La notícia d'Andorra Telecom ha generat tot tipus de comentaris, majoritàriament criticant el projecte\nSolar on s'havia de construir el The Cloud. / D. R.\nAndorra la VellaLa notícia de la suspensió del projecte de construcció de l'edifici The Cloud no ha deixat indiferent la societat andorrana, provocant opinions de tots colors que s'han fet visibles a les xarxes socials. La majoria de comentaris ressalten el fet que ja es veia a venir que el projecte no era viable, lamenten les despeses que ha comportat fins a la data i que ja s'hagin enderrocat dos edificis, i proposen alternatives per aprofitar el solar.\nEntre elles, les més aplaudides són fer-hi una plaça o un espai verd que connecti l'avinguda Meritxell amb Prada Ramon, però també s'han llançat d'altres idees, com ara pisos de protecció oficial per fer front a l'augment dels preus dels lloguers.\nLes primeres reaccions polítiques per part de l'oposició també s'han conegut a través de Twitter. Des d'SDP, Víctor Naudi ha assegurat que "no és ni ha sigut mai un projecte viable", i ha lamentat que Andorra Telecom estigui en locals provisionals i hagi gastat "una quantitat de diners estratosfèrics".\nLa consellera general Rosa Gili, del PS, considera que The Cloud se suma a d'altres qüestions (inversió estrangera, reforma sanitària, funció pública, adjudicacions dubtoses) que fan que el balanç de la gestió de DA sigui negatiu, al seu parer.\nEn la mateixa línia s'ha pronunciat Jordi Gallardo de Liberals d'Andorra, assegurant que és un exemple "de mala gestió i improvisació lamentable que demostra que el projecte de DA no sap on porta el país".\nAra és el moment de estudiar com incorporar aquesta parcel·la a l'espai urbà, i fer una gran plaça que connecti l'avinguda Meritxell amb Prada Ramon.\nL'avinguda meritxell necesita aquest pulmó. https://t.co/oV6gXsyuk0\n— Pau Iglesias, Arquitecte 😷 (@pauiglesiasarq) 18 de julio de 2018\nHem de tocar de peus a terra i calibrar què es pot fer o no fer a Andorra.per mi és una molt bona notícia, i ara,que l'espai és obert, fem- hi una plaça, un lloc de trobada, un espai agradable. https://t.co/F8pB4186ED\n— Claude Benet (@ClaudeBenet) 18 de julio de 2018\nCrec que la no construcció de l'edifici del Cloud, és una bona notícia per Andorra. En l'espai, una plaça enjardinada seria molt apropiada. Oferiria més amplitud a la zona i segurament permetria de dinamitzar millor tota la zona. 👍🏼🌲🌳👌🏼\n— Alfons Miralles (@AlfonsMiralles) 18 de julio de 2018\nAlguna cosa no es va fer prou bé a l’hora d preveure el projecte. Pel camí ha desparegut un edifici històric, però posats a fer jo ja hi deixaria una plaça i zona verda que la lluminositat i el respir que dona la zona sense construir és d’agraïr https://t.co/ekGoNpEvkj\n— Meritxell Prat Marcé🎗 (@txellprat) 18 de julio de 2018\nUna bona noticia pels que pensem que no és una bona idea. https://t.co/7oXDkfSOF2\n— marcuen (@marcuen) 18 de julio de 2018\nEstic d’acord. Una bestiesa menys però, jo demano: els lloguers dels locals propers que van pujar preus per la bonança que arribava... tornaran a baixar? Els dos edificis destruïts? Portar a Andorra Telecom a instal·lacions provisionals... totes les despeses de tot plegat...\n— Francesca Alvarez (@xesky_and) 18 de julio de 2018\nperquè el Govern d'Andorra\nha parat el Cloud. https://t.co/trhLy6Nb0G\n— Tradició i Retrocés. (@trairetandorra) 18 de julio de 2018\nNuvol Kinton. Dragon Ball... #TheCloud pic.twitter.com/2TZvvC4d8i\n— SERAFI (@SERAFI21) 18 de julio de 2018\nOstres 😰 ja no tindrem la nostra “valencianada”. Lògic, era un edifici massa gran per un païs tant petit.\n— TotiSasplu 🇦🇩 (@totisasplugas) 18 de julio de 2018\nPaviment, 4 jardineres i quedarà una plaça de puta mare per 4 duros.\nSí 👌, ara q està obert te n'adones de com fa falta una plaça aquí! @AndorraTelecom\n— Clara Pladevall 🎗 (@pladevallclara) 18 de julio de 2018\nVoto per la plaça, un lloc on puguin seure els iaios i jugar a pilota els nens, en un barri on els tenim tancats a casa sense espais on viure i riure junts.\nNo estic d'acord en aquest cas, Quan es tracta de diners públics no es pot tolerar el malbaratament, I tot això ha sigut un enorme despropòsit des de l'inici. No es pot iniciar un projecte aixi, enderrocar 2 edificis i ficar a l'empresa pública de lloguer com si no passés res\n— Joan-Marc Miralles (@jmmiralles) 18 de julio de 2018\nEl Cloud no és ni ha sigut mai un projecte viable.@AndorraTelecom en locals provisionals i gastat una quantitat de diners estratosfèriques. https://t.co/nhcfXioODq\n— Victor Naudi Zamora (@victornaudi) 18 de julio de 2018\nCloud, inversió estrangera, reforma sanitària, funció pública, adjudicacions dubtoses... i tantes coses més. Quin balanç DA!!! Pobra Andorra!!!\n— Rosa Gili Casals (@Rosagilicasals) 18 de julio de 2018\n⚠#Últimahora El projecte The Cloud és suspén. Un exemple de mala gestió i improvisació lamentable que demostra que el projecte de DA no sap on porta el país. #Eshoraduncanvi #Unaaltraformadefer @LiberalsAndorra\n— Jordi Gallardo Fdz (@JGallardoAND) 18 de julio de 2018


El cost del vandalisme la nit de Halloween | Diari Maresme\nEl cost del vandalisme la nit de Halloween\nPer Redacció , a Arenys de Munt, Societat 10 de Des de 2015\nFotos: Aj. Arenys Munt\nEl passat 31 d’octubre, en el marc de la celebració de la nit de Halloween, Arenys de Munt va ser un dels municipis que va patir diversos actes de vandalisme en el seu mobiliari urbà i en l’espai públic.\nSegons informen fonts municipals, alguns dels desperfectes i pintades es van realitzar a la pista coberta del poliesportiu municipal, a la plaça Pep Ventura i a les escales del carrer de la Rasa. El cost de reparació d’aquests espais va suposar un cost d’uns 2.550 euros.\nA través d’un comunicat, el consistori arenyenc ha volgut comparar el cost d’aquests actes de vandalisme informant que aquesta quantitat equival a 637 menús del Menjador Social (prop d’un any i mig d’àpat), també suposa el preu de 13 papereres noves i el cost de 35 rebuts bimensuals d’aigua.\nEn el mateix comunicat, el govern municipal ha lamentat que “l’incivisme d’unes poques persones que ocasionen greuges al conjunt del veïnat i malmeten la imatge d’un poble acollidor, amable i amb un espai públic digne i de qualitat”.


Delegació a favor de regidor les facultats d'autoritzar matrimoni civil el dia 14.10.2016. Decret d'Alcaldia - Presidència de 04.10.2016\nDelegació a favor de regidor les facultats d'autoritzar matrimoni civil el dia 14.10.2016. Decret d'Alcaldia - Presidència de 04.10.2016\tDelegació a favor de regidor les facultats d'autoritzar matrimoni civil el dia 14.10.2016. Decret d'Alcaldia - Presidència de 04.10.2016 Mis Leyes\nDelegació a favor de regidor les facultats d'autoritzar matrimoni civil el dia 14.10.2016. Decret d'Alcaldia - Presidència de 04.10.2016 Nº de Disposición\t:\nAJUNTAMENTS DE LA PROVÍNCIA DE TARRAGONA\tAdministració Local2016-08082 Ajuntament d'Altafulla\nL'Alcaldia-Presidència de l'Ajuntament d'Altafulla, mitjançant decret de data 4 d'octubre de 2016, va delegar en el regidor d'aquesta Corporació, el Sr. JORDI MOLINERA POBLET, les facultats d'autoritzar el matrimoni civil que es celebrarà el proper dia 14 d'octubre de 2016, entre els contraents Srs. ALEXIS ANDREU TORT i CARME GAY LLORENS.\nLa qual cosa es publica per tal de donar acompliment el previst a l'article 44.2 del Reglament d'organització, funcionament i règim jurídic de les corporacions locals, aprovat per R.D. 2568/1986, de data 28 de novembre.\nAltafulla, a 4 d'octubre de 2016 L'ALCALDE, SR. Fèlix Alonso Cantorné\nDelegació a favor de regidor les facultats d'autoritzar matrimoni civil el dia 14.10.2016. Decret d'Alcaldia - Presidència de 04.10.2016\tTrámites


ASECHANDO A LA ARGAMASA: marzo 2010\nLes falles es cremen, els carrers es buiden,les vacances s’acaben, i de nou, tot i tothom, torna a la normalitat. I ja tocava.\nEstes festes he fugit de València, de la festa i el foc, de les aglomeracions. Malgrat això, he patit també eixos petits i molests inconvenients que tenen lloc quan un determinat nombre de persones es concentra en un mateix lloc.\nLa meva fugida implicava agafar l’avió, i per a variar, es van tornar a repetir una sèrie de pautes que desperten instints assassins, i que demostren tant la borregueria de les gents, com la falta de sentit comú amb la que actuen.\nLa fauna d’aeroport és ben variada i entre ella trobem diferents espècies:\nLa família incompetent: sol ubicar-se de manera estratègica a les zones de pas i accés per buscar documentació, menjar, o qui sap què. Forma cues de llargària sorprenent al seu darrere.\nEls de la super maleta: estos sers ignoren intencionadament el tamany de maleta que indiquen les instruccions sobre equipatge de cabina. Són perillosos, pots no trobar lloc per al teu correcte equipatge.\nEls homes de metall: són identificables per la quantitat d’objectes de metall que obliden llevar-se una i altra vegada en el punt de control i accés a l’avió.\nEls que atabalen: espenten les maletes alienes amb la finalitat de guanyar velocitat. Es posen a formar la cua malgrat no haver-hi cap indicació.\nEls inamovibles: poden confondre’s amb un membre de la família incompetent. Van sols o en parella i resten quasi indefinidament al final de la cinta transportadora de maletes, impedint el pas.\nEls borregos: el comportament comú dels seus membres consisteix a treure l’equipatge del compartiment a gran velocitat i al mateix temps que altres membres una volta que l’avió ha aterrat. Actuen en grup i resten plantats llarga estona fins que les portes de l’aeroplà s’obrin.\nMalauradament però, aquesta fauna no es pot evitar, així que durant les vacances de Pasqua ja sé ben segura una cosa: no agafaré l’avió.\nPublicado por Águeda Almudena en domingo, marzo 21, 2010 5 comentarios: Enlaces a esta entrada\nPublicado por Águeda Almudena en martes, marzo 09, 2010 3 comentarios: Enlaces a esta entrada


Aquesta és la política de privacitat de la web\nRespectant el que estableix la legislació vigent, carlessuria.com (en endavant, també Lloc Web) es compromet a adoptar les mesures tècniques i organitzatives necessàries, segons el nivell de seguretat adequat al risc de les dades recollides.\nEl responsable del tractament de les dades personals recollides en carlessuria.com és: CARLES Súria FERRER. Les seves dades de contacte són les següents:\nTelèfon de contacte: +34693734764\nLes dades personals recollides per carlessuria.com, mitjançant els formularis facilitats a les seves pàgines, seran introduïts en un fitxer automatitzat sota la responsabilitat del Responsable del tractament amb la finalitat de poder facilitar, agilitzar i complir els compromisos establerts entre carlessuria.com i l’Usuari o el manteniment de la relació que s’estableixi en els formularis que aquest ompli, o per atendre una sol·licitud o consulta d’aquest.\nLes categories de dades que es tracten en carlessuria.com són únicament dades identificatives. En cap cas, es tracten categories especials de dades personals en el sentit de l’article 9 del RGPD.\nLa base legal per al tractament de les dades personals és el consentiment. carlessuria.com es compromet a obtenir el consentiment verificable de l’Usuari per al tractament de les seves dades personals per a un o diversos fins específics.\nLes dades personals són recollides i gestionats per carlessuria.com amb la finalitat de poder facilitar, agilitzar i complir els compromisos establerts entre el Lloc Web i l’Usuari o el manteniment de la relació que s’estableixi en els formularis que aquest últim ompli o per atendre una sol·licitud o consulta.\nLes dades personals obtingudes mitjançant el dormulari de contacte només seran retinguts durant el temps mínim necessari per als fins del seu tractament i, en tot cas, únicament durant el següent termini: 4 anys, o fins que l’Usuari sol·liciti la seva supressió.\nLes dades personals obtingudes mitjançant la susccripción al newsletter es guardaran a la plataforma MailChimp fins que l’Usuari sol·liciti la seva supressió.\nLes dades personals de l’Usuari i missatges en què la finalitat explícita sigui l’Estudi de Feng Shui es compartiran amb Miriam Hernández, Consultora de Feng Shui Clàssic i Tècnica en Projectes de Construcció.\nRespectant el que estableixen els articles 8 del RGPD i 13 del RDLOPD, només els majors de 14 anys podran atorgar el seu consentiment per al tractament de les seves dades personals de forma lícita per carlessuria.com. Si es tracta d’un menor de 14 anys, serà necessari el consentiment dels pares o tutors per al tractament, i aquest sol es considerarà lícit en la mesura en què els mateixos ho hagin autoritzat.\ncarlessuria.com es compromet a adoptar les mesures tècniques i organitzatives necessàries, segons el nivell de seguretat adequat al risc de les dades recollides, de manera que es garanteixi la seguretat de les dades de caràcter personal i s’eviti la destrucció, pèrdua o alteració accidental o il·lícita de dades personals transmeses, conservats o tractats d’una altra manera, o la comunicació o accés no autoritzats a les esmentades dades.\nNo obstant això, pel fet que carlessuria.com no pot garantir la inexpugabilidad d’internet ni l’absència total de hackers o d’altres que accedeixin de manera fraudulenta a les dades personals, el Responsable del tractament es compromet a comunicar a l’Usuari sense dilació indeguda quan ocorri una violació de la seguretat de les dades personals que sigui probable que comporti un alt risc per als drets i llibertats de les persones físiques.\nSeguint el que estableix l’article 4 del RGPD, s’entén per violació de la seguretat de les dades personals tota violació de la seguretat que ocasioni la destrucció, pèrdua o alteració accidental o il·lícita de dades personals transmeses, conservats o tractats d’una altra manera, o la comunicació o accés no autoritzats a les esmentades dades.\nL’Usuari té sobre carlessuria.com i podrà, per tant, exercir davant del Responsable del tractament dels següents drets reconeguts en el RGPD:\nDret d’accés: És el dret de l’Usuari a obtenir confirmació de si carlessuria.com està tractant o no les seves dades personals i, en cas afirmatiu, obtenir informació sobre les seves dades concretes de caràcter personal i del tractament que carlessuria.com hagi realitzat o realitzi, així com, entre una altra, de la informació disponible sobre l’origen d’aquestes dades i dels destinataris de les comunicacions realitzades o previstes dels mateixos.\nDret de supressió ( “el dret a l’oblit”): És el dret de l’Usuari, sempre que la legislació vigent no estableixi el contrari, a obtenir la supressió de les seves dades personals quan aquests ja no siguin necessaris per als fins per als quals van ser recollides o tractades; l’Usuari hagi retirat el seu consentiment al tractament i aquest no compti amb una altra base legal; l’Usuari s’oposi al tractament i no hi hagi un altre motiu legítim per continuar amb el mateix; les dades personals hagin estat tractats ilícitamentemente; les dades personals hagin de suprimir-se en compliment d’una obligació legal; o les dades personals hagin estat obtinguts producte d’una oferta directa de serveis de la societat de la informació a un menor de 14 anys. A més de suprimir les dades, el Responsable del tractament, tenint en compte la tecnologia disponible i el cost de la seva aplicació, ha d’adoptar mesures raonables per informar els responsables que estiguin tractant les dades personals de la sol·licitud de l’interessat de supressió de qualsevol enllaç a aquestes dades personals.\nDret d’oposició: És el dret de l’Usuari a que no es dugui a terme el tractament de les seves dades de caràcter personal o se cessi el tractament dels mateixos per part de carlessuria.com.\nAixí doncs, l’Usuari podrà exercitar els seus drets mitjançant comunicació escrita dirigida al Responsable del tractament amb la referència “RGPD-www.carlessuria.com”, especificant:


El tercer festival Connexions s'exhibeix al metro | Hora Punta\nEl tercer festival Connexions s'exhibeix al metro\nEl cicle de diàlegs musicals, que se cita a Barcelona del 10 d'octubre al 21 de novembre, va donar el tret de sortida en un lloc amb una acústica i un ambient molt especial.\nMarta Espinosa / 07.10.14 - 10:13h\nCultura i música suburbana i cosmopolita es van trobar, el passat dijous 2 d'octubre, al vestíbul de l'estació d'Universitat davant d'un públic entregat i sorprès per la iniciativa de Taller de Músics i el segell musical Banckrobber de presentar la tercera edició del Connexions al metro.\nDesprés dels parlaments per part dels organitzadors del festival, el grup convidat Rumbamazigha 2.0 va oferir un concert que, a banda d'inaugurar el cicle musical, també donava a conèixer el seu projecte. Un tast de rumba catalana i música popular amaziga, barreja de sons i estils del Magrib i orientals, que crea un so ballable, festiu, propi i sense etiquetes, tot plegat amanit amb melodies procedents d'instruments de corda com la guitarra, el baix i el llaüt i acompanyats pels suggeridors ritmes de la percussió.\nEl festival Connexions, nascut l'any 2012, busca i estableix ponts de comunicació a través de la música, de manera que en sorgeixin propostes de fusió innovadores. És una iniciativa experimental, un laboratori escènic que repta els artistes. I aquests repten el públic, el qual adopta un rol actiu en la definició i desenvolupament dels espectacles. La tercera edició tindrà lloc durant diversos divendres d'octubre i novembre a la sala Apolo de Barcelona.\nDos dels components de la formació musical Rumbamazigha 2.0 / Pep Herrero\nEl grup Rumbamazigha 2.0, en un moment de l'actuació a Universitat (L2) / Pep Herrero\nL1 / L2 / Metro


També recomanen que feu la visita al ritme dels nens, deixant-vos guiar per ells i compartint opinions i observacions. Algunes de les activitats que plantegen són, per exemple, triar una postal de la botiga i buscar a les exposicions l’obra que la reprodueix, dibuixar alguna de les peces del museu o fer un àlbum fotogràfic de la visita una vegada arribeu a casa. Una dada a tenir en compte és que al guarda-roba tenen a disposició dels interessats, un servei gratuït de cotxets infantils i al bar de la planta baixa, hi ha un espai infantil.\nTelèfon: 971 35 09 55\nAdreça: Pla des Monestir, 9 (Maó)\nTelèfon: 971 37 45 05\nAdreça: carrer Mallorca, 2 (Ferreries)\nA més, podeu visitar el Centre d’Artesania de Menorca a Es Mercadal, on també s’organitzen activitats familiars, normalment els dissabtes de maig a octubre al matí. Es tracta d’un espai, d’entrada gratuïta, que acull diverses exposicions al llarg de l’any.\nTelèfon: 971 154 436\nAdreça: Carrer Metge Camps, s/n (Recinte Firal d’Es Mercadal)\nFinalment, el Museu de Ca Saura de Ciutadella pot ser visitat des de maig de 2022 i obre de dimarts a dissabte d’11 a 14 hores i de 18 a 21 hores, mentre que els diumenges només obre als matins. Les entrades, que durant el mes de maig i juny de 2022 són gratuïtes, poden comprar-se a través d’aquest enllaç.\nAdreça: Carrer Santissim, 2 (Ciutadella)


CC Can Basté\tPolònia i Suècia\nAleksandra Dynas i Sara Holmgren\nEn el nostre interès per crear ponts entre diferents circuits hem detectat en els centres cívics de Barcelona especialitzats en el medi fotogràfic un gran potencial d’autors i autores per descobrir i reconèixer. Per donar-los la visibilitat necessària es va arribar a l’acord que participin, des de l’anterior edició, amb un estand coordinat des de la xarxa de centres cívics de l’ICUB per a aquests tres centres: CC Pati Llimona, CC Can Basté i Espai Català-Roca.\nCan Basté ha seleccionat dues autores que treballen zones en conflicte per a aquesta edició d’Art Photo Bcn. Dues realitats tan allunyades que passen pel visor de Aleksandra Dynas i Sara Holmgren. Uganda en el cas de la primera i Guatemala en el de la segona, són retratats com a espais reflex de la desigualtat social fruit de les polítiques aplicades en terreny. La formació transversal de totes dues en fotografia i polítiques internacionals les dota d’una especial mirada que toca tangencialment el fotoperiodisme.\nAleksandra Dynas (Sosnowiec, Polònia, 1988), fotògrafa. Viu actualment a Barcelona. Després de graduar-se en Relacions Internacionals, va decidir estudiar fotografia i es va especialitzar en fotografia documental. Treballa com a fotògrafa independent.\nVa ser finalista del concurs College Photographer of the Year. Fa dos anys va decidir anar a l’Àfrica per treballar amb organitzacions no governamentals (ONG) que s’ocupen dels infants del carrer i amb VIH i de les dones. Gràcies a un projecte dut a terme a Uganda, va guanyar una distinció en el concurs de Social Documentary Network i va participar en una exposició col·lectiva durant el festival Photoville a Nova York. Va ser escollida en el programa “Joves fotoperiodistes” de Cànon i Magnum Photos durant el festival Visa pour l’Image a França. Després de l’Àfrica, va anar a l’Índia, on va treballar en dos projectes més, un sobre la tuberculosi i l’altre sobre la mort i les creences de l’hinduisme.\nSara Holmgren és politòloga, fotògrafa i videodocumentalista amb un coneixement profund de Guatemala. És llicenciada en Ciències Polítiques a la Universitat de Umeå, Suècia, amb una tesi sobre la democratització de Guatemala. L’any 2001, va treballar a Guatemala com a acompanyant internacional amb l’organització SweFOR en col·laboració amb ACOGUATE, per als testimonis del judici per genocidi en contra de l’exdictador Efraín Ríos Montt i el seu alt comandament militar, que finalment va concloure el 2018. Va col·laborar amb el Grup de Suport Mutu (GAM) durant l’any 2002, en el departament de denúncies.\nEl 2007, va fer la formació d’un any de Fotografia professional i un altre de Càmera de vídeo, tots dos a l’escola CES de Madrid. En els darrers anys ha participat en diversos cursos de fotografia documental i edició, i també de vídeo, la majoria al Centre Cívic Can Basté.\nEl 2017, va dur a terme un projecte sobre els familiars dels desapareguts a Guatemala, que es va fer amb el suport del GAM i la Fundació d’Antropologia Forense de Guatemala (FAFG). El projecte “Life Retaken” ha estat exposat en el Centre Cívic Can Basté i ha estat publicat en la Revista 5W sota el títol “8.000 entierros como este”. Té unes altres dues exposicions previstes en breu, una a Barcelona i una altra a Guatemala.


III Trobada de la Xarxa Ibèrica de Centres d'Artesania\nEls passats 27 i 28 de gener el Centro de Artesanía e Deseño (Centrad) de Lugo va acollir aquest tercer congrés en què els directors i representants de diferents centres d’artesania d’Espanya i Portugal es reuneixen per posar en comú i fixar iniciatives que ajudin a impulsar el sector.\n16h. recepció i benvinguda\n17h. presentació i visita al Centrad\n18h. presentació de projectes de tres centres d’artesania\n10h. recepció per part de la Diputació Provincial de Lugo\n11h. ponència sobre les certificacions professionals\n13h. mesa de treball\nEl fet de poder contrastar experiències i poder plantejar possibles col•laboracions entre centres és sens dubte una bona manera d’estar atents a tot el que passa al voltant de l’artesania. Centres amb més o menys recursos, amb propostes innovadores, amb anys d’experiència o amb funcions específiques..., les aportacions d’uns i altres afavoreixen l’enriquiment del col•lectiu. Cal, doncs, aprofitar els recursos que des de cada centre anem generant i que poden ser útils per a la resta.


- Amb motiu del Dia Internacional de la Dona i la Xiqueta en la Ciència, Tuzón ha visitat les instal·lacions del Centre d'Estudis Ambientals del Mediterrani\n- La secretaria autonòmica ha recordat el deure de les administracions per a visibilitzar i impulsar el paper de les dones en l'àmbit de la ciència\nLa secretària autonòmica d'Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Paula Tuzón, ha visitat les instal·lacions del Centre d'Estudis Ambientals del Mediterrani (CEAM) amb motiu del Dia Internacional de la Dona i la Xiqueta en la Ciència.\nTuzón ha compartit una xarrada en la qual ha pogut conéixer de prop els projectes internacionals que les dones estan liderant en aquest centre, dependent de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.\nAixí mateix, ha posat de manifest "les dificultats que encara tenen les investigadores en el món de la ciència, un sector molt masculinitzat i en el qual continuen estant molt invisibilitzades".\nDavant aquesta realitat, Tuzón ha volgut subratllar el treball d'institucions com el CEAM, que aposta per dones que encapçalen projectes de relleu i que estan íntimament lligats amb el canvi climàtic, així com estudis meteorològics i de gestió forestal, agricultura i altres àrees.\nEn aquesta línia, la secretària autonòmica ha agraït la labor de responsables com Amalia Muñoz, coordinadora de l'àrea de química atmosfèrica i d'una de les majors instal·lacions a Europa que estudia els processos químics atmosfèrics; treballa actualment dins de diferents projectes com 'Imagina', que analitza els canvis globals més rellevants per a la conca mediterrània, i que s'inclou dins del Programa 'Prometeu' que té la Generalitat per a impulsar grups d'investigació d'excel·lència.\nHa reconegut també el treball de Samiro Khodayar, incorporada al CEAM en 2019 a través del programa de la Generalitat 'GenT' per a facilitar el desenvolupament d'investigadors d'excel·lència, i que en aquests moments lidera el projecte Med-Extrem, centrat en l'estudi dels fenòmens extrems induïts pel canvi climàtic en el mediterrani occidental.\nD'aquesta manera, la secretària autonòmica ha recordat "el deure que tenen les administracions publiques a apostar en què dones, com aquestes, siguen l'espill en el qual moltes persones es miren per a despertar la seua vocació científica".\n"No poden existir rols predeterminats en la ciència segons el gènere i per tant la difusió del paper de la dona en aquest àmbit és vital", ha recalcat Tuzón, que ha assenyalat el CEAM i els seus projectes com un exemple a seguir.\nPaula Tuzón reconeix a les investigadores del CEAM per a liderar (...)\nDeclaraciones de la secretaria autonómica d'Emergencia Climática, Paula Tuzón


Blog del Màrius Domingo, Ca la Gallineta: Ànecs mandarins.\nLa Natura té aquestes coses, ahir vam comprovar que als Aiguamolls del Pla la població d'Ànecs mandarins ha augmentat força enguany. N'hi havia si més no quatre mascles i tres femelles, dues de les quals leucístiques.\nAvui, amb la Cèlia, hem volgut anar a fotografiar-los. Doncs res, ni rastre.\nLa visita, malgrat tot, ha pagat la pena, ja que, per exemple, hem pogut veure un interessant grupet de Teixidors i una colla de Gralles.


Recercaixa: Aprenem a investigar | Escola La Vitxeta\nRecercaixa: Aprenem a investigar\nAquest any, com a novetat, l’alumnat de sisè participa al projecte Recercaixa. Gràcies a aquest programa els nens i nenes col.laboraran amb un equip d’investigadors per tal de dur a terme un projecte dins de la recerca: “Paisatge i patrimoni identitari d’Europa: ciutats catedralícies com a records vius”.\nEl passat dilluns 20 de novembre ens van visitar quatre dels investigadors i ens van explicar què fa un investigador i en què consisteix la seva tasca. A partir del títol, que prèviament havíem treballat a la classe, ens van explicar la investigació de la qual participarem.\nAl final de la sessió ens van convidar a una visita guiada al seu lloc de treball, la Universitat Rovira i Virgili, aquell dia ens organitzarem per tal de començar la recerca i ens ensenyaran com treballen els investigadors. Més endavant haurem de fer una sortida de treball de camp per la Part Alta de Tarragona.


Atención, la fecha de publicación de esta noticia es: 05/05/2008 18:33h.\nJosé Luis Paradas Romero (Màlaga 16-10-1972) ha sigut el col·legiat designat per a dirigir la trobada del dimecres (20 hores- Estadi Riazor) que enfrontarà a RC Deportivo de la Coruña i Levante UD.\nEste col·legiat del comité andalús, que debutava en la màxima categoria del futbol espanyol en la present campanya, concretament en el partit Levante UD 0-Real Múrcia 0, ha dirigit a més dos partits més als levantinistas en la temporada 07/08.La trobada d'anada dels octaus de final de la Copa del Rei que va jugar l'esquadra levantinista enfront del Getafe CF i que va finalitzar amb victòria local per 3-0 en el Alfonso Pérez, i el Levante UD 1 - Racing 1, en el que va assenyalar un penal inexistent en el tram final al conjunt de Marcelino.\nPel que fa a les estadístiques d'este col·legiat malagueny en la present campanya, ha dirigit un total de 14 trobades, amb 6 victòries locals, 7 empats i 1 victòria visitant, mostrant 42 grogues als locals, per 40 als visitants, amb una mitjana de 5,9 targetes per partit. A més, hi ha assenyalat 5 penals favorables als locals, per 3 als visitants.\nDurant la campanya 00/01, Parades Romero va dirigir tres trobades al Levante UD; dos d'ells van acabar amb empat i l'altre amb derrota per als llevantinistes. En la 01/02, este col·legiat va arbitrar dos partits al conjunt granota que van finalitzar amb empat. En la temporada 02/03, Paradas Romero va dirigir el Levante UD-Sporting (2-1) i el Real Saragossa-Levante UD (1-0), mentres que en la temporada 03/04 va arbitrar el Leganés-Levante UD (0-0), el Levante UD-Alavés (0-0) i el Levante UD-Tenerife. Per la seua banda, en la campanya 05/06 Paradas Romero va ser l'encarregat de dirigir el partit que va enfrontar al Levante UD i a l'Albacete Futbol (1-1).\nParadas Romero estarà assistit en les bandes per Sánchez Catañer i Cabrera Álvarez, ambdós del comité andalús.


El pa, un producte indispensable en una dieta saludable\nAquest és un tema que ha ja ha sortit força vegades en aquest blog, però avui volem reiterar-ho a través de les declaracions fetes per Beatriz Navia, professora titular de Nutrició de la Universitat Complutense de Madrid.\nEn primer lloc comenta que el nostre país està molt per sota en el consum de pa recomanat per la OMS. Avui en dia es consumeixen aproximadament 150 gr. per dia i persona, quan la recomanació és de consumir-ne de 220 a 250 gr. al dia.\nTambé indica que és totalment fals que el pa engreixi per si sol, per mantenir un pes adequat recomana fer una dieta hipocalòrica variada i equilibrada, intentant que les racions no siguin massa grans. Actualment les dietes són massa grasses i amb pocs hidrats de carbó, per millorar aquesta proporció clarament hauria de canviar.\nUn altre tema al que li dona molta importància és el pa integral, ella el recomana totalment, ja que és una bona font de fibra, ajuda a saciar-se i redueix l’absorció de grasses.


PFZ 2013-2014 - Portal web CRP Selva 2\nPFZ Selva II > \nPLA DE FORMACIÓ DE ZONA 2013-2014\nRevisió de sol·licituds i consulta d'assignacions (a partir del 18/10)\nCursos, tallers i seminaris del ST de Girona\nConferències, grups de treball, seminaris de coordinació del ST de Girona\nCercador general d'activitats\nDetecció de necessitats (demanda d'activitats de formació) 30/04/2013 13/05/2013\nPublicació d'activitats aprovades al web 15/07/2013\nInscripció general d'activitats 16/09/2013 30/09/2013\nConsulta d'assignacions 18/10/2013\nInici de les activitats de formació en centre 21/10/2013\nInici de les activitats de zona 21/10/2013\nMODALITATS DE FORMACIÓ DEL PFZ 2013-2014\nFORMACIÓ EN CENTRE: Activitats destinades al professorat d'un centre.\n- Generar dinàmiques de debat pedagògic que ajudin a desenvolupar projectes compartits de centre.\n- Promoure la consolidació de pràctiques educatives que reverteixin en la millora dels aprenentatges de l'alumnat.\n- ASSESSORAMENT: Amb formador extern. S'adreça a la majoria del claustre. Durada màxima de 30 hores (20 h. de formació i 10 h. de treball autònom relacionat amb l'aprofitament i la transferència immediata)\n- TALLER: Concret i pràctic, destinat a la millora d'alguna competència professional del professorat. Durada màxima de 12 hores (8 h. de formació i 4 h. de treball autònom relacionat amb l'aprofitament i la transferència immediata)\n- FORMACIÓ INTERNA DE CENTRE (FIC): S'adreça a la majoria del claustre. Itineraris guiats i propis. Liderat i dinamitzat per un equip de coordinació format per 3 persones del centre amb el suport d'un membre del CRP. Durada màxima de 30 hores (20 h. de formació i 10 h. de treball intern per realitzar les tasques planificades en relació amb l'aprofitament i la transferència immediata)\nACTIVITATS DE ZONA: Activitats destinades al professorat de diversos centres de la zona.\nFORMACIÓ PER A CENTRES: Participants validats i prioritzats per les direccions dels centres amb el compromís de transferir i compartir en el seu centre el treball de la formació.\n- Compartir i intercanviar projectes i experiències educatives entre centres\n- Enriquir el potencial educatiu de cada centre amb les aportacions col·lectives.\n- SEMINARI DE COORDINACIÓ: Entre professorat de diversos centres, etapes (infantil-primària, primària-secundària...) Durada: 15-20 hores\n- FORMACIÓ D'EQUIPS DE CENTRE: Equips de 3-5 mestres d'un mínim de 5 centres. Curs amb formador o seminari. Durada: 30 hores (15 h. presencials i 15 h. de treball autònom en el Pla d'Actuació).\nFORMACIÓ INDIVIDUAL: Activitats obertes destinades al professorat de la zona.\n- Aprofundir en aspectes concrets i pràctics per contribuir a l'increment de l'èxit educatiu.\n- Reflexionar entorn d'un tema a partir de la pràctica professional dels docents.\n- TALLER: Concret i pràctic. Mínim 15 persones. Durada màxima 12 hores (8 h. presencials i 4 h. de treball autònom)\n- CURS: Impartit per persona experta. Mínim 20 persones. Durada mínima 15 hores (mínim 1/3 de treball autònom)\n- SEMINARI: Per reflexionar sobre la pràctica docent a l'entorn d'un tema. Mínim 15 persones. Durada mínima 15 hores (mínim 1/3 de treball autònom)\n- GRUP DE TREBALL: Reflexionar per millorar la competència professional del professorat, i afavorir la incorporació de canvis metodològics. S'elaboren materials publicables. Mínim 10 persones. Durada: 30-60 hores (mínim la meitat presencials i la resta de treball autònom)\nCURSOS TELEMÀTICS DEL DEPARTAMENT D'ENSENYAMENT\nLínies de formació del Departament d'Ensenyament | Informació general\nMaterials i recursos per a la formació (Ateneu)


Entrevista amb CYSKO MUÑOZ, poeta – CULTURA SANT BOI\n31 Mai 2016 18 Juliol 2016 culturasantboi\nCysko Muñoz és poeta i actor i col.labora en projectes multidisciplinars tan diferents com “La Maldita Música y la Puta Poesía”, grup músic poètic, o amb la fotògrafa Ana Lagos explorant la unió de la imatge i la poesía en un projecte anomenat “Versos de Pizarra”. Un dels espais on més activitats hi realitza és el bar La Masia de La Rambla. Ens ha respós algunes qüestions que ens ajudaran a conèixer els seus projectes:\nParticipes intensament a la vida cultural santboiana del baix poble, des de La Masia i altres iniciatives que organitzes:\n– D’on et ve la teva inclinació per espectacles relacionats amb la paraula, la poesia i la literatura?\nAquesta pregunta no té una única resposta. Et podria contestar varies coses diferents i totes serien certes: Escric des de que tinc memòria i això evidentment és una raó primigènia. Escric per ser entès, el que explica també moltes coses de perquè faig el que faig. Però també estimo el teatre i durant un temps en vaig fer. I també et podria contestar que jo no sé estimar-me les coses a mitges, o que em considero un activista, i que tinc aquest tipus de relació amb la paraula i amb les persones: vull que s’emocionin com jo. L’art o la literatura es poden gaudir des de diferents vessants més actives o més passives, com una experiència íntima o orientada a ser percebuda pels demés. Si organitzo esdeveniments d’aquest tipus no és perquè em consideri un promotor cultural, no pretenc ser-ho, jo treballo gestionant projectes de salut mental comunitària i m’encanta la meva feina. Crec que la millor resposta, i l’única que és certa per si mateixa, és que ho faig perquè gaudeixo fent-ho.\n– Per què et vas decidir enredar-te amb Perifèric Poetry? Com va sorgir la idea de promoure tipus d’activitat de caire competitiu com el Slam Poetry?\nJo vaig començar a organitzar esdeveniments de poesia oral a Sant Boi arran de participar en esdeveniments similars a Barcelona. Va arribar un moment que estava molt cansat d’haver d’anar a Barcelona cada setmana per veure recitals i alhora em feia rabia que al meu poble no hi hagués massa oferta cultural. Després d’uns anys de córrer pels escenaris em vaig començar a cansar i cada vegada m’atreia més la idea de gaudir de l’oralitat des d’un altre lloc, i a un altre lloc, al meu poble. Després vaig tenir la grandíssima sort de tenir una colla d’amics que de seguida s’hi van apuntar: la Marta Guijarro fent el disseny gràfic, l’Anna Lagos i l’Antonio Benítez amb la fotografia dels esdeveniments, la Judit Fernández amb el vídeo i la producció i per descomptat els nostres DJ animadors de ‘saraos’, DJ Vader i Yoda DJ. Evidentment el paper de La Masia com local col·laborador ha estat fonamental. Treballen molt bé i gràcies a ells han passat pel Perifèric les millors figures del Poetry Slam de tota la península. Com dius, ara mateix a La Masia organitzem dos tipus d’esdeveniments relacionats amb la poesia oral: micros oberts amb poeta convidat (Perifèric Poetry) i una competició regular de Poetry Slam que compartim amb el Prat (Llobregat Slam Poetry).\n– Per què aquest format, més inclinat a la velocitat i a la competició? Explica’ns una mica el funcionament d’aquesta activitat, i de la nova iniciativa ‘Lletres en Lluita’ en col·laboració amb l’Espai Weller?\nDesprés d’una consulta ràpida a la wikipedia et podria dir que en els Jocs Pítics, uns 600 anys abans del naixement de Crist, ja hi havia un dia dedicat a les competicions de música i els concursos de poesia oral. Però en realitat no cal anar tan lluny, avui dia els concursos literaris són una de les màximes expressions dins de la poesia. La competició, el joc en el nostre cas, ja que en el món de l’Slam els premis econòmics no existeixen com a tals, ha format sempre part de la nostra cultura com un reclam pel gran públic. Es tracta simplement de fer la literatura més accessible, de treure-li les teranyines i ensenyar al jovent i al públic en general que la paraula té valor com a eina de creació, que pot ser divertida.\nEl cas del Lletres en Lluita és diferent perquè es tracta d’un concurs de literatura improvisada. La base és per tant diferent ja no es tracta de presentar de forma oral el poema sinó d’escriure en un ordinador un relat en quatre minuts amb els paràmetres que proporcioni l’organització. Mentrestant el públic es podrà prendre alguna cosa tranquil·lament mentre veu en directe, a través d’un projector, com els escriptors van superant les proves. La creativitat, l’agilitat mental, l’ingeni, l’ofici… seran factors fonamentals per esdevenir el guanyador el pròxim 11 de juny a Cal Ninyo.\n– Teniu pensats nous projectes en xarxa entre els dinamitzadors de la vostra zona (bars del baix poble)? Quins i per què treballar en xarxa?\nCom et deia nosaltres som un col·lectiu, si bé es cert que La Masia i la gent que allà hi treballa tenen un paper fonamental en la nostra activitat també hem col·laborat amb l’Ajuntament, amb les Biblioteques de Sant Boi i ara amb l’Espai Weller. Tot i que aquesta iniciativa del Lletres en Lluita la porto a terme de forma més individual amb el Toni, a mi m’agrada seguir dient que s’organitza des del Col·lectiu, i en certa forma així és, ja que jo mateix en soc part. En relació a això de treballar en xarxa és una cosa en la que hi crec absolutament i per la que sempre m’hi trobaran però és important que tots els agents es sentin valorats de la mateixa forma i que els interessos de tots siguin respectats. Si les iniciatives són engrescadores i l’Ajuntament dóna suport, posa recursos i genera oportunitats per tirar endavant aquesta xarxa crec que podem estar a les portes d’un moment dolç per la cultura popular i de base a Sant Boi.\nProposa’ns 2 iniciatives innovadores relacionades amb la paraula, la lectura i la literatura que s’estiguin realitzant en qualsevol punt del món i que creguis són interessants de conèixer.\nDoncs en primer lloc crec que un projecte interessant de conèixer és el que porta a terme Proyecto Slam a les escoles de secundaria de Jaén. Des de fa 6 anys, aquesta associació imparteix tallers de poesia oral al llarg del curs acadèmic a més de 1000 nens i nenes. Tot els aprenentatges fets durant el curs es posen en joc en una final en un gran teatre de la ciutat. Lògicament aquests tallers no substitueixen les classes de literatura, simplement estan orientats a oferir als estudiants una altre forma de viure-la. L’any 2015, a la Final de Poetry Slam Espanya, la representant de Jaén era una noia que fa 6 anys va fer les seves primeres passes a la poesia oral amb aquesta experiència (aquí podeu mirar si voleu un breu reportatge de 2 minuts).\nTambé crec que paga la pena conèixer la tasca que està fent a Barcelona entitats com Cor de carxofa en la recuperació de la glossa, un gènere poètic i musical que consisteix en improvisar versos sobre una melodia. Interessantíssim també a nivell pedagògic.\n– Què creus que falta a Sant Boi quant a Cultura? Què creus que podrien fer els agents privats i/o/ entitats com la vostra?\nCrec que falta arribar a més públic. Encara falta fer molta pedagogia sobre el valor que té fer i consumir cultura de proximitat. No som conscients de com això treballa a favor de la cohesió. També crec que cal un major esforç en aquest sentit per part de l’Ajuntament. Darrerament es noten canvis però no es pot quedar en la intenció. S’han d’articular millor els llaços amb els col·lectius, entitats i locals privats, articulant millor l’oferta i generant oportunitats. També amb l’Ateneu i la Festa Major Alternativa, crec que després de 13 anys estem davant d’un projecte més que consolidat a la nostra vila.\nMoltes gràcies, Cysko, per les teves observacions!\nPrevious Festa Major’16: Activitats per als més petits!\nNext When You say ‘tomato’… Teatre al juny!\nPoetes a Sant Boi: Cysko Muñoz presenta nou llibre – CULTURA SANT BOI ha dit:\n9 Març 2017 a les 1:31 pm\n[…] i poeta, Cysko Muñoz ha participat i organitzat molts esdeveniments relacionats amb les lletres, els llibres i el micro, […]


Blasco Ibañez - Diari La Veu\nEscriba el número 236096\nSent jo molt jove, quan anava els estius a jornal a collir fruita, vaig coincidir a la colla amb un home molt major, o m’ho semblava, que em parlava apassionadament de Blasco Ibañez, de quan anava amb son pare als seus mítings a la plaça de bous de València on no cabia una agulla hores abans de començar, de la retòrica arrabassadora d’aquell autèntic ídol popular...\nAnys després, i sols per curiositat, vaig cercar alguna obra d’ell a les llibreries de la capital però no en trobí cap, fins que un dia, un llibrer em digué amb veu baixa: és que estan prohibides. Allò em sorprengué bastant, era massa jove i va ser una mostra, com després en vindrien d’altres, perquè m’adonara en quin país, de debò, estava vivint.\nA les acaballes del franquisme, la meua nóivia em regalà les obres completes de Blasco editades en tres volums feia poc per edicions Aguilar, les quals vaig llegir, tall a tall, amb autèntic deler.\nA poc a poc, el règim franquista deixava publicar alguna cosa d’autors que havien estat prohibits durant dècades o alçava la censura que pesava sobre altres, i aleshores podíem llegir-les tal com l’autor les havia creat: sense retalls ni tergiversacions manipulades, tan freqüents durant la dictadura.\nAixí, vaig descobrir, si no un gran escriptor, sí almenys un enorme apassionat pel que pensava i sentia. Tot el que era, tot el que sabia, tot el que podia i tot el que tenia estigué sempre a disposició d’una sola causa: el republicanisme, el laïcisme i els drets de les persones, com un tot indestriable.\nÉs difícil trobar una altra persona tan dedicada a una idea i tan generosa amb ella. Deixeble de Pi i Margall, somiava amb un estat federal on cada territori tinguera el seu espai propi per a decidir i desenvolupar la seua forma de ser, d’entendre la vida i el món.\nEl seu corrent literari va ser el naturista inspirat en els francesos Balzac i Zola i durant el seu exili a França escrigué de tot per a poder viure. En destaca per famosa, que no per la qualitat: La Araña Negra, còpia declarada de El Judio Errante, de E. Sué, la qual, el mateix Blasco l'autoqualificà de mala... però calia sobreviure.\nMalgrat això, La Araña Negra va ser, per antonomàsia, la novel·la prohibida de Blasco Ibañez al franquisme. La gran majoria dels escriptors de la seua època compartien un denominador comú: l’anticlericalisme i aquella gasòfia ho era, i a una Espanya dominada totalment i absolutament per l’església catòlica, era més que suficient perquè com ell, Pío Baroja, Unamuno, Valle Inclán, etc. foren obertament perseguits, calumniats i marginats.\nVa fundar el diari El Pueblo, odiat pel clero a més no poder. La meua iaia, creient i confiada en el que predicava el rector, em contava que aquell digué un dia a la trona que un home a la veïna Pobla de Farnals que llegia El Pueblo, en morir, la seua habitació es tintà de roig i llums estranyes i s’escoltaren veus d’ultratomba que el cridaven cap a l’infern. Ara ens podem imaginar l’impacte que allò tenia sobre una feligresia, aterrada i confosa i de la idea que es formarien aquells analfabets sobre el que el diari portava. Al capdavall, eixe era l’objectiu de la prèdica.\nL’Ajuntament de València ha declarat l’any 2017 com a l’any de Blasco Ibañez, a la qual cosa s’ha sumat la Generalitat i altres institucions, i això està bé, pense. I pense que està bé perquè el poble valencià no és massa inclinat a reconèixer mèrits de fills i filles d’ell. L’oblit i la desídia són més habituals entre nosaltres i solem perdre’ns en debats estèrils sobre qui sense avaluar el què i el perquè perdent així oportunitat rere oportunitat de conèixer-nos més a nosaltres mateixos. Per tant, si en aquest cas, rectifiquem i posen en valor una cosa com la seua obra i una persona tan nostra com Blasco Ibañez, haurem fet alguna cosa més que commemorar una efemèride i, sense cap dubte, de més valor, perquè ens podrà obrir finestres per on reflexionar de cara al futur.\nDeliberadament, no vull entrar a valorar l’obra literària i política de Vicente Blasco Ibañez ni molt menys a ell com a personatge, encara que sols ell es mereix ja una obra completa perquè estic segur que altres persones més escaients i doctes que jo ho faran al llarg d’aquest any que comença, però sí que volia demanar als valencians i valencianes, especialment als més joves, que s’interessen per ell perquè els assegure que com jo, que per curiositat fa molts anys el vaig descobrir, descobriran una icona pot ser irrepetible que, entre altres coses, reflectí un món valencià com cap altre escriptor ho havia fet mai ni ha fet després i ens ensenyarà, tal vegada, com es lluita per un ideal.\nEscriba el número 786440


Anem a fer activitats de neu!\nExcursió de nordic walking amb raquetes i... molt més!\nRisum i ElCampobase col·laborant per oferir-te el millor record d'aquest hivern.\nEns sap greu, però a causa de la poca neu que tenim enguany i les condicions de la poca que hi ha, creiem convenient posposar la sortida fins que es pugui oferir en les condicions òptimes per a poder gaudir al màxim l'experiència.\nAquest proper DISSABTE 26 de GENER us proposem activitats de neu.\nEn col·laboració amb ElCampobase (guies de muntanya i barrancs de La Garrotxa) us oferim un matí diferent. Farem excursió de marxa nòrdica amb raquetes i la combinarem amb activitats relacionades amb la seguretat a la muntanya: conèixer més les característiques de la neu, orientació, actuacions en cas d'allaus o com poder fer refugis i iglús.\nHORARI: matinal d'unes 4 hores.\nEl preu inclou el lloguer del material i una assegurança.\nL'equipament necessari que s'ha de dur inclou: ulleres de sol, crema protectora per a cara i llavis, gorro, buff o similar, guants, capa exterior paravent i impermeable, calçat de canya alta (botes), calçat i mitjons de recanvi, aigua, quelcom lleuger per menjar (barreta energètica, fruits secs...) i dinar.\nDepenent del temps el dinar es farà abans o després d'acabar l'activitat; si el temps és fred acabarem abans per poder dinar en lloc arrecerat.\nEl pagament serà per avançat mitjançant transferència al número de compte que es facilitarà al fer la inscripció. Aquesta serà formalitzada en el moment de recepció del pagament.\nSi tens dubtes pots contactar a través del formulari de contacte o al 677274320.


El cost de les malalties laborals a Catalunya supera els 2.000 milions anuals\nL'any 2015 CCOO estima que es van produir 13.800 casos però només se'n van declarar oficialment 3.316\n18.04.2016 - 15:51\nLoly Fernández, responsable de salut laboral de CCOO junt amb José Cachinero, Secretari d’Acció Sindical i Política Sectoria del sindicat en la presentació de l’estudi\nLes malalties laborals existeixen, encara que oficialment no siguin visibles. Tenen un cost, tot i que aquest no apareix als llistats oficials. I sobretot afecten moltes, moltíssimes persones, encara que els seus mals no siguin reconeguts. El cost de les malalties laborals a Catalunya és de 2.011 milions d’euros. La xifra, si es vol comparar amb una altra més global, suposa el 21% de tota la despesa pública catalana, segons l’estudi presentat per CCOO de Catalunya i elaborat per la responsable de salut laboral del sindicat, Loly Fernández Carou.\nPer fixar el cost de les malalties, el sindicat suma tres apartats. Costos directes que impliquen la utilització de recursos per revenir detectar i tractar les esmentades malalties. Costos indirectes, relacionats amb la pèrdua de productivitat causada per la discapacitat i la mortalitat prematura, si és que acaba amb mort, i finalment efectes sobre la salut i el benestar, que tenen molt a veure amb aspectes intangibles com la incapacitat, l’angoixa, ansietat o patiment.\nParlar de malalties laborals és endinsar-se en un món d’explicacions prèvies i de manca d’informació oficial. Les malalties professionals són aquelles que es recullen en un llistat oficial de la Seguretat Social. És clar que no totes les malalties causades pel treball estan en aquest recull, però perquè aquests danys siguin contemplats així, el pacient ha de litigar i, en cas de guanyar aquella malura serà reconeguda com a accident laboral.\nA Catalunya es van declarar l’any passat 3.316 casos relacionats amb malalties atribuïbles a la feina. Però CCOO considera que realment n’hi ha moltes més, en concret estimació és que la xifra només representa un 25% del total. Això passa perquè hi ha una infradeclaració de casos, afirma Loly Fernández.\nQuin impacte té el que no es reconeguin les malalties professionals? En opinió del sindicat, qui acaba pagant la diferència és el sistema públic de salut. En aquest sentit han indicat que des de l’any 2005 s’ha encarregat el reconeixement de malalties professionals a les mútues de treball. Això ha fet que disminuís dràsticament el nombre de malalties declarades i que, de retruc no s’acceptin les responsabilitats econòmiques que haurien d’assumir les esmentades entitats i que els casos que es reconeixen siguin considerats com a accidents de treball.\nL’estudi fet a partir de diversos paràmetres per CCOO considera que a Catalunya es produeixen a l’any 13.800 casos de malalties relacionades amb la feina, encara que només es declarin els 3.316 casos abans esmentats.\nLa malaltia més representada en l’estudi és la relacionada amb mals osteomusculars, que representa el 35% del total. Segueixen les malalties de la pell i la sordesa per soroll.\nUn dels aspectes que fan difícil el reconeixement de les malalties professionals és la dificultat que tenen els afectats per provar que l’origen dels seus mals està en les condicions com es va desenvolupar la seva feina o aspectes ambientals. L’exemple que sempre es posa en aquest cas és el dels afectats per l’amiant. Els resultats de diversos estudis indiquen que les malalties greus, en molts casos desemboquen en càncers, apareixen fins 20 anys després de l’exposició a l’asbest. Però en aquests casos la prova del dany recau en l’afectat i gairebé sempre l’empresa ha tancat.\nUn altre cas que també s’ha destacat com a mostra de la falta de registre dels mals ocasionats per determinades condicions de feina és el cas dels tumors. L’estudi de CCOO parla de 903 casos a Catalunya, però l’any passat només se’n va declarar un.\nFamiliars i antics treballadors de la foneria AGMA…


Jaume Destorrent i Casa-saja - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJaume Destorrent i Casa-saja\nJaume Destorrent i Casa-saja (?, ~1430 - 1499, Conseller en Cap de Barcelona en 1478, 1484 i 1490.\n1499 (68/69 anys)\nMitjançant el seu matrimoni amb Violant Bertran i Malla, hereva de la baronia de Gelida, va ser senyor de Gelida des de 1485.\nCiutadà de Barcelona i polític. Va ser doctor en dret per Lleida. Després de l'execució del seu germà, Pere (1462) va haver de fugir a Barcelona.\nParticipà en les Corts de Barcelona (1480) i posteriorment fou advocat de la Generalitat el 1482. Quan el 1484 tornà a ser conseller en cap de Barcelona, va enfrontar-se contra els camperols. Advocat municipal entre 1485 i 1490, era el cap del partit favorable a la intervenció del rei Ferran II en el municipi i que governava Barcelona durant el període de reformes i canvis polítics i econòmics.\nDurant la crisi política a la Generalitat de Catalunya de finals del segle xv, des de la seva posició d'advocat del General, va participar en la confecció de l'informe acusador que convenç a Ferran II de suspendre el sistema d'eleccions a diputats. De resultes d'aquests canvis, va ser novament conseller en cap per nominació reial (1490-91) i, posteriorment, regent de la cancelleria (1491). Redactà el privilegi de 1493, pel qual governaria la ciutat fins a l'establiment de la insaculació (elecció per sorteig a partir de llistes pactades) (1499).\nDeixà una fortuna considerable.\n↑ «Jaume Destorrent i Casa-saja». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nJaume Destorrent i la política de Barcelona. L'aflorament d'un personatge en la historiografia, 1879-1931\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jaume_Destorrent_i_Casa-saja&oldid=24189268»\nDarrera modificació: 21 jul 2020 a les 19:49\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 jul 2020 a les 19:49.


Com combatre els símptomes de les cames cansades | Blog | XarxaFarma\nLes temperatures altes poden provocar vasodilatació, fet que origina una sensació de pesadesa i inflor a les cames i que empitjora els problemes de varius.\nLes cames cansades són un dels grans mals de l’estiu. Amb la calor, augmenta la permeabilitat vascular, això fa que les cames es puguin inflar i que hi apareguin edemes, sobretot al dors del peu i als turmells. El clima estiuenc també tendeix a empitjorar els problemes de varius, ja que afavoreix la dilatació dels vasos sanguinis.\nEls banys al mar i els massatges amb gels són remeis que poden suavitzar les molèsties\nUna prevenció correcta\nUnes pautes determinades ens ajudaran molt a millorar els problemes relacionats amb les cames cansades, inflades o amb varius a la zona. Hi ha remeis casolans que poden alleujar-ne els símptomes, com són fer massatges ascendents a les cames, refrescar-les amb gels o aigua fresca –no freda, ja que el cos, per norma general, no tolera bé els canvis bruscos de temperatura– o els banys al mar, per refrigerar el sistema circulatori i reduir la sobrecàrrega de líquid. Cuidar l’estil de vida és un altre factor important perquè les molèsties remetin. Practicar exercici físic, no abusar de tòxics com l’alcohol i el tabac, i dur una alimentació rica en fruites i verdures són consells a seguir diàriament per millorar aquest trastorn.\nLa consigna és vestir amb roba còmoda: les sabates de taló, els pantalons ajustats o mitjons massa estrets pressionen la zona de les cames i els peus, i hi dificulten la circulació de la sang. En alguns casos, poden ser útils les mitges de compressió, disponibles a la farmàcia, que impedeixen l’estancament de la sang.\nQuan la sensació de pesadesa i inflor és intensa, hi ha diversos tractaments per alleujar-la. Es poden administrar per via tòpica, en format gel o crema; o per via oral, per exemple mitjançant càpsules o dragees. La majoria estan formulats amb extractes de plantes, com el castanyer d’Índies, especialment indicats per suavitzar aquest tipus de símptomes.\nPlantes medicinals Tradicionalment, les plantes medicinals s’han utilitzat com a tractament coadjuvant. Són de gran ajuda pels seus components venotònics, que afavoreixen la circulació venosa i eviten que els capil·lars es dilatin, la qual cosa n’augmenta la resistència i permeabilitat.\n• Gingko biloba: amb acció antioxidant i d’antiagregant plaquetari.\n• Llavors de castanyer d’Índies: amb acció antiedematosa i també antioxidant.\n• El rizoma del galzeran i la fulla de la vinya vermella, amb acció antiinflamatòria, també s’han fet servir tradicionalment per mitigar aquests símptomes molestos.


Interior prohibeix l’accés a les casernes de bombers a qualsevol persona que no sigui del cos - Altaveu el diari digital d'Andorra\nInterior prohibeix l’accés a les casernes de bombers a qualsevol persona que no sigui del cos\nEl protocol vol evitar que efectius de diferents torns coincideixin per evitar contactes i possibles contagis, anul•la les pràctiques i prohibeix l’ús dels gimnasos dels parcs\nEl centre d'emergències es farà en un terreny públic a tocar de la caserna de bombers.\nEl cos de bombers ha adopta mesures molt restrictives per protegir el seu personal del coronavirus. Entre altres mesures, cap persona que no sigui del departament podrà accedir a les casernes, tret de casos excepcionals. A més, els efectius que s’incorporin a una guàrdia només ho podran fer en el quart d’hora previ, ni abans ni després, a fi d’evitar contacte entre membres de diferents quadrants. També es demana que totes les comunicacions que es puguin es facin per via telefònica.\nLa direcció del cos va enviar a tots integrants el passat divendres el document ‘Informació i procediment d’actuació Covid-19’ que al llarg de vuit pàgines desgrana informació sobre el coronavirus així com diferents mesures de prevenció. Aquest es va actualitzar dissabte amb un annex encara més restrictiu. L’objectiu és prendre les màximes precaucions per evitar que un contagi dins del cos pugui suposar el confinament de molts efectius, amb el risc per a la seguretat pública del país que això suposaria.\nEl document inclou mesures preventives específiques a aplicar tant en el moment d’iniciar una guàrdia, com durant aquesta, així com per les diferents seccions. També fa especial remarca en el que han de fer els efectius que facin transport sanitari.\nTret de cas d'extrema necessitat, les ambulàncies de bombers només traslladaran afectats pel Covid-19 durant la nit, de vuit del vespre a vuit de matí\nAixí, un dels punts que queden clar és que “està prohibit l’accés a qualsevol dels 4 parcs del territori a qualsevol persona” que sigui aliena al servei, amb l’excepció, sempre amb “autorització expressa del cap de guàrdia” d’aquelles que hagin de realitzar tasques de manteniment o reparacions urgents”. Pel que fa als mateixos bombers, es limita a només un quart d’hora –entre les 20.45 i les 21.00 h.- el temps per fer el canvi de guàrdia. És a dir, cap dels qui hagin d’incorporar-se podrà arribar al parc abans. A banda, en aquest termini, el personal sortint no podrà entrar a les habitacions on es canvien de roba i l’entrant, un cop estigui uniformat, haurà d’anar a la zona del briefing.\nL’objectiu és que bombers de diferents torns no es creuin entre ells per compartimentar al màxim els equips. Per això, “queda prohibit l’accés a qualsevol dels 4 parcs del territori a tot el personal que es trobi fora de guàrdia i no hagi estat requerit per l’oficial o per la direcció”. Si un membre del cos ha d’accedir a algun parc fora del seu torn, haurà de fer-ho amb el permís del cap de guàrdia, estar el menys temps possible i evitar qualsevol contacte amb companys.\nPel que fa al briefing, es demana que sigui el més breu possible i sempre evitant contacte entre bombers i salutacions. A banda, queden anul·lades la realització de qualsevol pràctica i l’accés als gimnasos de les casernes. Una altra mesura és que es facin la majoria de contactes amb personal administratiu o operadors telefònics per mitjans que no siguin presencials -telèfon o internet-. En cas que es detecti un possible cas d’infecció, se l’haurà d’aïllar ràpidament en un lloc on no tingui contacte amb cap altre membre del personal i contactar amb els serveis sanitaris.\nPel que fa al transport sanitari de possibles infectats, els bombers només faran els nocturns –entre vuit del vespre i vuit del matí-. Durant el dia, qui s’encarregarà serà una unitat especial del Servei d’Urgències Mèdiques (SUM). El personal per fer el servei serà “un màxim de dos efectius que tindran funcions diferenciades per tal d’evitar al màxim els exposats”. El conductor no sortirà del vehicle si no és estrictament necessari i, per tant, no actuarà en cap maniobra assistencial. La finestra que separa la cabina amb la zona assistencial haurà de romandre sempre tancada. En tot moment, es mantindrà una distància de dos metres amb el pacient. El document també inclou instruccions precises per a la col·locació i retirada, dels equips de protecció individual, l’assistència al domicili, el trasllat, l’entrada a urgències i el retorn al parc, que inclou una completa desinfecció de l’ambulància.


TACA’T PEL CÀNCER INFANTIL: XOCOLATADA SOLIDÀRIA | AFA Poveda\nHome / Curs 2018-2019 / TACA’T PEL CÀNCER INFANTIL: XOCOLATADA SOLIDÀRIA\n12 febrer 2019\t0 502 Views\nAquest divendres 15 de febrer és el Dia internacional del càncer infantil. L’AFA, mitjançant la comissió Boussaina, s’ha adherit a la campanya organitzada per l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona per recaptar fons per a la investigació d’aquesta malaltia. De moment hi han inscrites a la campanya 759 entitats (podeu consultar-les al web https://xocolatadasolidaria.org/).\nSi vols col·laborar apropa’t aquest divendres a partir de les 16,30 h i berena amb nosaltres! Tots els diners recollits amb la xocolatada s’entregaran a l’Hospital de Sant Joan de Déu.\nTambé trobareu una paradeta amb diferents productes (bosses, samarretes, polseres…). La recaptació de les ventes d’aquests articles es donarà íntegrament a l’Associació Catalana de les Neurofibromatosis.


Un brot de galteres afecta més de 100 joves del Gironès i el Pla de l'Estany - Diari de Girona\nUn brot de galteres afecta més de 100 joves del Gironès i el Pla de l'Estany\nEl 90% dels diagnosticats són nois d'entre 16 i 30 anys i alguns són estudiants de la UdG\n13·02·20 | 23:12\nEl CAP de montilivi és un dels centres que ha diagnosticat casos de parotiditis . arxiu\nTècnics de l'Agència de Salut de Catalunya a Girona estan investigant un brot de parotiditis (galteres) que afecta principalment joves de les comarques del Gironès i el Pla de l'Estany. Des de principis d'any, el brot ha afectat més d'un centenar de persones però no ha causat gravetat, segons informa l'Agència de Salut Pública. Es desconeix el nombre de persones que estan afectades actualment així com el possible origen del brot perquè les dades s'estan investigant.\nAndorra. Més de setanta casos des del gener\nEl que sí que s'ha confirmat és que el 90% dels afectats són persones joves, d'entre 16 i 30 anys, moltes de les quals comparteixen centres educatius. Segons ha pogut saber Diari de Girona, part dels afectats per parotiditis són estudiants de diverses facultats de la Universitat de Girona. De fet, un dels centres d'atenció primària que ha diagnosticat alguns dels casos és el de Montilivi. Fonts de la Universitat de Girona afirmen que el brot no els «sorprèn» i que ja estan acostumats que «pràcticament cada any se'n detectin casos». Ho atribueixen, tal com ha reiterat Salut Pública, al fet que durant els anys 1994, 1995 i 1996 -grup d'edat en què hi hauria alguns dels afectats- es va posar una vacuna poc efectiva contra el virus de la parotiditis, per la qual cosa, els joves que han rebut una de les dues dosis durant aquests anys, s'han d'administrar una dosi de record.\nProtocol de prevenció i control\nEls tècnics de l'Agència de Salut Pública de Catalunya a Girona que estan investigant el brot s'estan posant en contacte amb les persones relacionades amb els\nafectats per indicar-los si cal administrar alguna dosi de reforç de la vacuna. També es recomana a les persones que han emmalaltit de parotiditis que s'estiguin a casa entre cinc i nou dies, des de l'inici dels símptomes. La carta de Salut Pública indica que, d'acord amb el protocol de prevenció i control de les galteres, es recomana la vacunació als contactes freqüents de la persona afectada, si són nascuts després de l'any 1966, no estan vacunats i no han passat la malaltia. La millor mesura preventiva és rebre dues dosis contra el virus de la parotiditis durant la infància: la triple vírica (també immunitza contra el xarampió i la rubèola) s'administra en dues dosis als dotze mesos i als tres anys.\nLa parotiditis és una malaltia contagiosa causada per un virus que es caracteritza per la inflor d'una o més glàndules salivals, generalment paròtides, que estan situades a sobre de la mandíbula. La malaltia és considerada normalment benigna, encara que a vegades poden aparèixer complicacions, especialment en adults.


Dansàneu vol donar més pes als aspectes patrimonials aquest any | BonDia Diari digital d'Andorra.\nRut Martínez, amb el president del Consell Cultural de les Valls d’Àneu, Ferran Rella, i el diputat Paco Cerdà.\nDj., 02/05/2019 - 00:30\nDansàneu vol donar més pes als aspectes patrimonials aquest any\nLes Valls d’Àneu acolliran del 25 al 30 de juny la 28a edició del Festival de Cultures del Pirineu, Dansàneu, que enguany s’avança una setmana i presenta una programació més compactada, mesura que ja havia pres l’organització tenint en compte el Doctor Music Festival, tot i que finalment se celebrarà a Montmeló. Sol Picó, a duo amb Marco Mezquida, Lídia Pujol, Jaume Sangrà amb Carles Marigó, les produccions Àer, Teia, i Sa Mateixa i les actuacions dels esbarts Sant Martí i Ciutat Comtal, són algunes de les propostes destacades d’aquesta edició. El Dansàneu vol donar un major pes als aspectes patrimonials, i així s’oferirà abans de cada espectacle una explicació als assistents sobre els espais on es desenvolupen les actuacions. El festival també posa en marxa una plataforma virtual des d’on adquirir anticipadament les entrades als espectacles.\nEl Dansàneu referma la seva voluntat de continuar incentivant la producció en dansa així com consolidant el seu model de festival d’estiu dimensionat en base a paràmetres de sostenibilitat i rigor artístic, segons assenyala la directora del festival, Rut Martínez, durant la presentació del festival a l’IEI de Lleida. Els municipis d’Esterri d’Àneu, Alt Àneu, Espot i la Guingueta d’Àneu seran novament escenari d’una proposta artística de marcat to contemporani que no oblida el seu vincle amb la tradició però que sobretot busca posar en valor l’excel·lent patrimoni de les Valls que els organitzadors del festival entenen “des d’un doble vessant: artístic i arquitectònic però també natural”, tal com ha destacat el president del Consell Cultural de les Valls d’Àneu, Ferran Rella.\nEnguany, el Dansàneu canvia les dates i compacta en sis dies la seva programació. Així, s’avança una setmana i se celebrarà després de Sant Joan i entre les falles d’Isil i les de València d’Àneu. Martínez explica que el canvi respon a la professionalització del festival perquè, “si volem un festival posicionat amb relació als seus homòlegs i que compti amb artistes de primer nivell, ens cal treballar a molts mesos vista”.\nEn aquest sentit, l’edició del 2019 ha alterat les seves dates inicials, previstes durant la primera setmana de juliol, per evitar coincidir amb la celebració del Doctor Music, que deixava les Valls d’Àneu sense places hoteleres lliures, segons ha remarcat la directora del Dansàneu.\nSarabia veu aspectes per “corregir” però està satisfet amb l’evolució de l’equip\nEl festival Dansàneu omple les esglésies de música i dansa\nMés de 2.000 persones assisteixen als 26 espectacles del Dansàneu


recomana.cat - Crítica de l'obra: Justícia | Simfonia 'queer' en Cat major per Marc Sabater\nJustícia és la producció estrella del Teatre Nacional d’aquesta temporada i, a ben segur, serà una de les que passaran a la història d’aquesta institució. No només perquè representa el debut del Guillem Clua a la Sala Gran sinó també perquè no passa tant sovint que el Nacional aposti per abocar talent i recursos a la dramatúrgia pròpia, com es el cas. No passa tant sovint que el Nacional faci de Nacional, per entendre’ns.\nA Justícia, Clua retrata, en un flaixbac de més de dues hores de duració, la vida de Samuel Gallart, jutge, diputat al Parlament de Catalunya i Creu de Sant Jordi, entre d’altres mèrits nostrats. Un prohom del que ara anomenem l’espai convergent i, més concretament, d’allò que en el seu dia va ser el pujolisme. Aquesta relació no és explícita en el text però és fàcilment identificable en el context i facilita concebre l’obra com una esmena a la totalitat d’aquella època. I, certament, el substrat del text permet aquesta interpretació, però Justícia no és una obra (només) política. Principalment és el retrat de la doble vida del protagonista, lluent de cara enfora i dolorosa portes endins per una homosexualitat reprimida. Una vida en què allò públic acaba pervertint-ho tot fins i tot conceptes tant aparentment inamovibles com el de justícia.\nJa ho sabíem, perquè van flipar amb Marburg i ens vam emocionar amb Smiley, però no està de més recordar-ho. Guillem Clua és un grandíssim dramaturg, capaç de teixir les històries més universals des de l’anècdota més local. Té un domini excepcional de la fusteria escènica i la posa al servei d’una poètica particular que dóna a les seves obres un èpica continguda i austera, a més de ser un perspicaç fotògraf de la realitat.\nEn el cas de Justícia, per exemple, la trama avança a base de petites escenes en què els intèrprets interlocuten amb el públic, entren i surten dels seus personatges i de les diferents edats dels seus personatges amb un aire a voltes litúrgic i fins i tot amb bisos de thriller.\nJustícia també és una obra coral que dóna joc a diferents generacions d’actors. Òbviament, la presència de monstres escènics com Vicky Peña, Josep M. Pou o Manel Barceló és tota una garantia –que aquests no defrauden—però també cal dir que no hi ha cap bretxa en el repartiment. Interpretacions compactes, coherents, tècnicament perfectes de tots els intèrprets amb, això sí, un monòleg final que permet a Pou desplegar tota la seva saviesa escènica.\nMenció apart mereix l’escenografia, una creació magnificent, molt en línia amb la grandesa que supura el text. Un excel·lent treball que treu un molt bon rendiment dels recursos (tècnics i econòmics) de la Sala Gran del TNC. I això que sembla tant de calaix és una excepció. I hauria de convertir-se en norma.\nEn definitiva, quan el Nacional fa de Nacional, no té competència. Justícia demostra la seva capacitat de proporcionar teatre d’altíssim nivell fet aquí, amb temes d’aquí, amb la llengua d’aquí, amb gent d’aquí i que, alhora, és indubtablement universal. I, també cal dir-ho, quina sort viure en un país en el qual el Teatre Nacional fa aquestes produccions i és capaç, en la seva condició pública, d’entomar aquesta certa autocrítica. Sí, certament, això no hauria de sorprendre, però tal i com estan les coses aquesta és una reflexió inevitable.


PROGRAMA TÀNDEM FAMÍLIA-ESCOLA: Famílies de 2n B de l'escola La Trama fan una activitat al Museu d'Història de Sabadell, relacionada amb l'època medieval\nFamílies de 2n B de l'escola La Trama fan una activitat al Museu d'Història de Sabadell, relacionada amb l'època medieval\nFamílies de 2n B de l'escola La Trama fent l'activitat del MHS\nEl diumenge 19 de gener les famílies de 2n B de l'escola La Trama han assistit al Museu d'Història de Sabadell per portar a terme l'activitat "Viure a l'època medieval: manuscrits, tinters i pergamins".\nL'escola treballa per projectes i el taller ha complementat el treball que ja han realitzat els alumnes a l'aula sobre l'època medieval, centrat en treballar l'escriptura (qui escrivia, què escrivia) i utilitzant diferents reproduccions de textos originals de Sabadell (pergamins o documents en paper).\nDurant l'activitat s'han utilitzat plomes d'escriure amb càlam, emprant tinta per reproduir un text manuscrit. L'activitat s'ha completat amb una visita a la part expositiva del Museu, relacionada amb aquesta època.\nEl monitoratge ha estat a càrrec d'Arqueolític, empresa que facilita habitualment els educadors del Museu d'Història de Sabadell. Al taller hi han participat gairebé totes les famílies de 2nB, en total 47 persones, entre infants, pares, mares i la tutora d'aquest grup d'alumnes de l'escola.\nFamiliars dels alumnes de 6è de l'escola Cifuentes...\nFamílies de 2n B de l'escola La Trama fan una acti...\nImma Marín parla als pares i mares del CEIF Creu A...


Reptes del món del treball, segons Lídia Arroyo - educaweb.cat\n"Les mesures preses durant la COVID-19 han augmentat les desigualtats en el mercat de treball"\nLídia Arroyo, responsable de la comissió acadèmica del Col·legi de Professionals de la Ciència Política i de la Sociologia de Catalunya (COLPIS), reflexiona sobre els reptes actuals del món del treball\nLídia Arroyo. Responsable de la comissió acadèmica del Col·legi de Professionals de la Ciència Política i de la Sociologia de Catalunya (COLPIS)\nLídia Arroyo Prieto és sociòloga i responsable de la comissió acadèmica del Col·legi de Professionals de la Ciència Política i de la Sociologia de Catalunya (COLPIS). Arroyo també forma part del Grup de Recerca de Gènere i TIC de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) i lidera altres recerques sobre segregació ocupacional i habilitats per a la innovació digital social, entre altres mèrits acadèmics.\nEn aquesta entrevista, la sociòloga explica com les mesures preses per contenir al COVID-19 han generat més desigualtats, sobretot entre les dones i les persones amb escassos recursos econòmics, formació i migrants. I aposta per un mercat de treball inclusiu i sostenible, on es tingui en compte que les persones treballadores, homes i dones, tenen vida i han de cuidar d'altres persones.\nQuines han estat les principals conseqüències de la COVID-19 en el món del treball i l'ocupació?\nÉs important diferenciar entre les conseqüències de la COVID-19 i les conseqüències de les mesures preses per frenar la pandèmia de la COVID-19. Si parléssim de les conseqüències de la COVID-19 en el mercat de treball, diríem que hi ha hagut una sèrie de persones que han emmalaltit i moltes han mort, i tot això té un cost també per allò que han deixat d'aportar les persones malaltes. Però quan ens referim a les conseqüències de la COVID-19, moltes vegades realment estem parlant de les conseqüències de les mesures preses a partir de la COVID-19. És molt important diferenciar-ho, perquè, si no, sembla que les conseqüències de les mesures com el confinament de la població o del teletreball siguin una cosa inevitable, invisibilitzant les decisions polítiques sobre aquest tema.\nEstem veient com han augmentat les desigualtats en el mercat de treball a partir de les mesures preses arran de la COVID-19. En relació al gènere, hem vist com hem fet un pas enrere, sobretot en el cas d'Espanya, amb el tancament de les institucions educatives i altres centres d'atenció a persones majors, amb discapacitat i dependents en general. Quan es tanquen aquests serveis, hi ha algú que ha de cuidar d'aquestes persones. Qui ha cuidat d'aquests nens i nenes, i persones dependents?\nQuan comencem a mirar les dades de l'impacte de la COVID-19, veiem l'augment de la retirada de les dones del mercat de treball. I això, d'una banda, ens planteja com les institucions educatives no només són uns centres de formació, sinó que són pilars fonamentals que permeten que les persones, homes i dones, puguin anar a treballar al mercat laboral.\nQuè ha passat? Que moltes dones s'han quedat a casa i els homes han anat a treballar. Moltes dones han renunciat a treballar per la criança dels fills quan aquesta institució ha desaparegut en uns mesos, i els homes han continuat amb les seves responsabilitats a la feina.\n"El model que semblava superat en els anys 80, el de l'home guanyador del pa i la dona mestressa de casa, continua intacte en l'imaginari".\nAixò ens diu dues coses. Una, que el model de l'home guanyador del pa i la dona mestressa de casa, que semblava superat en els anys 80 quan les dones es van incorporar massivament al mercat de treball, continua intacte en l'imaginari. El que ha canviat són les pràctiques. Les dones estan en el mercat de treball, però quan hi ha un problema i el sistema públic desapareix com a pilar de compatibilització de la vida personal i laboral, aquest imaginari salta.\nTenim la generació de dones més formades de la història, en major mesura que els homes, però les dones s'han quedat a cuidar dels seus fills quan hi ha hagut aquest gran confinament. I trobem també casos de parelles que, contràriament al que suposava la teoria del capital humà, tot i que tingués major sou i projecció professional, la decisió com a família no ha estat la de fer prevaldre la feina d'ella, sinó que la decisió s'ha pres sobre la base de l'imaginari de l'home guanyador del pa, dona mestressa de casa, malgrat la inversió en educació de les dones.\nCreu que el teletreball contribuirà a reduir les desigualtats de gènere?\nQuan vaig analitzar les conseqüències del teletreball en relació a la igualtat, ja s'assenyalava què passava amb les persones que s'acollien a aquestes mesures de conciliació, sobretot quan el teletreball no és generalitzat. Si es tractava d'una mesura de conciliació, que moltes vegades anava dirigida a les dones, la pèrdua de contacte amb la cultura organitzacional i la menor visibilització del treball realitzat comportaven un cost per a la progressió professional i la igualtat d'oportunitats en relació a les persones que treballaven de manera presencial.\nA la UOC hem realitzat un projecte internacional anomenat Resilient sobre les competències per a la innovació social digital i veiem que les soft skills que tenen a veure amb el treball en equip, l'empatia i la comunicació són bàsiques perquè emergeixi la innovació social digital. Aquestes competències al treball telemàtic són molt més difícils de poder desenvolupar i, quan una persona s'acull al teletreball, s'està perdent part de la cultura organitzacional, que influeix de manera informal en els lideratges i la progressió professional. En una cultura com és la d'aquest país tan presencialista, on el que importa no és la qualitat del producte sinó les hores presencials, això repercuteix en la projecció professional.\n"Quan una persona s'acull al teletreball, s'està perdent part de la cultura organitzacional, que influeix en els lideratges i la progressió professional".\nQuins col·lectius s'han vist especialment afectats i quines mesures s'han posat en marxa per pal·liar les seves dificultats?\nA la UOC estic coordinant un projecte sobre la incidència de la COVID-19 des del punt de vista de la segregació ocupacional per gènere on veiem que, com que és un virus que es transmet per la interacció social, hi ha feines que estan més exposades i altres que menys, i la concentració de dones en les feines on la interacció social és central, com el treball de cures, les exposa en major mesura.\nEls homes que durant la pandèmia havien de treballar presencialment estaven relacionats sobretot amb feines del transport, la maquinària… Hi ha molt pocs homes que estiguin en l'àmbit de les cures.\nSi, a més, també tenim en compte la segregació vertical dels professionals de les cures, veiem que la major exposició al virus està creuada pels eixos de desigualtat de gènere, de classe social, de formació i d'immigració. Són sobretot les dones immigrants i no qualificades les que estan aquí. Veiem també el tema de les dones altament exposades que estaven en l'àmbit de la neteja i la desinfecció.\nLa feina per a tota la vida fa temps que ja no existeix, però estem preparats per a adaptar-nos ràpidament als canvis del mercat laboral? Com podríem fer-ho millor?\nLa digitalització és necessària, però hem d'estar preparats i preparades per a això. Si no tenim en compte que existeixen bretxes digitals de gènere, de classe social, segons nivell d'estudis, i es digitalitza sense posar mesures que tinguin en compte les bretxes, estarem reproduint una desigualtat major.\nSi li creues edat, veiem per exemple que, en els llocs de treball altament qualificats on, quan s'han digitalitzat, les bretxes de gènere han aparegut fins i tot quan no hi eren, una bretxa inicialment informal es tradueix després en una bretxa formal quan cal promocionar a algú o quan han de posar un responsable de digitalització. Aquí és molt important prendre mesures, com accions específiques perquè les dones es formin en la digitalització de les feines, per a oferir la mateixa informació a tothom, oferir temps dins de l'horari laboral per a formar-se en els nous programes i aplicatius a utilitzar…\nEl coronavirus també ha accelerat la digitalització en el món del treball. Quin futur augura a la denominada economia de plataforma, com els autònoms o freelance en línia o els microtreballadors?\nEn aquesta cultura és molt important que s'assegurin els drets de les persones treballadores. Hi havia alguns estudis fa uns anys que deien que la gig economy is female, és femenina, perquè permetrà treballar, cuidar... Molts estudis feministes també han vist l'emprenedoria com una oportunitat per a les dones, per crear espais de treball lliures de violència patriarcal, projectes propis, una altra cultura organitzacional... Però, a nivell global, quan les empreses comencen a reduir la massa salarial i s'externalitzen, no s'està visibilitzant tan bé que aquestes dones també poden estar perdent aquestes oportunitats laborals que tenien en el mercat de treball estructural.\n"Es tracta de formar ciutadans i ciutadanes que coneguin els seus drets no sols per llei, sinó la lectura crítica de la realitat social".\nCap a on creu que s'encamina el món del treball i com podem preparar-nos adequadament? Creu que l'automatització i robotització constitueixen oportunitats o amenaces?\nHi ha moltes oportunitats, però és molt important que aquestes oportunitats s'ofereixin a homes i a dones, no només a dones. Quan es venen com una manera de conciliar, en el model de l'home guanyador del pa que està a l'empresa en les condicions de treball clàssiques i defensades per les organitzacions sindicals de tota la vida, o les condicions que són negociades individualment, aquí es produeix una major desigualtat i la individualització de les condicions de treball és un risc, no només un benefici.\nÉs important identificar el que hi ha darrere d'algunes narratives, però també cal veure què passa amb les desigualtats estructurals, materials. Per exemple, tot el coneixement sociològic de les dades, de l'anàlisi de dades, és molt important. Al final, es tracta de formar ciutadans i ciutadanes que coneguin els seus drets no només per llei, sinó l'anàlisi crítica, la lectura crítica de la realitat social.\nUna altra qüestió molt important és introduir la perspectiva de gènere en les tecnologies, en el disseny de les tecnologies. Perquè les tecnologies encara estan pensades per homes blancs, heterosexuals que, quan dissenyen tecnologies, pensen en els seus iguals o en els altres o les altres amb els estereotips que porten ells, i això ens porta a posar com a central una competència professional molt important en el món del treball que és la capacitat analítica, que està relacionada amb l'esperit crític que he comentat abans.\nÉs molt important que, quan dissenyem tecnologies o un programa formatiu o qualsevol acció o qualsevol política pública, pensem no només amb els nostres estereotips sinó amb aquest coneixement de la realitat social i de les desigualtats socials que faran que aquesta tecnologia o aquesta política sigui per a tothom.


15a edició del Fòrum d'Ocupació al campus Sescelades URV\nLa URV ha celebrat la quinzena edició del Fòrum d’Ocupació Universitària del Campus Sescelades, amb l’objectiu de què les empreses i estudiants es posin en contacte. Sergi Quevedo, estudiant de tercer any d’Enginyeria informàtica, ha assistit al fòrum buscant pràctiques en una de les empreses exposades i ha assegurat que “el fet que totes les empreses s’exposin al mateix campus és una bona iniciativa perquè ens facilita el contacte.\nLes empreses participants en la fira tenen un pla d’incorporació de talent, mitjançant el qual els graduats de la URV entren a treballar-hi i poden desenvolupar-hi una trajectòria professional. Per exemple, en l’empresa Essity els graduats formen part en els processos i cultura d‘organització durant dos anys, amb l’objectiu que acabin “ocupant posicions de lideratge” explica el responsable d’organització industrial, Pere Marc Franquet.\nEuropastry segueix la mateixa línia i té un pla de dos anys per persones enginyeres que coneguin el procés de producció i l’àrea de manteniment, amb la finalitat que arribin a ocupar posicions de responsabilitat en les respectives àrees.\nEl responsable de Recursos Humans de Bodegas Torres, Francesc Pinar, considera que és una iniciativa útil per a la seva empresa, ja que en l’edició anterior van incorporar una desena d’estudiants d’Enologia, Química i Biotecnologia i “alguns d’ells han tingut continuïtat” explica. Aquesta empresa i d’altres busquen diferents perfils per incorporar, com per exemple graduats d’administració d’empreses.\nMartí Moreno, estudiant de màster d’enginyeria, com molts estudiants, ha assistit al fòrum en cerca d’oportunitats i ha pogut entrevistar-se amb diversos responsables de Recursos Humans de les empreses.\nEl Fòrum d’Ocupació també es va celebrar al campus Bellisens el 3 d’abril i al campus Vila-seca l’11 d’abril. Al campus Terres de l’Ebre es farà el 8 de maig.\nÉs interessant el cas de Freshly Cosmetics, una empresa creada per graduats de la URV que es troba en procés d’expansió i ha participat per primera vegada en el Fòrum d’Ocupació.\nHan estat buscant perfils de tècnics informàtics per a l’equip de programació i estudiants d’enginyeria química per al desenvolupament del producte. A més a més, l’empresa compta amb estudiants amb pràctiques com la Míriam Borrero, estudiant del doble grau de Relacions Laborals i Dret. En l’estand de l’empresa ha explicat que va veure l’oferta de les pràctiques en la borsa de treball de la universitat i ara s’encarrega de “gestionar el primer filtre de les candidatures que ens arriben per correu electrònic i dono suport a l’equip”.\nLaura Latorre, responsable l’àrea de Talent de Freshly Cosmetics, explica que aquest estiu sortiran posicions en pràctiques i que hi ha posicions laborals obertes.\nPresentació d'Inserta Empleo als alumnes (URV)\nLa diversitat funcional en el fòrum\nEl Fòrum d’Ocupació del Campus Sescelades ha parat atenció a les oportunitats de les persones amb diversitat funcional. La plataforma Inserta Empleo de la ONCE ha explicat la seva tasca de formació i intermediació amb les empreses en els processos de selecció.\nHan convidat els assistents, especialment els estudiants del curs d’orientació professional per a la inserció sociolaboral (Inserlab), a participar dels cursos que ofereixen. La plataforma Educativa també ha recollit els CV de les persones que han volgut.\nLa universitat té més tallers programats com “La importància de la diversitat a Dow. T’identifiques amb el sistema inclusiu?”.\nEls treballadors del personal de terra d'Iberia convoquen vuit jornades més de vaga a tot l'Estat


XXVIII edició de La Pallassada | Cerdanyola del Vallès\nInici / Actualitat / XXVIII edició de La Pallassada\nPlaneta M. Art i Mon petit souvenir són els dos espectacles familiars que es representaran el 27 i 28 de febrer al Teatre Ateneu per a celebrar la XXVIII edició de La Pallassada\nNova edició de La Pallassada pensada perquè les famílies de Cerdanyola del Vallès gaudeixin dels millors espectacles de les pallasses i els pallassos del país. Bambalina ha programat dos espectacles al Teatre Ateneu, un el dissabte 27 de febrer (18 h) i un altre el diumenge 28 de febrer (12 h). Les entrades es poden comprar de forma anticipada al web de Bambalina, i el preu serà de 5 euros de 3 a 12 anys, més de 12 anys, 7 euros, i menors de 3 anys, gratuït.\nMarcel Gros presentarà al Teatre Ateneu el Planeta M.Art. Planteja que seria difícil imaginar un planeta sense art. Marcel Gros l’ha creat, imaginat i somiat. El Planeta M.Art, és un Planeta imaginat, un planeta dibuixat on tothom hi és convidat. Qualsevol espectadora pots ser protagonista perquè no oblidi mai que també és un artista! Com deia Marcel Duchamp… Artista és qui sàpiga mirar!. L'espectacle està previst per dissabte 27 de febrer a les 18 h.


II Pla d´Igualtat (2019-2021) entre dones i homens empleades al servei de l´Ajuntament de Xàtiva\nEl divendres 26 d’abril s’aprovarà el II Pla d’Igualtat d’oportunitats entre dones i homes de l’Ajuntament de Xàtiva, el qual naix de l’avaluació del I Pla d’Igualtat (2015-2018).\nEls plans d’igualtat són un conjunt de mesures, que s’estableixen després de fer un diagnòstic de la igualtat de tracte i d’oportunitats entre dones i hòmens adreçat a eliminar la discriminació per raó de sexe.\nNo hem d’oblidar la funció exemplificadora com administració pública per generar canvis estructurals en la societat. Es necessari posar en marxa accions que compensen la situació de desigualtat de la dona en la societat i, especialment en el treball que permeten una igualtat real.\nLes polítiques d’igualtat són aquells principis i actuacions que les administracions incorporen al nostre funcionament i aquest document és revisable, senta les bases d’un canvi real, transformador i generador de noves maneres de fer polítiques igualitàries, basades en el respecte mutu entre hòmens i dones en tots els àmbits de funcionament intern de l’ajuntament.\nS’ha revisat i actualitzat, el diagnòstic de la situació, les accions previstes per millorar la conciliació laboral, personal i familiar, el llenguatge utilitzat als documents, els processos de selecció i característiques existents per l’accés a l’ocupació.\nEl principi d’igualtat és transversal i no pot quedar-se relegat a unes quantes accions sinó que ha d’impregnar tota la política municipal.\nEl II Pla d’Igualtat està estructurat en 8 àmbits:\n- Accés a l’ocupació\n- Classificació professional promoció\n- Formació i sensibilització en perspectiva de gènere\n- Comunicació i llenguatge no sexista\nAmb 10 objectius:\n- Composició equilibrada de la plantilla\n- Processos d’accés i de promoció que no penalitzen a les dones\n- Sensibilització i formar en igualtat\n- Necessitats de conciliació i mesures per a fomentar la corresponsabilitat\n- Garantir el llenguatge no sexista de les comunicacions internes i externes de l’Ajuntament\n- Dotar amb perspectiva de gènere les polítiques de salut\n- Difondre el drets legals per a les dones víctimes de violència de gènere\n- Sensibilització a la plantilla\nHi han 39 accions concretes amb les responsables, el termini i els criteris de seguiment a desenvolupar des de la seua aprovació fins a 2021 i està dirigit al conjunt de la plantilla treballadora de l’Ajuntament.\nAquest II Pla és viu, i ha de continuar revisant-se, per això fixa els objectius concrets d’igualtat a aconseguir, les estratègies i pràctiques a adoptar per a la seua consecució, així com l’establiment de sistemes eficaços de seguiment i avaluació dels objectius fixats.\nAgraïm el treball, la il·lusió i l’esforç de totes aquelles persones que han contribuït a l’elaboració del II Pla i que han pogut posar de manifest el compromís polític, tècnic i humà per portar a terme el II Pla d’Igualtat de Gènere de l’Excm. Ajuntament de Xàtiva.