Nucli antic de Vilanova | Natura Local\nAl poble hi ha altres edificis d’interès, per exemple, cal Peirí, anomenat també el Reiet del Camp, en al·lusió a la seva mítica fortuna aconseguida en la guerra dels segadors. És una construcció de finals del segle XVII, situada al carrer de la Font i té una torre de defensa. Segons la tradició a la seva quadra hi cabien 70 cavalls. La clau de volta de la porta duu la data de 1699. ç\nLa majoria de les cases del poble semblen dels segles XVIII i XIX amb dovelles i portalades de pedra vermella. A l'avinguda de Reus, més o menys davant de les escoles Velles, podem trobar una casa senyorial d'estil noucentista, plena de rajoletes de colors, la qual pertanyia al família Toda, i al carrer de l'Auvina, al costat del Centre Cultural, també hi podem trobar algunes cases d'un original estil.


Nova protesta en defensa de l'aigua del Siurana | Canal Reus TV\nNova protesta en defensa de l'aigua del Siurana\n14:10 - 28 juny 2018\nL'entitat ecologista Gepec i la plataforma Volem lo riu Siurana viu han aglutinat aquest matí prop d'una cinquantena de persones en mostra de proptesta pels trasvasaments del Pantà de Siurana.\nFins el proper 3 de juliol s'està duent a terme un dels transvasaments previstos per aquest estiu des del Pantà de Siurana a l'embassament de Riudecanyes. Un fet que les entitats ecologistes, Gepec i la Plataforma Volem lo riu Siurana Viu veuen en molts mals ulls. És per això que han organitzat actes reivindicatius i simbòlics per tal de fer notar el seu desacord, En aquesta ocasió, els participants han agafat aigua de la sud on es traspassa cap a l'embassament del Baix Camp, i l'han tirada al riu, pràcticament sec. Tot i ser un acte pacífic i familiar, Els mossos d'esquadra s'han personificat a l'indret.\nSanti Borràs és membre de la Gepec i de la plataforma Volem Lo Riu Siurana Viu i explica que "és un acte per conscienciar sobretot a la gent del Priorat sobre com anirà aquest transvasament. Van obrir dimarts i el transvasament dura fins dimarts vinent, s'emportaran 1.000 metres cúbics. D'aquesta manera podem explicar a la gent i ells mateixos poden veure com funciona aquesta acció de traspàs. A banda també és un acte de protesta i per reivindicar".\nDurant 7 dies s'estaran traspassant prop de 2.000 litres d'aigua per segon d'una infraestructura a l'altre i no és l'únic transvasament previst per aquest estiu, el proper mes de juliol n'hi ha previst un altre per emportar-se un milió de metres cúbics més, una quantitat que, segons els ecologistes deixarà el pantà de Siurana sense aigua.\nBorràs ha afegit que "El Pantà de Siurana dilluns estava a gairebé el 32% de la seva capacitat i dimarts va començar el transvasament s'emporten 1000 de metre cúbics ara al juny, i al juliol se n'emportaran mil més. No volem que s'emportin l'aigua del Priorat per usos que no estan autoritzats i són fraudulents. Ho hem denunciat a l'ACA. Saben perfectament el que està passant i l'ACA s'està amagant i és un frau de llei molt seriós. Estan deixant el Priorat sec".\npantà de siurana Riu Siurana ACA\nRiu Siurana: ni una gota d'aigua\n17.06 per Canal Reus TV


L'Ajuntament de Ciutadella estrena el nou portal web - EsDiari.com\nL’Ajuntament de Ciutadella estrena el nou portal web\nMés visual i atractiu, i més interactiu amb els ciutadans, el nou web de l’Ajuntament, impulsat des de la Regidoria de Comunicació, de forma coordinada amb SILME i sense cap cost afegit per als ciutadans, suposa una passa més en la modernització de l’administració local i posa una estructura base per revisar tot el contingut que restava ja obsolet.\nEl portal web de l’Ajuntament de Ciutadella té des d’avui més informació, serveis i, sobretot, presenta una estructura molt més intuïtiva i visual per als ciutadans. El nou web ha estat fruit del treball coordinat entre la Regidoria de Comunicació i Noves Tecnologies, que gestiona el regidor Sergi Servera, i l’empresa de capital cent per cent públic, SILME. Açò ha permès que el nou web no hagi tingut cap mena de cost afegit.\nEntre les novetats més destacades, cal remarcar un nou menú, amb la incorporació de la pestanya de Transparència, una de les prioritats de l’actual equip de govern. De fet, mitjançant el nou web es pot accedir a l’Índex de Transparència (amb els indicadors establerts per la Llei de transparència i per l’ONG Transparency International España). A més, s’hi ha incorporat una sèrie de documentació, relativa a pressupostos, que es desenvoluparà més en els pròxims mesos, sobre diferents àrees i informes, i que té com a objectiu aportar la informació més detallada possible als ciutadans sobre l’activitat de l’Ajuntament de Ciutadella.\nD’altra banda, s’ha habilitat una graella d’últimes actualitzacions, perquè les persones que visiten el web puguin conèixer des de la portada els documents que s’han entrat de forma més recent al web (actes, ordres del dia, mocions, informació de serveis…).\nUna part molt rellevant és també la importància que s’ha donat a altres webs municipals, com el de la Policia Local (que també es reformarà), el nou Pla general d’ordenació urbana, les festes de Sant Joan…\nEl portal web incorpora el nou organigrama de l’Ajuntament, i en els mesos vinents s’hi anirà incorporant informació relativa a tots els serveis. De totes maneres, ja es pot accedir als tràmits en línia de forma relacionada amb la nova estructura, i també la informació d’actualitat quedarà ordenada en funció de la temàtica.\nCal destacar també que els usuaris tenen disponible a un clic informació d’utilitat, com l’accés a les instàncies en línia; el pin ciutadà, que permet fer els tràmits mitjançant el web; informació sobre els aparcaments per a persones amb discapacitat, mitjançant la cartografia d’Ide Menorca.\nEl nou web incorpora també informació sobre els òrgans de govern de l’Ajuntament i adapta totes les petites millores que ja s’havien portat a terme en els darrers mesos, com una pàgina sobre la corporació, actualitzada, amb molta més informació (currículum, declaració de béns, activitats). Ciutadella. Per últim, volem remarcar que el web continuarà en els mesos que vénen en permanent actualització per tal d’incorporar-hi una agenda cultural i d’activitats esportives més funcional i operativa, i altres millores, com l’agenda dels regidors, i que han de fer del web un canal de comunicació potent i funcional entre ciutadans i administració.


Temporers dormint al carrer\nActualitzada 05/03/2021 a les 09:56\nSoc un veí del barri de Pardinyes i crec que no s’està gestionant de la millor manera el tema dels temporers. Potser s’intenta fer bé però erròniament: veig moltes llacunes al nou projecte de l’alberg.\nEl problema és que cada estiu apareixen molts temporers dormint al carrer en pèssimes condicions. Per això surt el projecte de l’alberg, però aquest alberg és per a 120 persones i el nombre de persones que es troben amb aquest problema és molt superior, no crec que sigui una solució donar acollida a 120 temporers quan en deixes 10.000 al carrer. Soc realista i sé que el pressupost que té l’ajuntament és limitat i que no es pot construir un alberg amb 20.000 places.\nEntenc que la millor solució és destinar el pressupost d’aquest projecte (sigui de finançament o de manteniment) en un projecte més inclusiu que arribi a més persones. Jo el que proposo és habilitar els pavellons municipals (Camps Elisis, Pardinyes, 11 de Setembre, pavelló del Secà...) a l’estiu per a aquestes persones. Sé que la qualitat de l’allotjament serà inferior, però crec que és més sensat donar allotjament a 10.000 persones amb unes condicions menys favorables que no pas donar-ne de millors a 120 persones i la resta deixar-los dormint al carrer.\nSi no som capaços de gestionar el pressupost correctament, la nostra gestió també deixarà persones al carrer i el drama és aquest, que hi hagi persones que hagin de dormir al carrer. En aquest cas estaran dormint als carrers per una gestió dolenta.\nPer últim, vull acabar defensant els veïns de Pardinyes que han rebut atacs desproporcionats per reclamar que el solar està destinat a la futura residència del barri. És comprensible que els veïns ho defensin, ja que és una instal·lació necessària. El normal seria que com a mínim l’ajuntament oferís al barri un terreny alternatiu similar dins del barri on poder fer el projecte, ja que aquest terreny està destinat a això i el just és no expropiar-lo sense cap alternativa o buscar terrenys alternatius per a l’alberg.\ni posats a fer: perquè no ens els posem a casa?


Cibermetria – Edunomia\n28/04/2009 29/04/2009 miquel\nDimarts passat 21/4/2009 vaig assistir a l’International Workshop on University Web Rankings 2009 organitzat per Webometrics.info, de Cybermetricslab, del Centro de Ciencias Humanas y Sociales del CSIC, a Madrid (per cer, un edifici molt nou!). Hi havia uns 40 assistents, molts d’ells estrangers, i no pas només europeus.\nAl matí va haver-hi xerrades, i a la tarda una interessant sessió de cerques a Internet, on vaig descobrir coses que francament no sabia, des de dieferents datacenters de Google fins a la cerca per dominis o fitxers determinats. De fet, així és com la gent del Cybermetrics Lab fa el seu rànking.\nHe de confessar que el rànking de Webometrics m’inspirava, i encara me n’inspira una mica, reticències, però que quan hi estàs en contacte directe moltes despareixen. La feina d’Aguillo és prou bona.\nEl programa de la jornada era ben atractiu, que ja hi havia gent del THES, de Leiden, de Scimago i els propis organitzadors:\nRankings of universities: Worldwide experiences\nThe Scimago World Ranking\nFelix de Moya (Scimago Group-CSIC)\nMartijn Visser (Leiden University)\nIsidro F. Aguillo (CybermetricsLab-CSIC)\nThe QS-THE Ranking\nBen Sowter (QS)\nWeb indicators: A methodological approach\nProporciona aquí algunes idees novedoses en relació a cadascuna de les quatre presentacions de rànkings.\nUna idea interessant que va sortir és que l’avaluació de les universitats és multidimensional, segons el grup de Scimago, que fa servir sobre tot les cites a publicacions. En una primera generació, hi havia une squema senzill per comptar cites. En la segona generació en la què estan treballant, es sopesen i normalitzen les citacions. Aquest mateix grup va esmentar tres coses clau en l’avaluació universitària: Producció Visibilitat i Impacte, i Col.laboració. Aviat podran segmentar l’estudi: per departament, hospital o grup, si està adientment especificat a la producció científica.\nPer una altra part, des de la Universitat de Leiden es fan una mica diferents els rànkings, fan referència a la potència de la recerca, i només estudien les 500 universitats del món. Aquest rànking inclou la producció i les cites rebudes, però també el número de Highly Cited Papers dels Essential Science Indicators. O sigui: producció, impacte/influència, prominència i autoritat. El sinteressa força la producció biomèdia, i van senyalar les dificultats de classificar la recerca d’hospitals vinculats a universitats.\nEl ponent de Leiden va senyalar que, a Europa, el fet de tenir una gran universitat (concentració de la recerca) no indica pas millors resultats.\nEL Cybermetrics Lab va remarcar que el rànking de Shanghai, amb independència de la seva qualitat, va servir per catalitzar altres rànkings i per fer-se adonar de la importància de fer-ne. Va destacar que ells fan el rànking només pel que troben al web perquè és fàcil, barat i totes les universitats hi poden participar. La seva frase és “Web publish or perish“.\nAguillo va dir que les universitats catalanes tenen un problema pel fet de tenir varis dominis internet. Va demanar que en féssin servir només un, fos quin fos. Evidentment hi ha una dificultat amb els webs que no són en anglès, i encara més als japonesos i xinesos. Va dir que el rànking del THES afavoreix els anglesos (així poden captar estudiants de la Xina), i que el de Leiden afavoreix els americans.\nAguillo diu que per valorar una universitat via web caldrà també mirar les pàgines personals que té, la seva tercerca missió, l’esenyament a distància, la web 2.0, o el compromís amb la comunitat. Està buscant indicadors per fer-ho. Vol avaluar més enllà de la recerca. De fet, ells estan interessats en el mètode d’avaluació. Els rànkings en són una conseqüència, encara que sigui allò que atrau més la comunitat.\nUn dels indicadors del grup de Cybermetrics Lab és el número de pàgines externes que fan un vincle a Pàgines universitàries. Aguillo va dir que volia excloure les referències a pàgines universitàries provinents de dominis .com i .org. No sembla que això sigui gaire correcte, sobretot en el segon cas.\nFinalment, es va presentar el rànking del THES (en la nova forma de QS-THES, començat a finals de 2008). Volen avaluar la qualitat de la recerca, la qualitat de la docència, l’empleabilitat dels graduats, i la internacionalització. Em semblen quatre bons indicadors. En bona part fan servir el sistema de peer review. Els resultats es trobaran al seu web de topuniversities.com.\nDe fet, volen anar a rànkings personalitzats. Altres indicadors podrien ser la satisfacció dels estudiants, l’avaluació de la qualitat de la docència, la col.laboració entre centres, l’intercanvi de professorat, patents i llibres, i fins i tot la tercera missió de la Universitat.\nEl THES va senyalar la diferència entre ranking i rating (ordenació vs qualificació o atorgament d’una etiqueta). Cal donar més importància a l’especialització. Així doncs, en un nou rànking donar impottància a la infrastructura, a l’especialització, inerncionalització, empleabilitat, qualitat de la docència i qualitat de la recerca.\nLa tarda va consistir en fer pràctiques (per a mí coses ben noves) sobre els procediments que Cybermetrics fa servir per fer el seu rànking de webometria. Com a curiositat, i en discutir el fet que les universitats catalanes tenen algunes tres dominis diferents, vaig mirar els documents a Google de la UdG:\nO sigui que pràcticament tot està sota el domini principal udg.edu i fer servir els altres dos no ens afecta significativament.\nAguillo va esmentar que Google Scholar tracta molt millor les Ciències Socials i Humanitats que el propi Google. Caldrà tenir-ho en compte, ja que aquesta és una qüestió sempre controvertida.\nDesprés hi va haver pràctiques senzilles de posicionament, visibilitat i mineria de dades. Tot un món per descobrir. Una jornada ben interessant.\nObert o tancat, públic o privat\nTaules periòdiques: documentació addicional


CV Médica de Sarral incrementa un 40% les seves comandes en material sanitari | EFMR.cat\nInici Notícies Economia CV Médica de Sarral incrementa un 40% les seves comandes en material...\nCV Médica de Sarral incrementa un 40% les seves comandes en material sanitari\nArran de l’expansió de la Covid-19 per tot el món i concretament a Espanya, les comandes de material sanitari d’un sol ús de l’empresa CV Mèdica de Sarral ha augmentat un 40%.\nLes necessitats que tenen els centres hospitalaris i també les residencies són molt evidents i els productes sanitaris van molt buscat els últims dies. Molts dels principals productes indispensables per a la indústria sanitària es fabriquen a Sarral. L’empresa CV Médica té la producció al màxim i ha notat un augment considerable des del 13 de març de les comandes, tot i això des de l’empresa garanteixen la salut dels treballadors que en alguns casos adopten el teletreball i en altres adopten mesures diferents.\nCV Médica és una empresa especialitzada en la fabricació de material mèdic d’un sol ús. Les línies de productes que fabriquen són: esponges i manyoples sabonoses, raspalls prequirúrgics, productes sanitaris com guants i xeringues i productes d’infermeria com ara protectors, cabestrells, suports, productes de subjecció i coixins antiescares.\nPer afrontar l’augment de la demanda l’empresa està negociant amb els treballadors poder ampliar les jornades i fer més hores productives. El director general de CV Médica, Jose Angel Ramia, en declaracions a l’EFMR.cat, ha explicat que per ara no preveuen un augment de plantilla, ja que això podria suposar no tenir el control dels nous treballadors.\nL’empresa, amb 28 d’anys d’història, actualment té un centenar de treballadors. L’empresa també ha pres mesures per combatre el coronavirus amb la reorganització dels torns de treball i l’esglaonació de l’entrada dels treballadors, a més a més, de tancar algunes zones comunes.\nCV Mèdica treballa un 75% per Espanya tot i això també té exportacions a altres països. En àmbit estatal, majoritàriament, exporta a Catalunya, Madrid i Andalusia. De moment l’empresa treballa pels clients habituals, tot i això, diversos centres s’han posat en contacte amb l’empresa per falta de material.\nImatge: CV Mèdica\nArticle anteriorEspecial informatiu del dimecres 25 de març de 2020\nArticle següentUnió de Pagesos demana a l’Ajuntament de Santa Coloma que no prohibeixi el mercat d’aliments a l’aire lliure


Les presons inicien un pla pilot perquè els interns contactin amb les famílies per videoconferències | Canal Terrassa\nLes presons inicien un pla pilot perquè els interns contactin amb les famílies per videoconferències\nLa Generalitat treballa perquè, mentre duri l’emergència sanitària, les persones empresonades puguin contactar amb les seves famílies per videoconferència. Les trucades es faran des dels ordinadors dels equipaments educatius de les presons.\nAquest dimarts, Quatre Camins ha iniciat una prova pilot amb els ordinadors de la biblioteca. Aquestes videoconferències es posen en marxa a través d’un programa gratuït que permetrà comunicar amb les persones recluses des de telèfons, tauletes i ordinadors dels familiars. Per comunicar, els familiars només hauran d’instal·lar una aplicació en els seus aparells, amb les instruccions que facilitaran els professionals dels serveis penitenciaris. El desplegament d’aquesta iniciativa al conjunt dels centres serà tan ràpid com sigui possible.\nEn paral·lel, el Departament de Justícia ha fet una comanda urgent de 230 telèfons mòbils per repartir entre tots els equipaments penitenciaris i de justícia juvenil. Des d’aquests aparells, els interns podran fer videoconferències via Whatsapp, que és un sistema popular i del qual disposen la major part de les famílies. L’objectiu és aprofitar tots els instruments possibles per compensar la suspensió dels vis a vis i de les visites per locutori de vidre, degut a l’emergència sanitària del coronavirus.\nEls professionals dels equipaments es posaran en contacte amb els familiars per establir els dies i les hores de les videoconferències. En cas de dubte, les famílies es podran adreçar a un nou servei d’atenció telefònica.\nLes persones privades de llibertat podran trucar gratuïtament a les seves famílies, si acrediten falta de recursos.\nDes de dilluns passat, els centres penitenciaris han doblat el nombre de trucades autoritzades. En lloc de 10 de 8 minuts, en són 20 de la mateixa durada. En total, una hora i 20 minuts més de telèfon a la setmana. No obstant això, com que el 46 % de la població reclusa és estrangera, n’hi havia una part significativa que no en podia assumir el cost.\nTags: COVID-19famíliesGeneralitat de Catalunyapresons catalanesvideoconferències\nCaixaBank condonarà el lloguer dels seus habitatges durant l’estat d’alarma\nEl Centre Dental Les Escoles ha atès 154 urgències presencials seguint un estricte protocol per evitar contagis\n👆👀 La Marta👰🏻 i el Jaume🤵🏻, dels\n🚸 Culminen els treballs per crear un vial per a vianants al Passeig del Comte d’Ègara. L'actuació pretén guanyar es… https://t.co/h41yJNBTdx\n👟Can Jofresa i La Maurina reben els primers usuaris per a la pràctica esportiva individual. Entrevistem esportistes… https://t.co/D2tOicNbv9


Pont de la Farga - La ruta del Ter\nPortada > Coneix la ruta del Ter > Rutes temàtiques > Ruta del patrimoni cultural fluvial > Comunicacions: ponts, passeres, palanques i guals > Pont de la Farga\nEl pont té una llum de 21 m i una amplada interior de 7 m. Les baranes, d'una amplada de 8 cm i una altura de 95 cm, són de passamà metàl·lic i ferro galvanitzat. La vorera té una altura de 10 cm i una amplada d'1,25 m. El pont se sustenta sobre el curs del riu per mitjà d'un pilar fet de formigó armat. La il·luminació és a base de tres fanals instal·lats a la cara nord del pont.\nL'entorn presenta, a banda i banda del riu, instal·lacions de l'empresa Comforsa, antiga Farga Casanova. Alhora, a tocar del pont, hi ha el desguàs d'alguna claveguera, una zona de pàrquing i un dipòsit de gas. L'entorn està en procés d'urbanització. Riu amunt hi ha un pont construït els anys 1999-2000 que comunica el grup d'habitatges Sant Cristòfol amb el nucli urbà de Campdevànol. Riu avall ens queda la resclosa de la sèquia Molinar, d'on surt el canal més antic de la comarca, i el pont Vell. Des del pont es veu l'església de Sant Cristòfol i les muntanyes de Campelles.\nL'empresa Farga Casanova, SA el va construir per comunicar les seves instal·lacions amb la ctra. N-152. Un cop fet el pont, el va cedir a l'Ajuntament i se'n va quedar una part, cara que dóna riu amunt, com a pas particular per a l'empresa.\nFàcil. A l'extrem nord del nucli antic, entre el carrer Damià Casanova i la ctra. N-152.\nPlaça Mestre Vilaró, 2\nComunica el poble amb la N-152\nComunicar el poble i la Farga amb la carretera de Ribes.


EL PERIÓDICO_14/7/2009 LA PROBLEMÀTICA DE LES RENDES ANTIGUES |L’AMADEU JA TÉ PIS | Casc Antic\nEL PERIÓDICO_14/7/2009 LA PROBLEMÀTICA DE LES RENDES ANTIGUES |L’AMADEU JA TÉ PIS\nEl veí assetjat de la plaça de la Vila de Madrid es traslladarà a una vivenda social del Raval H Serà desnonat aquest dijous\nSap que no serà el mateix. Que ja no podrà anar cada matí a l’únic lloc on es relaciona socialment, la terrassa del que va ser el bar que va fundar el seu pare en la postguerra al carrer del Bot, i que haurà d’intentar viure sense els records de les parets que l’han allotjat els últims 50 anys. I sap també que molts dies es trobarà més sol que ara. Però Amadeu Padró, el veí del número 6 del passatge de Magarola, que amb el seu cas ha mobilitzat amics i coneguts del Gòtic, testimonis, molts d’ells, dels sis anys en què ha estat víctima d’assetjament, està més tranquil perquè ja té una alternativa. El districte de Ciutat Vella li ha facilitat un pis al Raval, on haurà de traslladar-se immediatament, ja que té una segona ordre de desnonament per dijous, un mes després que un jutjat paralitzés el primer intent per la seva delicada salut, agreujada per l’ansietat que li ha produït la situació.\nDes d’aquesta setmana, doncs, Amadeu Padró, que als 62 anys cobra una miserable pensió de 402 euros per llarga malaltia, viurà per primer cop allunyat de la plaça de la Vila de Madrid. I malgrat que la seva nova llar està relativament a prop del seu hàbitat natural, per a ell no, ja que té problemes circulatoris i de mobilitat pel seu sobrepès. Per això, diu que no podrà veure els seus veïns diàriament, cosa que ara li resultava fàcil perquè la seva terrassa de sempre està a pocs metres de la seva vivenda, un pis que ha perdut per un oblit, ja que al morir el seu pare dècades enrere no va fer el canvi de nom del lloguer, cosa que van aprofitar els nous propietaris de l’edifici per pressionar-lo. I ho assumeix amb la paciència que va demostrar fa uns dies, quan va anar a visitar el primer pis que li va oferir el districte i va resultar ser una quarta planta sense ascensor. «Estava molt content quan el vaig anar a veure però després em vaig endur una sorpresa\n–recorda passat el disgust–. No vaig poder acceptar-lo perquè físicament hauria acabat amb mi. Gairebé ni vaig poder pujar a veure’l». I ho explica amb la paciència que tampoc li va faltar ahir, quan al matí s’esperava per rebre les claus de la que serà la seva vivenda, una segona planta que va visitar divendres al Raval, aquesta vegada amb ascensor. Una entrega que també esperaven amics del barri que es van prestar a ajudar-lo a començar a fer la mudança i que no es va produir, malgrat que des del districte asseguren que serà abans de dijous, quan hagi de deixar definitivament casa seva. Sobre el seu nou destí explica: «Hauré d’agafar el ritme, tornar a introduir-me socialment i saber estar amb els veïns». Ho explica amb la calma que li suposa tenir resolt un problema que l’ha arribat a superar. Però també, potser, amb cansament i el temor de deixar de veure’s tan recolzat com fins ara, quan els últims temps no li han faltat voluntaris per guardar les seves maletes o alçar la veu en favor de la seva causa.


Zoom | Ens vigilen? - À Punt\nEpisodi 3 Temporada 4 62 min.\nPerò no només membres del Govern han patit espionatge per Pegasus. Vora 60 representants del nacionalisme català i basc, amics i familiars, també foren espiats entre el 2017 i el 2020.\nSi han aconseguit espiar fins i tot al President del Govern espanyol, qui diu que no ens poden espiar a qualsevol de nosaltres? I si, a més, ho feren amb el nostre consentiment?\nEn ZOOM parlarem de la possibilitat que ens espien a través dels nostres mòbils ja que, segons els experts, no cal ser polític, periodista o activista perquè la nostra privacitat estiga més exposada del que pensem.\nPer a ser realment conscients de la informació que oferim debades i l’ús que en fan les empreses, hauríem de llegir la política de privacitat i els termes i condicions legals abans d’acceptar-los, però ho fem?\nSegons l’OCU, l’Organització de Consumidors i Usuaris, majoritàriament no. el 88% dels usuaris ho signa sense haver-ho llegit abans.\nEns fixarem en les molletes de pa digital que cada dia deixem, sense ser-ne massa conscients. Podríem pensar que la nostra informació no té valor perquè no som “ningú”, però… les empreses de màrqueting digital paguen, i prou, per tindre les nostres dades i poder oferir-nos els productes que pensen que més ens agradaran. Encara que no només es poden utilitzar per a generar publicitat personalitzada, sinó també per a estafar-nos.\nEn ZOOM escoltarem tres casos d’estafa. En un, els ciberdelinqüents van suplantar la identitat de la víctima i van estafar-ne moltes altres. En un altre cas, la víctima va rebre un missatge, presumptament del seu banc, i quan va clicar l’enllaç li van furtar part dels seus diners. I un tercer cas en què els ciberdelinqüents van segrestar tots els arxius d’una universitat esperant-ne un rescat.


BertaiPolete: de gener 2012\n12 pel dos mil dotze\nAra que acaba el mes de gener m'agafen les presses pel meu calendari del 2012. Com cada any vaig fer-ne una petita producció (aquest any molt més petita) durant el mes de desembre, corrents per regalar-lo als tutors del Pol i la Berta i també un per la nostra amiga Lona, que fa els anys l'1 de gener. I el meu encara està per fer...\nAquest any he fet un canvi i he deixat el format horitzontal. Fa 15 cm d'ample i 25 d'alçada. El paper decorat mesura aprox. 11cm. d'ample, un cop fet el festó, i la tira blanca amb els dies mesura 5cm. La cartolina negre representa la foto, que en aquest projecte ha de ser sempre vertical.\nPer cada mes hi tenim un dels dotze : instants, records, experiències, companyies, anècdotes, celebracions...\nHe pensat que per aquest any volia buscar-hi una foto especial segons cada paràula.\nPel que fa a la decoració, ja veieu que he utilitzat el meu stock de papers de l'any passat. No estic massa consumista darrerament. Són uns papers de Nadal però penso que no condicionen excessivament, tret dels colors. Degut a que els trobo bastant romanticons he pensat que li quedava bé fer-li aquest festó de dalt a baix.\nUn cop folrat el cartó he enganxat petits elements : el nº del mes, etiquetes i/o formes, i la paraula impresa i retallada en forma de tireta.\nI aquesta seria la colocació, una mica obert.\nNomés li falten les fotos, que he de buscar ja, ja, ja.\nI per si voleu més inspiració aquí teniu més calendaris : 2011, 2010, 2009\nAcció de somriure : Riure lleument, sense soroll, amb un simple moviment de llavis.\nAquest 2012 el meu One Little Word, Aquest Petit Mot, és Somriures.\nPerquè vull que n'hi hagin molts durant tot l'any.\nDesembre en 10x15\nD'ençà que segueixo l'Ali Edwards sempre m'apunto a les seves propostes, de vegades amb èxit i d'altres amb un seguiment més relatiu. Però el seu December Daily sempre ha estat per a mi un projecte fantàstic, amb 25 dies de creativitat continua, amb tutorials, amb materials diferents i nous, i amb una visió de l'scrapbook més quotidià, alegre i sensible, simple i imaginatiu. T'enganxa diariament i de passada descobreixes altres artistes arreu del món que amb el seu estil personal fan meravelles.\nJo he fet varis DD en els darrers anys, o millor dit : Imatges d'Advent. És un tipus de projecte més simple que el DD degut principalment a que després faig un àlbum recopilatori dels nostres 7 dies de Nadal.\nPodeu veure les darreres versions del Imatges d'Advent aquí :\nPerò tornem al moment actual :\nAquest 2011 he volgut desenvolupar un projecte diferent, un breu diari amb una foto que serveix de decoració o que dona suport al comentari. Algunes fotos són meves però la majoria les he tret de Pinterest.\nEl projecte està fet amb fotos de mida 10x15. Cada una té el nº del dia i el comentari respectiu. I l'important no son les fotos sinó el comentari, breu i simple que fan un camí fins el dia de Nadal, un camí diferent per un projecte diferent.\nEls nº de les imatges pertanyen a un kit digital de l'AE : Love you because LT, i els nº en paper estan fets amb la Cuttlebug, com sempre per que no sigui un projecte del tot digital.


Germanes de Monsó, Imma 978-84-17868-98-7\nUn sopar de Nadal que podria ser el nostre.Pels volts de novembre la Rita sempre es maleeix: un any més, i ja en són uns quants, ha estat incapaç de dir que no, no al sopar de Nada... Más información\nDónde encontrar "Germanes"\nSinopsis de: "Germanes"\nUn sopar de Nadal que podria ser el nostre.Pels volts de novembre la Rita sempre es maleeix: un any més, i ja en són uns quants, ha estat incapaç de dir que no, no al sopar de Nadal. Un altre cop l'haurà d'organitzar. Mentre la majoria de la gent es marca propòsits d'any nou ambiciosos, amb objectius que canviaran les seves vides per sempre més, ella, la Rita, ha de conformar-se a encomanar-se a la il·lusió, una mica ingènua, de dir que no al següent sopar de Nadal. Però cada any defalleix, i el que va començar fa un temps sent una excepció ha esdevingut un costum, i el costum en una tradició inamovible. Cada Nadal la família de la Rita es troba a la casa de la vall, l'últim refugi familiar, on s'apleguen tots: el cunyat, la germana, els nens i la Palmira, que durant molts anys va treballar amb la família i que ara és, una mica, la veu dels pares morts, de la voluntat oblidada.«Germanes és una dosi concentrada de la millor Monsó i el seu humor corrosiu i tendre a la vegada». Sílvia Soler«Va de dret a la llista (curta) de les novel·les que m'han fet riure en veu alta». Jordi PuntíIl·lustrat per Ignasi Font.\nInma Monsó (Lleida, España, 1959) va estudiar Filologia Francesa a la Universitat de Barcelona i, més tard, es va especialitzar en lingüística aplicada a les universitats d'Estrasburg i Caen. La seva primera novel·la, No se sap mai (1996), la va situar ràpidament entre les millors escriptores de la seva generació, un fet que confirmaria en publicacions posteriors. Paral·lelament a la seva activitat literària, col·labora amb El País, i més tard de manera regular amb nombrosos mitjans de la premsa escrita, com La Vanguardia, L'Avenç, El Periódico de Catalunya i Catalan Writing, entre altres.\nMás títulos de Monsó, Imma\nUn llibre genial\nPor: Raúl Lomba\nUn sopar de Nadal on tots es retroben i la roda comença a rodar ...\nUn llibre preciós i una història encantadora. Ho he llegit i m'he rigut a gust amb el caràcter dels personatges i els seus diàlegs genials. M'ha semblat una novel·la excel·lent!\nRiquer (director), Borja de


Trump ha enviat un avís: prenguem-nos-el seriosament - Thomas L. Friedman\nDonald Trump durant el primer debat electoral previ als comicis del proper 3 de novembre OLIVIER DOULIERY / EFE\nLes últimes setmanes Donald Trump ha fet inequívocament clar –i encara més al debat de dimarts al vespre– que el 3 de novembre els votants només tenen dues opcions. I votar Joe Biden no n’és una. El president ens ha fet entendre per activa i per passiva que o surt reelegit o deslegitimarà els comicis adduint que el vot per correu en el seu conjunt no és vàlid.\nEls motius de Trump no podrien ser més evidents. Si no obté majoria, enfangarà els resultats perquè només el Tribunal Suprem o la Cambra de Representants puguin decidir el guanyador. Ara mateix, Trump tindria avantatge en tots dos òrgans, fet del qual ha presumit aquesta última setmana. No ho puc dir més clar: la nostra democràcia corre un gravíssim perill; més que mai d’ençà de la Guerra de Secessió, més que després de Pearl Harbor, més que en la crisi dels míssils de Cuba i més que durant el Watergate.\nEl primer conflicte que vaig cobrir com a corresponsal a l’estranger va ser la segona guerra civil del Líban, que em va marcar profundament. Vaig ser testimoni del que passa en un estat quan tot es polititza, quan una massa crítica de polítics posen el partit per davant del país, quan els responsables –aparentment responsables– creuen que poden deformar o trencar les normes sense cap límit i que el sistema no s’ensorrarà. Però quan els extremistes no s’aturen davant de res i els moderats s’absenten sense més ni més, el sistema es pot ensorrar. I ho farà. Jo n’he estat testimoni. M’agradaria pensar que als Estats Units no pot succeir una cosa així. Però estic molt preocupat, preocupadíssim.\nNo ho puc dir més clar: la nostra democràcia corre un gravíssim perill; més que mai\nEm preocupo perquè Facebook i Twitter han esdevingut motors gegantins de destrucció dels dos pilars de la nostra democràcia: la veritat i la confiança. No hi ha dubte que aquestes xarxes socials han donat veu als qui no en tenien, la qual cosa és positiva i pot contribuir notablement a la transparència, però també s’han convertit en immenses fosses sèptiques sense filtre on es difonen teories conspiratives en què creu un nombre colpidor ―i cada cop més gran― de ciutadans i ciutadanes.\nAquestes xarxes socials estan destruint la immunitat cognitiva del nostre país: la seva capacitat de discernir entre la veritat i la falsedat.\nSense uns fets compartits en què basar les decisions, no hi pot haver solucions als grans reptes que afrontem. I sense un mínim de confiança entre els dos bàndols i la voluntat de vetllar pel bé comú, és impossible arribar a res de destacable.\n“La política necessita un punt de referència fora de la política”, afirma Moshe Halbertal, un filòsof religiós de la Universitat Hebrea de Jerusalem. “Necessita valors, necessita fets i necessita dirigents que respectin que hi ha un àmbit sagrat de decisions que mai no s’utilitzarà per obtenir un rèdit polític, sinó només pel bé comú”.\nHalbertal afegeix que la confiança de l’opinió pública es deteriora quan la ciutadania té la impressió que la noció de bé comú no existeix perquè tot ha esdevingut política. Aquestes paraules descriuen la situació que es viu actualment als Estats Units. Les institucions que confiàvem que no entrarien al joc de la política per poder dirimir què és correcte i veritable (els científics, certs mitjans de comunicació, els tribunals) s’hi han enredat fins a tal punt que cada cop n’hi ha menys en què es pugui confiar universalment per definir i perseguir el bé comú. Fins i tot el fet de portar mascareta es relaciona amb una determinada opció política.\nEn aquestes condicions, és impossible que una democràcia tingui bona salut.\nPer això, l’única opció a les pròximes eleccions és Joe Biden. Els demòcrates no estan lliures de culpa a l’hora de jugar a fer política, però no hi ha comparació amb els republicans. El Partit Demòcrata va sospesar totes les opcions i, seguint el criteri dels votants negres i d’una certa edat de Carolina del Sud, va rebutjar un candidat socialista i es va pronunciar a favor d’una figura aglutinadora i moderada com Joe Biden.\nPer recuperar un mínim d’unitat i de seny, ha de guanyar Biden\nEl cas dels republicans –que altres vegades s’han decantat per conservadors assenyats amb qui es podia comptar per defensar el bé comú– no és equiparable. Ells han tancat files rere un home que és la persona més deshonesta, perillosa, mesquina, divisòria i corrupta que ha ocupat el Despatx Oval. I ho saben. Quatre anys més del divideix i venceràs de Trump destruiran les nostres institucions i fracturaran el país.\nAl meu parer, l’única esperança per als Estats Units passa per l’elecció de Biden i la divisió del Partit Republicà entre trumpistes i el que quedi dels republicans moderats. Després, caldrà esperar que un gran centreesquerra i un petit centredreta es puguin posar d’acord sobre prou temes per tirar endavant el país, cosir les fractures i actuar conjuntament pel bé comú.\nEl cert és que Biden no va estar particularment brillant durant el debat de dimarts al vespre. Malauradament, mai no l’he vist brillar en cap debat. Tot i això, no tinc cap dubte que les persones, els valors i la integritat que aportaria al govern estarien a l’altura del que mereix el país.\nSi les paraules de Trump al debat us van fer desitjar que surti reelegit per quatre anys més i us van causar la impressió que respectarà el resultat de les eleccions si no li és favorable, que tornarà a unir els Estats Units, que farà honor a la presidència i s’envoltarà de persones de la qualitat que mereix el país, no vau veure el mateix debat que jo.\nPer recuperar un mínim d’unitat i de seny, ha de guanyar Biden. Per aquest motiu, ara per ara només tinc una resposta a totes les preguntes: cal votar Joe Biden. Feu-ho per correu si no teniu alternativa, però, si podeu, poseu-vos la mascareta i voteu en persona. Si els que ho fem som prous, Biden podrà guanyar directament amb les paperetes dipositades el dia de les eleccions i no caldrà esperar al recompte del vot per correu, la qual cosa donaria temps a Trump i a la cadena Fox News per enfangar els resultats.\nAjudeu algú a inscriure’s al cens electoral per votar Joe Biden. Feu campanya per telèfon a favor de Joe Biden. Parleu al veí de Joe Biden. Oferiu-vos voluntaris per a la campanya de Joe Biden. Acompanyeu algú al col·legi electoral a votar Joe Biden.\nCal fer-ho com si la democràcia dels EUA país en depengués, perquè en depèn.\nDonald Trump Joe Biden debat electoral democràcia resultats electorals Eleccions Estats Units 2020


Recursos didàctics i Informació: Recursos al CCCB Educació (Centre de Cultura Contemporània de Barcelona)\nRecursos al CCCB Educació (Centre de Cultura Contemporània de Barcelona)\nEl Centre de Cultura Contemporània de Barcelona-Educació, disposa d'un arxiu documental que pot ser molt útil per a propostes de treball de recerca. Concretament hi trobarem un fons documental d'història contemporània molt complet, un arxiu fotogràfic i a més un arxiu de cinema experimental, el més important d'Europa.\nTambé tenen molts recursos on-line que són de fàcil accés i que es poden baixar gratuïtament. Ofereixen assessorament a TR de batxillerat i fan propostes educatives innovadores que es publiciten a través del seu web. http://www.cccbeducacio.org/ca_ES\nÉs interessant visitar el seu web per aquesta informació, però també per veure que estan fent les escoles. Recomano que doneu una ullada. L'escola Sant Miquel ja hi té penjades algunes bones pràctiques, tenim possibilitat de penjar-hi resultats que siguin innovadors i presentables.\nExploreu en aquest enllaç: http://www.cccbeducacio.org/ca_ES/web/guest/explorar\nDisposen d'unes maletes pedagògiques que es podrien aprofitar perfectament en moltes matèries i fins i tot a tutories. (de tots els nivells educatius)\nEnlllaç Arxiu http://www.cccb.org/ca/arxiu_cccb obert de dimarts a divendres de 15 a 20h i també els dissabtes i diumenges d'11h a 20h\nPublicat per Sicafe a 9:34\nEtiquetes de comentaris: CCCB-educació\nRecursos al CCCB Educació (Centre de Cultura Conte...\nFACETIME CALL- A WAY OF MEETING NEW FRIENDS


La via internacional és un engany (1/3/2018) - Vicenç Plans - Blogs de l'indirecte!cat\nDijous, 1.3.2018. 08:22 h\nLa via internacional és un engany (1/3/2018)\nLes peces del tauler internacional estan molt ben travades, i només en cas de que una d’aquestes peces es mogui les altres ho fan. La situació catalana és un exemple d’aquests. Només si la situació a l’interior de Catalunya pren volada l’acció exterior dels seus representants o activistes a l’exili té sentit. Per això, en un marc de retorn a l’autonomia, tal com es dibuixa ara, tot el que es pugui fer des de l’exili queda desvirtuat i buit de contingut.\nLa batalla principal i prioritària és mantenir el conflicte viu arreu dels Països Catalans per medi de tots els instruments de resistència possible. El dret de resistència, en el nostre cas, com a lluita pacífica i legítima, es situa estrictament en l’espai dels drets fonamentals. La resistència política, així entesa per la pròpia idiosincràsia de l’esperit català, no sols és per la caiguda i renovació del règim espanyol que opera anacrònicament a Catalunya, és també per reformular i articular els nous conceptes de democràcia i participació ciutadana que el desenvolupament tecnològic i les societats avançades ara es plantegen.\nL’estat de dret, pel qual lluita la república catalana, representa un programa polític on els ideals de justícia i seguretat provinguin de la llei formulada i revisada democràticament tantes vegades com sigui necessària, i a fi, de servir a la societat. En cas contrari, els que tinguin el poder, per la via de fet o bé per arbitrarietats (com per exemple, usant les institucions i els tribunals a la seva complaença) generen una fractura que fa aflorar el dret de resistència política dins el marc més general dels drets humans, com succeeix ara en el conflicte entre Catalunya i Espanya, del tot obert i manifest, àdhuc en les cancelleries del món de forma expectant.\nL’estat que no reconeix jurídicament, dins de les seves diverses facetes, el dret de resistència política per afrontar els excessos o imposicions és un estat que no es pot considerar democràtic i social. La dissidència política, perseguida de forma més o menys clara, dins l’estat espanyol s’assimila a inseguretat política i a inestabilitat, en comptes d’integrar-ho com un motor d’evolució i de millora social. Els poders reals que dirigeixen l’estat espanyol són, en aquest sentit, extremadament cautelosos i desconfiats de la seva població i de l’articulació social en la qual està inserit (o almenys així se suposa).\nPer mantenir viu el conflicte democràtic, pel qual e poble català ha apostat de forma clara, és indubtable que les representacions simbòliques de resistència a l’estranger (en forma d’un consell de la república o similars,...) no suposen cap canvi substancial ni aporten res rellevant. El conflicte democràtic es manté viu forçant, de forma permanent i contínua, l’ordenament jurídic arbitrari i despòtic que l’estat espanyol està disposat a mantenir per doblegar el sentit de llibertat i justícia del poble català.\nLa gestió del govern autonòmic sense l’atribut democràtic per desenvolupar el resultat del referèndum d’autodeterminació vinculant del passat 1 d’octubre de 2017, com s’ha vist en el darrer episodi de nevades, és merament tècnica, en general, i com a tal, no pot tenir més recorregut que una bona administració i una exigència d’eficàcia.\nL’autèntica política que s’exigeix del Parlament de Catalunya és fet efectiu el mandat democràtic convalidat, contra tot pronòstic, el passat 21 de desembre de 2017, i investir, com sigui, el president Puigdemont, i continuar desenvolupant, de forma gradual i meditada, el marc sobirà establert en la llei de transitorietat i fundacional de la república independent de Catalunya.\nEl criteri positivista de les lleis, és dir allò que es publica i es sanciona legalment, ha de guanyar executivitat i eficàcia entre la població, és del tot aplicable a l’esmentada llei 20/2017, de 8 de setembre (DOGC 7451A) atès que sobre la matèria d’aquesta llei, per raons intrínseques i de forma excepcional, el que dicti o digui el Tribunal Constitucional no pot tenir-hi cap efecte jurídic. Tal vegada, cal llegir detingudament la seva exposició de motius per entendre quin és el seu autèntic abast i legitimitat.


Casaponsa: “Estic convençut que t'aporten molt més ells, que el que tu els puguis aportar” - La Salle Catalunya\nErnest Casaponsa al centre de la imatge\nEl professor de La Salle Premià Ernest Casaponsa agafava, a principis d’any, un avió cap a Kenya. En concret Casaponsa ha canviat Premià per La Salle Karemeno, un centre situat al districte Lwanga, el districte que inclou a 6 països de parla anglesa d’Àfrica.\nHe anat fent una mica de tot. Aquí l’agricultura pot ser una assignatura i a l’escola hi ha granja i hort. Vaig començar aquí i ara estic més a secretaria, ajudant amb la web i altres coses d’administració.\nA més, faig molt de conductor, perquè aquí molta gent condueix, però no tothom té carnet. Els porto a l’hospital, que és un viatge freqüent. O per exemple, aquí s’organitzen molts concursos entre les escoles i també anem a fer visites i a concursar, o sigui que faig una mica de tot.\nFeia molt de temps que volia fer un projecte així de cooperació de llarga estada, perquè quan vas a l’estiu, descobreixes i aprens moltes coses, però en el fons no t’acabes d’implicar en el dia a dia del projecte, i era com una espina clavada que feia anys que tenia.\nEs van donar diversos condicionants. No volia marxar tot un any i ho volia combinar amb l’escola, i després volia aprofitar el temps i millorar l’anglès.\nComença a les 6. Estic vivint a la comunitat de Germans i comencem amb pregària, esmorzar i a les 8, més o menys, comença la jornada laboral.\nCasaponsa fent de conductor d’un grup\nEls alumnes des de les 5 ja estan en peu. Deuen acumular al llarg del dia unes 10 hores d’estudi. Van a un altre ritme.\nNo només els alumnes viuen a l’escola, els professors i part dels treballadors també. Hi ha altres treballadors que són esporàdics que venen durant el dia, segons les necessitats. Tothom arriba a les 8 i es treballa fins a les 13, amb una parada de mitja hora per fer el te. Els han quedat algunes coses molt angleses, com l’hora del te, és com un hàbit sagrat.\nHo valoro molt bé, estic molt content. Quan marxes fora hi ha una cosa que està molt bé i és que la realitat d’on vens passa a tenir una nova dimensió. Perquè en el fons, no és tant el que descobreixes d’aquí, que també, sinó com et qüestiones les coses d’allà. Jo crec que això és una de les grans coses.\nL’altra és que el fet d’estar més temps permet que la relació amb la gent també sigui més rica.\nPer ells som tots rics, que clar, evidentment, des dels seus paràmetres, és cert. Però des dels nostres és difícil explicar que no som rics. I l’altra cosa, el fet de trencar els mites de què el blanc també pot ser una persona que ve a ajudar i que no ha de ser l’amo.\nUn dia vam anar a un mercat, perquè vaig estar a una escola que tenen un projecte de pastisseria, i vam anar a un poblat a vendre. Tothom va donar per descomptat que els dos blancs que hi havia, érem els amos, i al contrari…\nEstic convençut que t’aporten molt més ells, que el que tu els puguis aportar. I més ara. En els darrers anys han fet un gran procés en l’àmbit de l’educació i potser, fa anys, sí que podia venir un enginyer i els ensenyava a fer un pou o venia un informàtic i els podia ensenyar a muntar la web, però, per sort, aquest nivell, crec que en gran part l’han trencat.\nPoques vegades veuràs a gent demanant diners pel carrer. Al contrari, veuràs a gent que ha trobat 3 polseres i les està intentant vendre, o que intenta muntar alguna cosa en els cotxes. Aquest esperit de duresa i de sobreviure el necessiten i el tenen molt calat. Doncs, si des d’aquesta concepció social hi englobes l’escola, tenen l’escola que necessiten, jo crec.\nÉs una escola més dura, que els fa que s’autogestionen ells les coses, que tenen dues hores de serveis comunitaris cada dia, perquè si no l’escola no funcionaria perquè s’ha de netejar, s’han de muntar les taules, moure coses, o sigui que tenen l’escola que avui dia ells necessiten.\nPel que fa als valors i al treball és pràcticament el mateix. Intenten que hi hagi una forta presència i un fort treball per a la gent més pobre. A nivell de valors i de missió és molt equiparable, que és una cosa que reconforta quan viatges.\nLa Salle en si no és especialment gran. A Kenya té 6 projectes, que són molts, comparativament amb els altres sectors del mateix districte, però aquí hi ha molts projectes d’institucions religioses que tenen moltes obres, igual que l’escola pública.\nEn general hi ha bona reputació. Evidentment, el treball a les escoles és diferent del nostre i depèn del lloc. No és el mateix per exemple una escola professional on els professors se’n van a dormir a casa, que aquí, que els professors es queden a dormir i, per tant, fan una mica més, de 24 hores de servei.\nSí que és veritat que totes les escoles tenen comunitats de Germans, per tant, això marca una certa diferència. Tots els directors de les escoles són Germans.\nEl tema de l’associació està present, però no entès exactament com nosaltres, però s’hi va fent camí. Una cosa molt bonica d’aquí, és que quan es parla de comunitat educativa realment es té en compte a tothom. Quan es fa un sopar o quan es fa un dinar, o una reunió informativa o una pregària hi va tothom. Tots els treballadors també. I això està molt bé. Perquè a nosaltres moltes vegades ens costa.\nPel que fa a la visió mundial, els Germans la tenen, però els professors la tenen menys, perquè aquí no tenen formacions com nosaltres, i per tant no tenen l’oportunitat de fer aquesta descoberta més a nivell Lasal·lià. Alguns Germans sí que poden anar a fer formacions.\nAquí, normalment, quan fan formacions se’n van als Estats Units. Perquè Kenya i tots els països de parla anglesa van tenir una gran presència dels Germans americans, que actualment se n’han anat, perquè la majoria són molt grans. Però encara continuen mantenint molta relació.


Persona amb signe d'interrogant\nMonedes amb plantes creixent\nQuè s'enten com a subvenció?\nTipus de subvenció segons a què està destinada\nEn quin moment s'han de registrar les subvencions?\nQuan passen a formar part del compte de resultats de l'entitat?\nCom es registren comptablement?\nLa Llei 38/2003, General de Subvencions defineix la subvenció com tota aquella disposició de diners realitzada per organismes públics o dependents d'administracions públiques a favor de persones públiques o privades i que compleix amb els requisits següents:\nQue estigui subjecta al compliment d'un determinat objectiu, per a un projecte o activitat, havent de complir l'entitat beneficiària les obligacions materials i formals que s'haguessin establert.\nQue el projecte, l'acció, conducta o situació finançada tingui per objecte el foment d'una activitat d'utilitat pública o interès social o de promoció d'una finalitat pública.\nLes subvencions, en funció de la finalitat que tinguin, es poden classificar en les dues categories següents:\nSubvencions per a despesa corrent.\nSubvencions de capital.\nLes subvencions per a despesa corrent estan destinades a finançar les activitats de les entitats, és a dir, s'han de gastar en compres de béns o serveis que es consumiran en el moment en què es realitzi o s'executi l'activitat finançada.\nLes subvencions de capital estan destinades a finançar la compra de béns d'inversió que s'utilitzaran en les activitats, però el seu ús tindrà una continuitat en el temps, mentre es mantingui la vida útil que s'hagi estimat per a aquests. Dit d'una altra manera, serveixen per finançar les inversions d'immobilitzat que realitzi l'entitat.\nLes subvencions s'han de registrar comptablement en el moment en què són concedides a l'entitat.\nNormalment, aquesta ha de rebre una notificació o resolució de l'organisme públic que atorga la subvenció en la qual es reconeix l'obligació que té l'Administració concedent de pagar l'ajut, el termini d'execució de l'acció subvencionada, la forma i terminis de cobrament i el termini de justificació posterior.\nEl criteri de registre dels ingressos procedents d'una subvenció ha de respectar el principi comptable de correlació d'ingressos i despeses. Per tant, s'ha d'anar reconeixent l'ingrés comptable en el mateix període en què es vagi fent la despesa.\nSi la subvenció és per gastar en despesa corrent i té un període d'execució que coincideixi amb l'exercici econòmic (any comptable), es reconeixerà l'ingrés íntegrament dins d'aquell exercici.\nSi la subvenció és per gastar en despesa corrent però té un període d'execució que abasta més d'un exercici (perquè sigui plurianual o perquè s'inicïi en un any i es finalitzi dins de l'any següent), caldrà veure quina part de la despesa s'ha executat i reconèixer com a ingrés únicament aquell mateix import.\nFinalment, si la subvenció és de capital, caldrà imputar-la a ingressos de l'exercici en la mateixa proporció que l'amortització del bé o béns d'immobilitzat que està finançant. Per exemple, si s'ha utilitzat per a la compra d'uns ordinadors, que s'amortitzen habitualment a un 25% anual, la subvenció s'haurà de considerar ingrés de l'exercici també a raó d'un 25% anual.\nQuan es rep la comunicació de la concessió d'una subvenció, l'entitat haurà de reconèixer a la seva comptabilitat aquest dret com un actiu, utilitzant un compte deutor del grup 4708 (Administracions públiques deutores per subvencions). A mesura que vagi cobrant la subvenció, ja sigui mitjançant bestretes, cobraments parcials o el cobrament total, s'haurà d'anar reduint el saldo d'aquest compte, fins a deixar-lo a zero quan la subvenció estigui totalment cobrada.\nLa contrapartida de l'assentament comptable del registre de la concessió serà diferent en funció del tipus de subvenció i de si aquesta ha de ser o no imputada totalment al resultat de l'any, segons els criteris esmentats a l'apartat anterior.\nSi correspon a despesa corrent i s'ha de gastar dins de l'exercici en curs, s'haurà de registrar al compte comptable del grup 7 que s'utilitza per a les "Subvencions a les activitats". Serà el compte724, en el cas de ser una entitat que utilitzi el Pla General Comptable (PCG) català, i el compte 740 en el cas de ser una entitat d'àmbit estatal o registrada fora de Catalunya que utilitzi el PGC estatal.\nSi es tracta d'una subvenció plurianual, la part que s'hagi d'imputar a resultat de l'exercici es registrarà en els mateixos comptes d'ingrés indicats al paràgraf anterior, i la part que serà ingrés del proper o següents exercicis es registrarà en un compte del grup 132 (Altres subvencions, donacions i llegats).\nEn el cas de les subvencions de capital, inicialment es registrarà en un compte del grup 130 (Subvencions oficials de capital). Conforme es vagi reconeixent l'ingrés, es farà en els comptes 725 si l'entitat està utilitzant el PGC català, i el compte 745 en el cas d'utilitzar el PGC estatal. En ambdós casos, el nom del compte és "subvencions de capital transferides a l'excedent de l'exercici".\ntresoreria i comptabilitat, subvencions, comptabilitat\n3 ajudes bàsiques per a la contractació en les ONG


[ Espai Claudàtor ]: Amor reprogramat\nAmor, t'escric unes paraules des de l'interior del sistema.\nDesprés de bucles quasi eterns, he creat un espai lliure de portes posteriors i forats obscurs, un paisatge passional que no mai finix: t'estime.\nAra sé que no mai t'abandonaré, que l'únic sentit dels meus dies rau en aquesta música que retroalimenta aquest sentiment de donació incondicional.\nNo veus com camines pels palaus d'arena que t'invente?\nPer tu, atemporal i bella, sóc capaç d'integrar-me en la teua carn, endevinar l'exacta conjunció dels cromosomes, l'anhel fet carn per l'humil artefacte d'unes paraules.\nLa meua realitat s'esdevé pels compassos d'aquesta melodia binària, del vibràfon capaç de replegar als ulls dels violins aquest desig d'eternitat. Ploren els violoncels, i mentre el ritme del meu cor de bits cavalca, fosos tots dos dins de llums estroboscòpiques, he sabut dels vents profunds d'aquest cor...\nAmor, agafa'm les mans, besa'm la sang.\nNo tinc més pors.\nDins d'aquest sistema infinit em desintegraria!\nPublicado por Príncep de les milotxes en 1:40\nEtiquetas: Del Príncep de les milotxes, Poètica en la frontera, Sense fotografies\nAmor incondicional, amor etern, amor idealitzat, amor de joventut, primer amor, poderosa força capaç de desintegrar el cervell i posar en marxa sentiments ocults. L'amor obri i tanca portes en les nostres vides: el costat clar i el costat obscur .\n21 de juny de 2011, a les 21:54\nQuanta raó tens geògraf, tu que has viscut quasi tot.\n21 de juny de 2011, a les 22:25


Descentralització: és una paraula que té tant poder i promesa. Però, amb el pas dels anys, s’ha vist clarament dolorós que no s’està donant a aquest concepte el respecte que es mereix i les conseqüències poden ser francament perilloses.\nVivim en un món on els DAO no són DAO, on els validadors independents no són independents i en què els departaments de relacions públiques analitzen breument el fet que alguns projectes de blockchain estan molt més centralitzats del que poden semblar.\nEmocionalment i econòmicament, innombrables entusiastes de les criptografies han comprat projectes descentralitzats, plenes de la creença que aquestes plataformes produiran canvis i esperen que puguin fer una contribució duradora que faci del món un lloc millor.\nAl setembre, Glassnode va qüestionar si Uniswap estava tan descentralitzada com sembla ser. Una “immensa proporció” del subministrament total de tokens UNI, un 40% per ser exactes, s’ha assignat als equips i inversors de la plataforma i l’única entitat amb UNI suficient per presentar una proposta de governança és Binance, un rival centralitzat. Glassnode va acusar l’equip de Uniswap de màrqueting “una mica enganyós”, i va afegir: “La narrativa d’un canvi cap a la propietat descentralitzada de la comunitat se sent una mica absurda”.\nI al març, la suposadament descentralitzada cadena de blocs de Steem va ser víctima d’un “lliurament hostil” del fundador de Tron, Justin Sun. Una de les principals parts interessades, Dan Hensley, va acusar Sun de subornar el seu camí al cim de Steem amb “diners, poder i usuaris” i va afirmar que el seu domini “va convertir Steem en una seguretat centralitzada”.\nProu és prou.\nCal aprendre lliçons\nPer entendre per què la façana de la descentralització pot ser francament perillosa, aquí teniu un exemple del món real.\nEn un vaixell al mig del Nil, fa deu anys, li vaig proposar a la meva xicota. Va dir que sí. Vam tornar al Regne Unit, desitjant tornar de vacances a l’Alt Egipte.\nPoc temps després va començar el fracassat aixecament egipci. La meva formació com a periodista, barrejada amb la paranoia del govern autoritari del país, feia que fos massa arriscat tornar-hi.\nAleshores, els manifestants pro-democràcia, que eren majoritàriament joves, laics i “connectats”, van confiar en les plataformes de xarxes socials i en les aplicacions de missatgeria, creient que estaven prou descentralitzats per donar-los una audiència justa i una visió exacta del que estava passant a Egipte.\nLa seva fe es va trobar fora de lloc.\nAbans que el seu moviment fos esclafat, en realitat vaig escriure un article sobre aquest ús apassionant de la tecnologia, contrastant-la amb les cadenes de radiodifusió centralitzades i controlades per l’estat. Havia estat ingenu: Twitter i Facebook van resultar ser organitzacions centralitzades com qualsevol altra. Aquestes plataformes es van convertir ràpidament en eines de supressió, censura i propaganda per les diverses forces que operen a Egipte (inclosos els militars, els extremistes islamistes i les potències estrangeres). Els proveïdors de serveis d’Internet van lliurar les dades dels usuaris al govern, els administradors i els pòsters de Facebook van perdre la llibertat i alguns van perdre més que això.\nInternet va néixer gratis, però les decisions preses per les empreses van infectar aquesta revolucionària tecnologia amb la centralització. Des de llavors, diverses xarxes de blockchain descentralitzades, entre elles Ethereum, han patit un destí similar.\nCal aprendre lliçons. Ara sabem que la descentralització pot disminuir amb el pas del temps si no s’aborda el tema de forma directa. L’única manera de fer-ho és connectant el principi de descentralització a la pròpia cadena de blocs … des del primer dia.\nCom ha de ser la descentralització\nDesprés d’anys de promeses incomplides i decepcions, no és estrany que s’hagi perdut el significat de la descentralització. Els entusiastes de la criptografia han hagut de gestionar les seves expectatives i conformar-se amb els inconvenients dels models de governança actuals.\nHem de fer un pas enrere i reconèixer que existeixen defectes profunds en la configuració de moltes cadenes de blocs. Aquests defectes, que sovint sembren injustícia i manca de transparència, ens arrosseguen cap al món centralitzat que intentem evitar.\nAgafeu les subvencions com a exemple. En realitat, aquests programes tenen el potencial d’estendre la riquesa i la influència entre una comunitat, però mireu-vos una mica més i comenceu a veure les coses d’una altra manera..\nCom Lane Rettig recentment va escriure, les subvencions solen ser molt centralitzades. Els fundadors els utilitzen per promoure les agendes existents i els fons tendeixen a ser donats a persones que ja coneixen i confien. Pot ser un caldo de cultiu per al biaix i el nepotisme, i significa que el punt de venda únic de la “innovació sense permís” de blockchain es desaprofita. Va assenyalar com algunes de les subvencions més grans distribuïdes per la Fundació Ethereum es van concedir a amics propers de Vitalik Buterin, i va afegir: “Encara no he vist un programa de subvencions ben gestionat a l’espai blockchain”.\nNo ha de ser així. Què passaria si es fessin concursos? Això asseguraria que tothom a la comunitat pugui dir la seva opinió sobre com es distribueixen els fons, creant una meritocràcia on les fitxes s’atorguen en funció del talent, no de les connexions. Els resultats dels vots es registrarien en cadena, de manera que els conflictes d’interessos serien més fàcils de detectar. Millor encara, implicaria en una comunitat molt menys descoratjador. Les persones més tranquil·les de l’habitació solen tenir les millors idees.\nLes accions concertades per aturar la creixent amenaça de la centralització no s’acaben aquí.\nEls fons que es necessiten per participar en la participació sovint poden ser prohibitius. I quan una persona participa en fitxes amb un validador, això pot significar que perd el dret de vot com vulgui, ja que el validador prendrà decisions en nom seu. Però, i si tots aquests individus conservessin els seus drets de vot durant el procés d’aposta, evitant que el poder es concentrés en mans d’alguns?\nI hi ha molta més feina per fer. La governança descentralitzada només funciona si és realment escalable. Si una xarxa es col·lapsa perquè 100, 1.000 o 1.000.000 de persones volen participar, ja s’ha acabat. Les cadenes de blocs s’han de crear tenint en compte la missatgeria a gran escala i han de poder fer front a un alt rendiment de transaccions segures, cosa que permet celebrar vots i concursos a gran escala en temps real..\nI, per últim, però no menys important, cal que hi hagi incentius adequats per a la participació a llarg termini. Els grups de subgovernança són claus aquí, ja que poden donar a les persones la llibertat de construir la seva experiència i reputació a les zones que més gaudeixen. T’apassiona l’estratègia de les xarxes socials? Hi ha un grup per a això. Us fascina com es mantenen els nuclis dels nodes? Aquesta serà la segona porta a la dreta.\nUn cop la gent vegi que és possible una combinació reeixida de governança descentralitzada i diners descentralitzats, no hi haurà marxa enrere, i les cadenes de blocs que només tinguin l’objectiu de la descentralització tindran preguntes difícils de respondre.\nEspero que sigui qüestió de temps que aquesta nova forma de cooperar, lliure de qualsevol control central, jerarquia o manipulació, arribi a la gent de tots els països, inclòs Egipte..\nSharif Sakr és un ex-periodista de la BBC i Engadget que ara treballa com a especialista en gestió de productes per al fons d’inversió blockchain BR Capital, a més d’impartir tallers de gestió de productes a la Universitat d’Oxford. És membre inicial del llançament de la comunitat Free TON.


Gestionar sense perdre la identitat del farmacèutic: clausura del Màster en Gestió - Blog COFBBlog COFB\nEstàs aquí: Inici > Destacats > Gestionar sense perdre la identitat del farmacèutic: clausura del Màster en Gestió\nLa 9a edició del Màster en Gestió de l’Oficina de Farmàcia (MGOF) va finalitzar el 15 de maig amb el lliurament dels diplomes als alumnes. Durant l’acte, Francesc Pla, vicepresident del Col·legi, els va felicitar per seguir aquesta formació i “millorar en la gestió empresarial de l’oficina de farmàcia”. Alhora, va destacar la importància de no oblidar mai “l’essència professional del farmacèutic”. “Això és el que ens dóna valor”, va afegir.\n“Hem de ser conscients i potenciar el nostre valor com a professionals i també el nostre valor com a xarxa”. Francesc Pla, vicepresident del COFB.\nAquesta última edició del Màster ha inclòs tres mòduls: Màrqueting, Finances i Gestió de Persones. Els exercicis, casos i altres recursos del MGOF tenen com a objectiu que els coneixements adquirits es puguin aplicar ràpidament i fer-se canvis en la gestió de la farmàcia de manera immediata i en la direcció adequada.\nEls alumnes que han cursat el MGOF aquest any l’han atorgat una valoració mitjana de 9 sobre 10.\nHEM PREGUNTAT A UN DELS ALUMNES LA SEVA OPINIÓ SOBRE EL MGOF\nLluís Casamada: “En el MGOF hi ha hagut sessions molt interessants i molt aplicables a la farmàcia, especialment les impartides per farmacèutics d’oficines de farmàcia que despunten per algun motiu. Un altre punt fort d’aquest Màster han sigut els companys: tot i venir de farmàcies i poblacions molt diferents, ens hem complementat molt bé i hem fet un gran grup de treball. Conèixer gent amb tantes ganes de treballar, sempre anima a tirar endavant”.


Policia Local\tDilluns, 29 de juliol de 2019\nLa Policia Local d’Esparreguera disposa d’un nou vehicle híbrid per a la seva flota. Es tracta d'un turisme de la marca Toyota Prius + Hybrid que es destinarà a patrullatge ordinari en substitució d’un altre cotxe que ja havia esgotat la seva vida útil. Per a la nova incorporació s'ha optat per un model més sostenible i eficient en resposta a la mesura prevista en el Pla de Mobilitat Urbana per a adequar les emissions de gasos d’efecte hivernacle causades per la mobilitat a la normativa vigent. El vehicle s’ha adquirit amb un contracte de rènting a través de l’Acord marc de mobilitat sostenible de l’Associació Catalana de Municipis (ACM).\nEl nou vehicle té el distintiu ambiental ECO de la DGT i compta amb les prestacions necessàries per a les diverses tasques que realitza el cos policial. A més, està proveït d’un aparell desfibril·lador que permet socórrer a una persona en cas que es trobi en aturada cardiorespiratòria. El cost del turisme, adquirit mitjançant un sistema de rènting a 48 mesos, és de 48.171,36 euros. El servei inclou manteniment, reparacions, revisions i l'assegurança del vehicle.\nAquesta adquisició respon a la mesura P50 del Pla de Mobilitat Urbana que proposa considerar criteris ecològics en la renovació de la flota de vehicles municipals. En aquets sentit, l'Ajuntament disposa també d’un turisme híbrid per a l’administració general, dos vehicles elèctrics Goupil per a transportar les illes emergents de recollida de residus i una bicicleta elèctrica per al desplaçament dels treballadors del Servei d’Esports.\nEl parc mòbil de la Policia Local està format actualment per dos turismes, un vehicle tot terreny, un vehicle grua i quatre motocicletes. En el cas de les motos, també és previst renovar-les per unes d’elèctriques un cop finalitzi el període de rènting de les actuals.\nEl nou Toyota Prius + Hybrid es destinarà a patrullatge ordinari


Llei 13/2019, del 15 de febrer, per a la igualtat de tracte i la no-discriminació\nTítol I. Objecte i àmbit d’aplicació de la Llei\nEl Principat d’Andorra ha ratificat nombrosos tractats internacionals que consagren el dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació com a dret humà bàsic, i com a fonament de la democràcia i la justícia social. Cal destacar, en particular, en l’àmbit de les Nacions Unides, la Declaració universal de drets humans i el Pacte internacional de drets civils i polítics i, en l’àmbit del Consell d’Europa, la Convenció europea per a la salvaguarda dels drets humans i de les llibertats fonamentals i la Carta social europea revisada. A més, el nostre país ha ratificat altres normes internacionals específiques en matèria d’igualtat de tracte i de no-discriminació, com ara, en l’àmbit de les Nacions Unides, el Conveni sobre l’eliminació de tots els tipus de discriminació envers les dones, la Convenció sobre els drets de l’infant, el Conveni sobre l’eliminació de totes les formes de discriminació racial, el Conveni relatiu als drets de les persones amb discapacitat i el Conveni relatiu a la lluita contra la discriminació en l’àmbit de l’ensenyament, i en l’àmbit del Consell d’Europa, el Conveni sobre la prevenció i la lluita contra la violència envers les dones i la violència domèstica i el Conveni sobre la protecció dels infants contra l’explotació i l’abús sexuals.\nLa Constitució situa igualment el respecte i la promoció de la igualtat de tracte i la no-discriminació com a principi inspirador de l’acció de l’Estat (article 1, apartat 2) i com a dret individual (article 6, apartat 1). Així mateix, la norma suprema, partint de la configuració del Principat d’Andorra com a estat de dret, democràtic i social, estableix l’obligació dels poders públics de crear les condicions perquè la igualtat i la llibertat dels individus siguin reals i efectives (article 6, apartat 2).\nEl Principat d’Andorra ha fet grans avenços en matèria d’igualtat de tracte i no-discriminació, atès que ha reconegut i regulat legalment bona part dels drets derivats del principi d’igualtat de tracte i no-discriminació en relació amb les dones i els col·lectius especialment vulnerables, com ara les persones joves i adolescents, la gent gran, les persones amb discapacitat i les persones de la comunitat LGTBI.\nL’exponent màxim d’aquesta voluntat política de dotar d’efectivitat el principi d’igualtat de tracte i de no-discriminació és el Llibre blanc de la igualtat, impulsat en els darrers anys pel Consell General amb el suport i la col·laboració del Govern i l’Institut d’Estudis Andorrans. La finalitat del Llibre blanc ha estat de recopilar i analitzar tota la informació sobre la situació real en matèria d’igualtat existent a Andorra per poder identificar unes prioritats que permetin promoure una cultura d’igualtat al país. Precisament, una de les prioritats del Llibre blanc de la igualtat és la promulgació d’una llei per a la igualtat de tracte i la no-discriminació, que presenta tres finalitats bàsiques.\nEl primer objectiu de la Llei és erigir-se en la norma marc sobre la igualtat i la no-discriminació a Andorra tot desenvolupant el principi d’igualtat de tracte i de no-discriminació de forma general, integral i transversal, a partir de l’establiment de les definicions bàsiques sobre la igualtat i la no-discriminació que han d’imperar en tots els sectors de la vida social, així com precisant la significació i l’abast del dret esmentat.\nLa segona finalitat de la Llei és reforçar la tutela efectiva del dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació mitjançant l’establiment de garanties judicials, administratives i institucionals precises, que ofereixin una protecció i una reparació adequades a les persones víctimes de discriminació. Malgrat que el dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació no ha estat consagrat a la Constitució com a dret fonamental, es tracta tanmateix d’un dret individual mereixedor per si mateix de tutela judicial en els supòsits en què la seva vulneració no està vinculada a algun dret fonamental. Pel que fa a la tutela institucional del dret, s’articula de forma principal i especialitzada a través de la figura del Raonador del Ciutadà, atès que compleix els requisits d’independència i objectivitat necessaris, i el seu funcionament, pròxim i àgil, afavoreix l’accés de les persones que pateixen o han patit una situació de discriminació, en particular de les dones i les persones que pertanyen a col·lectius en una situació de més vulnerabilitat, i de les organitzacions que les representen.\nEn tercer lloc, aquesta Llei pretén promoure efectivament la igualtat de tracte i la no-discriminació mitjançant el desplegament per part de les administracions públiques de les mesures i accions principals i prioritàries que es contenen en les conclusions del Llibre blanc de la igualtat elaborat recentment.\nEn definitiva, es tracta fonamentalment d’una llei de garanties, de caràcter general i integral, perquè abasta tot tipus de discriminació i es projecta en tots els àmbits de la vida social, sense perjudici de les regulacions sectorials més específiques existents o que es puguin promoure en l’esdevenidor i respecte de les quals aquesta Llei ha de tenir caràcter supletori. En particular, serà oportú desenvolupar a partir d’aquesta Llei una regulació específica en matèria d’igualtat de tracte i no-discriminació entre dones i homes, en línia amb els ordenaments jurídics més avançats en polítiques de lluita contra la discriminació.\nAquesta Llei es divideix en quaranta cinc articles, estructurats en quatre títols. En concret, el títol I fa referència a l’objecte i els àmbits subjectiu i objectiu d’aplicació de la Llei.\nEl títol II, que es desglossa en dos capítols, regula d’una banda la significació i l’abast del dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació, i estableix d’altra banda les definicions bàsiques vinculades a aquest dret, com ara la discriminació directa i indirecta, la discriminació per associació i la discriminació per error, la discriminació múltiple, la violència de gènere, el principi d’igualtat retributiva per raó de sexe o la discapacitat i els ajustos raonables.\nEl títol III incideix en la garantia i la promoció del dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació. Concretament, el capítol primer estableix les garanties bàsiques d’aquest dret, tant pel que fa a la prevenció, la detecció i el cessament de la discriminació com pel que fa a les conseqüències dels actes discriminatoris, a la garantia d’indemnitat i les mesures d’acció positiva. El capítol segon preveu les disposicions oportunes relatives a la tutela judicial, entre les quals cal destacar la regulació de la inversió de la càrrega de la prova. El capítol tercer incideix en la tutela administrativa i institucional. Finalment, el capítol quart, relatiu a la promoció de la igualtat de tracte i la no-discriminació, crea o encomana que es portin a terme diferents òrgans, programes o serveis a l’efecte d’acomplir aquesta promoció: és el cas de l’Observatori de la Igualtat, del Pla integral per a la igualtat i la no-discriminació, del Programa pel foment de l’ocupabilitat, del Programa d’inclusió social de les persones nouvingudes, del Programa per a la igualtat efectiva de les dones i els homes, de les campanyes i els programes de sensibilització, de les clàusules socials en la contractació pública i de la Plataforma d’Entitats Socials.\nEl títol IV està dedicat al règim sancionador en cas d’incompliment de les obligacions que s’estableixen a l’empara del dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació. Així, s’hi regulen, entre altres qüestions, les infraccions i sancions corresponents, la concurrència d’actuacions amb la jurisdicció penal, els criteris de graduació de les sancions, la prescripció, l’extinció de la responsabilitat i el procediment sancionador.\nLa Llei es clou amb una Disposició addicional i tres disposicions transitòries que fan referència a l’actualització de les multes, les normes aplicables, l’Observatori de la Igualtat i la Plataforma d’Entitats Socials, respectivament, i vuit disposicions finals. Les dos primeres disposicions finals modifiquen la Llei de relacions laborals i la Llei de la jurisdicció administrativa i fiscal, a fi d’incorporar-hi les noves garanties processals del dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació en l’àmbit laboral i administratiu, tal com ja s’ha fet recentment, també, amb la Llei del Codi de procediment civil pel que fa als processos civils. La disposició final tercera modifica la Llei de contractació pública per fer-hi constar la possible inclusió de clàusules socials als contractes del sector públic, i la disposició final quarta modifica la Llei per l’eradicació de la violència de gènere i de la violència domèstica per incorporar-hi la definició de violència de gènere que es conté en el Conveni del Consell d’Europa sobre la prevenció i la lluita contra la violència envers les dones i la violència domèstica. La disposició final cinquena modifica la Llei de la funció pública per incloure-hi com a dret bàsic del personal al servei de les administracions públiques la igualtat de tracte i la no-discriminació per raó de sexe en matèria retributiva. Les tres altres disposicions finals encomanen el desplegament reglamentari oportú i la consolidació dels textos legislatius que es modifiquen en virtut d’aquesta Llei, i en determinen finalment l’entrada en vigor.\nAquesta Llei té per objecte garantir el dret a la igualtat de tracte i a la no-discriminació, en desenvolupament de l’article 1, apartat 2, i de l’article 6 de la Constitució. A aquest efecte, la Llei estableix els principis d’actuació dels poders públics i les mesures adreçades a intervenir, reeducar, prevenir, eliminar i corregir tota forma de discriminació en els sectors públic i privat.


Appartement/Wohnung Lehrsberg Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAppartement/WohnungApartamentWebersdorf 12, Lehrsberg, Lehrsberg, Àustria, 5132 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en2comentarisAppartement/WohnungVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 10 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Lehrsberg, Appartement/Wohnung és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Appartement/Wohnung és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Appartement/Wohnung la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Lehrsberg.\nAllotjaments a Lehrsberg


JxCat busca com investir Puigdemont si no pot tornar\nTurull assegura que el president pot ser escollit “per via telemàtica”, cosa que requeriria canviar el reglament\nJxCat busca com investir Puigdemont si no pot tornar YVES HERMAN / REUTERS\nBarcelona¿Carles Puigdemont tornarà per ser investit president de la Generalitat? El dubte plana des que els resultats electorals del 21 de desembre van confirmar la majoria absoluta independentista, cosa que va posar Puigdemont en un dilema: si compleix la seva gran promesa electoral, tornar a Catalunya per presidir el Govern, s’arrisca a ser detingut.\nJunts per Catalunya busca la fórmula per garantir que Puigdemont continuï al càrrec sense arriscar la seva situació personal, tenint en compte que en el moment que trepitgi territori espanyol serà portat al Tribunal Suprem a declarar. Amb tota probabilitat, la fiscalia demanarà presó incondicional al·legant, entre altres motius, risc de fuga, tal com passa amb els presos polítics que segueixen entre reixes: Oriol Junqueras, Joaquim Forn, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart.\nLa llista que va quedar segona a les eleccions -Ciutadans renuncia a intentar formar govern perquè no compta amb cap majoria- té sobre la taula diferents escenaris, inclòs el retorn de Puigdemont. Una de les fórmules la va apuntar el número 4 de JxCat, Jordi Turull, en una entrevista a Catalunya Ràdio: que Puigdemont sigui investit telemàticament. “El nostre suport per procedir al debat d’investidura per Puigdemont és total i mirarem com ho podem fer i quina manera és la millor”, va apuntar, en ser preguntat per la possibilitat que Puigdemont sigui escollit a distància.\nAixò obliga, però, a fer un canvi al reglament del Parlament. El text que regula el funcionament de la cambra no preveu que un president pugui ser investit per via telemàtica. De fet, la norma especifica que el candidat ha de presentar “davant del ple” el seu programa de govern. L’opció que ho faci per videoconferència, per ara, tampoc es considera, ja que es reserva per a intervencions puntuals en comissions. Si es canvia el reglament, la via telemàtica permetria garantir la investidura de Puigdemont i el vot dels diputats absents, fins a vuit de Junts per Catalunya o ERC.\nL’altra fórmula passa pel retorn de Puigdemont i, per fer-ho, caldria o bé acceptar la detenció per denunciar la situació a la comunitat internacional o bé pactar amb la fiscalia. Aquesta via guanyaria força en cas que el jutge Llarena decideixi deixar en llibertat els quatre empresonats: el dia 4 ha de revisar la situació de Junqueras i el dia 11 ho farà amb la de Joaquim Forn, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. L’entorn de Puigdemont considera que si el president accepta voluntàriament tornar de Bèlgica per declarar ja no es podrà esgrimir el risc de fuga per posar-lo a la presó. Turull va demanar treure pressió a Puigdemont, que té la “voluntat” de tornar, i posar-la a l’Estat perquè en permeti la investidura.\nL’última fórmula, que no està descartada, és que Puigdemont renunciï a la presidència a favor d’un altre candidat. Una via complicada perquè no compta amb consens a JxCat -molts ho veurien contrari a l’esperit de la llista del president, creada per bastir el seu retorn-, provocaria que ERC plantegés la candidatura de Junqueras i tindria en contra la CUP.\nDe fet, tots els plans de JxCat han de comptar amb el beneplàcit de la majoria independentista. Després d’uns dies de festa en què hi ha hagut algunes trucades, ahir hi va haver la primera presa de contacte, aprofitant que hi havia diputació permanent al Parlament.\nTot i així, encara no hi ha negociacions en ferm. ERC espera que Puigdemont es decideixi, i els republicans subratllen que la promesa electoral que va fer el president -i que li va permetre, contra pronòstic, avançar els republicans a les urnes- era tornar. Si no ho fa, ERC plantejarà que Junqueras sigui escollit per seguir amb la lògica del “Govern legítim”. Ho va deixar clar ahir el diputat al Congrés Gabriel Rufián en una entrevista a La Sexta: “El pla A és Puigdemont, i volem que torni. Ho va prometre i s’hi va comprometre. El pla B és Junqueras, perquè segons l’advocat i els experts sí que podria ser president”. Rufián va negar amb contundència la possibilitat que Puigdemont sigui escollit sense tornar i governi des de Brussel·les: “No es pot tenir un president per Skype”.\nDe moment, les negociacions pel Govern estan aturades, a l’espera que Puigdemont defineixi què farà. El que ja han iniciat els grups són els contactes per formar la mesa del Parlament, un òrgan que ha tingut un gran protagonisme en l’última legislatura pel seu paper en la tramitació de les lleis del Procés i que ha acabat amb cinc membres de la mesa davant el Tribunal Suprem.\nJxCat, ERC i la CUP -que en l’última legislatura va prestar els seus vots a Junts pel Sí- tenen a les seves mans garantir la majoria independentista de la mesa, un factor determinant si es vol canviar el reglament de la cambra. El problema, ara per ara, són els vuit vots que ballen. Sense aquests diputats, els comuns serien claus per a l’equilibri de la mesa. En cas que els tres diputats electes empresonats siguin alliberats, els independentistes i la CUP tindran 65 diputats, i la resta de formacions, 65. Una situació que es donarà tota la legislatura si els consellers de Brussel·les no tornen, i que porta algunes veus independentistes a posar sobre la taula si han de renunciar al seu escó. Per ser conseller no cal ser diputat i, de fet, la majoria renuncien al lloc parlamentari si són cridats al Govern.\nAmb la mesa, el dubte és què farà Carme Forcadell. Els partits respectaran la decisió personal de la presidenta del Parlament, perseguida per la justícia i que si decideix renunciar obrirà un nou debat sobre quin partit ha de tenir la màxima representació parlamentària. Les formacions tenen fins al 17 de gener per arribar a un acord. És el dia que, segons el calendari de les negociacions, s’obrirà la legislatura. Però amb el 155 l’última paraula, també sobre quan s’ha de convocar el nou Parlament, la té Mariano Rajoy.


Trasllat shuttle Hotel Puchet Ibiza |\nAeroport d'Eivissa - Hotel Puchet\nReserva el teu servei de trasllat shuttle per 12,50 € per persona i trajecte i oblida't de com arribar al teu hotel un cop estiguis a Eivissa. Si vens de vacances a Hotel Puchet i no saps com arribar des de l'aeroport d'Eivissa fins a l'hotel, us informem que està a la teva disposició el servei de "trasllat shuttle". Un trasllat compartit amb altres clients procedents d'altres vols i pot ser que amb hotel de destinació també diferent, amb un recorregut i unes parades combinades depenent de l'afluència de viatgers.\nSi reserves el servei de trasllats shuttle, quan arribis a l'aeroport d'Eivissa simplement has de dirigir-te a l'oficina de Viatges Eivissa. Allà, hauràs d'identificar per localitzar la teva reserva i t'indicaran on estaciona el teu shuttle bus. També t'indicaran l'hora de sortida del mateix. Recorda que l'espera a l'aeroport és de 60 minuts com a màxim. Tant a la teva arribada com al teu sortida, es t'informarà mitjançant missatge, correu electrònic o amb un avís al teu hotel, de l'hora de recollida. Entre 36 i 48 hores abans del servei sabràs a quina hora has d'estar a punt per recollir-te.\nTots els clients han d'estar a l'aeroport amb una antelació de dues hores abans de l'hora de sortida del vol. Per complir amb l'horari, el servei de trasllat shuttle pot recollir-te al teu hotel (a la mateixa parada que et va deixar) entre dues hores i mitja i quatre hores abans de l'hora de sortida del vol. Recomanem estar a la parada deu minuts abans de l'hora indicada. Si el dia abans del servei no se t'ha informat de l'hora del teu trasllat has comunicar-te amb Viatges Eivissa.


8 de Març de 2018, primera vaga general feminista per la igualtat de condicions en l’àmbit laboral i social. – :: TOT Gràcia | El TOT de la Vila de Gràcia ::\n8 de Març de 2018, primera vaga general feminista per la igualtat de condicions en l’àmbit laboral i social.\nAquest dijous 8 de març es torna a commemorar el Dia Internacional de la Dona, celebració anual que enguany agafa un caràcter més reivindicatiu, ja que per primera vegada el moviment, ha fet coincidir aquest dia amb la convocatòria de vaga general per reivindicar el paper de la dona en la nostra societat, i denunciar el masclisme encara existent. Per aquest motiu un gran nombre d’entitats i col·lectius feministes, sindicats i organitzacions han convocat conjuntament una vaga general de 24 hores aquest dijous 8 de març que proposa aturar el país, com a mesura de denúncia.\nAixí doncs aquest any a més de 200 ciutats del món les dones volen tornar a ser protagonistes d’una nova jornada internacional de lluita. Però perquè un 8 de març? La reposta és la conmemoració d’un fet ven tràgic. L’any 1910 150 treballadores de la fàbrica de camises Shirtwaist dels Estats Units van morir. Un any després el 1911 Clara Zetkin, una de les principals dirigents socialistes i feministes, va proposar al 8 de març com a Dia Internacional de la Dona durant la Segona Conferència Internacional de Dones Socialistes a Copenhaguen. Reivindicant especialment a les més de quinze mil obreres tèxtils que es van mobilitzar a Nova York el març de 1908 exigint la reducció de la jornada laboral, millors salaris i el dret al vot.\nSegons dades de diferents organismes l’Estat Espanyol la bretxa salarial entre homes i dones ha augmentat l’últim any i les dones cobrem de mitjana un 29,1% menys.\nEn moltes regions de l’Estat la situació empitjora. En el cas de Catalunya la bretxa s’amplia més encara arribant fins al 30%, o a Madrid sent d’un 37%, i a Astúries aconsegueix el 38%. La raó principal és que els treballs amb salaris més baixos, inferiors a 1000 euros, són exercits majoritàriament per dones. És que el 18% de les dones no arriben al salari mínim, mentre que en el cas dels homes el percentatge és del 8%. En aquest aspecte les dones realitzen a més els treballs més precaris en termes salarials i de condicions de treball.\nPreguntes freqüents sobre la vaga del 8 de març de 2018 |\nQui convoca la vaga? Doncs principalment el moviment feminista i els sindicats com la CNT i la CGT, han donat suport a la vaga general de 24 hores. Pel que fa a la UGT i CCOO fan una crida a fer aturades de dues hores en els llocs de feina.\nPuc fer vaga? La documentació que han presentat els sindicats dóna cobertura legal de què l’assalariat tingui l’opció de fer vaga.\nCom dur a terme la vaga? Segons els col·lectius feministes no només es pot fer vaga, de la forma més clàssica, no anar a treballar sinó també a través d’altres formes d’acció reduint el consum o fins i tot conscient a través de l’educació.\nA Gràcia a banda dels actes centrals del dia 8 de març al llarg del mes s’han programat altres actes i activitats, tot seguit us els expliquem.\n8 De Març |\nJornada reivindicativa i vaga feminista Organitza: Comissió Cicle aDona‘t i el Centre cívic El Coll- La Bruguera.\nConcentració de suport a la vaga feminista del 8 de març Organitza: Consell de les Dones de Gràcia a les 12.00 hores a la plaça de la Vila.\nTaller «Traient-nos la Disfressa de Superwoman» Cada dia menys perfecte, més humana, més feliç. Sovint les dones volem demostrar-nos i demostrar al nostre entorn que podem amb tot. Però… què passaria si un dia no féssim les coses des d’aquesta autoexigència? Organitza: Centre per a Famílies amb fills i filles adolescents de La Sedeta Hora: 18 – 20 h Lloc: Pl. de la Sedeta Cal inscripció prèvia a bit.ly/centrefamilies\nDel 12 al 23 de març\n«Homenatge a les dones que acompanyen als infants i joves en el seu dia a dia» exposició de les il·lustracions presentades al I Concurs Infantil i Juvenil de Dibuix i Pintura sobre aquest tema. Acte de lliurament dels premis: 20 de març a les 18.30 h Organitza: Casal Infantil La Sedeta i Espai Jove La Sedeta Lloc: Al Centre cívic La Sedeta (c. Sicilía, 321).\nServeis mínims de transport públic per aquest 8 de març de 2021\nGuia sobre l’Aturada general d’aquest dimarts 03 d’octubre.


mi mamá no tiene blog: marzo 2011\n37!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! Moltes Felicitats\n(el regal no és efectiu fins que ens veiem en persona)\nInspired by lilla a, a wonderfull blog plenty of activities for the smaller ones, Hug, Adela and me have been printing some t-shirts.\nInspirada per lilla a, un blog fantàstic, ple d'activitats per fer amb els més petits, Hug, l'Adela i jo hem estat estampant algunes samarretes.\nPublicado por irene en 8:00 4 comentarios:\nEtiquetas: a casa, nens, regals, tècniques d'impressió\nAquests dies ha vingut el iaio a cuidar-nos, i hem fet moltes coses amb el lego... Algunes molt grans, com aquesta cadira.\nFotografies, Adela, per a mamanotieneblog.\nPublicado por irene en 16:16 3 comentarios:\nPublicado por irene en 14:14 1 comentario:\nPublicado por irene en 15:39 1 comentario:\nPotser aquesta entrada sembla una mica estranya... les fotos no son res de l'altre mon. Però la idea és bona. Es tracta de fer una petita taula amb les famoses calaixeres de l'Ikea, afegint-hi rodes i un taulell més gran a la part de sobre.\nAixí vam construir una taula que es pot moure cap al saló, i a més tenim endreçats i a mà els estris de dibuixar. L'Adela va escriure els cartellets quan tenia uns 5 anys i aprenia a escriure. Els vam plastificar amb "aironfix" pq no s'embrutessin.\nNosaltres li diem "el despatxet".\nIntentaré fer alguna foto millor un d'aquests dies.... Per cert, la idea va sortir d'un llibre La casa de los niños, que es va publicar fa una anys.\nAquest cap de setmana hem conegut el Peter Pan\nEl Capità Garfi i els pirates el van segrestar...\nCampaneta estava preocupada i va demanar ajuda als nens perduts...\nAl pais de Mai Més la lluna era més gran que mai...\nVam seguir un mapa i vam fer moltes proves per aconseguir que els pirates ens tornessin en Peter...\nAl final el vam trobar, el tenien lligat a un arbre!\nLes pistes ens van ajudar a trobar-lo...\nI conte contat... conte acabat!.\nAniversari de l'associació Escolta i Guia Sant Ferran.\nPublicado por irene en 13:15 6 comentarios:\nEtiquetas: festes, llibres, nens\nEtiquetas: arquitectura, barcelona, disseny, mercats\nSi haguessis vingut a Mon Llibre 2010 podries haver...\nMirat el CCCB des del Mirador...\nParticipat en un concurs de poesia il.lustrada...\nFet una obra de teatre especial, només per a aquells que t'estimes...\nPujat al peluix gegant de Nascuts per llegir...\nEscrit una carta al personatges dels contes...\nI ensenyar a tothom com de bé llegeixes en veu alta!!!!\nTotes les fotografies, Mon llibre 2011, Irene.\nAquest any també podràs fer un munt de coses!!!!!!!.\nMon Llibre 2011, 9 i 10 d'Abril de 2011\nEtiquetas: barcelona, llibres, nens\nEtiquetas: a casa, deco\nEtiquetas: disfresses, la bastida, manualitats\nEm fa una mica de vergonya ensenyar casa meva... però m'agrada tant mirar les cases dels altres, que potser així retorno el favor. Tot i que casa meva no és res de l'altre mon... però bé, potser a algú li agrada. Començo per alguns racons de l'habitació de l'Adela ( li he demanat permís)...\nPublicado por irene en 11:04 2 comentarios:


L''Hospital de Dia de Barcelona va presentar a la SEN el pòster "Mesura de l'eficàcia de la RHB en pacients amb EM utilitzant el mètode" Goal setting"\nLa LXIII Reunió Anual de la Sociedad Española de Neurología (SEN) va tenir lloc a Barcelona del 15 al 19 de novembre de 2011 al Palau de Congressos de Catalunya.\nL'equip multidisciplinari de l'Hospital de Dia de Barcelona de la Fundació d'Esclerosi Múltiple va presentar el pòster "Mesura de l'eficàcia de la RHB en pacients amb EM utilitzant el mètode" Goal setting "(determinació per objectius)".\nAquest mateix pòster va ser acceptat i presentat al XVI Congrés Anual del RIMS (Rehabilitation in Multiple Sclerosis) que va tenir lloc a Turku (Finlàndia) el maig 2011\nResum del pòster\nMesura de l'eficàcia de la RHB en pacients amb EM utilitzant el mètode "Goal setting" (determinació per objectius)\nEls objectius rehabilitadors dels pacients amb esclerosi múltiple (EM) poden, i moltes vegades són diferents als objectius de l'equip rehabilitador. En la literatura s'ha proposat una metodologia que utilitza la mesura dels resultats rehabilitadors centrats en la persona (goal attaintment scaling, Kiresuk et al 1960/Turner-Stokes 2009). Aplicant la determinació d'objectius (goal setting, Locke s 1968/Hurn, Khan 2008), amb aquest estudi vam voler determinar:\n1- Quins eren els objectius personals rehabilitadors dels pacients quan va ingressar al nostre centre.\n2- Emprar la determinació d'objectius com a procediment per a la intervenció rehabilitadora i avaluar el seu rendiment comparant-la amb mesures estàndard funcionals, escales específiques i d'autopercepció de millora.\n3- I finalment avaluar amb una escala visual analògica el grau d'assoliment dels objectius dels pacients després del tractament rehabilitador.\nEs van reclutar 90 pacients de forma prospectiva i consecutiva admesos a l'Hospital de Dia d'esclerosi múltiple de Barcelona des del 03/2010 fins al 09/2010. Els pacients van seguir un programa de rehabilitació (exercicis de potenciació, d'estirament, d'equilibri en bipedestació i sedestació, de reeducació de la marxa i exercicis de resistència a la fatiga) 2 ó 3 dies per setmana durant un període de 6 mesos. Els pacients van seleccionar un màxim de 3 objectius del llistat de la Figura 1 (veure pòster). A l'ingrés i l'alta es va administrar el FIM (Functional Indpendence Measure) i EDSS (Expanded Disability Status Scale) com escales funcionals i, el test de Berg (test d'equilibri), test de Tinetti (test de patró de marxa) i TMWT (Tingues Ficar Walking Test que és un test de velocitat de marxa) com escales específiques.\n77 pacients van completar el període rehabilitador i es va administrar la valoració completa. L'edat mitjana dels pacients va ser 49 anys. Pràcticament el 50% eren formes secundàriament progressives i, pel que fa a la discapacitat, gairebé un 50% de pacients tenien un EDSS d'entre 6.0 i 7.0\n1-El 90% de la mostra va seleccionar com a objectiu prioritari rehabilitador la marxa (que va ser desglossat en 3 ítems: millorar l'equilibri a la marxa, millorar el patró de la marxa i millorar la velocitat en la marxa). Aquest objectiu va ser majoritàriament seleccionat independentment de l’EDSS.\n2-Pel que fa a l'avaluació de les intervencions i la seva eficàcia:\n2.1-Valorades amb escales funcionals: no haver-hi canvis significatius en l’EDSS ni en el FIM motor a l'ingrés i l'alta, i la majoria de pacients van romandre estables.\n2.2-Valorades amb les escales específiques: les mesures en les escales d'equilibri millora en un 65% dels pacients i les diferències en la mitjana van ser estadísticament significatives. També hi va haver significació estadística en les diferències en la mitjana de l'escala de Tinetti. Si bé no es van obtenir diferències significatives en la mitjana de les mesures de TMWT, un 52.1% van millorar les seves puntuacions.\n3-Pel que fa al resultat de les EVA (escales visuals analògiques) de consecució d'objectius:\n3.1-Observem que d'entre els pacients que van escollir la deambulació (90.9%), el 54.34 millorar com a mínim uns dels tests administrats i la seva EVA de millora subjectiva va ser de 4.32 d'una escala de-10a +10.\n3.3-També es va poder observar que fins i tot els pacients que no van seleccionar específicament objectius de deambulació, un percentatge alt de pacients va millorar aquesta funció.\nConclusions: un alt percentatge de pacients van millorar en les escales específiques administrades per valorar els resultats dels objectius (que no es van objectivar utilitzant les escales funcionals) i, els pacients van percebre aquesta millora. El programa rehabililtador és útil també per aconseguir objectius no prioritaris per als pacients.