l’opció terapèutica més adequada en cada cas, així com per augmentar els nivells de supervivència i minimitzar els efectes secundaris dels tractaments més invasius, que poden conduir a la impotència o a la incontinència.\n«Aspirem a aplicar la precisió diagnòstica i terapèutica del càncer de mama al càncer de pròstata», explica l’uròleg Emilio López Alcina, que lidera la unitat multidisciplinària de pròstata de la xarxa de Clíniques Biomèdiques Ascires, la qual planteja un enfocament totalment innovador de la malaltia. «Tots dos càncers tenen característiques comunes: es poden sentir i estan relacionats amb alteracions hormonals. No obstant això, mentre que s’ha aconseguit una alta precisió diagnòstica en el càncer de mama, i les mastectomies només es realitzen en casos aïllats, en el de pròstata ens seguim guiant per biòpsies cegues i apliquem tractaments radicals».\nUn nou abordatge i biomarcadors avançats per al diagnòstic precoç i precís del càncer prostàtic, que afecta un de cada sis homes\nOBJECTIU: MAXIMITZAR LA VIDA PLENA\nDiagnòstic precoç per la vida plena del pacient durant el màxim temps possible. Aquest és l’objectiu amb el qual Cetir Ascires treballa i ho fa amb les últimes tècniques d’Imatge que permeten oferir un tractament dirigit a lesions específiques, en lloc de procedir a la cirurgia prostàtica innecessària. Un aspecte clau quan es considera que els efectes secundaris de l’extirpació de la pròstata poden donar lloc a una disminució significativa de la qualitat de vida: entre el 50% i el 70% dels pacients patiran disfunció erèctil o impotència i un 10% patirà incontinència.\nEn la recerca per maximitzar la qualitat de vida del pacient, Cetir Ascires va adquirir el 2018 la tecnologia PET/RM, pionera al nostre país i present al centre Viladomat de Barcelona. Aquest equip híbrid integra les dues eines diagnòstiques més potents per detectar a temps l’extensió tumoral: la Tomografia d’Emissió de Positrons (PET) i la Ressonància Magnètica d’Alt Camp (RM). Una combinació que permet observar tant la forma d’un òrgan com la seva funció, convertint-lo en una opció avantatjosa per diagnosticar i planificar tractaments personalitzats.\nBIOMARCADORS MÉS PRECISOS\nEl PSA és la prova més estesa per al càncer de pròstata, però hi ha casos en què l’anàlisi d’aquest biomarcador de sang esdevé insuficient: «Cetir Ascires està introduint nous biomarcadors d’Imatge i Genètica, que proporcionen una major precisió diagnòstica i ens ajuden a superar les deficiències del PSA», diu el Dr. García Garzón, metge de Cetir.\nUn clar exemple d’això és el PSMA, el biomarcador d’imatge més específic per al càncer de pròstata, que actua directament sobre el PSA de manera que evita captar altres tumors que poden conduir a confusió. D’altra banda, també té una major sensibilitat, per la qual cosa permet observar més lesions; en paraules del metge: «Aquesta sensibilitat, juntament amb les possibilitats del PET/RM, fa que l’eficàcia diagnòstica sigui màxima».


El Leo Messi més personal, protagonista a ESPN - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesEl Leo Messi més personal, protagonista a ESPN\nEl Leo Messi més personal, protagonista a ESPN\nEl canal televisiu nord-americà aprofita la celebració del Mundial per conèixer el crac blaugrana fora dels terrenys de joc L’argentí destaca el creixement professional i personal des de la celebració de l’anterior Mundial i les ganes d’aixecar el trofeu al Brasil A l’hora d’escollir els millors jugadors del món, tria, entre d’altres, els seus companys Xavi, Iniesta i Neymar Jr\nLa portada d'ESPN amb Leo Messi com a protagonista\nEl Mundial del Brasil serà el principal focus d’atenció del futbol internacional durant el pròxim mes, i les estrelles mundials en són les protagonistes. A pocs dies per a l’inici de la Copa del Món, Leo Messi és una de les grans atraccions per als mitjans, i el canal televisiu nord-americà ESPN n'ha volgut conèixer el punt més personal. El crac argentí és el protagonista d’una entrevista en profunditat en què parla d’ell, de la selecció argentina i de com veu el futbol mundial.\nLeo Messi ho té clar a l’hora d’escollir els millors jugadors del planeta. Els primers de la seva particular llista són els seus companys blaugrana Neymar Jr, Iniesta i Xavi. A continuació, però, també destaca altres figures com Cristiano Ronaldo, Ribéry i Robben. “En podria dir molts, de noms, però això prefereixo deixar-ho per als aficionats”, afegeix.\nCrec que hi ha molts grans jugadors: Neymar Jr, Iniesta, Xavi, Cristiano, Ribéry, Robben... En podria dir molts, però això ho deixo per als aficionats\nL’Argentina, liderada un cop més pel ‘10’ del Barça, es postula com un dels candidats al títol. Messi disputarà el seu tercer Mundial, i ho farà com a capità del combinat ‘albiceleste’. “En els últims anys he crescut molt futbolísticament, he viscut moltes coses bones i dolentes que m’han fet créixer com a professional i he estat pare, que és un canvi enorme”, comenta el crac argentí sobre el seu creixement des de l’últim Mundial del 2010 a Sud-àfrica.\nSento molta enveja sana dels companys que han estat campions del món. Per molt que pregunti no em podran explicar què se sent\nAl cap del ‘10’, ara mateix, només hi ha un pensament: aixecar la Copa del Món. “M’agradaria ser campió amb l'Argentina, però no per canviar la manera de veure’m des de fora, sinó per aconseguir l’objectiu amb la selecció i sumar un Mundial al meu historial de títols”, explica amb referència a això. A més, afegeix: “Sento molta enveja dels companys que ho han aconseguit. Per molt que pregunti no em podran explicar què se sent”.\nLeo Messi fa un repàs a tot allò que l’ha portat fins on és i què és. “El que m’ha portat fins aquí són les ganes de ser sempre millor, de voler més i ser el primer crític amb mi mateix”, afirma. Finalment, el ‘10’ valora el canvi més gran que ha viscut en els últims temps: “Ser pare et fa veure les coses d’una manera diferent. Avui, primer és el meu fill i després la resta. M’ha canviat molt”.


Actuacions del Pla - Ajuntament de Terrassa\nPrograma Xerrem - Junts\nSeguiment del pla català de l'esport\nEl passaport Edunauta és un projecte d'ampliació d'oportunitats educatives i d'acreditació dels aprenentatges fora escola per a infants de primària, dissenyat per la Fundació Jaume Bofill i la Cooperativa +Educació. Enfocat cap a l'equitat, catalitza la potència educativa del territori des de la voluntat d'ampliar l'horitzó de l'infant i generar itineraris personalitzats, a partir de les 9 competències d'aprenentatge que uneixen temps i espais lectius i no lectius.\nA Terrassa, aquest curs 2021-2022 s'ha posat en marxa la segona edició del Passaport Edunauta, a la que s'han adherit els dos centres que ja van iniciar la prova pilot el curs passat, l'escola Joan Marquès Casals i Roser Capdevila, i tres centres que s'estrenen en aquest viatge, l'Escola Liceo Egara, l'escola Ramon Pont i l'escola Salvador Vinyals i Galí.\nEl treball de coordinació i gestió d'aquesta eina educativa s'impulsa des del Servei d'Educació amb la col·laboració de l'Institut Jaume Cabré i amb el suport de l'Equip de Llengua, Interculturalitat i Cohesió Social del Departament d'Educació.\nUna Comissió Permanent de la que formen part els agents abans esmentats és la que s'encarrega de supervisar i validar les accions proposades a través del Passaport Edunauta a la ciutat.\nI un seminari de formació al professorat és el que garanteix l'encaig de les activitats proposades amb el currículum escolar.\nEl Passaport és un element físic que permet als infants poder realitzar activitats als diversos espais de la ciutat identificats com a espais d'aprenentatge edunautes.\nQuan l'infant realitza les activitats està fent un treball d'identificació i de reconnexió dels aprenentatges que ha rebut dins de l'aula, amb els aprenentatges que es poden fer fora de l'aula. Aquest procés d'aprenentatge en el que l'infant observa què aprèn, com ho aprèn i quina capacitat, habilitat o superpoder de les 9 proposades: Exploro, Creo, Experimento, Comunico, M'implico, Participo, M'estimo, Decideixo i Somio, ha millorat, és el que l'és reconegut i validat a través de l'estampació d'un segell.\nA finals de curs, en el transcurs d'un acte de graduació, l'alumnat edunauta rebrà un diploma de reconeixement del conjunt d'aprenentatges realitzats.\nLes activitats estan dinamitzades per entitats que formen part de la Xarxa Terrassa Educa i d'altres col·laboradores de l'entorn, així com de persones referents dels infants a l'àmbit privat (família, veïns, amigues...).\nEs proposa que aquestes persones referents realitzin activitats relacionades amb experiències a l'aire lliure, l'exploració de les pròpies habilitats i el gust per compartir temps i descobriments amb altres persones.\nPel que fa a les activitats al territori hi ha dos tipologies de propostes: les que es poden realitzar en família al llarg del curs, i les que l'infant edunauta té l'oportunitat de provar una sola vegada de forma autònoma i així descobrir noves motivacions i interessos per poder dissenyar un itinerari formatiu en l'horari extraescolar.\nAprofita el teu temps lliure per descobrir nous espais edunautes a la ciutat! Escriu al teu passaport quin espai nou has descobert que ha de formar part de la galàxia edunauta.\nBusca els teus superpoders amb activitats en família a la Galàxia Edunauta!\nPropostes EDUNAUTA d'activitats a casa\nCrida a les entitats per participar en el Passaport Edunauta\nWeb principal del Projecte Edunauta\nCloenda del Programa LECXIT a l'Institut Terrassa: 79 parelles de joves i nens han incentivat la lectura a través del programa LECXIT (Data publicació: 03/05/2019)\nPrograma "Xerrem - Junts"\nEs tracta d'un grup de conversa exclusivament en català. Es porta a terme amb la col·laboració de la Coordinadora d'Associacions per la Llengua catalana (CAL). També es desenvolupa a Biblioteques de Terrassa\nDes del PEE es participa en el seguiment de les activitats del Pla Català de l'Esport Escolar, liderat per la Secretaria General de l'Esport i gestionat pel Consell Esportiu del Vallès Occidental Terrassa (http://www.ceterrassa.com), dels centres que estan dins el nostre PEE.


Els Butaca coronen una perla, ‘A.K.A.’ (Antoni Ribas Tur)\nEls Butaca coronen una perla, ‘A.K.A.’\nL’obra de la Sala Flyhard s’endú els premis a millor obra, text, direcció i actor\n3 min. Barcelona 27/11/2018 00:00\n651x366 L’autor d’A.K.A.-Also Known As, Daniel J. Meyer. / LOURDES AGUIRRE / DAVID RUANO L’autor d’A.K.A.-Also Known As, Daniel J. Meyer. / LOURDES AGUIRRE / DAVID RUANO\nSorpresa als premis Butaca: una obra de petit format, A.K.A - Also known as, de Daniel J. Meyer, va ser la gran triomfadora de la nit i es va emportar els quatre guardons a què estava nominada, tots de pes: muntatge de petit format, text, actor (per a Albert Salazar) i direcció (per a Montse Rodríguez). Una de les principals candidates, Temps salvatge, del TNC, només va rebre dos guardons tècnics de vuit nominacions (escenografia i llums). Sopa de pollastre amb ordi, de la companyia La Perla 29, es va emportar el guardó al millor muntatge i millor espai sonor i Frankestein, amb quatre nominacions, només va rebre el premi a la caracterització. “Hem treballat des de l’amor, el respecte i l’admiració mútua”, va dir Meyer, i va donar les gràcies “al públic jove” que va veure l’obra “amb els seus pares i els seus avis”. A.K.A - Also known as es va poder veure a la Sala Flyhard i tornarà als escenaris al desembre a l’Espai Lliure i al març a La Villarroel.\nLa gala dels 34ns premis Butaca es va celebrar al Teatre-Auditori de Sant Cugat i va arrencar amb The Sey Sisters i Mariona Castillo amb Clara Peya al piano repartint dards sobre el cas Pasqual i la falta d’intèrprets racialitzats. Més endavant, Las Glorias Cabareteras van seguir amb el cas Fabre i els presentadors, Glòria Cid i Toni Martin, van tornar-hi amb Pasqual. El director de Sopa de pollastre amb ordi, Ferran Utzet, va recordar el moment d’“anomalia democràtica” a Catalunya en què rep el premi.\nPel que fa als intèrprets, Clara Segura es va emportar el Butaca per Les noies de Mossbank Road i vapujar a l’escenari amb les companyes Cristina Genebat i Marta Marco; Oriol Pla va guanyar com a actor de repartiment per La calavera de Connemara i Laura Conejero per La importància de ser Frank. Aquesta obra també va rebre el premi a la composició musical de Paula Jornet i al vestuari de Maria Armengol. El Butaca d’Honor Anna Lizaran va recaure en una degana, l’actriu i directora Marta Angelat. “La vida i la professió, inseparables”, va dir Marta Angelat després de recollir el guardó, i va reclamar més presència de les dones en els llocs de poder del sector. “Posem dones a tot arreu, ara ens toca a nosaltres, fa molt de temps que ens toca”, va subratllar.\nEls Butaca van fer justícia a l’espectacle d’Agnès Mateus i Quim Tarrida: Rebota rebota y en tu cara explota va guanyar en la categoria de noves dramatúrgies. També és trencador el de dansa: A vore, dirigit per Sonia Gómez, aglutina música electrònica, dansa contemporània i jotes. Cabaret es va imposar als musicals amb tres premis: millor muntatge i millors intèrprets per a Ivan Labanda i Elena Gadel. L’adaptació del conte La nena dels pardals, de la companyia Teatre al Detall, va ser premiada com a millor espectacle per al públic familiar.\nL’art de mantenir viu el llegat de Josep Suñol


L’Alcúdia de Crespins convoca el concurs “Portada del llibre de festes Edició Especial 2021” - Portal de Xàtiva\nInicio Sociedad Concursos L’Alcúdia de Crespins convoca el concurs “Portada del llibre de festes Edició...\nL’Alcúdia de Crespins convoca el concurs “Portada del llibre de festes Edició Especial 2021”\nLes bases es poden consultar a secció notícies de la web del consistori\nDes de la Regidoria de Festes i la Comissió de Festes de l’Alcúdia de Crespins s’ha convocat el concurs “Portada del llibre de festes Edició Especial 2021”, les bases del qual es poden consultar a la pàgina web de l’Ajuntament www.lalcudiadecrespins.es a la secció notícies.\nEl termini de presentació de les obres finalitzarà el pròxim dia 18 de juny i podran participar dissenyadors, il·lustradors, pintors, etc. majors de 18 anys. El premi està dotat amb una quantia de 200 euros i el tema a plasmar en la portada haurà d’estar relacionat amb les Festes Majors del municipi.\nQuant al format, les obres hauran de tindre una grandària A3 o A4 i s’entregaran en un sobre acompanyat d’una còpia digital en format PDF o TIF. El depòsit de les obres haurà de realitzar-se en les oficines municipals del consistori i cal apuntar que cada autor podrà presentar fins a un màxim de tres propostes.\nllibre de festes\nL’Alcúdia de Crespins rebrà 89.392 euros del Fons de Cooperació Municipal


Projecte II: Disseny editorial | 7. La portada\nProjecte II: Disseny editorial·7. La portada\nHi ha una sèrie d’elements comuns en totes les portades, que hi solen aparèixer sempre. Diem solen perquè cada publicació és un món, i la seva pròpia naturalesa dona lloc a una sèrie de maneres diferents de posada en pàgina.\nEn la imatge, agafant una portada de la revista Woman com a exemple, podem veure alguns dels elements que acostumen a aparèixer en totes les portades. Si ens fixem en el quiosc, en altres portades els hauríem de poder identificar.\nL’element principal en tota portada és la capçalera: és el seu nom propi, la seva imatge i conté les línies distintives de la seva personalitat. Un bon logo és determinant per a l’èxit d’una publicació. Quan parlem d’identitat corporativa ens estem referint al conjunt d’elements propis d’una publicació (també aplicable a una empresa, una marca o una companyia) que serveixen perquè es distingeixi d’altres i li atorga unes característiques específiques. El logotip, la capçalera, en una publicació, és l’element essencial de la imatge del producte. Cada publicació ha de tenir la seva pròpia capçalera, de manera que el públic la hi associï immediatament.\nEl procés de creació de la capçalera és complex: hem de tenir un bon nom que contribueixi al reconeixement del producte entre la competència, que s’associï amb un concepte que sigui adequat al que estem creant, que es recordi fàcilment, etc. El procés de creació de la capçalera ha de culminar en un logotip que desperti un procés mental en l’observador que li transmeti el que el producte conté (elegància, diversió, jovialitat, serietat, etc.). El nostre logo ha de fer ressaltar la publicació entre la competència, li ha d’atorgar unes característiques pròpies que despertin l’interès del lector potencial i afermin la seva confiança en ell. El seu lloc usual és a dalt a l’esquerra, encara que hi ha publicacions que modifiquen aquesta ubicació com una maniobra d’identitat.\nEn la imatge podem veure diferents capçaleres de revistes conegudes. El logo en si mateix, descontextualitzat de qualsevol imatge, ja ens recorda a quina publicació pertany. Són capçaleres que estan íntimament relacionades amb el producte que representen.\nDe vegades es poden introduir variacions en el logo per motius merament estètics. En l’exemple podem veure com en la revista Smoda la capçalera ha estat alterada per fer l’ullet al contingut de la publicació. Malgrat que l’estètica del logo ha variat, podem observar com segueix sent igualment recognoscible.


Prescripció infermera en l'àmbit escolar - School Nurses | Ma Volaille\nprescripció infermera en l’àmbit escolar\nHi ha qüestions que estan aprovades en el document però tot i s’han de desenvolupar pels organismes determinats, però davant la necessitat de continuar amb el nostre treball quotidià en les màximes garanties de seguretat i professionalitat i davant els diferents rumors i especulacions sobre la publicació de Reial Decret, ens semblava pertinent donar el nostre punt de vista.\nels procediments explicats en aquest article, són un opinió pròpia després de consulta telefònica amb el Consell General d’Infermeria d’Espanya , Col·legi Oficial d’Infermeria provincials, i Servei jurídic de Sindicat d’Infermeria SATSE, per tant no s’han de considerar com protocols oficials ni praxi oficialment aprovada; són només una opinió. Per tant, et recomanem que si en exercici de la teva activitat tens algun dubte, consultar directament les fonts i acudir a aquests organismes per a confirmació i aclariment oficial.\nTant en xarxes socials, com entre les companyes hi ha molta desinformació i controvèrsia, esperem que amb aquesta informació aportem una mica de llum sobre el tema.\nCal delimitar l’ús, indicació i prescripció de medicaments i productes sanitaris en tres circumstàncies:\nProductes sanitaris i medicaments sense recepta mèdica: en aquests casos, les infermers / es podem prescriure de forma autònoma i lliure, atenent sempre a criteris de responsabilitat professional.\nMedicaments de prescripció mèdica que NO requereixen d’un diagnòstic mèdic per tractar-se d’actuacions infermeres: vacunes, insulines, material de cura de ferides, oxitocina, calmants, etc. En aquests supòsits, les infermers / es actuarem d’acord amb protocols prèviament establerts entre els professionals i les autoritats.\nPrescripció d’aquells medicaments subjectes sempre a un diagnòstic i prescripció mèdics. En aquests casos, les infermers / es farem l’administració, les cures i el seguiment posterior de l’pacient.\nAquest article determina dos tipus de prescripció:\nPRESCRIPCIÓ AUTÒNOMA: els infermers poden de forma autònoma, indicar, usar i autoritzar la dispensació de tots aquells medicaments no subjectes a prescripció mèdica i tots els productes sanitaris referits a la seva pràctica professional, mitjançant la corresponent ordre de dispensació.\npRESCRIPCIÓ COL·LABORATIVA : Els infermers poden indicar, usar i autoritzar la dispensació de determinats medicaments subjectes a prescripció mèdica mitjançant l’aplicació de protocols i guies de pràctica clínica i assistencial.\nAnem a especificar les normatives més importants que donen suport legal a les nostres actuacions.\nProductes sanitaris i medicaments sense recepta mèdica:\nPREGUNTA: ¿a dia d’avui podem usar, indicar o recomanar medicaments no subjectes a Prescr ipción mèdica?\nRESPOSTA SI, basant-nos en les següent legislació vigent.\nLa Llei 28/2009, de 30 de desembre, de modificació de la Llei 29/2006, de 26 de juliol, de garanties i ús racional dels medicaments i productes sanitaris, modifica l’apartat 1 de l’article 77 de la següent manera:\n“1. la recepta mèdica, pública o privada, i l’ordre de dispensació hospitalària són els documents que asseguren la instauració d’un tractament amb medicaments per instrucció d’un metge, un odontòleg o un podòleg, en l’àmbit de les seves competències respectives, únics professionals amb facultat per receptar medicaments subjectes a prescripció mèdica.\nSense perjudici de l’anterior, els infermers, de manera autònoma, poden indicar, usar i autoritzar la dispensació de tots aquells medicaments no subjectes a prescripció mèdica i els productes sanitaris, mitjançant la corresponent ordre de dispensació.\nEl Govern regularà la indicació, ús i autorització de dispensació de determinats medicaments subjectes a prescripció médic a per els infermers, en el marc dels principis de l’atenció integral de salut i per a la continuïtat assistencial, mitjançant l’aplicació de protocols i guies de pràctica clínica i assistencial, d’elaboració conjunta, acordats amb les organitzacions col·legials de metges i infermers i validats per l’Agència de Qualitat d’el Sistema Nacional de Salut. El Ministeri de Sanitat i Política Social amb la participació de les organitzacions col·legials, referides anteriorment, acreditarà amb efectes a tot l’Estat, als infermers per a les actuacions previstes en aquest article.”\nLa Llei 10/2013, de 24 de juliol, per la qual s’incorporen a l’ordenament jurídic espanyol les directives 2010/84 / UE d’Parlament Europeu i Consell, de 15 de desembre de 2010, sobre farmacovigilància , i 2011/62 / UE d’Parlament Europeu i de Consell, de 8 de juny de 2011, sobre prevenció de l’entrada de medicaments falsificats en la cadena de subministrament legal, i es modifica la llei 29/2006, de 26 de juliol, de garanties i ús racional dels medicaments i productes sanitaris.\nla modificació número 27 correspon a l’apartat de l’article 77 i queda redactat de la següent manera:\n… .. els infermers de manera autònoma podran indicar, usar i autoritzar la dispensació de tots aquells medicaments no subjectes a prescripció mèdica i els productes sanitaris, mitjançant la corresponent ordre de dispensació. els fisioterapeutes també podran …….\nPREGUNTA: Quins medicaments no estan subjectes a prescripció mèdica?\nRESPOSTA: El llistat de medicaments amb aquestes característiques els determina actualment l’AEMPS (Agència Espanyola de l’Medicament i Productes Sanitaris) i s’actualitzen de forma immediata.\nEs pot consultar a la AEMPS o en l’adreça web de l’col·legi de farmacèutics. https://cima.aemps.es/cima/publico/buscadoravanzado.html\nACLARIMENT: Cal que tot medicament o producte sanitari que tinguem al nostre vademecum es revisi en aquest llistat. A més hem de verificar el producte en concret, és a dir, si posem en el cercador Dalsy®, la pàgina diu que NO està subjecte a prescripció mèdica, però si posem Junifen® veurem que SI està subjecte a prescripció mèdica. (Com sabeu per als alumnes diabètics el Junifen és el medicament indicat perquè no porta tanta glucosa com porta el Dalsy®). Pot semblar incoherent, però per descomptat no hem de baixar la guàrdia de confirmar quin medicament fem servir. L’aprovació de si està subjecte a prescripció mèdica o no depèn sempre de l’AEMPS i una mateixa composició amb marques diferents, o dosis diferents, poden estar-ho o no, per això la importància de comprovar-ho.\nD’altra banda , per a aquells medicaments que si podem recomanar el seu ús, no hem d’oblidar que dins la nostra responsabilitat està la de realitzar la valoració, diagnòstic i procediments i pautes de tractament d’infermeria. És important que les nostres valoracions estiguin justificades amb signes, i valoracions i que quedin registrades.\nIndependentment de què podem, seguint totes les pautes professionals i d’evidència científica, indicar l’ús d’un medicament, en el nostre àmbit de les escoles, SEMPRE, avisarem als seus pares donant-los la nostra recomanació, però només ells han d’acceptar i autoritzar-les a utilitzar, ja que són menors i ells han d’estar d’acord en el tractament a donar.\nHabitualment els pares van amb els seus fills a les consultes de pediatria, i prenen les decisions segons els casos amb els pares, però nosaltres estem sols amb els seus fills, i la nostra valoració i actuació hem de compartir-la amb ells.\nMedicaments de prescripció mèdica que NO requereixen d’un diagnòstic mèdic per tractar-se d’actuacions infermeres en la pràctica habitual.\nLa nova normativa de Reial Decret 1302/2018, de 22 d’octubre, pel qual es modifica el Reial Decret 954/2015, de 23 d’octubre, pel qual es regula la indicació, ús i autorització de dispensació de medicaments i productes sanitaris d’ús humà per part dels infermers. Modifica el publicat anteriorment en 2015 en alguns punts de Reial Decret 954/2015, de 23 d’octubre, pel qual es regula la indicació, ús i autorització de dispensació de medicaments i productes sanitaris d’ús humà per part de les infermeres i infermers.\nles principals diferències és que regula que les infermeres podran fer servir, indicar i prescriure medicaments subjectes a prescripció mèdica dins de les actuacions d’infermeria en el marc de guies mèdiques i clíniques. Això vol dir que aquestes guies han de ser desenvolupades per poder exercir aquesta funció, hi ha un termini de 2 anys per desenvolupar-les i cal que es creïn comissions per a això. Segons l’estructura d’organització sanitària nacional, és molt probable que depenguin de centres sanitaris, per exemple hospitals, o atenció primària a nivell autonòmic, tal com es ve funcionant amb tot tipus de protocols mèdics. Per exemple, el protocol d’urgències de l’Hospital Niño Jesús de Barcelona no és el mateix que l’Hospital Reina Sofia de Sevilla.\nAquesta normativa, ha de desenvolupar-se en la part de les guies de seguiment, si bé, hi ha una disposició en ella, que directament autoritza com a guia ja assumida sense necessitat de desenvolupar-se en el cas de les vacunacions, assumint les guies de vacunació de el sistema nacional de salut.En el sistema sanitari d’Aragó ja està aprovada aquesta guia com a protocol de referència.\nA més amb el nou Reial Decret es modifiquen els requisits i procediment per acreditar als infermers com a prescriptors en el relacionat a la formació. Podent realitzar aquesta prescripció les infermeres i infermers que tinguin més d’un any de pràctica professional, i cada comunitat autònoma realitzarà aquesta acreditació, el que significa que en cada CCAA hauran de fer el procediment per sol·licitar-ho. En el moment que coneguem quin és el procediment us ho farem saber. Aquells que no tingueu acreditat 1 any d’experiència, haureu de fer una formació gratuïta també gestionada pels organismes de cada CCAA. Quan ho sapiguem us informarem de com gestionar-lo.\nSegons l’Observatori de Metodologia Infermera (OME) pertanyent a la Fundació per al Desenvolupament de la Infermeria (FUDEN), diferència dos conceptes claus:\nl’administració de medicació, que és l’actuació professional que realitza la infermera per gestionar la dosi de medicaments ja pautats, de cara a afavorir la millora d’un procés de salut.\nla indicació farmacològica puntual, en què la infermera aconsella la utilització de fàrmacs de manera puntual i concreta en un moment determinat, sense un seguiment en el temps i basada en l’existència de signes i / o signes suggerents d’un problema de salut, sobre els quals es actua, però sense disposar un diagnòstic de referència de la causa d’aquests signes i / o símptomes.\nprescripció d’aquells medicaments subjectes sempre a un diagnòstic i prescripció mèdics.\nEls medicaments subjectes a prescripció mèdica que no pertanyin a la llista d’actuacions pròpies d’infermeria han de portar les mateixes pautes recepta o informe mèdic establert en el Manual. S’ha de requerir la recepta mèdica, amb el nom de l’fàrmac complet, el de l’alumne, dosi i hora d’administració. I serem responsables de l’administració de fàrmacs, amb la vigilància que correspongui. Així com d’obtenir el consentiment exprés o deixar-ho reflectit en historial de el pacient en aplicacions de gestió sanitari com Snapp si és el cas.\nProcediment de la presa de decisions davant l’administració de medicaments.\nel procés de la terapèutica raonada en les cures en l’àmbit d’infermeria seria el següent:\n1ª Fase valoració, les dades concretes referides a l’estat de salut de l’alumne. Valoració subjectiva i demanda d’ajuda que realitza, signes i símptomes evidents, dades de proves diagnòstiques.\nEXEMPLE. S’ha de registrar la demanda de l’alumne, si diu que li fa mal el cap, o la gola o l’oïda. Fer la valoració de signes, prendre temperatura, TA, otoscòpia de CAE, valoració ORL amb llanterna, glucèmia, …. registrar la valoració d’aquests signes.\n2n Fase judici de diagnòstic infermer. Anàlisi de signes, símptomes de la valoració i descripció de el problema.\nEXEMPLE. Dolor agut, hipotèrmia, hipertèrmia, Risc de xoc, …\nProcediment per a l’administració de medicaments.\nComprovar la prescripció de metge.\nNom de l’pacient.\nData de la prescripció de el medicament.\nNom de l’medicament.\nHora d’administració i la freqüència amb què s’ha d’administrar.\nSignatura de el metge que prescriu el medicament.\nAssegurar-se que es tracta del medicament correcte. Els medicaments han d’anar prescrits per principis actius. Comprovar en la pàgina de AEMPS dels noms comercials. https://cima.aemps.es/cima/publico/buscadoravanzado.html\nÉs molt important que comprovem la data de caducitat.\nComprovar que es tracta de l’pacient correcte. En el cas dels nens petits que parlen poc si no porten targeta identificativa has de assegurar-te que és el nen correcte.\nGestiona la dosi correcta. En el cas de xarops s’han de mesurar sempre amb xeringa, mai amb cullereta o tap de xarop. En cas de gotes VO, consultar les equivalències en ml, perquè són més exactes.\nComprovar la via d’administració. Recordeu que hi ha gotes que poden ser d’ús oftàlmic o òtic.\nAdministrar el medicament a l’hora correcta. Prestar especial atenció a aquells medicaments, com els antibiòtics, que tenen un horari de dosificació estricte.\nEmmagatzematge de la medicació i devolució. La recepció de medicacions ha de ser a primera hora del matí, per si hi hagués medicació que hauria de guardar-se en fred. Posar el nom de l’alumne en el medicament directament a la caixa o en una etiqueta enganxada a el pot, fins i tot la dosi.En el cas de medicació d’alumnes crònics que haguem de tenir tot el curs en la infermeria, portar actualitzat el registre de l’alumne en Snapp, la medicació, data i informe mèdic de la seva prescripció i la data de caducitat de l’fàrmac, per si aquesta fos dins de el temps que dura el curs escolar, tenir especial precaució amb les adrenalines ja que tenen dates de caducitat molt curtes.\nRegistrar l’administració en la història de l’alumne (Snapp).\nEn el següent quadre resumim tota la normativa legal nacional sobre la prescripció de medicaments relacionada amb les condicions de la professió, els medicaments, les indicacions, tipus de medicaments, dispensacions, etc.\nREQUISIT D’ACREDITACIÓ OBLIGATÒRIA: ¿he de pagar per acreditar-me?\nLa Llei estableix que és obligatòria l’acreditació per a tots els professionals, tant en l’àmbit de les cures generals (infermeres) com de les cures especialitzats (infermeres especialistes), i serà competència de les CCAA i només s’exigeixen els requisits següents: a\n1- Acreditar un any d’experiència professional\n2 – Superar un curs d’adaptació adequat ofert per l’Administració sanitària de manera gratuïta ( estar atents a la proliferació de cursos previ pagament).\nAquesta acreditació podrà sol·licitar-se en que la Comunitat Autònoma reguli el procediment d’accés a la mateixa, tot i no s’emet cap oficialment.\nQuè significa per als professionals?\nMés autonomia en la presa de decisions infermeres i agilitza el desenvolupament del seu dia a dia.\nMillora la imatge de la professió en la societat i augmenta la visibilitat de la seva tasca.\nReforça la seguretat i responsabilitat de les seves actuacions.\nPermet el desenvolupament professional i científic a través de la investigació.\nla prescripció infermera suposa un avanç molt important en el reconeixement professional i social de la infermeria, i ser pioners a nivell mundial.\nprescripció infermera en la terapèutica de la cura. Indicació, ús i dispensació de medicaments i productes sanitaris en la terapèutica de les cures generals. FUDEN. Primera Edició 2015.\nReial Decret 1302/2018, de 22 d’octubre, pel qual es modifica el Reial Decret 954/2015, de 23 d’octubre, pel qual es regula la indicació, ús i autorització de dispensació de medicaments i productes sanitaris d’ús humà per part dels infermers.\nEstudi proposa Assegurança de Longevitat per finançar la Quarta Edat\nCom donar-li gelosia al teu ex: tècniques que funcionen


1r BATXILLERAT HUMANÍSTIC: LA CANCELLERIA REIAL\nla Cancelleria Reial era un organisme administratiu i burocràtic encarregar de redactar tota la mena de documents reials. Va ser creada per Jaum I a mitjan segle XIII, reformada i consolidada per Pere el Cerimoniós l'any 1344 a través de Les Ordinacion Platines, i eliminada per Ferran II el Catòlic en l'any 1494.\nS'ocupaba de la redacció de tot tipus de documents: lletres reials, llicències, contractes, certificacions, informes secrets, instruccions a ambaixadors... Els textos es redactaven en Català , Aragonés i en Llatí, perè a partir de la segona meitat del segle XIV, majoritàriament en Català.\nLa Cancelleria Reial va acomplir altres papers importants:\n- Va significar un focus de renovació cultura, ja que va introduir un cert humanisme entre els escriptors de la Corona d'Aragó.\n- La llegua de la Cancelleria va esdevenir una varietat estàndar que serví de model a altres institucions com ara la Generalitat de Catalunya, la Generalitat de Regne de València i el Consell General del Regne de Mallorca.\nJoshua Overtoom Esparcia.\nLA GRAFIA H 5) Forma una paraula composta amb ...\nSant Vicent Ferrer 5. Com era el llenguatge? ...\nSant Vicent Ferrer 2. Com ens han arribat e...\nSant Vicent Ferrer 4.Quins eren els temes p...\n1. GRAFIA I SÒ DE R / RR El sò alveolar vibrant s...\nDetecta i esmena els errors que puga haver-hi a l...\nCompleta amb L o LL els mots de les frases següe...\nCompleta amb la grafia adient i enllaça amb les ...\nTRADUÏX Castellà Valenc...\nLES NASSALS  Amfibi ...


VILALLER CONTRACTA 11 JOVES DURANT UN MES – Pirineus TV\nVILALLER CONTRACTA 11 JOVES DURANT UN MES\nVilaller ha engegat aquest dimecres el projecte per a joves Tornada a La normalitat. Una iniciativa on participen 11 joves del municipi que han estat contractats pel consistori a mitja jornada de dilluns a divendres durant un mes. Aquesta brigada verda jove realitzarà tasques de suport en diferents aspectes del municipi.\nEls joves tenen entre 18 i 30 anys i veuen aquesta iniciativa com una oportunitat per treballar durant l’estiu al seu municipi i amb els seus amics.\nA banda d’un projecte laboral, també és de formació, ja que tots els joves passaran per les diferents tasques per conèixer diferents experiències laborals. Des del consistori s’ha remarcat que la situació generada per la Covid-19 dificulta a aquests joves trobar una sortida laboral durant l’estiu, de manera que creu que el municipi ha de fer una aposta per ells que són el futur del territori.\nParlen al vídeo: MARIA JOSÉ ERTA, ALCALDESSA DE VILALLER - AIDÉ ROBLES I SÍLVIA FLORES, MEMBRES BRIGADA VERDA JOVE


Esport de contacte on s'utilitzen tècniques de boxa, de karate i on es permeten els cops amb els genolls. Els participants van equipats per evitar danys i lesions.\nCarlos 20:00h Boxa NO contacte\nCarlos 20:00h Boxa\n- L'aforament és limitat: 13 usuaris.\n- Cal vestir roba esportiva (samarreta, pantalons curts, xandall, etc.).\n- Cal portar una tovallola per la suor.


Rellotge MicroMelt Cobalt Quatuor Excalibur Roger Dubuis - estil de rellotgeLlegir Més\nPrincipal estil de rellotge Rellotge MicroMelt Cobalt Quatuor Excalibur Roger Dubuis\nRellotge MicroMelt Cobalt Quatuor Excalibur Roger Dubuis\nSiguem honestos, la subtilesa no és un dels vestits forts de Roger Dubuis. La marca és més reconeguda pels seus dissenys i invents sovint avantguardistes i sovint escandalosos. El 2013 va atordir el món de la rellotgeria amb el vistós rellotge Excalibur Quatuor (aquí, aquí). I ara, Roger Dubuis torna a estar amb el seu nou rellotge Quatour Cobalt MicroMelt, que és el primer rellotge del món fabricat amb un aliatge d’alt rendiment anomenat crom cobalt.\nEn cas que t’hagis oblidat, s’anomena Quatuor perquè va ser el primer rellotge del món en tenir quatre saldos, tot això en nom que nega els efectes nocius que la gravetat té en l’horari de temps. A més, en un altre primer món, també hi va haver una edició limitada del Quatuor que té una funda feta de silici. Per tant, convé que Roger Dubuis ho hagi tornat a fer sent el primer rellotge que utilitza crom cobalt.\nEl crom de cobalt és un aliatge amb una resistència i biocompatibilitat específiques molt elevades, i s’utilitza àmpliament a la indústria mèdica i aeronàutica per fabricar turbines, articulacions artificials del genoll i del maluc, i fins i tot corones dentals.\nSegons Roger Dubuis, el cas crom cobalt del rellotge Roger Dubuis Excalibur Quatuor Cobalt MicroMelt es produeix mitjançant un procés exclusiu anomenat MicroMelt. Es tracta d’una llarga llista de processos que inclouen fondre i atomitzar l’aliatge en una pols fina abans de ser barrejats i abocar-los a les boteres on es segellen i es pressionen per produir barres laminades en calent altament denses. El procés MicroMelt garanteix que el producte resultant sigui uniforme en la seva densitat, la qual cosa es tradueix en una resistència més elevada. Gran resistència a part, l’ús d’aquest aliatge únic també significa que el rellotge Roger Dubuis Excalibur Quatuor Cobalt MicroMelt té una lluentor que no és diferent a qualsevol rellotge d’acer inoxidable o estoig.\nAl seu interior, el rellotge Roger Dubuis Excalibur Quatuor Cobalt MicroMelt funciona amb el mateix moviment RD101 Quatuor de 590 components. Tots els moviments de Roger Dubuis estan certificats amb el segell de Ginebra, i vam visitar la seva fabricació per conèixer exactament el que comporta aquí. Amb 40 hores de reserva d’energia, els quatre saldos es baten amb una freqüència combinada de 16Hz o 115.200vph i estan units per cinc diferencials per superar la velocitat. En teoria, això hauria de cancel·lar els efectes que la gravetat té en cada balanç. Es tracta d’un moviment visualment aturador, però, més especialment, les persones que han manipulat el rellotge a la carn afirmen que, a causa dels seus quatre saldos, fa un so únic a diferència de qualsevol altre rellotge.\nCom a complement de l'aspecte únic de la caixa de cromo de cobalt de 48 mm d'ample de 18, 38 mm de gruix (resistent a l'aigua fins a 50 m), el moviment RD101 del rellotge Excalibur Quatuor Cobalt MicroMelt té una placa i ponts recoberts PVD blaus únics. El dial i la brida també han estat recoberts amb PVD blau i el marc principal també té una pista impresa en vermell i blanc i un índex placat de rodi. La corretja Alligator també ve de color blau i té punts vermells per coincidir. El fermall plegable, però, no està fabricat amb crom de cobalt. En canvi, està fabricat amb titani de grau 5. En qualsevol cas, tot fa que sigui un rellotge molt cridaner.\nEl rellotge Roger Dubuis Excalibur Quatuor Cobalt MicroMelt té un preu de 390.000CHF i estarà limitat a només 8 peces. rogerdubuis.com\nArticle AnteriorRellotge Junghans Max Bill Automatic 100 Jahre Bauhaus\nArticle SegüentHyetis REDLINE Debuta per smartwatch RDL-001 Moviment suís mecànic + electrònic\nSiguem honestos, la subtilesa no és un dels vestits forts de Roger Dubuis. La marca és més reconeguda pels seus dissenys i invents sovint avantguardistes i sovint escandalosos. El 2013 va atordir el món de la rellotgeria amb el vistós rellotge Excalibur Quatuor (aquí, aquí). I ara, Roger Dubuis torna a estar amb el seu nou rellotge Quatour Cobalt MicroMelt, que és el primer rellotge del món fabricat amb un aliatge d’alt rendiment anomenat crom cobalt. En cas qu © Copyright 2021


Sueca acull un any més la celebració del que ja és el festival de rock de referència de les comarques de la Ribera i es prepara per l’explosió musical que viurà d’ací a tres setmanes. L’escenari del recinte fester s’omplirà de rock, hip hop, rap, fusió i sobretot, reivindicació. Ho farà el pròxim 31 d’agost amb l’únic concert en terres valencianes en el mes d’agost de la banda asturiana Desakato. Igual que les barcelonines Tribade que presentaran disc en una de les seues primeres dates a la Comunitat Valenciana. Cal afegir, a més, la presència de les tarragonines Roba Estesa, els valencians Mafalda, Frida i com a grup revelació riberenc, La Fúmiga.\nEsta sisena edició compta amb dos concerts pràcticmaent exclusius. Per una banda, una de les bandes més esperades és l’asturiana Desakato que dins de la seua gira continua (començada al 2004), farà parada a Sueca per presentar el seu nou EP, Antàrtida. Per l’altra, destaca la presència de Tribade, trio de dones barceloní que ha revolucionat l’escena del hip hop estatal amb Las Desheredadas, un disc que amb arrels de rap, flamenc, soul, afrotrap i reggaeton dona veu al feminisme i les lluites contra la precarietat, el patriarcat, el feixisme i les reivindicacions LGTBI+. També des de terres catalanes i amb la intenció de defensar la lluita de la dona arriben Roba Estesa, i ho fan amb el seu últim treball Desglaç (2018). Elles demostraran sobre l’escenari que la música potser una potent eina de transformació social.\nTal i com s’esperava, l’Espiga Rock també té una fort presència de bandes valencianes. Destaca especialment la de Mafalda, que torna amb el seu “reggaecore” per concloure el seu fallit concert a l’edició del 2017, suspès per qüestions climatològiques. L’escena hip hop local també tindrà representació amb Frida, grup de rap amb banda que faran sonar el que va ser el seu últim disc, Gegants, publicat al 2018. Per últim, tornen a Sueca els alzirencs, La Fúmiga, que es van posicionar com a grup revelació al concert Rock per La infància i va triomfar gràcies al seu enèrgic directe on tenen cabuda estils com el mestissatge, el rock, o els ritmes llatins.


Alerten que la tuberculosi i la covid-19 es poden confondre\nPersonal sanitari de l'Hospital Universitario Marqués de Valdecilla de Santander.\nLa Societat Espanyola de Pneumologia i Cirurgia Toràcica assegura que són epidèmies respiratòries i que una agreuja a l'altra\nActualitzada 22/03/2021 a les 12:35\nLa Societat Espanyola de Pneumologia i Cirurgia Toràcica (SEPAR) ha alertat aquest dilluns que la tuberculosi i la covid-19 són epidèmies respiratòries «semblants i es poden confondre», una agreuja a l'altra i en cas de coinfecció de totes dues malalties es dóna una major mortalitat.\nEn un nota de premsa amb motiu del Dia Mundial de la Tuberculosi que se celebra el dimecres 24, la SEPAR ha advertit que la irrupció de la covid-19 ha provocat la suspensió de la rutina dels serveis d'atenció sanitària per a la tuberculosi en molts països, la qual cosa pot conduir a un 13 per cent en l'increment de morts per aquesta malaltia.\nLa tuberculosi, segons la SEPAR, és la infecció més comuna del món, que cada any afecta a 10 milions de persones i causa 1,5 milions de morts.\nSegons aquesta societat, l'actual coexistència de la covid amb la tuberculosi ha influït en un minvament de la qualitat i de la continuïtat de l'atenció a la tuberculosi, així com a menys inversió en recerca i casos de coinfecció «que poden ser greus i de major mortalitat».\nAquesta societat ha advertit que a Espanya també s'ha donat aquest minvament dels serveis sanitaris per a la tuberculosi, especialment en els primers quatre mesos de pandèmia.\nSegons la SEPAR, el decrement dels serveis s'ha degut a la reassignació dels recursos humans que atenien pacients amb tuberculosis a la covid-19 però també al temor dels pacients a acudir a centres sanitaris per a no contagiar-se amb el SARS-CoV-2 i a les dificultats per accedir als serveis mèdics.\nPer aquesta societat, els reptes de la tuberculosi són reduir el retard diagnòstic, trobar més mètodes per a un diagnòstic ràpid i nous fàrmacs per escurçar la durada dels tractaments a menys de sis mesos.\nComenta el contingut : Alerten que la tuberculosi i la covid-19 es poden confondre


Humana recupera més de 15 tones de roba usada a Castelló d’Empúries\nLa Fundació Humana organització que des del 1987 promou la protecció del medi ambient mitjançant la reutilització del tèxtil i programes de cooperació a altres països, ha recuperat 15.263 kg de tèxtil usat a Castelló d’Empúries al 2017.\nLes donacions representen un augment del 6,31% respecte l’any anterior (14.357 kg), confirmant la confiança de la ciutadania per un model de gestió del residu tèxtil amb finalitat social. El tèxtil és la fracció recollida selectivament amb potencial d’aprofitament més gran, per sobre del vidre, el paper, l’orgànica o el plàstic.\nLa roba procedeix dels set contenidors d’Humana on es diposita la roba, el calçat, els complements i el tèxtil de la llar que ja no s’utilitzen i als quals Humana dóna una segona vida. El servei de recollida del tèxtil és gratuït i representa un estalvi important en les despeses de recollida i eliminació dels residus sòlids urbans. L’objectiu de la Fundació és que la recollida selectiva de roba usada i la seva preparació per a la reutilització es consolidin com a part fonamental de la gestió de residus.\nHumana va ser pionera a Espanya en la recollida i preparació per a la reutilització de roba usada començant l’activitat al 1987, utilitzant contenidors de fusta, substituïts posteriorment pels actuals metàl·lics que garanteixen alts de nivells d’usabilitat i seguretat. En 31 anys de recollida selectiva, la col·laboració dels ciutadans ha permès recuperar 294.344 tones de roba, l’equivalent a omplir més de quatre vegades un gran estadi de futbol.