La FCEH estrena nova pàgina web | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / Corporatiu, General, Notícies destacades / La FCEH estrena nova pàgina web\nLa FCEH estrena nova pàgina web\nLa FCEH es presenta aquest 2017 amb una imatge renovada i oferint als usuaris una experiència molt més actual, eficient, i sobretot senzilla amb el seu nou espai web.\nDes d’aquesta mateixa setmana, la pàgina oficial de la FCEH transforma per complet la seva imatge i aposta per un estil més modern i intuïtiu. Aquest canvi permet a l’usuari navegar amb facilitat, disposar d’una informació ben organitzada i gaudir d’un disseny atractiu.\nEl desig de la FCEH és el d’estar en constant evolució, adaptant-se a les noves tecnologies i a les necessitats dels seus usuaris, per això el motiu d’aquesta actualització.\nLa pàgina principal de la nova web ja és indicadora de la voluntat de la FCEH d’oferir les millors condicions i comoditats per a la seva navegabilitat. Hi trobem tres blocs molt ben diferenciats: la benvinguda de la federació, el lleure i la competició.\nEl primer dels blocs pretén personalitzar l’entitat i estendre la mà als usuaris d’una manera propera i amable per endinsar-los en el món dels esports d’hivern. El lleure, en canvi, aposta per la seguretat. Ofereix les reconegudes assegurances de lleure, Targeneu i Multirisc, per practicar esports d’hivern amb la tranquil·litat d’estar cobert davant d’un accident.\nPer últim, el darrer bloc permet cercar el club de més interès i connectar-se a l’Extranet, per així començar a sentir l’adrenalina de la competició.\nEl canvi d’imatge ha permès també que l’organització de la informació s’hagi optimitzat notablement. En simplement quatre pestanyes -la federació, la competició, la tecnificació i els col·laboradors- els amants dels esports d’hivern tenen a la seva disposició tot el necessari.\nTampoc passa desapercebuda la nova agenda, sempre actualitzada amb les competicions i esdeveniments. Un detall molt útil per estar al dia de tot el que passa i gaudir plenament dels esports d’hivern.\nLa FCEH aposta per la transparència i la comunicació. Per això, també hi trobem l’apartat de notícies, on es pretén donar veu a tots els esports d’hivern, comunicar els resultats i les novetats.\nUna nova imatge, dissenyada per El Taller, que la FCEH espera que sigui més útil, accessible, pràctica i eficient per l’usuari, per tal de què tothom pugui conèixer i gaudir dels esports d’hivern.


Una quinzena de militants de les Joventuts d'Esquerra Republicana de Catalunya a Ponent, com ja han vingut fent els darrers anys, han realitzat una ofrena floral a l'antic Convent del Roser de la ciutat de Lleida, en record als caiguts en la defensa de Catalunya.\nles JERC-Ponent, amb aquest acte, també han denunciat l'actitud de la Paeria per evitar que la formació independentista, per segon any consecutiu, no pugues realitzar l'ofrena floral al peu de la placa commemorativa dels fets de 1707 que es troba a l'interior de l'edifici. En aquesta direcció, Amanda Pujol, Portaveu de la Secció Local de Lleida i encarregada de presentar aquest any l'acte, ha reclamat explicacions públiques al Paer en Cap.\nEl parlament previ a l'ofrena ha estat a càrrec de Maria Reñé, cap de llista de les JERC-Ponent a les eleccions espanyoles del 20 de Novembre, qui ha fet referència a "l'atac profund i desmesurat" que ha tornat a rebre la llengua catalana per part del TSJC, ficant en risc un model educatiu "que garanteix la igualtat d'oportunitats" entre la ciutadania.\nL'acte ha finalitzat amb el cant dels segadors.\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/170695


El festival de música Els Rentadors, de Juneda, celebra la seva 3a edició amb Sidonie | Les Borges TV\nLes Borges TV / Notícies / Cultura / El festival de música Els Rentadors, de Juneda, celebra la seva 3a edició amb Sidonie\nEl festival de música Els Rentadors, de Juneda, celebra la seva 3a edició durant els dies 9, 16 i 23 de juliol amb les actuacions de Pau Vallvé, Sidonie i Maria Jaume. Com l’any passat, el festival està adaptat a les circumstàncies actuals, degut a la situació pandèmica en la que ens trobem. Malgrat això, enguany s’ha pogut augmentar l’aforament al 70%, fet que permet que més gent gaudeixi dels concerts programats. Com cada any, el festival, que compta amb el suport de l’Ajuntament de Juneda, també rep ajudes d’empreses del poble que contribueixen al seu finançament.\nEl festival va començar el passat 9 de juliol amb l’actuació de Pau Vallvé. Amb més de 20 anys damunt els escenaris, el músic barceloní torna per presentar el seu 17è disc titulat ‘La vida és ara’, considerat com el millor disc d’aquest any segons la crítica als Premis Enderrock. Es tracta d’un disc autoeditat per ell mateix i composat, tocat, mesclat i produït per ell sol al seu estudi del barri de Gràcia.\nEl segon concert s’ha celebrat aquest divendres, 16 de juliol, amb Sidonie, un grup que porta més d’una dècada de trajectòria i que s’ha convertit en un dels indispensables dels cartells de tots els festivals, portades o els sold out de totes les sales del país. Sidonie ha presentat el seu novè disc ‘El Regreso de Abba’ (Sony Music, 2020), que comparteix títol, portada, història i personatges amb la primera novel·la de Marc Ros, vocalista del grup. A més a més, Sidonie ha rebut aquest any el premi com a millor artista de l’any segons la crítica als Premis Enderrock.\nEl divendres 23 de juliol, el festival arribarà a la seva fi amb Maria Jaume, una jove cantautora mallorquina que presentarà el seu primer disc ‘Fins a maig no revisc’ (Bankrobber, 2020) i que és considerat una de les sorpreses més gratificants d’aquesta temporada. De fet, Maria Jaume ha rebut el premi a millor artista revelació segons la crítica dels Premis Enderrock. A a més, va ser la guanyadora del concurs Sona 9 de l’any 2019.\nTotes les actuacions començaran a les 22 hores i s’obriran portes a les 21. Hi haurà servei de barra a càrrec de la fàbrica de Cervesa Artesana Ctretze. Les entrades a tots els concerts ja estan a la venda a través de la pàgina web del festival. I totes les novetats es poden seguir a través de les xarxes socials: Facebook, Instagram i Twitter (@elsrentadors).\nEtiquetes: els rentadors, juneda, música, sidonie\nLa 20a edició de la Setmana Cultural de Fulleda, a punt


Esmorza com un neandertal, dina com un càtar i sopa com un indià - Ara.cat\nEsmorza com un neandertal, dina com un càtar i sopa com un indià\nEmportat amb l'ARA els tres volums i aprèn tota la història de la cuina\nAquest llibre obre les portes al fascinant món de la cuina antiga: des de les preparacions dels nostres avantpassats més remots del Paleolític, passant per la cuina d’olles i cassoles del Neolític, fins a arribar a la sofisticada gastronomia romana. Receptes explicades pas a pas, fàcils i sempre delicioses.\nPVP 20.00 (5 % de dte. per a subscriptors)\nPVP 26.00 (5 % de dte. per a subscriptors)\nEn aquest llibre, l’historiador Jaume Fàbrega reivindica per primera vegada el modernisme com l’edat d’or de la cuina catalana i ens explica què menjaven i què bevien en aquella època tant els menestrals i els obrers com els burgesos o els indians més adinerats.\nPVP 22.00 (5 % de dte. per a subscriptors)\nInclou la compra dels llibres La cuina antiga, La cuina medieval i renaixentista i La cuina modernista.\nSí. El podràs aconseguir al teu quiosc del 24 d’abril al 7 de maig.


Com cuidem la vida salvatge dels nostres olivars? | TRENCA\nEl gripau corredor (Epidalea calamita) és un dels habitants dels olivars on neix l'oli Salvatge . Foto: Frank Vassen / CC BY 2.0\nQuè fa una ONG de conservació de la natura produint oli d’oliva? A vegades ens fan aquesta pregunta, i és normal. En imaginar llocs on trobar abundant fauna salvatge, la ment ens sol portar a boscos frondosos o muntanyes escarpades. Però els paisatges agraris tradicionals, fruit d’una activitat humana respectuosa amb la natura, alberguen una rica i variada biodiversitat que s’ha adaptat a viure al nostre costat.\nÉs el cas dels olivars de muntanya com en els que neix el nostre oli ‘Salvatge’, a la vall major de Bovera, a les Garrigues Altes. Aquests “boscos mediterranis” domesticats són un exemple de coexistència entre ésser humà i natura, una coexistència mil·lenària que està en perill per l’abandó rural i la intensificació de l’agricultura.\nQuan vam iniciar el projecte el 2010, volíem recuperar aquest vincle, posant en producció olivars centenaris que estaven abandonats i protegint-los com a reserves de fauna. No feia falta inventar res: per sobre de tot, deixar actuar la natura i respectar la vida en totes les seves formes.\nPer això, anomenem el nostre oli ‘Salvatge’ i des del principi ens vam posar a la feina per multiplicar la biodiversitat en les nostres finques.\nLa pedra seca, construccions que creen vida\nLa pedra seca és un mètode de construcció ancestral que no sols respecta la vida, sinó que podria considerar-se que fins i tot la fomenta. Són construccions integrades en el paisatge, realitzades amb materials locals, en les quals troben refugi multitud d’espècies d’animals i plantes. El que avui es diria una “infraestructura verda”.\nMurs de pedra seca restaurats a Bovera\nDes de 2010, hem dedicat un gran esforç a restaurar elements tradicionals de pedra seca de la vall major de Bovera, com ara aljubs, balmes (construccions realitzades en petites coves) i cabanes, un extraordinari patrimoni cultural víctima de l’oblit i l’abandó. Els olivars de muntanya es conreen en terrasses de pedra seca, i també hem restaurat centenars de metres de murs de pedra seca. Les seves esquerdes són un amagatall perfecte per a la biodiversitat: els encanten, per exemple, a les tortugues mediterrànies que hem reintroduït als olivars.\nAigua per a ajudar als amfibis\nUna acollidora bassa per als amfibis\nEls amfibis són el grup animal més amenaçat, en gran manera per la destrucció del seu hàbitat i la desaparició dels punts d’aigua que necessiten per a reproduir-se. Per això, accions a nivell local poden suposar una gran ajuda per a ells. Hem creat quatre petites tolles, repartides en punts estratègics dels olivars, on crien espècies com el gripau corredor (Epidalea calamita) o la reineta meridional (Hyla meridionalis). A més, les tolles serveixen també com a abeurador a ocells i mamífers: el clima de les Garrigues és extrem, amb llargs períodes de sequera, i en els mesos més secs aquests punts d’aigua són una benedicció per a molts animals.\nUn refugi per a la tortuga mediterrània\nDe la fauna que habita als nostres olivars, possiblement les més curioses i singulars són les nostres benvolgudes tortugues mediterrànies (Testudo h. hermanni). Assetjades per la pèrdua del seu hàbitat i la captura il·legal per a la seva venda com a mascotes, a la Península Ibèrica amb prou feines en sobreviuen 8.500 en llibertat, acantonades en pocs racons de Catalunya i el nord de València.\nL’olivar on neixen tortugues © Marc Gálvez / Trenca\nDesprés de trobar a la vall major de Bovera tres tortugues que havien arribat des de la pròxima zona de reintroducció del Parc Natural del Montsant, vam entendre que els nostres “salvatges” olivars eren un entorn ideal per a elles. Així, en 2016 creem un refugi i comencem a deixar anar tortugues en col·laboració amb el Centre de Recuperació d’Amfibis i Rèptils de Catalunya. La iniciativa ha estat un èxit, perquè hem trobat tortuguetes des del primer any: una mostra més que un olivar pot albergar molta vida.\nPer tot aixo, en comprar ‘Salvatge’, gaudeixes d’un oli d’oliva verge extra ecològic 100% arbequina, però contribueixes a molt més. Amb les nostres decisions de compra, triant productes responsables i de proximitat com ‘Salvatge’, podem contribuir a impulsar un model d’agricultura que cuidi l’entorn, la biodiversitat i el món rural. Fes la teva comanda d’oli des de la nostra web i t’ho enviarem directament a casa!\nCategories: Notícies, Olivar de Muntanya Etiquetes: Custòdia del Territori, olivar de muntanya i biodiversitat, salvatge\nUn any de l'incendi de La Ribera d’Ebre i Les Garrigues, un any de ‘Bovera’ Extraordinària temporada de cria de la trenca, l'ocell més escàs de la península ibèrica


Agbar avança cap a la descarbonització amb l’impuls de les energies renovables més enllà del cicle de l’aigua - AGBAR\nInicio » Desarrollo Sostenible » Agbar avança cap a la descarbonització amb l’impuls de les energies renovables més enllà del cicle de l’aigua\nAgbar avança cap a la descarbonització amb l’impuls de les energies renovables més enllà del cicle de l’aigua\nAgbar, seguint amb els objectius exposats al seu pla estratègic de desenvolupament sostenible, es troba implementant un pla de desenvolupament d’autoconsum i descarbonització amb l’objectiu d’incrementar la seva autosuficiència energètica a través d’energies renovables.\nDins d’aquest pla estratègic, previst fins el 2023, que permet descarbonitzar les instal·lacions del grup durant l’exercici de les seves activitats, així com desvincular les emissions de CO2 de la gestió del cicle integral de l’aigua, s’inclou la posada en marxa de més de 110 instal·lacions de generació renovable amb un potencial de generació superior als 27 GWh anuals a les instal·lacions del grup.\nSobre el recorregut del pla, ja s’hi han posat en marxa 55 instal·lacions, les quals estan produint 12,5 GWh cada any, permetent augmentar la sostenibilitat i autosuficiència de les plantes de tractament, així com disminuir les emissions de CO2 en 660 Tn l’any. Per a tenir una idea de l’impacte que suposa, aquests valors de producció mantindrien el consum energètic durant tot l’any a més de 3.500 llars espanyoles.\nEstació Depuradora d’Aigües Residuals (EDAR) de Gallur, Saragossa, amb 20,33 kWp de potència instal.lada\nEn aquest sentit, l’aposta del grup Agbar per la descarbonització es manté constant, amb la planificació de posar en marxa 57 instal·lacions més que permetin evitar l’emissió de 800 Tn de CO2 addicionals, cada any, elevant la producció energètica anual 15 GWh més.\nAquest pla estratègic de transició energètica va potenciat a través del model de biofactoria, l’evolució de les plantes depuradores cap a plantes que impulsen l’economia circular mitjançant la reutilització de l’aigua, la revalorització dels residus i la generació d’energia dins la pròpia planta. Aquesta proposta porta a les instal·lacions de depuració a assolir una autosuficiència superior al 70 % gràcies a la generació d’energia renovable en autoconsum procedent del biogàs del propi procés de depuració i de tecnologies com la solar fotovoltaica amb plaques a les instal·lacions del grup.\nAmb aquesta trajectòria, el grup Agbar ha adquirit una amplia i profunda experiència en instal·lació, posada en marxa, gestió i manteniment en matèria de generació i autoconsum renovable, que aporta un valor afegit addicional als seus socis i clients en el camí cap a la descarbonització.\nAixí, gràcies a aquestes iniciatives, el grup Agbar continua amb el seu compromís d’augmentar l’autosuficiència energètica, la millora continuada i el reaprofitament dels nostres recursos, arribant a ser capaços de generar el 10% de tota l’energia que consumeix el grup amb fonts 100% renovables. A més, s’obté un estalvi dels costos associats al consum energètic, una reducció dels residus associats a l’activitat, així com la disminució de les emissions d’efecte hivernacle arribant, d’aquest manera, a millorar la nostra competitivitat i guanyant oportunitats de creixement econòmicament sostenibles amb la utilització d’energies renovables.\nPrevÀngel Simon, president d’Agbar, participa a una trobada amb Fundació Conexus sobre el Cicle Social de l’Aigua\nAgbar participa al Fòrum Internacional de Nacions Unides sobre col·laboracions público-privadesNext


vallbas – Pàgina 3 – Patrimoni de la Garrotxa\nConjunt de Falgars\nÉs un veïnat pràcticament deshabitat en el qual trobem l’església de Sant Pere amb absis semicircular i les lesenes llombardes típicament romàniques dels segles XI-XII.\nÉs una esglesiola a la qual es pot accedir des de Sant Pere de Falgars o bé seguint el camí que surt dels Hostalets i que hi arriba de forma molt directa. Es gaudeix de magnífiques vistes sobre la Vall. També hi ha un refugi de muntanya, (antiga força dels vescomtes de Bas). Per utilitzar-lo cal posar-se en contacte amb el GEIEG.\nNucli de Falgars, sobre el poble d’Hostalets.\nConjunt de Falgars 42.102117, 2.431452 Descripció:És un veïnat pràcticament deshabitat en el qual trobem l'església de Sant Pere amb absis semicircular i les lesenes llombardes típicament romàniques dels segles XI-XII.Adreça:Nucli de Falgars, sobre el poble d'Hostalets.Població:Vall d'en BasCodi Postal:17176Web: www.vallbas.catTelèfon: 972 69 02 25


Sofà llit R-1526 - Eurosomni\nSofàs>Sofà llit R-1526\nSofà llit R-1526\tPreu reduït!\nSofà llit amb sistema d'obertura italià de 200x103x98. Aquest sofà llit porta incorporat un somier de 140x200 d’avançat disseny, mecanitzat i de fàcil maneig en el que destaca la seva obertura senzilla amb un sol moviment des del respatller sense haver de retirar cap element.\nEstructura: fusta de pi i tablero de partícules recobert d'espuma PUR de varies densitats.\nSeient: coixí desenfundable d'espuma PUR de 30 Kg/m3 Suau, recoberta de fibra de polièster termolligada.\nRespatller: coixí desenfundable de fibra de polièster hueca siliconada.\nMecanisme: metàl.llic, antioxidant i acabat amb resina epoxi.\nSomier: metàl.lic de malla electro soldada unit amb molles al mecanisme i cingles elàstiques en la zona del seint, per a una correcta suspensió a les dues zones.\nMatalàs: d' espumació.\nPotes: metàl.liques amb acabat crom. Components desmontables: braços, trassera i front.\nPossibilitat de 3 amples de braç: 6, 12 i 18 cm i 3 alts de matalàs: 12, 14 i 18. Termini lliurament


L'aposta per les energies renovables, com seria la instal·lació de plaques solars fotovoltaiques als habitatges o a les empreses ajuden a l'usuari a estalviar a finals de mes\nSolarProfit > Blog > Estàs malgastant energia elèctrica d'alguna d'aquestes maneres?\nManeres en què malgastem electricitat sense adonar-nos-en\nAmb l’augment del preu de la llum i els conflictes bèl·lics que s’estan produint, els consumidors cada cop estan més pendents de les factures que els arriben i han pres consciència de la importància de l’eficiència energètica. Cada vegada és més important defugir dels mals hàbits quotidians que ens porten a malgastar energia elèctrica pràcticament sense adonar-nos-en i, per això, és necessari detectar-los i evitar-los.\nL’energia que desaprofitem es defineix com a pèrdua d’energia standby i representa, aproximadament, un 5% del consum total de les llars espanyoles. Aquesta quantitat d’energia malgastada sol provenir dels aparells que sempre tenim connectats al corrent, i que segueixen consumint encara que no els estiguem fent servir.\nConsells per evitar la pèrdua d’energia standby\nTot i que aquest tipus de pèrdua d’energia elèctrica pot tenir l’origen en diferents aparells, a continuació llistem les principals accions que es poden prendre per tal de reduir-la i, així, estalviar en la factura de la llum:\nSubstituir les llums de casa nostra per LED. Per tal de disminuir el nostre consum d’electricitat, es recomana que el màxim nombre de bombetes d’un habitatge siguin de tipus LED. A més, aquests tipus de llums tenen una vida útil notablement més llarga que la de les bombetes tradicionals.\nApostar per electrodomèstics eficients. Naturalment, els electrodomèstics amb un certificat energètic favorable consumiran menys electricitat i ens ajudaran a reduir la nostra factura de la llum. A l’hora de prioritzar, cal tenir en compte que la nevera, la rentadora i el rentaplats solen suposar més de la meitat de la despesa en electricitat que generen els electrodomèstics d’una llar.\nDesconnectar o apagar els aparells electrònics que no s’estiguin fent servir. Els aparells que tenim en standby segueixen consumint electricitat encara que no s’estiguin fent servir. És important, en aquest sentit, que els apaguem completament quan no els necessitem, desconnectant-los directament dels endolls o apagant els lladres als quals estan connectats, si és el cas.\nReduir la potència d’electricitat que tenim contractada. En la majoria de llars es tenen potències contractades notablement superiors a les que es necessitarien realment. Per tal de no sobredimensionar el consum elèctric de casa nostra, ens hauríem de plantejar si podríem seguir amb els nostres hàbits de consum tenint una potència inferior.\nIntroduir la sostenibilitat en el nostre dia a dia. Adoptar nous hàbits de consum i respectar el medi ambient recau en petits canvis que podem anar introduint en el nostre dia a dia, tal com vam explicar en un post anterior del nostre blog.\nLes energies renovables com la solar fotovoltaica com a claus del canvi\nL’aposta per les energies renovables, com seria la instal·lació de plaques solars fotovoltaiques als habitatges o a les empreses ajuden a l’usuari a estalviar a finals de mes, alhora que són respectuoses amb el medi ambient i no generen gasos d’efecte hivernacle.\nA més, actualment existeixen ajudes econòmiques que permeten amortitzar ràpidament les inversions que duen a terme els autoconsumidors, de manera que els beneficis que aporten les instal·lacions de plaques solars fotovoltaiques es poden notar des del principi. Si tu també estàs pensant a fer el pas cap a l’autoconsum, des de SolarProfit t’assessorarem durant el procés i dissenyarem una instal·lació que doni resposta a les teves necessitats energètiques.\n#EFICIÈNCIA ENERGÈTICA #ENERGIA SOLAR FOTOVOLTAICA


Luis Camnitzer - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n6 novembre 1937 (83 anys)\nUniversitat de la República - arquitectura, escultura\nCamnitzer va néixer a Lübeck el 1937, en època de l'Alemanya nazi. Amb tan sols 14 mesos va marxar cap a l'Uruguai i va créixer a Montevideo. Posteriorment va estudiar arquitectura i escultura a la Escuela Nacional de Bellas Artes de la Universitat de la República, així com escultura i pintura a l'Acadèmia de Munic. El 1964 es va traslladar a Nova York, on des de 1969 va ensenyar a la Universitat Estatal, al college d'Old Westbury.\nHa tingut moltes exhibicions grupals i com solista als Estats Units, Llatinoamèrica i Europa des de la dècada de 1960, sent reconegut com un artista i teòric de reconeixement internacional, autor de nombroses publicacions artístiques. La seva obra\nEntrevista amb Camnitzer i fotos a Documenta 11 (alemany)\nBiografia, articles i assatges de Camnitzer (alemany)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Luis_Camnitzer&oldid=27889855»\nCrítics d'art uruguaians\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 jul 2021 a les 15:48.


La biografia By Roger Corominas Baquer\nHi havia un acord unànime de tota la crítica assegurant que seria quasi bé impossible repetir l'excel·lència que en Norbert Marull havia aconseguit després... More > de cinquanta-un anys de treball minuciós i impecable. Cada novel·la que havia escrit superava l'anterior i mai una paraula desmereixia el significat de les anteriors. Cada lletra semblava emfatitzar el contingut de les precedents fins a convertir la lectura d'un dels seus llibres en una experiència que podia aproximar-se a una orgia literària. I era veritat. La seva ploma havia tingut i seguia posseint un poder mai vist. Transformava l'escriptura en una crònica paral·lela que te la senties pròpia. Experimentaves l'horror, el delit, la tristesa, el plaer dels personatges com si fossin teus. Se t'omplia la boca de gustos, els ulls d'imatges, el tacte de sensacions...< Less


L'Informatiu - El Centro Cultural Andaluz organitza la segona conferència del cicle de música, cant i ball flamenc\nEl Centro Cultural Andaluz organitza la segona conferència del cicle de música, cant i ball flamenc\nEl Centro Cultural Andaluz ha plantejat una sèrie de conferències sobre la música, el cant i el ball flamenc. La primera va estar emmarcada en l’acte del Dia d’Andalusia i la següent serà aquest dissabte 6 de març a les 18 h al Centre Cívic La Florida. El tema serà Árbol genealógico del cante i anirà a càrrec de Mónica Batiste, de Casa Candela, i Rafael Chacón. La xerrada es completarà amb una actuació flamenca amb Alberto Fernández, a la guitarra, Juan de Julia, a la percussió, Raúl Leiva, al cante i la bailaora Raquel Alegría.\nL’entitat planteja també una tercera conferència, encara sense programar, que versarà sobre el ball flamenc. Entre les tres disciplines de les quals es parlarà en aquest cicle organitzat pel Centro Cultural Andaluz, música, cant i dansa, s’ha fet una selecció d’uns 200 artistes de cadascuna de les tres arts que sortiren reflectits en uns cartells representatius, segons ha explicat la presidenta del centro Cultural Andaluz, Merche Expósito.\nAquest estudi acadèmic que consta de tres parts, guitarra, cant i dansa, és un treball conjunt de Mónica Batiste i els germans Chacón que ha comptat amb el suport de la Junta de Andalucía, segons van explicar els conferenciants en la primera xerrada feta el dia 28 de febrer al Centre Cívic La Florida.\nLa presidenta del Centro Cultural Andaluz, Merche Expósito, ha destacat que els autors han fet un estudi de més de 200 artistes de cada disciplina des que es coneixen les arrels del flamenc. Expósito ha explicat que el Centro Cultural Andaluz va ajudar a posar en contacte els autors amb la Junta de Andalucía i per això es presenta a Santa Perpètua.\nFoto: Acte de commemoració del Dia de Andalucía, que va acollir la primera conferència / L'Informatiu


Fira del Llibre de Sant Jordi de Mataró - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nPropera edició: 23/04/2021\nPlaça de Santa Anna i la Rambla de Mataró.\nLa festa de Sant Jordi és una de les més boniques de l’any. Amb motiu de la celebració de la Diada de Sant Jordi, el centre de Mataró s’omple de vida amb parades de roses i una desena de parades de venda de llibres de les principals llibreries de Mataró. Una festa en què els llibres són els protagonistes però també hi participen autors i editors.\nOrganitza: Gremi de Llibreters de Catalunya i Direcció de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Mataró.\nMataró - Fira del Llibre de Sant Jordi (Foto: Ajuntament de Mataró)


El CNL explica l'oferta d'aquest trimestre als programes que Mas Carandell desenvolupa als barris del Carme, Immaculada i Sol i Vista | Mas Carandell\nEl passat dia 28 de març va tenir lloc al Centre cívic del Barri del Carme una xerrada a càrrec del Consorci per a la Normalització Lingüística (CNL) adreçada a les persones dels dos Dispositius d'Inserció Laboral i a l'alumnat de l'acció integrada d'Agricultura ecològica que Mas Carandell desenvolupa en als barris Carme, Sol i Vista i Immaculada de la ciutat. L'Anna Saperas, directora del CNL, va exposar a les persones assistents les diferents activitats que desenvolupa el Consorci per promocionar l'ús del català, així com la programació de cursos ofertats i periodes d'inscripció.\nEl CNL va iniciar la programació de fomació del tercer trimestre el passat 3 d'abril i finalitzarà el proper juny, tot i que també ofereix la possibilitat de realitzar cursos intensius de català durant l'estiu. Per altra banda, també es va fer incidència en el seu programa de Voluntariat per la llengua, obert a totes les persones majors d'edat que volen millorar la seva fluïdesa en la parla del català.\nLes accions en el marc de les quals es va oferir aquesta xerrada sónj subvencionades pel Servei Públic d’Ocupació de Catalunya i el Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social, en el marc del Projecte Treball als Barris


17·05·21 | 14:49\nPere Aragonès i Jordi Sànchez escenificant el pacte. ACN\nERC i Junts per Catalunya s'han posat d'acord per a governar en coalició. El nou Govern tindrà 14 departaments i ERC i JxCat es quedaran la meitat de les carteres cadascú, segons el preacord al que han arribat les dues formacions i que han presentat en una compareixença des del Palau Robert. ERC es quedarà Presidència i mantindrà Educació, i passarà a gestionar Interior i Cultura -fins ara en mans de Junts-. A més, els republicans també lideraran Acció Climàtica i Agricultura, Empresa i Treball i el nou departament de Feminismes i Igualtat. Per la seva banda, Junts es quedarà la vicepresidència i Economia i mantindrà Polítiques Digitals i Territori, que es fusionen. També gestionarà Salut, Acció Exterior, Drets Socials, Justícia i la nova cartera d'Universitats.\nSegons el nou repartiment acordat, cada partit es quedarà set departaments. Entre els grans canvis respecte al repartiment actual hi ha la gestió de les conselleries més socials, que passa en gran part a mans de Junts: pilotaran Salut -en campanya ja van anunciar que si guanyaven les eleccions Josep Maria Argimon en seria el titular- i Drets Socials -fins ara sota el nom d'Afers Socials-. ERC, però, retindrà Educació, i passarà a encapçalar Interior, fins ara de JxCat.\nD'altra banda, Junts passarà a ser al capdavant del Departament d'Economia, fins ara d'ERC i, de fet, liderat pel mateix Pere Aragonès.\nCom a novetat hi ha també la pròpia organització dels departaments. Se'n creen dos de nous, Feminismes i Igualtat -per a ERC- i Recerca i Universitats -per a Junts-. Les competències de Territori i de Polítiques Digitals passaran a un sol Departament, Polítiques Digitals i Infraestructures, també de JxCat\nTambé es fusionaran Empresa i Treball per una banda i Acció Climàtica, Agricultura i Alimentació per l'altra, tots dos departaments per a ERC.


About: Patriarcat de les Índies Occidentals\nEl Patriarcat de les Índies Occidentals és un títol honorífic de l'Església Catòlica Romana creat el 1524 i utilitzat fins a 1963, en què queda la seu vacant. Durant els més dels seus 400 anys d'història ha estat ostentat per prelats espanyols, en especial aquells que tenien la jurisdicció del palaus i llocs reials com a procapellans, a la qual després se li va unir el càrrec de vicari castrense. Tanmateix, va ser tradicionalment l'Almoiner Major, així com membre de diverses juntes i, després, va passar a ser senador del regne.\nPatriarcado de Indias y Vicariato General Castrense\nLa jurisdicción eclesiástica de la Real Capilla de Madrid\nNoticias acerca del origen y sucesión del patriarcado de las indias occidentales\nEl Patriarcat de les Índies Occidentals és un títol honorífic de l'Església Catòlica Romana creat el 1524 i utilitzat fins a 1963, en què queda la seu vacant. Durant els més dels seus 400 anys d'història ha estat ostentat per prelats espanyols, en especial aquells que tenien la jurisdicció del palaus i llocs reials com a procapellans, a la qual després se li va unir el càrrec de vicari castrense. Tanmateix, va ser tradicionalment l'Almoiner Major, així com membre de diverses juntes i, després, va passar a ser senador del regne. Tradicionalment hi ha hagut confusió amb l'any de creació del títol i a qui s'atorgà en els primers anys. Autors com Gil González Dávila i Salazar de Mendoza, opinaven que el patriarcat va ser creat més tard, el 1524 per Climent VII, concedint la dignitat a Esteban Gabriel Merino, de fet, els primers nomenaments dels patriarques són confusos, tant és així, que alguns autors van arribar a considerar que la creació del títol datava del regnat de Felip III i que havia estat el primer Diego de Guzmán y Haro. La idea de la seva creació neix a causa del descobriment d'Amèrica, un fet que obria a l'Església espanyola un vast territori que s'havia d'organitzar en matèria espiritual, a més de dur-hi a terme la tasca d'evangelització. Per a aquesta tasca, es va pensar en la creació d'un títol eclesiàstic de tipus patriarcal que servís de títol primat. El 26 de juliol de 1513, Ferran el Catòlic, demanava al recent escollit Lleó X, el nomenament del seu Capellà Major Juan Rodríguez de Fonseca com a Patriarca de les Índies, de fet, a més, estava demanant la creació d'aquest títol. El papa, però, era reticent a crear aquest títol pels exemples dels patriarques de les esglésies orientals. Així, quan Adrià VI finalment va crear el títol, a instàncies de Carles V, el pontífex va imposar la pena d'excomunió al patriarca que es traslladés a les Índies Occidentals, i el va privar de jurisdicció, súbdits i clergat, per tal d'evitar qualsevol mena de deriva d'ambició semblant al món oriental, per tant, des del seu naixement, el títol era de fet era honorífic i quedava buit de qualsevol mena de poder. A petició de Felip II, el 1569 es publica una butlla que crea el càrrec de procapellà de la Capella Reial, càrrec que servia de substitut del Capella Major que era exercit tradicionalment per l'arquebisbe de Santiago de Compostel·la, i, a més, se li demanà també al papa l'atorgament del títol honorífic del patriarcat de les Índies Occidentals, quelcom que no seria verificat finalment fins a 1610, en què se li atribueix la jurisdicció de la família reial, els seus servidors, els membres de la Capella Reial, fos als palaus reials, als reials llocs o als patronats de la corona. A partir de 1644, el patriarca també ostenta la jurisdicció castrense, que va quedar suspesa entre 1716 i 1736, de fet, Climent XII el 4 de febrer de 1736 va renovar el Vicariat Castrense per als temps de guerra i atorgà facultats en èpoques de pau sobre els militars i les seves famílies. No obstant això, aquest acord es va abolir dues vegades (1750-1762 i 1769-1772) fins a la seva abolició definitiva el 1933. Altres autors han confós el càrrec de Capellà Major dels reis d'Espanya, amb el mateix títol de l'Exèrcit, i han avançat en el temps la unió d'aquesta dignitat amb l'altra. El darrer patriarca de les Índies Occidentals fou Leopoldo Eijo y Garay, bisbe de Madrid-Alcalà, entre 1946 i 1963. A la seva mort, el càrrec no va ser ocupat de nou i va quedar en seu vacant. (ca)\nEl Patriarcat de les Índies Occidentals és un títol honorífic de l'Església Catòlica Romana creat el 1524 i utilitzat fins a 1963, en què queda la seu vacant. Durant els més dels seus 400 anys d'història ha estat ostentat per prelats espanyols, en especial aquells que tenien la jurisdicció del palaus i llocs reials com a procapellans, a la qual després se li va unir el càrrec de vicari castrense. Tanmateix, va ser tradicionalment l'Almoiner Major, així com membre de diverses juntes i, després, va passar a ser senador del regne. (ca)\nPatriarcat de les Índies Occidentals (ca)\nfreebase:Patriarcat de les Índies Occidentals


Patrocinadors diamant, HolaLuz i la fusió de Mediaset\nL'economista Jordi Bellini analitza l'arribada del desembre als mercats\nJordi Bellini Economista i analista financer Barcelona. 06 de desembre de 2019 05:30\nTothom estava pendent de Greta Thunberg i de quan marxaria de Lisboa cap a Madrid per assistir a la gran Marcha por el Clima, prevista aquest divendres a les 18 hores, i coincidint amb la COP25 celebrada a la capital espanyola al llarg de tota la setmana. En canvi, poca gent va pensar que Endesa, un dels grans responsables d’emissions de CO2 a Espanya, era "Patrocinador Diamant" de l'esdeveniment.\nMés info: Repsol ajusta els comptes per assolir les zero emissions\nEndesa no és l’única empresa energètica que ha mostrat senyals d’haver-se conscienciat del canvi climàtic, ja que aquest dilluns Repsol va decidir fer un pas més enllà i es va comprometre a tenir zero emissions netes el 2050, convertint-se així en la primera empresa del seu sector a fer-ho. Ho volen aconseguir a través d'innovacions tecnològiques que permetin “atrapar” el CO2 i altres contaminants abans d’alliberar els gasos procedents de la combustió.\nI si no aconseguissin tenir zero emissions? Llavors, plantarien arbres per compensar les emissions existents i així aconseguir el seu compromís.\nHolaluz sembla que tancarà la seva primera setmana de cotització sobradament en positiu, ja que l'oferta pública de venda es va fer a un preu de 7,78 euros per acció i aquest dijous ha tancat al voltant dels 10 euros per acció. Això vol dir que, a falta del tancament de divendres, de moment porta una pujada acumulada de gairebé un 30% des que va començar a cotitzar. A l'alça!\nNo tan bé va començar la setmana l’Ibex 35 i és que l’índex de referència espanyol va caure un 2,09% a causa de la por que tenen els mercats a la guerra comercial amb la qual Donald Trump porta amenaçat des de fa temps tant amb fets com declaracions. De fet, Trump ha pujat els aranzels de les importacions d’alumini i acer procedents de Brasil i Argentina.\nTot i això, la borsa no va tornar a reaccionar dimarts malgrat la incertesa amb més declaracions made in Trump sobre aranzels, aquesta vegada a França. De Trump se n'ha tornat a parlar aquest dimecres quan Bloomberg va afirmar que l’acord comercial amb Xina és molt més pròxim del que s’esperava. Així ho va confirmar el president dels Estats Units: "Les negociacions amb Xina van molt bé". Els mercats s'ho han agafat en positiu recuperant la baixada de dilluns.\nEncara a escala internacional, el preu del petroli ha pujat dimecres després que diversos països membres de l'OPEP s'hagin posat d’acord en retallar la producció de cru. Falta l'acord de tots els països membre i segons Reuters, l’objectiu és reduir 500.000 barrils la producció diària actual. La retallada de producció d’aquests 500.000 barrils diaris se sumaria a l’última i encara vigent retallada acordada fa aproximadament un any que va ser d'1,2 milions de barrils.\nAixí doncs, la retallada total des de fa un any és d'1,7 milions de barrils diaris i això representa més d’un 2% de la producció mundial.\nFinalment, Mediaset estarà pendent durant aquest divendres de la decisió d’un tribunal de Milà sobre el recurs que va presentar Vivendi contra la fusió de l’empresa mare italiana Mediaset amb la seva filial espanyola per tal de crear "un grup europeu de televisió".


Curs: Tècniques de relaxació per a tractar bloquejos i traumes (FORMACIÓ ONLINE) | COPC - Col·legi Oficial de Psicologia de Catalunya\nEs tracta d’una formació teòrica – pràctica, dirigida tant a Psicòlegs que treballem amb adults, adolescents o infants.\nEn la formació tractarem diferents tècniques que utilitzen la respiració i la visualització que permetran ajudar al nostre pacient no només relaxar-se, sinó també desbloquejar problemes d’ansietat, malestars intensos (obsessions, depressions, falta d’autoestima, problemes del vincle...), problemes de comportament i traumes del passat o angoixes inconscients.\nAprendrem a saber com i quan utilitzar-les, a com adaptar-les a la edat i personalitat del nostre pacient, i sobretot, a saber quina tècnica de relaxació és la més indicada per a desbloquejar cada tipus de problema.\nDiferències d’aplicació segons l’edat del pacient, de les seves característiques personals i psicològiques.\nEl rol del psicòleg en l’aplicació de tècniques de relaxació i de visualització\nObjectius Generals: Mostrar quan i com aplicar a teràpia les diferents tècniques basades en la respiració o la visualització que permeten tractar els diferents tipus de bloquejos que els pacients poden presentar. Facilitar tècniques aptes per la intervenció amb adults, adolescents i infants.\nProporcionar les bases per a saber com actuar com a terapeuta quan proposem de tractar un bloqueig a través d’una tècnica de respiració o de visualització.\nConèixer el funcionament de base que permet comprendre l’eficàcia de les tècniques de relaxació per a tractar tant problemes conscients, com aquells més inconscients (problemes de naixement, del vincle, angoixes profundes...).\nAdquirir tècniques de respiració i tècniques de visualització que permetin tractar els principals problemes que els nostres pacients poden presentar: Problemes d’autoestima, d’ansietat, depressió, pors, angoixes, dificultats relacionals, traumes, etc.\nRealitzar exercicis i mostrar vídeos d’exemples per aprendre a adaptar les propostes a pacients de diferents edats: infància, adolescència, adults, gent gran.\nPsicòloga General Sanitària. Psicòloga especialista en infància i familia. Formadora, supervisora i presidenta del Consell Social del COPC.\nData d'inici 03-11-2021\nData de fi de la inscripció 27-10-2021, 20:00:00\nIdioma CATALÀ (i castellà si és necessari)\nSessió 1 03-11-2021, 09:30 - 14:00\nSessió 2 10-11-2021, 09:30 - 14:00\nSessió 3 17-11-2021, 09:30 - 14:00\nSessió 4 24-11-2021, 09:30 - 14:00


Menja de Bacallà: TORTELL DE REIS. REI PER UN DIA\npublicat per Josepb a les 17:32\nBona Nit Josepb\nNo se si es la teva historia de veritat , però m'has fet viure una altre vegada la meva infantessa , encara que no sigui ven be igual. A mi em plovien nines que ja parlaven..\nCom sempre , has fet un post meravellós.Tu i el teu germà , no se a que os dediqueu ho a que os heu dedicat , però ven segur , que podríeu molt ven ser " mestres de tot "\nMolt bon Any i que els Reis et portin molta salut i jo que ho poguí veure.\n3 de gener de 2010 a les 19:31\nJosep, que be m'ha anat aquesta recepta d'un tortell mitjà, que la majoria de receptes fan servir més quantitat d'ingredients i surten per fer-ne 2 i roden per casa massa temps.\nAquest any provaré aquesta, que encara tinc massapà guardat dels panellets, que me'n va sobrar.\n3 de gener de 2010 a les 23:45\nEm pensava que fer un tortell de reis era molt més complicat que tot això. De tota manera, no gose fer-la, me'n falten uns quants, d'ingredients. Ara, fa una pinta boníssima!!! Salutacions.\n3 de gener de 2010 a les 23:59\nA veure si aquest any m'atraveixo amb el tortell, que aquests masses amb llevat de forner i que han de reposar sempre em fan molt respecte. A tu t'ha quedat fenomenal!\n4 de gener de 2010 a les 15:29\nPer mi el dia de reis és el millor de l'any, a casa ho vivim amb molta màgia!!! Demà intentaré fer aquest tortell, a veure si em queda tant maco com el teu.\nPer cert on trobes el sucre bolado?\n4 de gener de 2010 a les 16:58\nDeu-vosguard, a tots els que entreu en aquest bloc, i com sempre sigueu benvinguts.\nDolors; -Els Peixos- Tots n'em tingut d'infantessa i recordar-ho no fa mai nosa... Moltes gràcies -com sempre- dels al.lògis que tens envers a mí i també en el meu germà, tant ell com jo sempre hem sigut dues persones de caràcter senzill, que amb els blocs hem tingut la forma de expresar-nos, d'una manera sezilla i planera i veure i viure el dia a dia de les coses.\nDoncs que els Reis facin realitat tot aixó que dius Dolors¡¡\nMaria; -La Menta Fresca- Aquesta recepta jo tampoc no l'havia fet mai, i la veritat l'he seguida pas a pas amb la recepta de Club de Cuines i ha sortit tot rodat, -posar-la al forn, amb el forn apagat, esperant que llevi és una bona "teràpia" per aquest tortell- amb les instruccions que marca. Fins la propera i una abraçada Maria¡¡.\nFrancesc; -A la taula i al llit el primer crit- L'ingredient principal és sens cap dubte, tenir ganes i fer-ho amb "amor"... éxit assegurat quasi al 100 per cent¡¡.\nSalutacions ben coordials per tu i naturalment per l'Oretto¡¡.\nGemma -La cuina de casa- Fan respecta i amb els Reis per davant encara més :-D.L'única manera de saber-ho si et surt o no, és... provar-ho i fer-ho, és un acudit "tonto" però és així. :-D\nN'estic més que convençut que si ho proves et sortirà, de segur que sí Gemma¡¡\nCristina; -Crijoarmael- És el día més màgic de tot l'any, sens cap dubte Cristina, i si aquesta màgia la fas servir per fer aquest tortell de Reis, veuràs com et sortirà i la màgia continuarà...\nEl sucre bolado, pots trobar-lo en qualsevol pastissería especialitzada, encara que jo ho vaig fer amb sucre glass per sobre.\n5 de gener de 2010 a les 16:19\nEl tortell casolà és taaan bo...res a veure amb el que ens venen a preu d'or en algunes pastisseries...\nA qui li ha tocat la fava?\n6 de gener de 2010 a les 20:35\nEva, del cullerot: parla per tu, que jo l'any passat vaig fer un tortell que era com una pedra XDDD\nRes comparable al que ens hem cruspit avui, de pastisseria, flonjo, lleuger i ben farcit de trufa :-D\n6 de gener de 2010 a les 23:53\nEva; -El cullerot festuc- Doncs si Eva la veritat, es fan pagar moltes vegades gust i ganes i també és cert que, amb una micona de paciencia i ganes de volguer-ho fer, -en aquest cas- ha sortit, jo he seguit les instruccions del club de cuines, compàs per compàs... i aquest és el resultat, la màgia d'aquest dia, potser també influieix, no et sembla?. PERTUnets també per tu i bon any igual Eva¡¡.\nCatacuina; Com els de casa no hi ha res... l'única pega/problema que hi ha en fer-ho a casa, és el llevat premssat per que llevi, sí és així, els pasos a seguir són molt similars a un pastís normal i corrent. Salutacions Catacuina¡¡.\n7 de gener de 2010 a les 18:10\nAra josepbaye ara menjadebacallà, és igual... el tortell t'ha quedat sensacional. Jo aquest any he fet festa de cuina per Nadal i no he cuinat gens, ara m'hauré de posar les piles!!!\nÒstres Josep , records d´infància , el cinexin , l´ibertren els duros i els paquests de tabac de xocolata i el pare obrint el champany Duboi o Rondel , m´agradat recordar uns instant de la meva infantesa de la teva ma i ja veus si funciona el que demanem per reis jo he sentit els sorollets llegint-he\nUna abraçada i un tortell maquíssim.\n10 de gener de 2010 a les 11:18\nDolça; -No tot són postres ... a la cuina- Doncs si t'has salvat de la cuina aquest anys sense posar-t'hi, també va bé una respirada de tant en tant, per després poder veure les coses d'un altre manera... i descarregar "l'energía nova". Salutacions Dolça¡¡.\nMai; -Maiblog- Totes aquestes coses i moltes més, tenen aquests dies de reis, acompanyades dels més petits de la casa, i si a sobra tens un tortell d'aquets i poder-ho menjar i veure amb cava, doncs que per molts anys¡¡ Salutacions a Reus¡¡.\n10 de gener de 2010 a les 12:00\nQue n'arribava a saber, la mare, de fer comèdia, oi?... Els meus nanos (els teus "nebotius") no hi ha dia de Reis que no pensin en la seva àvia.\n10 de gener de 2010 a les 21:39\nEnric; -Assur- Aquest "só" de la mare, és tot un clàssic el día de reis, recordes el día que estava malalt -la varola- i van venir els tres reis a casa? quin "só"..., per no oblidar-lo mai¡.\nJo m'ho vaig creure al menys tres o... set anys més, com a mínim¡¡.\nEls "nebotius", també els hi feia sentir "sorolls" també...¡¡\nAisss, quina entrada més bonica! He tornat a ser petita i a llevar-me a les 6 del matí amb l´il.lusió de veure que ens haviem deixat els reis i la cara de sorpresa que ens quedaba als meus germans i a mí. Ara ho torno a viure amb al meu nano i va ser fantàstic! Els nervis, la cavalcada, més nervis, possar pastanagues i agua per als camells, torró i copetes de cava per els reis.... Es una nit màgica.\nMare meva, com m´enrotllo!\nEL tortell t´ha quedat genial!\n14 de gener de 2010 a les 12:25\nPilar; -Cau de cuina- Primer de tot de rotllo cap... tot el contrari¡¡, tots aquets sons que ens feien sentir i després pasar-los a altres generacions... per cert... veus?, vosaltres els hi donaveu pastanages els camells... es clar per què tinguessin més vitamines. :-D\nAquesta màgia té que durar i durar, fins que no s'acabi mai.\nEl teu comentari m'agradat més Pilar, doncs el podré llegir, el tortell -va quedar molt bó- però ja no n'hi ha¡¡. Salutacions Pilar¡¡.\n14 de gener de 2010 a les 22:31


Núm. Registre / Catàleg: 361-I\nTomàs i Jaume Minguillon\nEdifici de tres naus, bastit de paredat, cobert amb teulada a dues vessants i amb reforç de carreu als angles. La nau central és coberta per volta de canó amb llunetes i les laterals, constituïnt capelles, per voltes d'aresta. Al costat de l'evangeli hi ha una capella lateral, de planta rectangular. La volta arrenca d'un fris continu. L'edifici, de bones dimensions, és coronat per un petit campanar d'espadanya i, situat al costat dret de la façana, hi ha un campanar d'obra vista, de planta quadrada i resolució octogonal. A la façana, que conserva restes d'un esgrafiat, s'hi obre un ull de bou i, per sobre, una altra obertura constituïda per una finestra amb un arc de mig punt. La porta és d'arc de mig punt i està flanquejada per pilastres que aguanten un entaulament a sobre del qual hi ha una fornícula; aquesta també està flanquejada per pilastres que aguanten un entaulament i el conjunt està coronat per una petxina. Altres elements decoratius de la portalada son grans volutes als costats de les pilastres i senzills pinacles rematats amb un element circular.\nPica beneitera de pedra alabastrina muntada sobre una moderna columna de pedra, en forma de copa i de secció octogonal. Quatre de les cares són decorades amb relleu representant, una lletra T grega, que es pot relacionar amb un símbol abacial o amb la inicial de Tarragona; els escuts de Poboleda i de Scaladei i una creu inclinada que podria identificat l'Ordre Militar i Pontífex dels Nobles Cavallers del Sant Sepulcre de Jerusalem. Edifici de tres naus, bastit de paredat, cobert amb teulada a dues vessants i amb reforç de carreu als angles. La nau central és coberta per volta de canó amb llunetes i les laterals, constituïnt capelles, per voltes d'aresta. Al costat de l'evangeli hi ha una capella lateral, de planta rectangular. La volta arrenca d'un fris continu. L'edifici, de bones dimensions, és coronat per un petit campanar d'espadanya i, situat al costat dret de la façana, hi ha un campanar d'obra vista, de planta quadrada i resolució octogonal. A la façana, que conserva restes d'un esgrafiat, s'hi obre un ull de bou ...\nL'actual edifici és continuació d'una església anterior, també dedicada a Sant Pere i que constituí la parròquia de Poboleda, separada de La Morera de Montsant, el setembre de 1349. Per acord municipal del 25 d'abril de 1749, es decidí encarregar als paletes Tomàs i Jaume Minguillon de l'Aleixar la construcció del nou temple, les obres del qual s'iniciaren el 3 de març del 1750 i es conclogueren ràpidament, ja que el temple fou inaugurat l'1 de novembre del 1753. A la fornícula de la façana hi fou col·locada una imatge de Sant Nicolau de Bari. Progressivament fou dotat de bons altars i retaules, així com també d'un orgue. El 1811, les forces franceses no el malmeteren i el 1819 fou inaugurada la capella del Santíssim, lateral. Durant la Guerra Civil foren cremats alguns retaules i imatges, però, en conjunt, el temple fou respectat. L'orgue, però, fou desmantellat per a fundició.\nAlgun autor d'ata la pica del s. XII però estíl·listicament cal situar-la en època posterior. Estaria situada a l'antic temple parroquial del que fou traslladat a l'actual al s. XVIII. La pica fou desmuntada durant la Guerra Civil i reinstal·lada un cop acabada. L'actual edifici és continuació d'una església anterior, també dedicada a Sant Pere i que constituí la parròquia de Poboleda, separada de La Morera de Montsant, el setembre de 1349. Per acord municipal del 25 d'abril de 1749, es decidí encarregar als paletes Tomàs i Jaume Minguillon de l'Aleixar la construcció del nou temple, les obres del qual s'iniciaren el 3 de març del 1750 i es conclogueren ràpidament, ja que el temple fou inaugurat l'1 de novembre del 1753. A la fornícula de la façana hi fou col·locada una imatge de Sant Nicolau de Bari. Progressivament fou dotat de bons altars i retaule...\nFONTS GONDOLBEU, ANTONIO 1914 Monografia acerca del orígen de Scala Dei y la villa de Poboleda


Cucs de terra aixafats\nAssumpte: Cucs de terra aixafats Dv Jun 06, 2008 1:29 am\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Ds Jun 07, 2008 11:46 am\nNo insultis els cucs de terra, que són els responsables d'adobar-la. Els àrabs, més aviat la contaminen.\nI aquests en concret, de destruir-la\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dl Jun 09, 2008 4:59 pm\nNoemí: generalitzar la crítica al tots els àrabs no és just. Jo em centraria a titllar negativament als terroristes i els qui els hi donen suport, però no tots els àrabs en general. No tots els àrabs són terroristes, ni tots els terroristes són àrabs.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dl Jun 09, 2008 6:18 pm\nParlo dels "palestins"...\nNo te n'havies adonat?\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dl Jun 09, 2008 6:40 pm\nNoemí, al teu post només hi poses la paraula "àrabs":\nEls àrabs, més aviat la contaminen.\nEn tot cas, i encara que la majoria votin organitzacions terroristes com Fatàh i Hamàs, no tots els "palestins" --no tots els àrabs dels territoris en disputa-- són terroristes.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dl Jun 09, 2008 10:56 pm\nPerò crec que molts ascabaran així, ja que les escoles se'ls ensenya com ser "homes de profit" fent saltar pels aires civils innocents.\nSi difereixes, et pelen ells mateixos.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dj Jun 12, 2008 12:49 am\nTotalmen a favor d'en Joel.\nNoemí, de cops em toca mourem per "ambients" on diuen lo mateix que tu, prò dels vascs: "todos los vascos son iguales:etarras", i no es broma.\nNosaltres som privilegiats, ens ho mirem sentadets a la butaca i doctorem. A Israel hi ha molta gent, molta més de la que et penses, que opinen igual que en Joel. Hi ha israelians que els hi cau la cara de vergonya quan parlen de les condicions de vida a Gaza.\nSortossament la societat israeliana es de lo més plural i amb una gran i variada diversitat d'opinions. Et sona? Es diu democràcia i es precisament lo que els distingueix de tot els seus veïns. I es per això (i per d'altres raons que no vene al cas) que cal fer lo que sigui per defendre Israel. LO QUE SIGUI!!! Lo que no cal es agafar posicions "blanc-negre". Recorda que fins el gobern israelià està (abans, ara i sempre) en diàleg amb Hamas, Síria i Hizbullah. Et sona a algo? A mí em sona a lo mateix que han fet tots (tots) els goberns de l'estat espanyol amb ETA.\nHo dic perquè hi he estat uns quans cops i he tingut la sort de tractar de tot. Fins i tot amb gent que volen un nou holocaust prò a l'inversa... De totes maneres la gran majoria no es tallen alhora de dir que s'ha de negociar i punt. Això si, sense deixar de respodre tal com cal les animalades dels terroristes.\nPer cert, tornaré a Israel un parell de messos més per mirar d'acabar la maleïda ruta dels Nabateus i donar un bon tomb per lo desert.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dj Jun 12, 2008 5:58 pm\nHi ha israelians que els hi cau la cara de vergonya quan parlen de les condicions de vida a Gaza.\nBé, puntualitzar aquí que jo penso que les condicions de vida a Gaza són responsabilitat de Hamàs, no d'Israel. Per tant, a Israel no li ha de caure la cara de vergonya per això. Ultra això: Israel proveeix Gaza de molts recursos, sense estar obligat moralment a fer-ho.\nRecorda que fins el gobern israelià està (abans, ara i sempre) en diàleg amb Hamas, Síria i Hizbullah.\nPuntualitzar aquí que jo estic en contra de que es mantingui diàleg amb Hamàs, Síria i Hizbullàh en les presents circumstàncies (Israel no hi té res a guanyar en negociacions amb aquestes organitacions terroristes).\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dv Jun 13, 2008 2:50 am\nDe fet és la presència de HAMAS la culpable de la situació de Gaza. Israel és qui proveeix Gaza, que els proveeixi Egipte. Aquesta és l'alternativa.\nA més és HAMAS qui provoca la carestia per beneficiar als seus. I alhora evitar que FATAH tingui accés al combustible.\nSobre la negociació Amb Síria. Israel té el Golan i Síria sap que en un combat de tu a tu ho té fatal. La negociació ha de donar un solució definitiva però Israel no pot cedir a canvi de res. De la mateixa manera Israel no cedeix a les treves trampes de HAMAS. Perquè HAMAS no vol pau.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dv Jun 13, 2008 10:25 am\nDe fet és la presència de HAMAS la culpable de la situació de Gaza.\nSobre la negociació Amb Síria. Israel té el Golan i Síria sap que en un combat de tu a tu ho té fatal. La negociació ha de donar un solució definitiva però Israel no pot cedir a canvi de res.\nEl problema és que ara el govern d'Israel està negociant amb Síria precisament a canvi de res. Israel no té res a negociar amb Síria mentre sigui una dictadura. Síria ha d'acceptar l'existència d'Israel (renunciant a donar refugi i suport a terroristes) i esdevenir un règim democràtic.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dv Jun 13, 2008 11:16 pm\nHeu pensat si hi ha gaire gent que es manifesti contra la posició dels seus líders palestins, a Gaza o allà on sigui?\nHi ha mogudes en aquest sentit?\nHo dic perquè diferir, et pot costar la mort. Un tal Ramtisi que va gosar dir des d'una revista palestina que no està bé atacar Israel, la gent d'Arafat, el va pelar.\nHi ha israelians que que estarien disposats a vendre tot israel si fos necessari per tal que no hi hagués més atemptats. Aquests els pot caure fins i tot les dents, de vergonya, com tracten els altres israelians que VOLEN DEFENSAR ISRAEL, COSTI EL QUE COSTI.\nI són aquells que parlen de pluralitat, crec que això també et podria sonar, oi? Els que parlen dels paradissos de la pluralitat, malfia't!\nmalgrat les distàcies, jo també em posiciono a favor del Joel i d'en Josep Salou.\nRepeteixo: Palestina no és cap nació; els palestins no són palestins sinó àrabs que volen acaparar tot el territori.\nEls dirigents, la majoria, són tontos. Esatn fent el joc a Síria ja que com és sabut, també pretenen crear amb terriri de "Palestina", La Gran Síria. Ells no reconeixen el "passaport/nacionalitat" palestina.\nI pel que fa a Gaza i altres zones de difícil sortida, són gairebé com molts espanyols: Parlen malament de Catalunya i tots, cap aquí. Allà passa igual!\nquan van replegar-se de gaza, els empresaris volien que Israel els donés una indemnització econòmica perquè temien perdre oportunitats empresarials. En què quedem? Volen o no que Israel marxi?\nAi pobres, la gent viu tant malament a GAza!!!\nNingú ressalta que durant els mesos que va durar i a posterior del replegament, els malalts de càncer israelians, si no tenien amb que pagar-se el tractament, ja podien plegar veles. Molts van morir per culpa d'això perquè Israel va abocar tots els diners en la "retirada" a canvi de res, de Gaza. Si marxeu, deien els palestins o àrabs, no hi hauran més atacs...\nNo, que va... n'hi han hagut molts més! I tot perquè algú, crec que fou Peres, va insinuar que podrien proposar a Sharon pel Nobel de la Pau....\nVeus, sempre s'aprèn noves coses, xafatolls.\nPer a mi, palestins = àrabs. Són àrabs. No caigueu en el mateix error que el corresponsal de TV3 Pepe Garriga. Si voleu, podem dir, els àrabs que viuen als territoris en disputa.\nSi hi ha hagut males interpretacions, espero que ara ja no n'hi hagi.\nA vegades, quan hi ha ironia, les coses no s'entenen prou.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Ds Jun 28, 2008 10:44 pm\nDe coses noves cada dia en vec i aprenc més i més, es un priviletgi que tenim els "no-generalitzadors". Com ara que el govern d'Israel i Hamàs fan trègua (i que duri pel bé de tots). I que el govern d'Israel i els barbuts del Líban també estan en tractes. I que el govern d'Israel i Síria petaran la xerrada en no sé quina trovada a França la dolça.\nAmb els governs de Palestina (ara lo Bush diu que sí, que tenen dret a pàtria pròpia), Egipte, Aràbia i no sé quans més, ningú shi rebota: et peguen dos trets, amb sort, al cap.\nIndependenment de qui mani estaran en la missèria. En tots (i això sí que es pot generalitzar) els paissos amb missèria hi ha corrupció, violència i "capellans" aprofitats.\nDe la mateixa manera que a tot el món hi ha gent que generalitza: els "àrabs" també generalitzen, tots els "cristians" (Europa, USA, Canadà, Austràlia...) som iguals. Jo soc i penso igual que un anabaptiste de Nevada, o com un ateu Lituà, o com un raciste i ultra de merda d'algún equip de futbol , o com un teutó, o com un luterà suïs... Ja se sap, a occcident tots els homens es passen lo dia confabulant per a conquerir La Meca (per cert, en mans d'enemics declarats de Hamàs i Hizbullah) i les dones son unes meuques per ensenyar lo melic, fumar davant del marit i no se quines ruqueries més.\nEls japonessos generalitzen: els europeus som uns rucs, dropos, mal educats i acabats.\nEls xinessos, simplement ens ignòren, quan aquí visquiem en coves ells ja feien opocisions a notaria.\nPer no parlar de la resta. "Generalitza, que quelcom queda". Ves a saber, igual fas com los periodistes del televisor i et donen plaça en alguna cadena o emissora dels capellans.\nVisc a occident i encara puc tenir idees pròpies. Com a europeu em costa molt i molt generalitzar. Tinc la sort de puguer anar a paissos sense que em demanin no se quants papers i veure lo que hi ha. Tinc llibres que em permeten comparar diferentes opinions. Per això em fan mania els "generalitzadors". Per això puc dir moltes coses diferents d'Israel o els àrabs, perquè ja de ben jovenet a casa meva es podia llegir de tot -era el temps d'un dictadoret-, perqué sempre que puc vaig cap a Israel una temporada i sempre procuro xerrar amb tothom: desde el alcoholitzat rus inmigran sniper per odi i vocació, fins lo palestí que treballa en la construcció (em sona al meu pais...), passant pel soldat que n'està fins als trons de fumar mota, pel que a sobreviscut al camps d'extermini, pel que li an matat mitja família en un atemptat, pel que trafica més àcid que el que es pugui pendre tota catalunya en un cap de setmana, pel el que, "arab" o israelià, et dona tot lo que te quan estas fotut de veritat enmig del no res, pel beduí -àrab?- que te que tornar a la frontera de a pegar trets als de Hamàs... i així fins a l'infinit.\nEls meus fills també ja en estat en llocs, prò no de turistes. I no tinguis por: de ben jovenets ja saven fer anar l'arma de torn, ja saven distinguir, interpreten´amb més o menys fortuna, estudien, quasibé no veuen la tele... i malgrat tot, tene més alegria i ganes de viure que ningú ( i si algú els hi vol pendre es defendran sense pijades ni manies). Es a dir, amb lo jovenets que son ja saben fer el que calgui per defendre el nostre sistema de viure i ho saben perqué hi ha gent sense rencúnia i amb idees clares que els hi ha ensenyat sense convertir-los amb capsigranys, ultres, il.luminats. Sen jovenets saben millor que no pas la gran majoria a defendres dels integristes de tota mena i es fan un tip de riure quan llegeixen lo que alguna gent escriu.\nEn contes de mirar la tele procura a entrenarte per lo que et vindrà, en cotes de veure la tele de merda llegís i apren idiomes, estudia per tindre capacitat de decidir, viatja (no de turisme) mira, observai escolta i distingiras la palla del gra. Si no, estas perduda, pura marioneta del guinyol dels integristes. El que no vulgui distingir que s'en vagi a Gaza o Aràbia Saudí, viuràs lo que es generalitzar. Si et relaciones a i vius a Israel veuras lo que es diversitat d'opinions, apendras lo que si tens que estar dispossada a defendre com calgui: ni més ni menys que un sistema de vida amb moltes variables, opinions, cultures i situacions diferentes. Per això cal fer lo que sigui per Israel. Prò, de pas, preparat, no miris la tele.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Ds Jun 28, 2008 11:02 pm\nM'oblidava, no vaig puguer anar al sopar perquè el mateix dia -i malgrat tenir minúsvalia física- em tocava un "entrenament" de dos-cents-cinquanta trets mínims amb factor major i al dia següent sant-tornemi (si no saps el que vol dir, deixa-ho corre, continua odiant i no fagis res)\nN'estic fart de xerrar i escriure per divagar. Per això deixo el forum: prefereixo utilitzar el meu temps per a d'altres coses més importants per la meva misserable ment i el meu mal-fet cos.\nP.D.: algú dels que generalitzen vol venir demà a un "entrenament" sota el sol del secà amb 150 trets mínims de factor major? Hi està invitat. Si jo ho faig, qualsevol ho pot fer. Si no, que vagi bé la tele, la festa, la bona taula, les tertúlies i l'aborregament.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dg Jun 29, 2008 1:39 pm\nL'odi visceral no deixa cap alternativa que no sigui odiar. Si no mira a Hamas i Hizbulla, és el seu únic discurs i viuen en una espiral d'odi, per això tot i la derrota militar Hamas no esta en condicions de tirar la tovallola.\nContra l'odi cal fermesa però no odiar a l'adversari. Se l'ha d'entendre per derrotar-lo i si se'l odia, odiar lo per fer necessari l'odi.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dg Jun 29, 2008 2:29 pm\nSi te'n vas del fòrum, em sabrà greu perdre't de vista. Puc estar d'acord o no amb els teus comentaris, però sempre m'han semblat escrits des de l'honradesa i la saviesa.\nRepensa-t'ho, els teus escrits i opinions són del tot vàlids i enriquidors, però si la teva decisió és ferma, et desitjo tota classe de ventures.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dg Ago 10, 2008 8:53 pm\nMueren seis palestinos al desplomarse un túnel\nSeis palestinos murieron y otros cuatro resultaron heridos al desplomarse un túnel subterráneo entre el sur de la Franja de Gaza y Egipto, informaron fuentes palestinas.\nLas víctimas eran contrabandistas que trataban de introducir en Gaza mercancías y combustible, que escasean en la Franja a causa del bloqueo.\nLas autoridades temen que aumente el número de víctimas, pues varios contrabandistas se encuentran desaparecidos, agregaron las fuentes.\nEl túnel se extendía desde la parte egipcia de la frontera hasta la ciudad palestina de Rafíah, en el sur de Gaza.\nEn la zona hay cientos de túneles subterráneos que comunican con Egipto y permiten el contrabando de armas, explosivos, combustible, medicinas y otros bienes, según fuentes en Rafíah.\nHamás supervisa esta práctica, que se incrementó desde que el Gobierno cerró los pasos fronterizos con Gaza en respuesta a la toma de la Franja por el grupo terrorista en junio de 2007.\nMuchos de los últimos desplomes de túneles son causados por las fuerzas de seguridad egipcias, que rocían con gas o introducen agua en los túneles desde el orificio que cae en su país.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dc Ago 13, 2008 11:38 pm\nque bé...., millor així!\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dg Ago 24, 2008 10:56 pm\nPerò als mitjans de comunicació occidentals, si més no als espanyols i als catalans, mai no parlen de terroristes, sinó de milicians; i en el cas colombià, de guerrilles (ma esposa és colombiana), el mot terrorista només el fan servir si la víctima és espanyola o per parlar d´ETA.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dl Ago 25, 2008 10:13 am\nEstà clar que els mitjans de comunicació espanyols (i per desgràcia catalans) emeten el missatge que el poder vol:\n1) Parlar de terroristes en el cas d'ETA, però no parlar mai de terroristes sinó "activistes", "guerrilla" o "insurgents" quan es el problema directe d'altres estats, especialment Israel, els EUA, i els seus aliats.\n2) Denunciar l'ex-dictadura xilena i les injustícies que encara s'arrosseguen d'aquella en el present, però no piular pel que fa l'ex-dictadura espanyola, la franquista, ni cercar la restitució de les injustícies comeses durant aquesta, especialment sobre els catalans.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats Dt Ago 26, 2008 1:23 am\nEn el cas de dictadures també hi ha un doble raser per la ideologia de la dictadura.\nAssumpte: Re: Cucs de terra aixafats


Manresa i Azpeitia firmen un acord per promoure el Camí Ignasià - Regió7\nManresa i Azpeitia firmen un acord per promoure el Camí Ignasià\nEls dos municipis ignasians crearan un grup de treball i estudien agermanar-se\nManresa | 07·06·21 | 18:36 | Actualitzat a les 18:42\nL'alcalde de manresa, Marc Aloy, i l'alcaldessa d'Azpeitia, nagore Alkorta AJM\nL’alcalde de Manresa, Marc Aloy i Guàrdia, i l’alcaldessa d’Azpeitia, Nagore Alkorta Elorza, han signat aquest dilluns al matí un conveni de col·laboració per a la promoció del Camí Ignasià i el patrimoni històric i cultural vinculat a la figura d’Ignasi de Loiola. L’acte s’ha celebrat a la localitat guipuscoana.\nMarc Aloy s’ha mostrat «content de signar aquest conveni entre Manresa i Azpeitia i d’estrènyer més els llaços entre els dos municipis que fan de capçalera del Camí Ignasià». Per a l’alcalde, l’acord permet establir un seguir d’intercanvis de tota mena, per potenciar l’itinerari cultural, històric i turístic.\nNagore Alkorta, per la seva part, ha posat en valor el treball conjunt que es realitza amb Manresa i ha afegit que la signatura del conveni permet «formalitzar aquesta col·laboració i plantejar estratègies conjuntes i idees compartides» a l’entorn del Camí Ignasià.\nUn cop finalitzat l’acte de signatura del conveni, la delegació manresana ha visitat les instal·lacions municipals, culturals i turístiques de la localitat d’Azpeitia.\nA continuació la representació manresana s’ha desplaçat al Palacio Intsausti (Azkoitia), on ha mantingut una reunió de treball amb representants de la Comarca de Urola (Iraurgi Berritzen), Basquetour-Agència Basca de Turisme (Govern Basc), la Diputació Foral de Guipúscoa i la Companyia de Jesus. La reunió de treball ha estat presidida pel president de Iraurgi Berritzen, Javier Zubizarreta, i ha comptat amb la presència de l’alcaldessa d’Azpeitia Nagore Alkorta, el director de Turismo de la Diputación Foral, Iker Goiri, i el director de Basquetour Daniel Solana i el superior de Loiola, Ignacio Echarte.\nEn la trobada, l’alcalde de Manresa ha explicat l’estat actual del projecte Manresa 2022 i ha subratllat el treball conjunt per reforçar la promoció i dinamització del Camí Ignasià.\nEn la reunió s’ha posat en comú l’actual oferta i estructuració conjunta dels productes a l’entorn del Camí Ignasià com l’oferta oferta cultural, oferta gastronòmica, oferta de senderisme, oferta de cicloturisme, oferta de benestar/espiritual. També el treball de comunicació, difusió i comercialització en marxa; les relacions institucionals; i la celebració de Manresa 2022.\nA la tarda, la delegació manresana ha visitat Loiola i era previst que es reunís amb el superior del santuari, Ignacio Echarte, i el secretari de la Comissió Ignatius500, Iñaki Abaunz.\nAquest dimarts la delegació de l’Ajuntament de Manresa té programada una trobada amb el senador basc i exalcalde de Donosti, Xabier Albistur Marín, i una reunió a la seu de l’Orfeón Donostiarra, institució que serà convidada a actuar a Manresa l’any que ve. La visita oficial finalitzarà amb una reunió a la Diputació Foral de Guipúscoa.


Hotel Nord...Habitacions per nit per només41 EUR Hotel La Strada...Habitacions per nit per només Més zones a Ploiesti\nMés de 1.225.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 32.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 57.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Nord Restaurants i cafeteries\nNord és en dels molts llocs de Ploiesti que els viatgers gaudeixen de visitar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Nord és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Nord o a qualsevol lloc a Ploiesti, Agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Simplement entri les seves dates d'estada a la nostra pestanya de recerca per a trobar les millors ofertes d'hotels a Nord.\nHotels destacats a Nord, Ploiesti\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Nord està situat idealment a Ploiesti; una de les...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Ploiesti, Hotel La Strada és...\nHotels a Nord: Hotel La Strada\nLlocs d'interès a Nord: Cetate


"Actuem amb energia" Exposició itinerant i interactiva sobre energia i canvi climàtic - Ajuntament de Copons\n“Actuem amb energia” Exposició itinerant i interactiva sobre energia i canvi climàtic\nEn els darrers anys, l’energia s’ha convertit en un tema present en el nostre dia a dia. L’ús i el consum global de l’energia han fet que es convertís en protagonista de notícies, debats, accions… tant en l’àmbit local com global. Conflictes bèl·lics que posaven en perill l’abastiment de recursos petrolífers; accidents a mar obert o en centrals nuclears que deixaven en suspens qüestions sobre seguretat i riscos; liberalització d’empreses comercialitzadores d’energia, etc. han evidenciat el fet que l’energia és una qüestió que afecta a tothom, aquí i arreu. I és que l’energia té història, té un present i un futur del qual tots en som responsables.\nL’exposició Actuem amb energia mostra com, a partir d’un recurs que es troba a la natura, podem acabar encenent un llum; els avantatges i els inconvenients derivats d’aquest procés; com es pot veure influenciat per l’estalvi i l’ús eficient de l’energia en el nostre dia a dia, i com les administracions locals, nacionals i internacionals hi tenen un paper important.\nUs convidem a descobrir l’exposició a amb aquesta guia que dóna les eines necessàries per interpretar els diferents continguts i elements interactius que la componen i per reflexionar sobre l’energia: ús real que en fem, estalvi i millora de l’eficiència en tots els aspectes, i necessitat d’obrir la ment a noves propostes i accions per a un futur més sostenible.\nUs animem a actuar amb energia!\nEducació, Medi ambient exposició 0\nJa tenim el programa de la...\nAquest dissabte, estrena del...


Blog d'en Pere Herms: d’agost 2015\n***** Anglada-Cerdà a la Roca de l'Ordiguer (350m, V+) - Cadí\n"Bona via sobre roca dolenta". Aquest seria el resum ràpid que hom li passa pel cap un cop surt per damunt d'aquesta paret de l'Ordiguer. Això, però, seria simplificar massa ja que l'escalada és plena de matisos i detalls que fan que cada llarg sigui una aventura per si mateix. Quan als 10 metres de començar ja et queda un "bolo" a la mà, t'adones realment per quin tipus de via estàs pujant. I aquesta és, precisament, la gràcia d'escalar aquí: reviure el què fa 50 anys van fer els mestres Anglada i Cerdà. Evidentment, però, salvant les distàncies, ja que a dia d'avui trobem alguns pitons en els passos "clau" i tenim totes les reunions muntades amb parabolt i anella. Però tot i així, el grau cal treballar-lo, ja que els cinquens apreten i en la majoria de quarts la roca és dubtosa i trencadissa. Això t'obliga a prioritzar més la traça que la força i a adoptar postures acrobàtiques per evitar alguna presa que intuïm dubtosa. Ja ho deiem mentre pujavem, "es tracta d'escalada de cirujà" perquè aquí la finura és un valor. Abstenir-se doncs aquells que no els agradi el compromís i l'aventura.\nData: 30 d'agost de 2015\nNom de la via: Anglada-Cerdà\nZona: Roca de l'Ordiguer (Cadí)\nDificultat oblidada: V+\nLlargària: 350m (L1: IV+, L2: IV+, L3: V, L4: V, L5: V+, L6: II, L7: IV, L8: V, L9: V+, L10: V)\nMaterial: 10 cintes exprés, tascons, friends, aliens. Semi-equipada. Reunions amb, com a mínim, un parabolt amb anella.\nCompany: Sílvia Mas\nEl nostre horari: 6 hores d'escalada\nAccés: Es pot deixar el cotxe al parking que hi ha després del poble d'Estana.\nAproximació: Des del parking seguir el PR (marques grogues i blanques) fins a Prat de Cadí des d'on s'avista perfectament la via (1 hora). Un cop aquí, cal creuar pel bell mig aquesta plaça d'herba verda i continuar seguint les mateixes marques que porten cap a la canal del Cristall. El camí s'enfila força i va fent ziga-zagues pel bosc amb tendència a l'esquerra. Quan la intuïció ho digui, cal anar desviant-se direcció a la paret (hi ha fites per tot arreu) fins que decidim fer l'última diagonal fins a peu de via (1h 45m). La millor referència per trobar l'inici de la via és un pi llarg i verd que hi ha a la paret i que és tracta de la primera reunió.\nDescens: un cop arribem a l'última reunió, continuem uns metres a l'ensamble per una aresta aerea però fàcil, fins que decidim posar-nos les bambes. Cal anar seguint l'aresta direcció oest, sud-oest, fins que trobem unes fites que indiquen que cal desviar-se a l'esquerra per iniciar la baixada cap a la canal del Cristall. A partir d'aquí les fites ens van indicant el camí a seguir. La baixada és força dreta i patinosa, sobretot els últims metres abans de la canal del Cristall on hi ha un tram de roca esmicolada que és una autèntica pista de patinatge inclinada. Així que ull amb la baixada!\nLink de la ressenya a escalatroncs: Aquí\nEn aquest paissatge salvatge és impossible no fluir. Prat de Cadí és l'última estació amable abans d'endindar-se cap a la imponent muralla de roca trencada tant sols retallada per algunes canals. Avui però toca enfilar-s'hi per una de les vies més clàssiques i conegudes d'aquesta gran paret. Calma meteorològica, aire pur i fresc, humitat i caloret. Què més es pot demanar?\nAproximació per la tartera\nEl pi de l'esquerra ens indica per on va la via\nL1 (IV+): primer llarg curtet i on muntem la reunió en un pi força castigat pel pas de les cordades. Tot i ser un llarg de tant sols 15 metres i que no arriba a cinquè, serveix d'escafament mental ja que aquí és fàcil que es quedi alguna presa a la mà (a mi m'ha passat als 5 minuts d'estar escalant). Hi ha dos pitons.\nFinal del primer llarg\nL2 (IV+): escalem literalment per les branques del pobre pi com si pugèssim una escala. Un cop s'acaba passem a la roca i continuem per un diedre herbós desequipat però que es pot anar protegint bé.\nEnfilant-me pel pi\nL3 (V): Sortim recte amunt per al cap de poc flanquejar a l'esquerra amb un pas una mica fi però que es fa bé. Ens fiquem al diedre on anem trobant algún pitó i on comença a haber-hi algún pas més atlètic però, per sort nostra, sobre bona roca.\nL4 (V): Sortim en diagonal cap a la dreta per una rampa de roca molt trencada (III) fins a sota un diedre i on opcionalment es podria muntar una reunió al parabolt amb anella que hi ha. L'entrada al diedre és de força sobre una roca que cal mirar-la bé. Hi ha una baga a la dreta que està pitjor que la roca així que opto per no tocar-la ni posar-hi cap cinta. En aquest tram vaig de pitó a pitó, no estan a prop però tampoc estan lluny. La reunió queda força a la dreta seguint una feixa de roca esmicolada.\nL5 (V+): com que portem la ressenya de l'escalatroncs ens desviem de la via original i fem 2 llargs alternatius fins a R6. Per fer el primer m'enfilo per uns ressalts que hi ha força a l'esquerra de la reunió per llavors encarar una tètrica xemeneia difícil de protegir (jo ho faig amb un camalot del 2 abans d'entra-hi) i molt incòmode d'escalar, ja que t'escup en fora i la roca és péssima. Un cop superada cal anar en diagonal cap a l'esquerra on trobarem la reunió (espit i clau molt separats)\nCinquè llarg, sortint de la tètrica xemeneia\nL6(III): Roca molt trencada. Llarg de tràmit fins a R6. Aquesta reunió és comuna a la via Cerdà-Pokorski. Aquí coincidim amb un parell de jovenets valents que s'estan enfilant per aquesta última via. Tot i la calor que fa a les valls, en aquesta alçada i a l'ombra, la sensació és de força fred així que els quatre acabem amb els forros posats. No pugem fins que el segon de cordada arriba a reunió ja que aquí la caiguda de pedres és constant.\nNo se com son els 2 llargs de la via original però els que hem fet son de lo pitjor de la via.\nL6, Camí d'R7\nL7 (IV): canal ramposa amb ressalts fàcils d'escalar i protegir. La reunió es troba a l'esquerra en un lloc ample, curiós i còmode. El primer dels jovenets s'ha passat la reunió i l'ha muntat uns metres més amunt.\nCanal del setè llarg\nL8 (V): camino uns metres a l'esquerra per enfilar-me per les primeres fisures que trobo. A partir d'aquí la ruta és un xic perdedora tot i que la idea principal és anar seguint el més evident i les debilitats de la paret. Després de les primeres fisures, arribo a una zona plana i se'm planteja el dubte si pujar per la dreta (xemeneia) o l'esquerra (fisura) d'uns grans blocs. Jo els supero per la dreta per una especie de xemeneia fins que al cap de poc em trobo un clau robellat i esquerdat. Uns metres més amunt hi ha la reunió, sota un gran bloc empotrat.\nBuscant per on continuar...\nPitó castigat pel pas dels anys\nÚltim tram del vuitè llarg\nL9 (V+): el novè llarg per mi el llarg estrella de la via. M'enfilo per l'esquerra d'aquest bloc empotrat (pas atlètic però amb molt de canto) i llavors torno a tenir dubtes de com continuar. Hi ha dues opcions: per la fisura-diedre de l'esquerra o per una fisura central. Aquesta última fisura és ampla, de roca pulida i difícil de protegir així que opto pel diedre-fisura on s'hi fica molt bé el camalot del 2. Abans de sortir per dalt, flanquejo cap a la dreta aprofitant que hi ha mans i peus fins a la fisura ampla i pulida i ara sí, continuo en vertical i en un sol pas, fins a una zona plana just davant de la placa que toca escalar.\nL'entrada a la placa és fina i curiosa. El què més costa és passar-hi els peus, ja que hi ha el buit entre l'últim punt de la zona plana i la placa. Hi ha bon canto de mans però ves a saber si aguanta. I la referència és un clau que hi ha uns dos metres més amunt. I l'útlim seguro és un clau que és com si no hi fos ja que te'n vas directe al terra. I per si tot això no fos suficient, el pas està en un dels llocs més espectaculars de la via, timba a banda i banda i canvi de roca.\nAixí doncs, un cop estudiat els moviments, m'enfilo el més amunt que puc en un bloc que hi ha a la zona plana, m'agafo als dos millors cantos que trobo i passo els peus en un moviment de força i delicadesa. Un cop a la placa, cal mirar bé els peus fins al clau que es xapa força còmode. A partir d'aquí es marxa en diagonal cap a l'esquerra per una roca no tant exigent fins al següent clau, i es continua fins a sota un petit desplom, protegit també per un clau, que es supera bé amb un cop de bíceps. Reunió de parabolt i anella i plaqueta recuperable.\nProgressant per la fisura-diedre de l'esquerra\nLa Sílvia entrant a la placa\nDesprés de les dificultats\nL10 (V): últim llarg, amb unes vistes espectaculars a la serralada del Cadí i un eco que atrapa. Té dos ressalts de cinquè, el primer desequipat i el segon protegit amb un clau nou.\nÚltim llarg, L10\nDesé i últim llarg\nImpressionant el Cadí\nDe baixada, la llum va omplint el paissatge d'ombres i contrastos. La paret va quedant enrera però els records no s'esborren. Primer una tartera incòmode, llavors un corriol més tombat i finalment el prat i les vaques, el bosc i els bolets...\nI la lluna, que apareix just allà, on i quan, havia d'aparèixer; plena i radiant d'energia...\nPublicat per Pere Herms a 8:51 Cap comentari :\n*** Putes Mosques (110m, 6b, V+ obligat) - Perles (Alt Urgell)\nL'estreno de cordada amb en Casas estava cantat que no seria convencional. Després d'acordar la via on fer el debut, posem rumb cap al Pedraforca a les 6:30 del matí per intentar evitar les anunciades tempestes de tarda i amb la idea d'escalar la intrigant i poc publicitada Via Ska de la cara sud del Pollegó inferior (150m, 6c+, 6a+ obligat). La cosa, d'entrada, prometia: a internet no hi havia manera de trobar ressenyes i l'única informació que llegim és al blog d'en Luichy que parla de "seguros viejos y nada cerca". Bé, també tenim un parell de flamants ressenyes dels 80 (una d'elles l'orginal dels equipadors de la via!). Però quan enfilem carretera de Saldes amunt els bassals ens auguren un canvi de plans inevitable: la paret de la cara sud és ben xopa. Està clar que ens quedarem sense saber com "de viejos" i quant de "lejos" estaven les assegurances, però el què no pensem fer és quedar-nos sense debut i sense escalar! Així doncs, posem rumb a Coll de Nargó, a través d'una inacabable carretera de corbes, Gósol, Tuixent, Cornellana, Fórnols, El Ges, La Seu d'Urgell... (això no s'acaba mai) per anar buscar les parets càlides i seques de l'Alt Urgell. Al bar, mirem i remirem ressenyes que s'adeqüin al material que portem, al temps que tenim i al grau adequat. I en descartem tantes que al final ens quedem amb la primera que haviem anomenat: Putes Mosques. Un via que, segons sembla, poques vegades falla.\nData: 23 d'agost de 2015\nNom de la via: Putes Mosques\nZona: Perles (Alt Urgell)\nLlargària: 110m (L1: 6b, L2: 6a, L3: V+, L4: V+)\nMaterial: 9 cintes exprés. Equipada. Reunions amb anelles.\nCompany: Jordi Casas\nEl nostre horari: 2h d'escalada\nAccés: Aparcar al poble de Perles o a la mateixa carretera a uns 100 metres abans d'arribar-hi i venint de Coll de Nargó, en un petit espai a la dreta on hi caben 2-3 cotxes.\nAproximació: creuar la carretera i superar els dos primers murs de pedra fins a trobar un corriol que marxa direcció oest i que en poc menys de 10 minuts ens deixa a peu de via. Nom molt gastat però que s'intueix pintat a la paret. Hi ha un primer parabolt comú, on a partir del qual hi ha tres possible vies. Putes mosques continua pel parabolt de més a la dreta.\nDescens: Rapelant per la mateixa via, 2 rapels des de R4 i R3 (ull amb les cordes i les savines, sobretot la que hi ha a sota R3) o baixant caminant cap a l'est.\nArribem a peu de via i és un autèntic lio de parabolts que estàn per tot arreu. Localitzem el nom d'"Amistades Pelirojas" a l'esquerra i el de "Putes mosques", molt gastat, a la dreta. Hi ha un primer parabolt comú, fins aquí tot bé, però llavors hi ha una cosa que no quadra: a continuació d'aquest primer parabolt comú apareixen tres opcions en forma de tres parabolts. Tenim clar que "Amistades Pelirojas" és a l'esquerra, però no tenim clar quin dels altres dos és "Putes mosques".\nCom que en Casas m'ha cedit molt amablament encetar la via, doncs trio sortir recte amunt i anar pel parabolt del mig que és la ruta que té més bona pinta.\nL1 (6b): L'arrencada és fineta: els dos primers parabolts es fan bé però llavors apareix un pas de col·locació, d'aguantar-se de dues petites preses, pujar peus i agafar una pinsa per xapar el tercer parabolt. Miro per on continua la via que estic fent i veig que s'enfila per una placa molt fina vermellosa així que m'adono que l'entrada de "Putes Mosques" era pel tercer parabolt i el de més a la dreta. Rectifico fàcilment i continúo per terreny amable fins la reunió. El pas aquest de col·locació no passa de 6b.\nL2 (V+/6a): Placa molt guapa, amb moltes rugositats, presa petita, peus a dojo i algún canto amagat. Té un pas puntual més finet, pas de 6a.\nEn Casas obrint el segon llarg\nL3 (V+): flanqueig força espectacular i aeri cap a la dreta per continuar amunt i progressar per una placa tombada i d'adherencia fins a la reunió. Molt bona roca i molt de canto.\nSeqüència del flanqueig:\nL4 (V+): llarg molt guapo que passa per tres fisures verticals que conviden a recrear-se en els moviments. La sortida de reunió és en diagonal cap a la dreta i va a buscar la primera de les tres fisures.\nAl començar hem decidit deixar les bambes a peu de paret així que pel descens optem pels ràpels. El primer va d'R4 fins a R3, i se'ns enganxa un tros de corda a una sabina seca que hi ha uns metres sota R3 però que no passa d'un petit ensurt. D'R3 s'arriba al terra on tibem la corda amb molt de compte i guanyant angle per evitar un ensurt major.\nPrimer Segon ràpel\nEn resum: una via divertida, amable i recomanable però que es fa curta, sobretot si has fet més de 300 quilómetres de cotxe. Però la muntanya és així; i l'inesperat forma part de l'aventura i et permet posar a prova els teus recursos. Sort però, que el país és petit i està ple de parets.\nRessenya de la via:\nPublicat per Pere Herms a 19:51 1 comentari :\n**** Terra Incognita (250m, 6b, V+/A1 obligat) - Agudes (Montseny)\nPels qui busquin ambient i aventura Terra Incognita no els decebrà en absolut. Es tracta d'una via molt ben trobada en aquesta cara nord tant discontínua i irregular. Una pausa al tercer llarg on cal plegar cordes i posar-se bambes per realitzar una transició que no arriba als 10 minuts, és el preu a pagar per poder guanyar metres d'escalada, però aquest fet no li treu gens de caràcter a la via. La primera part, més discontínua i de passos aïllats, serveix d'escalfament per una segona part més vertical i exigent, amb algún tram sublim sobre roca de bona qualitat. L'equipament és just però es pot protegir al gust, tot i que si es vol treballar el coco i sentir com puja l'adrenalina es poden fer tots els llargs, excepte l'últim, sense posar cap protecció extra. El parabolts, però, a vegades no ajuden a saber per on va la via sinó que confonen una mica.\nData: 17 d'agost de 2015\nNom de la via: Terra Incognita\nZona: Cara nord de les Agudes (Montseny)\nDificultat oblidada: V+/A1\nMaterial: 10 cintes exprés, friends mitjans, aliens, 2 plaquetes recuperables. Via semi-equipada. Reunions amb dos parabolts.\nEl nostre horari: 4h d'escalada\nAccés: Aparcar a l'esquerra de la carretera BV-5114 venint de Viladrau direcció Santa Fe un cop passat el punt quilomètric 24. Hi ha dos possibles aparcaments, un just davant del torrent on s'inicia l'aproximació i un altre uns 100 metres més endavant.\nAproximació: un torrent ens marca l'inici del camí. Seguir-lo pocs metres fins que l'abandonem cap a la dreta. Remuntem, primer, seguint fites i algunes flextes vermelles per una fageda típica del Montseny i per una tartera de roca petita que puja força, després. Arriba un punt que les fites ens indiquen que cal a anar a la dreta. Si continuessim amunt a pocs metres hi ha l'inici de la via "El vol de l'home ocell". Anem doncs, cap a la dreta, resseguint la base de la paret sense pujar ni baixar gaire seguint fites i fins que trobem l'inici de la via (lloc trepitjat amb 2 blocs que fan de seient sota un gran faig). El nom de la via que està pintat en blanc sobre roca negre. 35 minuts.\nDescens: Per la mateixa cara nord, seguir les indicacions de la ressenya.\nLínia de la via\nL1 (6a): d'entrada la roca ofereix dubtes però ja en els primers moviments et dones compte de que és més bona del què sembla. El grau comença exigent però la via et dóna suficients pauses i situacions còmodes per anar descansant. Llarg curt de tant sols 25 metres. Ull no pasar-se de llarg ja que els dos parabolts de la reunió queden una mica desplaçats a l'esquerra. L'ambient ja s'intueix espectacular.\nArrencada de la via\nL2 (V): Sortida cap a la dreta, pujar per una placa amable amb molt de "canto" i blocs on agafar-se.\nL3 (6a): el llarg arrenca per una repisa herbosa però de seguida cal enfilar-se una mica per fer un flanqueig força espectacular. Pas de finura i posar-s'hi bé. Llavors la via continua menys exigent fins a R3.\nUn cop s'arriba a R3 cal plegar cordes i posar-se bambes per fer la transició fins al començament del següent llarg. Des de R3 sortim cap a l'est a la recerca d'una petita canal de baixada, herbosa, trepitjada però força frondosa. Al cap de pocs metres marxem a la dreta i ens fiquem en una pendent de roca mentre anem perdent metres en diagonal direcció a la paret i a un parabolt que ja hem avistat molt a prop d'un arbre.\nMengem, bebem, cordes, peus de gat i tornem-hi!\nL4 (6a+): llarg atlètic i vertical. Té un dels passos més bonics de la via, un diedre ceg i curt que es supera amb dos moviments de força i destresa. En aquest llarg poso el primer friend (alien verd). Just arribar a reunió sento un soroll molt fort i en pocs instants veig caure algunes pedres molt grosses a la dreta i just per la canal de transició que acabem de creuar. Jo en principi estic protegit però no les tinc totes així que m'abalanço contra la paret tant fort com puc. La Sílvia que està assegurant des de la canal ho té més complicat per protegir-se i no li queda altre que arrasarar-se tant com pot i creuar els dits que cap tros reboti contra ella. Per sort tot plegat queda en un ensurt, però recomanem prudència al creuar la canal i fer-ho ràpid. No sabem el perquè de la caiguda de les pedres, si va ser algú que feia la cresta dels Castellets, la cordada que feia una via de l'esquerra i va creuar per dalt, algún animal o per caiguda natural. Sigui com sigui no vam sentir cap crit que advertís de la caiguda de les pedres o sigui que suposem que va ser algún animal o segurament la pròpia gravetat (o potser van cridar i no els vam sentir). Ensurt a part contínuem amb la via.\nL5 (6a): es comença amb un flanqueig cap a l'esquerra (que protegeixo amb l'alien verd) per llavors haver de fer un pas difícil de llegir però ben protegit que et porta de nou cap a la dreta. Continua força vertical però amb molt de "canto" amb un altre pas finet abans de sortir a una canal herbosa i trencada. La reunió es troba uns metres més amunt a la dreta amb unes vistes espectaculars.\nArribant a R5\nL6 (6b): el llarg comença cap a l'esquerra on cal enfilar-se per uns blocs per llavors continuar per una placa fàcil, tombada i plena de molsa que es pot protegir amb dues plaquetes recuperables (nosaltres no en duiem i vaig fer un marlet en el primer cargol). La placa ens porta a un desplom on hi ha el pas de la via (6b) molt ben protegit amb dos parabolts força seguits: primer cal superar un primer bloc que et tira enrere per llavors fer un lleu flanqueig a la dreta i continuar amunt tant elegantment com es pugui. A R6 trobem la caixeta amb la llibreta de les piades i aprofitem per donar les gràcies als equipadors pel seu gran treball.\nA l'inici del pas de 6b\nL7 (V+): últim llarg que un es creu de tràmit però que és un dels més bonics de la via, per lo poc equipat que està, per no saber si un va en la direcció correcta al no veure cap parabolt i perquè s'avança per una fisura preciosa i vertical. El llarg comença uns metres a la dreta de la reunió. Aquest llarg el protegeixo amb dos friends i un alien.\nÚltims metres del 7è llarg\nI sortim per dalt, sentint-nos uns privilegiats d'haver-nos per enfilat per aquesta muntanya tant propera i familiar. Pels que vivim a prop del Montseny i hem fet les primeres passes muntanyenques al Matagalls i a les Agudes aquesta escalada té un component sentimental extra i per això l'agraïment a les persones que han dedicat part del seu temps i la seva energia a trobar aquesta línia que exprem al màxim les possibilitats d'aquesta paret.\nL'única pega que hi hem trobat és que a vegades l'equipament no està col·locat de la millor manera possible i confon sobre l'itinerari a seguir, però no és pas cap queixa sinó una informació subjectiva pels qui llegeixin aquesta crònica i que no té cap voluntat de treure mèrit al gran treball que han realitzat els equipadors. I per això, un cop més repeteixo el meu agraïment a la seva tasca per haver-nos permès de gaudir amb aquesta escalada i haver parit "Terra Incognita".\nBuscant el ràpel\nAl final del segon ràpel\nPel descens cal fer un ràpel de 20 metres des de R7 (2 parabolts amb anelles) i un altre de 30 metres cap al nord i des d'una instal·lació amb cordinos i mallón que hi ha en un arbre molt a prop de R6. Nosaltres en vam fer un de 50 metres des del mateix arbre i en direccio est que ens va deixar a la mateixa canal. El problema és que al final hi ha forces bardisses i ens vam esgarrinxar una mica tot i que la recompensa va ser posar-nos les botes menjant mores.\nRessenya dels aperturistes:\nRessenya Terra Incognita\nPublicat per Pere Herms a 8:46 Cap comentari :\n*** Canal Amagada i Sàbat al Cadí (400m, AD+)\n*** Via Tànger a Collegats (320m, 6b)\nRoc de la Lluna, l'escalada idíl·lica\n*** Corredor Central del Pic de l'Esquella (2.785m) (D-, 300m, III, 70º màx)


Els sis hotels i albergs de la ciutat estrenen aquest dissabte una inèdita jornada de portes obertes per donar-se a conèixer a Vic i comarca\nTenen un repte comú, mirar d’incrementar el nombre de pernoctacions que es fan a Vic.\nConscients d’això, als sis hotels i albergs que hi ha actualment a la ciutat no els ha estat difícil de començar a traçar aliances. Una primera concreció es viurà aquest dissabte, amb una inèdita jornada de portes obertes, de les 10 del matí a les 7 de la tarda. L’objectiu, donar-se a conèixer a la mateixa població de Vic i comarca, com a “prescriptors potencials” d’aquests allotjaments.\nSón l’hotel i alberg El Seminari; l’Alberg Canonge Collell; l’Hotel Can Pamplona, que va canviar de mans recentment; l’Hotel Up Rooms, antic Hotel Ciutat de Vic; l’Hotel Jaume Balmes, davant de l’Hospital Universitari, i l’Hotel Estació del Nord, dins de l’històric edifici del tren.\nA més de mostrar les respectives instal·lacions, les persones que completin les sis parades de la ruta –a cada allotjament se’ls lliurarà una peça de trencaclosques– podran participar en un sorteig d’una nit en habitació doble i esmorzar a cada un dels sis establiments. El sorteig tindrà lloc dilluns vinent, a les 12 del migdia, a l’Oficina de Turisme.\n“Fem costat a iniciatives com aquesta perquè l’èxit de la projecció turística de la ciutat depèn del fet que tots plegats ens en sentim partícips”, es felicitava la regidora de Turisme, M. Carme Bover, que va voler destacar la “qualitat, professionalitat i estima per la ciutat” mostrada des d’aquest sector. De cara a l’any que ve ja estan estudiant donat ressò nacional a la iniciativa.\nL’oferta d’allotjament actual de la ciutat el completen quatre establiments de turisme rural –que també han participat d’aquesta incipient posada en contacte però que aquest any no participaran de l’acció– més tres habitatges d’ús turístic legalment registrats a la ciutat.


L'allioli de la missa del gall de Lluçà - Cuina amb compte\nSalses\t/ desembre 28, 2012\nEl meu germà, el Jordi i la seva dona, la Marta, han estat un bon temps fent un inventari del patrimoni cultural de pobles del Lluçanès, per la diputació de Barcelona. Una feina molt valuosa, que es pot consultar en línia a la web de la Diputació (per exemple, la part dedicada a Lluçà). Gràcies al twitter de la Marta, l’altre dia vaig descobrir que hi tenien catalogada una recepta com a patrimoni cultural de la bonica i petita vila de Lluçà -Lluçanès, Osona- (que és on va néixer el meu pare i ara hi viu el meu germà, si us estranyeu de tanta publicitat).\nCom que la feina de preservar la gastronomia tradicional em sembla importantíssima, si puc amplificar la seva feina una mica a través d’aquest blog, millor que millor. Tot el mèrit del Jordi i la Marta de recopilar-ho, jo em limito a passar la informació:\n“Tradicionalment a les cases particulars de Santa Eulàlia de Puig-oriol hi ha hagut el costum de menjar pa torrat amb all i oli el dia 24 de desembre a la nit. Aquest costum es va fer col·lectiu en època del Mossén Àngel a la dècada dels anys 80 i 90 del segle XX i es celebra alternativament entre el nucli de Lluçà i el nucli de Santa Eulàlia de Puig-oriol, cada 24 de desembre en sortir de la missa del Gall”.\nPer fer aquest allioli es necessiten:\n– 4 pomes (en alguna variant s’hi utilitza codony)\n– 10-12 grans d’all\nPrimer cal pelar i tallar a trossets les patates i les pomes i bullir-les. Un cop ja estiguin toves, les escorrem i deixem refredar. Els hi afegim 10-12 grans d’all, una llesca de pa mullat en vinagre, 6 rovells d’ou i ho piquem i barregem bé en un morter. Després s’hi va afegint poc a poc l’oli mentre remenem amb la mà de morter fins que agafi una consistència de crema.\nTorrem el pa, untem i ja tenim l’alè preparat per Nadal! :)\nAcabo amb una foto aèria de l‘església de Lluçà, bona mostra del romànic català i bona excusa per visitar el Lluçanès.\nAquesta no t’has atrevit a provar-la! no crec que sigui una alternativa per cap d’any si la idea és pillar cacho..\nRealment ho has dit perfecte, amb aquest allioli ja tens l’alè preparat per Nadal!!!