La internacionalització del conflicte laboral - El triangle\nEls sindicats mundials de l’L-20 han reclamat als governs del G-20 més inversió en atenció sanitària, educativa i de cura dels ancians, en infraestructures i en política industrial; mesures contra el canvi climàtic i per a una transició justa, protegir i promoure l’ocupació evanescent per la covid-19 i actuar d’acord amb la Declaració del Centenari de l’Organització Internacional del Treball (OIT).\nEl setembre, els sindicats europeus demanen a la Unió Europea que estableixi un salari mínim just, la negociació col·lectiva i que s’elimini l’empobriment dels treballadors. Efectes i causes.\nEn les últimes dècades, el Japó, Alemanya, Itàlia, els Estats Units, Espanya i altres països han evolucionat de forma molt similar pel que fa a la contractació laboral i a l’organització de la feina.\nLes diferències culturals, històriques, psicolaborals i socials no han suposat cap impediment. Fins a la insolidària oferta petitburgesa d’enclaustrar-se en la nació imaginada, amb sentiments de pertinença excloents, ho ha assumit sense reserves.\nEl sistema financer campa pel món al seu aire. Les seves transaccions circulen per la fibra òptica a la velocitat de la llum. Les decisions es prenen segons els beneficis que es reflecteixen als taulers electrònics, prescindint de les persones que puguin resultar afectades, que ni coneixen ni saben res de les seves vicissituds. Proliferen entitats prestadores de treballadors. La contractació laboral fixa i indefinida habitual ha passat a ser temporal i precària. Augmenten els treballadors “autònoms” i els que treballen en negre, tant en el camp com a la ciutat. Ho facilita la informatització de les decisions, el desglossament de les operacions i la simplificació de les tasques.\nEls coneixements i l’experiència del treballador han deixat de ser el suport de la producció, de l’organització de la feina i de la supervivència de l’empresa. És innecessari conservar els bons professionals. Ara se’ls vol submisos, obedients, espantadissos i individualistes; disponibles per al que sigui, de dia o de nit, a qualsevol hora.\nHi ha empreses de selecció de personal que es diuen especialistes a observar la mirada. El sistema possibilita la intervenció de treballadors i d’empreses auxiliars alienes a la multinacional. Conformen subconjunts del producte i els uneixen al conjunt principal disponible. El vincle de caràcter laboral d’aquests treballadors se substitueix pel mercantil, del grup o la subcontracta. En la indústria, els serveis, el comerç, els supermercats i l’administració. La parcialització i la desconnexió, habitual en les tasques de contingut manual, afecta els tècnics i els professionals d’alta qualificació.\nS’avança ràpid en la nova revolució industrial i, per això, és urgent discutir-li l’organització de la feina a la direcció de l’empresa i intervenir en el control de gestió. Per condicionar-ne l’evolució i que els treballadors siguin el factor principal de tot el procés i evitar la subordinació permanent a l’algoritme i a la màquina. Com que la disrupció tecnològica, l’internet de les coses, el 5G, l’alienació i la submissió del treballador es produeixen igual a tot el món, l’acció sindical ha de contemplar el seu vessant internacional.\nÉs imprescindible que l’organització dels treballadors traspassi les fronteres. Ho exigeixen les renovades condicions en què es desenvolupa el capitalisme, gairebé exclusivament financer, sense limitacions geogràfiques. Però, com en tot, per algun país es comença perquè els altres el segueixin.\nA Londres, el 1864, es va fundar l’Associació Internacional de Treballadors, la Primera Internacional. Aquesta entitat va agrupar sindicalistes anglesos, anarquistes i socialistes francesos i republicans italians. També espanyols. Les seves finalitats van ser l’organització política dels treballadors a Europa i a la resta del món, examinar problemes en comú i proposar línies d’acció.\nTrobar la fórmula per a la mobilització eficaç dels treballadors, necessària perquè tingui èxit l’acció reivindicativa i transformadora. No és fàcil. Necessita també el substrat ideològic suficient i la perspectiva política adequada.\nPrev¿Quién critica el tratamiento que recibe Puigdemont en Catalunya Ràdio?


Les obres de la ITV, a punt al febrer | Notícies | SomGarrigues\nDimarts, 24 de de gener de 2012 - Les Borges Blanques\nLes obres de la ITV, a punt al febrer\nLes obres de construcció de la ITV (Inspecció Tècnica de Vehicles) de les Borges Blanques avancen a bon ritme i tot apunta que podrien estar enllestides aquest proper mes de febrer. Així ho ha manifestat en declaracions a SomGarrigues el coordinador de les ITV a Catalunya, Ferran Domènech. No obstant això, és impossible precisar quan podrà entrar en funcionament el servei, atès que l’empresa promotora ATISAE es troba a l’espera de conèixer la decisió del litigi judicial obert per l’adjudicació del servei. Malgrat el litigi, l’empresa va decidir “tirar endavant amb les obres convençuda de trobar una solució i amb tots els permisos i llicències en regla”.\nCal recordar que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) va suspendre al maig de l’any passat l’adjudicació de la meitat de les noves estacions d’ITV a Catalunya, entre aquestes, la de Borges. La demanda d’una altra empresa del sector considerava que la Generalitat hauria introduït uns criteris per concedir les ITV un cop les empreses candidates ja havien lliurat la documentació i podria haver influït en la preparació de les ofertes.\nLa ITV, ubicada en una parcel·la de 4.668,85 m2 al Polígon Industrial Les Verdunes, tindrà capacitat per inspeccionar fins a 20.000 vehicles/any que fins ara es veuen obligats a desplaçar-se a altres municipis com Lleida, Granyanella, Montblanc o Fraga per realitzar aquest tràmit.\nInicialment, les instal·lacions disposaran d’una línia d’inspecció tècnica universal, és a dir, que donarà servei a tot tipus de vehicles: lleugers, pesats, motos o vehicles agrícoles. La zona, però, està preparada per acollir una altra línia, si s’escau. “Ja està fet el fossat per si més endavant, un cop el servei estigui en marxa, considerem oportú obrir una nova línia. Aquesta decisió anirà en funció de la demanda”, ha dit Domènech. “La intenció és oferir un horari d’obertura el més ampli possible i treballar els dissabtes al matí, tot i que aquests són aspectes que encara s’han d’acabar de definir”, ha conclòs.


saragatona: la felicitat\nVaig tardar una mica a descobrir que Odette Toulemonde cantava Josephine Baker, però va ser un moment recordar els estius al mas, paradís perdut. A la petita llibreria, amb revistes d’abans de la guerra, en vaig trobar unes quantes amb fotografies de la cantant i actriu. En algunes se la veia nua i les estisores van fer estralls. Després deixava les revistes ben plegades al seu lloc. No sé on han anat a parar les revistes i encara menys els retalls. Tampoc no sé si algú més, després de fer-ho jo, l’únic nen que aleshores corria als per aquell primer pis amb olor d’ametlles durant els estius, ha fullejat aquelles revistes i s’ha preguntat que contenien exactament aquells rectangles desapareguts.\nAvui –quin diumenge-divendres més ingrat ens ha portat la pluja!- m’he passat una estona escoltant cançons antigues.\n(M'ha fet gràcia que un dels actors de Zou-Zou es digués com jo: Pierre Palau: Mr. de Saint-Lévy, el protector.)\nEtiquetes de comentaris: Haití, Josephine Baker, Odette Toulemonde\nOstres, Pere, això ens porta a la més tendra joventut, i les cançons, una joia! Un petonas...\nVaig veure l´Odette el dissabte. Per fi alguna pel·lícula que es deixa veure a TV3. Senzilla, ingènua com ella mateixa i quants personatges reconeguts a la vida diària...els adolescents, l´amiga envejosa, el fracassat...Fins al final no vaig entendre qui era Jesús.\nL´acabament de la pel·lícula estava cantat però almenys te´n vas a dormir reconciliat.\nla fe(licita)t, per a alguns, és il·lícita. per a altres, un dels petits plaers -ja siguin lícits o il·lícits- de la vida. jo em quedo amb la primera síl·laba, la fe, que diuen que mou muntanyes, i que és sinònim d'esperança, que -segons diuen també- que és l'última cosa que es perd.\npetons lícits ;)\nTendríssima i relativament innocent, zel. Cançons felices, sí.\nI tot i així, A., com passa sempre, és una peli que va tenir bones crítiques, però d'altres de terribles que l'acusaven de falsa ingenuïtat i de coses pitjors, i de voler imitar -sense èxit- Amélie (Pouulain). En fi, nosaltres ens ho vam passar bé.\nAi, Jesús... Jo fa anys que, com que nado fatal, intento caminar sobre les aigües amb, de moment, resultats nuls.\nLa felicitat, Anna, sempre és lícita. Una altra cosa és que de vegades els mitjans per aconseguir-la siguin dubtosos, però no s'hi pot fer res per canviar el principal i misteriós objectiu dels humans.\nI si falla la fe i l'esperança, val la caritat? Segurament la caritta és massa tangible i es considera un engany?


Xina: els pobres són els més exposats al coronavirus i a les mesures autoritàries del règim\nEPIDÈMIA I CLASSES SOCIALS\nDesigualtats, un sistema sanitari enormement privatitzat, un règim repressiu: els treballadors, pagesos i les classes populars són les més vulnerables al coronavirus, però també a la repressió de l'Estat.\ndivendres 31 de gener de 2020| edici� del dia\nMalgrat les dràstiques mesures del govern xinès, l’epidèmia de coronavirus s’agreuja, principalment a la Xina, però també en altres països. De tal forma que oficialment, s’han declarat més de 6000 casos sobre els 9.000 possibles a la Xina i dotzenes més en diferents països com Tailàndia, el Japó, Corea del Sud o Cambodja, però també els Estats Units i França entre altres. El nombre de víctimes s’eleva, segons les autoritats xineses, a 132. No obstant això, experts internacionals estimen que el número de cas podria ascendir a 44.000 tan sols en Wuhan. Països com el Japó, els Estats Units o França han començat a evacuar als seus nacionals que es trobaven en Wuhan i a la província de Hubei.\nMalgrat això, enfront d’aquesta epidèmia comença a generar-se un cert pànic, tenyit de racisme i prejudicis anti asiàtics, hi ha un element que poca gent analitza: el fet que l’exposició als riscos de l’epidèmia no és el mateix segons la classe social a la qual un pertany. Això és particularment evident en un país com la Xina on hi ha importants desigualtats socials i on l’accés al sistema sanitari és difícil per a les classes populars. I relacionat amb això, hem d’assenyalar també que són precisament aquesta part de la població la més afectada a les mesures de repressió arbitràries preses per les autoritats del país.\nEl sistema de salut xinès: “darwinisme capitalista”\n“A la Xina el sistema sanitari no està centrat en el pacient sinó guiat per un darwinisme capitalista, els qui tenen diners sobreviuen, els que no, sofreixen o moren”. És el que podem llegir en un article de Foreign Policy en el qual el títol és ni mes ni menys: “El sistema sanitari xinès necessita més comunisme”. En efecte, aquesta situació d’epidèmia treu a la llum (o deuria), davant dels ulls de tot el planeta, determinats aspectes concrets del règim polític xinès, però també de les característiques del “model” econòmic xinès.\nAra que molts propagandistes neoliberals volen presentar a la Xina com un “país comunista”, la realitat sobre el terreny mostra tot el contrari. El règim polític dictatorial, de partit únic, hereu directe de la farsa maoista que es pretenia “socialista” s’ha fusionat amb una mena de capitalisme brutal, adoptant les pitjors formes d’explotació i degradació de la vida humana. És en aquest context que es pot enquadrar el sistema de salut xinès que és altament desfavorable per als més pobres.\nEs tracta d’un sistema sanitari que resulta xocant fins i tot per als vells països capitalista, fins i tot on reina el major neoliberalisme. Segons l’article de Foreign Policy, a diferència dels antics Estats “socialistes” on la sanitat era gratuïta per a tots els seus ciutadans, “A la Xina, el sistema sanitari es troba majorment privatitzat i és car (…) els diners és la clau, no sols per als particulars, però per a les institucions. La major part d’hospitals a la Xina són privats o majorment autofinançats. Treballen com a empreses i no com a organització sense beneficis (…) els pacients xinesos paguen prop del 30% de despeses sanitàries, el govern no finança més que un 30% i l’assegurança cobreix el 40% restant”. Segons les dades de l’OCDE de 2015, la major part de les despeses en sanitat coberts directament pels pacients xinesos era tres vegades més important que la dels pacients nord-americans: 32% enfront d’11% als Estats Units.\nA aquest sistema sanitaris altament privatitzat, s’afegeix una altra dificultat per a les classes populars: les regles relatives als permisos de residència que lliguen a les persones al seu lloc de naixement. D’aquesta forma, els habitants de zones rurals o els treballadors immigrants no poden fer efectiu el seu dret a la seguretat social a les ciutats on treballen o on simplement hi ha millors hospitals.\nEn aquest context ens podem imaginar les grans dificultats que la població obrera i pagesa poden tenir per a tenir accés a un tractament adequat de cara a una epidèmia i també per a ser diagnosticats. És per això que múltiples estudis i investigadors internacionals estimen que el nombre de casos detectat per les autoritats xineses és menor a la realitat, ja que ells mateixos probablement no són capaços de mesurar-los correctament a causa de la dificultat estructural dels més pobres per a accedir a la sanitat.\nEls pobres, principals víctimes del virus… i de la repressió\nEn un altre article de Foreign Policy s’afirma que: “No són els residents de Washington o de Bangkok els més exposats al coronavirus. Són els pobres de la Xina (…) és aquesta població pobra la més susceptible a entrar en contacte amb aquest virus, és entre ells que és més fàcil que es propagui”.\nFins i tot si alguns estudis tenen a rebutjar la hipòtesi segons la qual el virus vindria d’un dels mercats de Wuhan on es venien il·legalment animals vius per a finalitats culinaris o medicinals, és innegable que la població més pobra aquesta sobre-exposada als riscos de contagi. I no sols per les dificultats per a accedir a medicines, sinó perquè a causa d’això, les seves condicions físiques i les seves defenses són febles.\nAquesta sobre-exposició al virus de les poblacions més pobres preocupa a les autoritats xineses, però també a les internacionals. És el que hem pogut veure en els últims dies quan es va fer públic un cas de coronavirus a Cambodja. La por al fet que el virus s’estengui per països on el sistema públic és encara més feble és un escenari de malson dins de la perspectiva d’una epidèmia a major escala.\nUna altra qüestió on podem verificar la desigualtat de tractament és també en la repressió i les condicions de quarantena. Recordem que la major part de les ciutats de Hubei, la província en la qual Wuhan és la principal ciutat, es troba en una quarantena “estricta”. Es calcula que més de 40 milions de persones es troben en quarantena. No obstant això, aquesta mesura espectacular és també arbitrària i de la qual desconeixem la seva efectivitat no s’aplica de la mateixa forma a tot el món. Així, veiem com els nacionals de països imperialistes com els Estats Units, França o el Japó estan autoritzats a sortir de Wuhan. Per als obrers i les classes populars és un altre cantar.\nSegons Foreign Policy: “Els pobres són menys visibles per al diagnòstic i el tractament, però més visibles per a la repressió. Ara que la quarantena s’estreny al voltant de Wuhan, els pobres són més susceptibles a brutalitats per part de les autoritats. Les catàstrofes solen generar un pànic en les elits (…) si la por, entre homes armats, que han de fer complir la quarantena a una població atrapada a l’interior, es podrien produir enfrontaments amb morts.\nSens dubte, per a evitar escenaris de confrontació i desbordament, les autoritats xineses han estès les vacances de l’Any Nou Piga fins al 3 de febrer, sabent que centenars de milions de persones havien de tornar als seus llocs de residència en un moment on gran part de l’economia i el país es troba alentit i bloquejat.\nEls riscos polítics per al Partit Comunista\nA més de l’origen i les raons per les quals el virus s’estén pel país, és clar que la situació planteja riscos polítics per a la direcció del Partit Comunista Xinès (PCX). Les catàstrofes sanitàries són un repte per a tot govern i no és estrany que tractin d’amagar les conseqüències per a evitar les crítiques com la crisi de Lubrizol a França va ensenyar al govern d’Emmanuel Macron.\nNo obstant això, a la Xina una crisi de tal magnitud posseeix característiques particulars ja que el sistema de partit únic deu gran part de la seva legitimitat a causa del control de la situació, a un lideratge “infal·lible”. És per això que es produeixen mentides i s’intenta dissimular la situació real, com hem pogut veure amb el sorgiment del virus. Això explica també el gir del govern a mesures espectaculars com la posada en quarantena de més de 40 milions de persones.\nCom afirma l’experta a la Xina, Jude Blanchette del Center for Strategic & International Studies: “La mobilització de recursos és un dels grans avantatges d’un sistema de comandament i control com el de la Xina, com mostren les dades segons els quals Wuhan preveu la construcció de dues instal·lacions mediques en menys d’una setmana, en la qual cadascuna podrà acceptar més de mil pacients de coronavirus. No obstant això, en aquest context, on s’ha de considerar que el PCX té el control total i on la situació millora contínuament, l’espai d’opinions dissidents o independents romandrà molt limitat. Més que concentrar-se sobre el desafiament prioritari de contenir una emergència de salut pública, els responsables del partit tenen la tasca de tenir en compte els costos polítics potencials de les seves accions”.\nEn aquest sentit, multitud d’analistes consideren que aquesta epidèmia és la crisi política més important que afronta el president Xi Jinping. Tenint en compte les mesures preses, la quantitat de persones que implica, les mentides i el que oculten les autoritats, però també els perills del pànic, perills molt importants per al règim. Al mateix temps, el caràcter reaccionari i dictatorial del règim constitueix un obstacle per a combatre eficaçment i posar fi a l’epidèmia.\nEpidèmia / #Coronavirus / Xina / Lluita de classes / Internacional\n2Les dones s’organitzen en suport a la vaga de les refineries a França\n3 Israel bombardeja Franja de Gaza per Nadal\n4L’emancipació de les dones en l’obra de León Trotsky\nPersonal educatiu: soles en la lluita contra la covid


WiFIS 6Inf - Jaume Catà\nPresentacion bi aquiline 2013 rev02\nby Joaquín Murcia Marín\nUs deixem un extracte de la Presentació: WiFIS 6Inf - Jaume Catà\nPodeu consultar la versió complerta a www.forumcis.cat Per tal que pugueu accedir a les presentacions de l’última sessió i que no perdre informació sobre les properes, us suggerim que us feu sòcia/soci de Fòrum CIS. Es tracta d’un registre, sense despeses econòmiques addicionals, que us permetrà estar en xarxa amb professionals amb interès en les TIC en Salut. ...\n• Desenvolupar tota la missatgeria i certificar cada procés\nque utilitzi (Comandes clíniques, Cites, eConsultes, etc.).\n• Gestionar incidències en la missatgeria.\n• Integrar, dins del seu sistema, el Work Flow de cada procés i\npenjar-hi els resultats rebuts.\nSOLUCIÓ SISinf : WiFIS Bàsic\nNotificació Canvis estats i\nSOLUCIÓ SISinf : WiFIS+\nHeu vist un extracte de la Presentació:\n-WiFIS 6Inf - Jaume Catà\nPodeu consultar la versió complerta a www.forumcis.cat fent clic aquí\nPer tal que pugueu accedir a les presentacions de l’última sessió i que no perdre informació\nsobre les properes, us suggerim que us feu sòcia/soci de Fòrum CIS. Es tracta d’un registre,\nsense despeses econòmiques addicionals, que us permetrà estar en xarxa amb professionals\namb interès en les TIC en Salut.\nCambio de rol del paciente “De la Tecnología al Servicio”\nXavier Borras - Hospital de Sant Pau: Necessitats dels Si en relació al flux ...\nSoraya Estevez - Fundació i2cat: Portal del paciente


Bé nou! JINLUN ha rebut les noves comandes dels anells forjats d'alumini. - Notícies - Jingjiang Jinlun Machine Manufacturing Co, Ltd\nBé nou! JINLUN ha rebut les noves comandes dels anells forjats d'alumini.\nJingjiang Jinlun Machine Manufacturing Co, Ltd | Updated: Jan 02, 2018\nÉs el primer dia laborable després de l'Any Nou 2018. Ens complau informar que hem rebut les noves comandes dels anells forjats d'alumini del nostre client europeu. Aquests anells estaran fets d'alumini forjat i enrotllat, tractats amb calor T6, CNC mecanitzats, fresats i perforats. El codi de material dels anells d'alumini són EN AW 6082 T6.\nEl client final per als anells de premsat d' alumini i els anells de guia és ABB.\nEl diàmetre de l'anell d'alumini es forja de 50 mm a 1800 mm. Vam tenir tres maneres d'obtenir les peces forjades d'alumini en aquest moment, forjat lliure, forjat en rotlle, forjat de prop. JINLUN també està disponible per a maquinària, pre-mecanitzat, mecanitzat CNC, tornejat, fresat, perforació, roscat, etc.\nJINLUN és un proveïdor expert d'acer, acer inoxidable i productes d'alumini, incloent tipus d'anells, brides, forjats, foses, peces mecanitzades CNC, abraçadores muntades, vàlvules i motors elèctrics.\nEl client fet és el nostre negoci principal. Els nostres productes es exporta principalment als països europeus.\nEls nous contactes sempre són benvinguts.\nSr. Xia Li (Director General)\nMòbil: +86 18852658858\nLloc web: www.eamachine.com / www.jinlun-machine.com\nUn parell de: La precisió CNC va mecanitzar eixos d'acer inoxidable de JINLUN!\nSegüent: Què són aquests? Flanges quadrades feta per JINLUN.\nEnfortir el CNC per tornejar i tall...\nJINLUN Exporta els fusos motoritzat...\nLa stianless d'acer anells de JINLUN.\nLes parts CNC mecanitzades de JINLUN\nJINLUN la 1.4432 forgings d'acer in...\nUn dels nostres socis europeus guia...\nL'inspector de tercer està provant ...\nJINLUN està buscant nous socis de n...\nQuin tipus de forgings pot produir?\nEl nou mecanitzades morir prop de f...\nLa precisió CNC va mecanitzar eixos...\nConegueu JINLUN a MIDEST París del ...\nActualment busquem nous agents de v...\nQuins tipus de forja d'alumini pode...\nContacta amb JINLUN al repartiment,...\nBusques peces forjades i peces meca...\nForja d'automòbils de JINLUN.\nJINLUN mecanitzat forja té èxit en ...\nSom el proveïdor expert dels bars 9...\nConnector de canonada\nForats de cilindre\nAcer inoxidable níquel aliatge parada especial vàlvules de guillotina


Ètica, responsabilitat i convicció pel comerç i la qualitat de vida\nREGIDORES I REGIDORS DE GOVERN D?ESQUERRA REPUBLICANA\n“Hem de bastir un model de comerç urbà que vertebri i cohesioni socialment els nostres barris, pobles i ciutats, els faci segurs, integradors i sostenibles, dinamitzant la resta d’activitats econòmiques i cíviques del municipi. Un model que garanteixi la pervivència d’una àmplia oferta de petit comerç independent i eficient, que resisteixi les tendències d’integració vertical del sector. Un model comercial fonamentat en l’equilibri de formats i que consolidi el criteri de la localització, preferentment dins les trames urbanes consolidades, com a element fonamental d’una activitat comercial sostenible, competitiva i ordenada.\nD’aquesta manera es preservaran les nostres ciutats compactes urbanísticament, amb una utilització no intensiva del territori, amb una diversitat d’usos que les fa complexes i amb una capacitat de respondre a les necessitats de proveïment (en temps i en forma) que les fa cohesionades socialment.”\nAquest és un fragment extret del Pacte d’Entesa signat per Esquerra Republicana– AM, Junts per Catalunya Lleida i el Comú de Lleida.\nQue no hi hagi ni una ombra de dubte davant del posicionament d’Esquerra Republicana–AM i Junts per Catalunya Lleida sobre quin és el model comercial idoni per a la ciutat de Lleida.\nHo tenim clar: un model comercial vertebrat i cohesionat a la trama urbana de Lleida. Per això apostem i treballem per fer realitat el Pla de l’Estació, un pas més –també– per aconseguir dinamitzar un dels espais més emblemàtics de la nostra estimada ciutat: la Rambla Ferran, i contribuint a connectar millor Pardinyes amb el centre.\nAixí ho hem manifestat a totes les entitats comercials de la ciutat i a les 600 persones que van fer al·legacions al projecte de Torre Salses.\nTots els ciutadans de Lleida saben que la nostra aposta és per un sistema comercial dins la ciutat, que sumi sinergies amb els comerços tradicionals i amb les zones comercials que donen sentit i coherència a la ciutat i que no comprometi la mobilitat. Ho fem en defensa del comerç de la ciutat i de la qualitat de vida a Lleida.\nEl Govern d’Entesa és un govern amb conviccions i és un govern responsable.\nNo hem vingut a protagonitzar una anècdota, sinó que hem vingut a fer les coses diferents, a fer-les millor. En cap cas l’acord pres en la Junta de Govern Local del passat dimecres posa en dubte el nostre compromís amb el model comercial integrat a la trama urbana.\nEs tracta d’un tràmit preceptiu i obligatori dins la tramitació d’un expedient urbanístic al qual encara li queden molts passos per la seva materialització definitiva.\nEl passat mes de febrer, i amb motiu de l’aprovació del Projecte d’Urbanització del SUR-42 a la Junta de Govern Local, el govern de la Paeria va anunciar que amb relació al SUR-42 només aprovaria aquells expedients que, per Llei, està obligat a tramitar i aprovar per ser actes reglats, i que ens oposaríem a tots aquells tràmits o modificacions que ens permetés la llei i estiguessin a les nostres mans. En aquest sentit, l’expedient ha estat revisat prolixament per tot el personal tècnic de la Paeria i s’ha reiterat als promotors que més enllà de les obligacions contretes per l’anterior consistori (que va voler deixar-ho lligat en temps de descompte) no assumirem més compromisos que els estrictament marcats per la normativa.\nMés enllà de tenir paraula –que la compartim impertèrritament els 14 regidors–, cal que l’activisme de paraula esdevingui en fets tangibles i reals.\nAquest és el nostre compromís..\nSón molts els projectes il·lusionants i engrescadors que tenim present endegar els propers dos anys de mandat, que sens dubte hauran d’anar marcats per la reconstrucció de la nostra ciutat. El comerç és un dels sectors que més ha patit les conseqüències de la crisi de la Covid i que més suport i ajuts necessitarà per part de les institucions. El desenvolupament del Pla de l’Estació i de la revitalització de la rambla Ferran van en aquesta línia. Els centres comercials situats als afores de les ciutats han demostrat ser un model caduc –França i els EUA en són clars exemples– i no ens podem permetre que passi el mateix a Lleida.\nEstem alineats amb les associacions de comerciants i amb el teixit comercial de la ciutat. En aquest sentit, aquest divendres vam presentar el nou ecosistema de la Regidoria de Promoció Econòmica, que tindrà com a pilars fonamentals la reactivació socioeconòmica de la ciutat, la transformació digital i la implementació dels Fons Next Generation. Fomentant l’emprenedoria i l’aliança entre empreses i comerços, creant una xarxa que mai aconseguirà cap centre comercial perifèric sense ànima, formant en tecnologia i habilitats digitals i donant tot el suport al comerç de la nostra ciutat. Aquest és el model que volem per Lleida.\nDesprés de les compareixences, declaracions i fets dels últims dies ens refermem amb la nostra manera de fer política basada en la lleialtat, a no fer escarafalls, en una governança responsable per la ciutat, a centrar-nos en uns objectius. Tot i la sortida acordada del Comú de Lleida del Govern d’Entesa, continuarem fent allò que sempre ens havien dit que era impossible, i ho farem sempre sempre sota el paraigua de les nostres conviccions i assumint les nostres responsabilitats. I sempre –sempre– defensant un model comercial i de ciutat proper i connectat, que posi les persones i el comerç local i de proximitat al centre.


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: Catalunya independent: Jordi Gaudí, assessor de la Reserva Federal nord-americana, una eminència mundial com a investigador de la nova síntesi keynesiana. Doctorat a la Universitat de Massachusetts i que ha treballat com a docent a les universitats de Columbia, Nova York i Barcelona, ia més, és assessor del Banc Central Europeu i de la Reserva Federal nord-americana, refuta les mentides de l'estat espanyol sobre la Catalunya independent. Un fabulós article que obre noves possibilitats a la independència de Catalunya:\nCatalunya independent: Jordi Gaudí, assessor de la Reserva Federal nord-americana, una eminència mundial com a investigador de la nova síntesi keynesiana. Doctorat a la Universitat de Massachusetts i que ha treballat com a docent a les universitats de Columbia, Nova York i Barcelona, ia més, és assessor del Banc Central Europeu i de la Reserva Federal nord-americana, refuta les mentides de l'estat espanyol sobre la Catalunya independent. Un fabulós article que obre noves possibilitats a la independència de Catalunya:\nUna de les principals incerteses relatives a l'eventual creació d'un Estat català és l'encaix d'aquest amb Europa. Molts catalans es pregunten si aquest nou escenari seria compatible amb continuar gaudint dels avantatges econòmics associades a la nostra pertinença a la Unió Europea (UE) ia la zona euro.\nEncara que, per definició, la capacitat sobirana d'un Estat obre la porta a moltes alternatives, en el cas de Catalunya sembla existir un ampli consens social i polític sobre la desitjabilitat de continuar a la UE i de mantenir l'euro com a moneda. Quines són les opcions d'una Catalunya independent per assolir aquests objectius? Al meu entendre, la resposta a aquesta qüestió difícilment pot desvincular de l'escenari en què es produeixi l'eventual procés de constitució de l'Estat propi. A grans trets podríem distingir entre dos escenaris possibles: cooperació i confrontació.\nEn un escenari de cooperació, l'Estat espanyol acceptaria un resultat favorable a la independència d'una eventual consulta al poble català, iniciant-se un procés de col·laboració entre els dos governs per gestionar un "divorci amistós." Aquest és precisament el marc previst en l'acord entre els Governs d'Escòcia i el Regne Unit pel qual les dues parts es comprometen a "treballar constructivament d'acord amb el resultat -del referèndum-, sigui quin sigui aquest, per preservar els interessos del poble escocès i de la resta del Regne Unit". En un escenari d'aquesta naturalesa, l'admissió automàtica o no de Catalunya a la UE (i, de resultes, a la zona euro) seria una qüestió formal sense més interès que el pròpiament simbòlic.\nEn el pitjor dels casos, aquesta admissió es produiria després d'un procés de negociació que, ateses les circumstàncies extraordinàries esmentades més amunt, hauria de poder ser simplificat i ràpid. L'únic realment important seria garantir, durant el període transitori, la continuïtat de drets i obligacions que regeixen les relacions econòmiques entre Catalunya i la resta de la UE, i, de manera especial, els relatius a la lliure circulació de mercaderies, persones i capitals . Aquesta "extensió" del règim actual també hauria d'incloure, de forma natural, els aspectes monetaris. Així doncs, tot i que durant aquest període Catalunya no seria formalment part de la zona euro, l'euro continuaria sent la moneda oficial i les entitats financeres catalanes haurien de poder accedir, com en l'actualitat, als mecanismes de finançament de l'eurosistema i al mecanisme de pagaments europeu. A la fi del període transitori, i en el moment de la integració formal, el banc central del nou Estat assumiria les seves funcions com a banc central nacional dins de l'eurosistema.\nDes d'un punt de vista pràctic, l'única diferència que aquest escenari suposaria respecte al d'admissió automàtica seria que Catalunya no estaria representada formalment a les institucions i òrgans de govern de la UE (inclòs el Consell de Govern del BCE) durant el període transitori fins l'admissió definitiva. Donat el gran nombre de països membres de la UE i la consegüent irrellevància efectiva de cada un d'ells en les decisions col·lectives, ningú pot afirmar sense posar-se vermell que aquesta absència suposaria un perjudici significatiu per a l'economia catalana.\nFins i tot sense entrar a la UE, Catalunya podria tenir l'euro com a moneda oficial.\nD'altra banda, un eventual escenari de confrontació vindria definit pel rebuig per part de l'Estat espanyol a reconèixer el nou Estat i, per tant, el bloqueig indefinit de la seva admissió a la UE (que requereix la unanimitat dels Estats membres). Però en la mesura que es preservessin els tres pilars esmentats més amunt (lliure circulació de mercaderies, treballadors i capitals), aquest escenari no hauria comportar conseqüències adverses per a l'economia catalana. En contrast amb l'opinió generalitzada, aquests drets no estan restringits a la UE i hi ha diferents formes d'articular (el cas de Suïssa és, potser, el més paradigmàtic en aquest sentit). A més, la UE seria la primera interessada a preservar la reciprocitat en aquests drets, donada la importància quantitativa i qualitativa del mercat català i la presència d'un gran nombre d'empreses europees amb base a Catalunya (sense oblidar la contribució neta d'aquesta a les arques comunitàries).\nEn l'àmbit monetari, la no admissió a la UE implicaria també que Catalunya no seria un Estat membre de la zona euro. Però Catalunya podria mantenir l'euro com a moneda oficial, si així ho desitgés. Un "acord monetari" amb la UE com el que regeix en alguns països no comunitaris que utilitzen l'euro podria beneir aquest ús i facilitar la continuïtat en les relacions monetàries i financeres.En el pitjor dels casos, les entitats financeres amb seu a Catalunya podrien accedir a la liquiditat del BCE a través de filials o sucursals establertes a la zona euro,com ho fan regularment nombrosos bancs no comunitaris d'acord amb el que estableix la normativa rellevant del BCE (l'anomenada "Documentació General").\nQuin dels escenaris analitzats és més desitjable per a totes les parts implicades? En un escenari de cooperació, on cap part té com a objectiu deliberat el perjudici de l'altra, la possibilitat d'un divorci amistós amb costos mínims per a totes les parts no hauria de ser una quimera. Més enllà de les formalitats jurídiques, res hauria de poder impedir la continuïtat plena, almenys de facto, el marc de relacions econòmiques i financeres actuals, i dels drets i obligacions que li estan associats. D'altra banda, resulta difícil imaginar una actitud intransigent per part de l'Estat espanyol davant el fait accompli d'una Catalunya independent, ja que això tindria importants costos econòmics per a Espanya, i cap avantatge que no fos la (possible) satisfacció de castigar Catalunya ja seus ciutadans per haver triat un marc polític diferent a l'actual. Entre altres qüestions, cal suposar que una actitud hostil tancaria la porta a qualsevol negociació de bona fe sobre el repartiment del deute contret pel Regne d'Espanya.\nDonades les més que probables conseqüències adverses per a Espanya d'un escenari de confrontació un cop consumada la decisió del poble català de construir un Estat propi, l'actual ofensiva intimidatòria del Govern espanyol no sembla gaudir de molta credibilitat, sent la seva única explicació la voluntat de doblegar el desig de la gran majoria dels catalans de poder decidir lliurement el seu futur.\nPublicat per Eduard Nogués a 9:44


UECC: de novembre 2008\nEl CUC 2008 , Classificació\nEl CUC 2008 , La crònica\nEnguany hem celebrat la 45a edició de la marxa del CUC. al terme municipal de Orpí a l'Anoia. La participació ha estat molt alta amb un total de 50 equips classificats. El paisatge i l'entorn magnífics, el fred ha apretat de debò i sort que el sol ha acabat arreglant el dia.\nEl planell oficial de la cursa.\nSi compareu el track obtingut amb un GPS i el planell que va preparar el Xavier J i el seu equip, podreu comprovar l'exactitud de la seva feina i podreu imaginar que preparar un treball així, de fàcil no en te res.\nLa marxa, tot i que ha resulta molt còmode per a tothom, no era precisament plana.\nI com que no tot es caminar, un bon esmorcar no es va fer esperar.\nEl vi, la coca, i el cafè tampoc van faltar.\nEls controls ven amagats, a vegades resultan dificils de trobar.\nEncara porten un minut de diferencia?\nSi pregunteu algun detall als controls, no us diran ni mu!\nLa masia del cartell del Cuc, ja indica que estem arribant al final.\nBon ambient a la Arribada. Fins el 2009!\nS'estan organitzan, sortides amb Raquetes de Neu.\nSi esteu interessats, a fer aquestes sortides.\nPodeu contactar amb en Josep Rodriguez als\ntlf. 933765668 tlf. del local 933779452 (els\nDijous de 19.30 a 22h.\nAl email: jrferrer.nort@gmail.com\nFarem una reunió al local social , el dijous dia11 de Desembre . Per cal d'organitzar un calendari de sortides . ¡ Ánim ! hi ha disfrutar de les excursions ,\nFotografia: Ascensió a la Tossa d' Alp Febrer del 2008\nAutor: Ramon Vinyeta\nEdita: Amics dels aplecs del Matagalls\nTitol: Les Valls d' Aneu ( Pallars Sobira )\nEdita: El Medol\nTitol: La Vall del Riu Ripoll\nEdita: Abadia de Montserrat\n22 novembre Curs i practiques Arva\nJoan Malcampo i Jordi Ossó\n20 desembre Sortida al Pic de Bassiver per Mantet\n17 Gener Pic de Pedrons o Baladrà (Arieja).\n18 Gener Casamanya (Andorra)\nGloria i Rafa\n28 Febrer 1 de Març Pic de Pineto i Roca Blanca (Pallars).\n14 - 15 març Travessa Port de Vielha\nJordi Ossó i Josep Rodriguez\n28 març Pic de Cubil (Andorra)\n25 - 26 abril Posets per Eriste\n23 - 24 maig Pic de Neouvielle (Bielsa).\n20 - 21 juny Alpinisme, Cresta de Alba (quedarà neu?)\nAlfred Fontanals i Joan Malcampo\nCórrer amb Vertic\nCórrer és la teva passió? Aquesta pot ser la teva oportunitat.\nVERTIC RUNNERs és el teu equip. vols saber-ne més?\nXERRADA INFORMATIVA Dia 21 de Novembre a les 20.30h.\nI recorda que el dissabte 22 de Novembre hi ha el primer entrenament dirigit.\n- Gratuït per a tothom - imprescindible assistència a la xerrada - places limitades -\nLocalitzant un Arva enterrat a la sorra de la platja de Gavà. Hivern del 2006.\n22 de novembre. Curs i practiques d'Arva a la Platja de Gavà.\nDirector: Jordi Ossó. Professor: Joan Malcampp.\nAl local social, per telefon al 637 785 897 o per correu a joosso@gmail.com\nEns trobarem a les 10:00 a l'Eroski de Cornellà.\nCal portar Arva. Si no en tens, fes-ho saber al inscriure't i te'n proporcionarem un. Caldrà acreditar l'assistència a aquest curs o d'altre equivalent, per assistir a les sortides d'esquí de Muntanya i de raquetes organitzades per l'UECC.\nInscripcions en equips de dues persones,\nal local social o bé als telèfons\n93 630 50 05 – 93 377 11 09\nAl final de la Marxa, s’ha previst un dinar de germanor al restaurant Ca la Maria, al poble de Carme.\nPreu orientatiu del tiket: 18,00 € adult 10,00 € nen\nCaldrà especificar si voleu dinar amb nosaltres o no en fer la inscripció i pagar-ho ABANS DEL DÍA 27-11-08\nEl Cuc : Una excursió matinal\nL'any 1927, el Centre Excursionista Rafael de Casanova va organitzar la primera de les marxes de regularitat que venia a substituir les curses atlètiques per muntanya que, durant uns quants anys, havien tingut el seu predicament i que, aleshores, havien començat a decaure. Aquesta entitat exposa l'intent de la següent forma: fins ara les curses excursionistes han estat considerades com a curses atlètiques, en les quals sols homes molt forts i entrenats podien prendre part amb probabilitats de fer un bon paper. Al costat d'aquestes proves atlètiques, tornem a organitzar una prova de regularitat en la qual la fortalesa corporal restarà a segon terme, front a la serenitat i la regularitat en primer lloc; al costat de les curses per a uns pocs escollits, la cursa per a tots els excursionistes.\nAmb aquest criteri, la UECC organitza anualment El Cuc i convida a tothom a participar-hi... és la Cursa per a tots els Excusionistes. Ens plaurà trobar-vos-hi!\nAquesta marxa és organitzada per la Unió Excursionista de Catalunya de Cornellà de Llobregat\ni es durà a terme el dia 30 de novembre del 2008 a la comarca de l’Anoia.\nINSCRIPCIONS I SORTIDA:\nb.- Les inscripcions, per equips de dues persones, es podràn fer de les següents maneres:\nTrucant a un dels telèfons 93.630.50.05 (Xavier Jutglar) o 93.377.11.09 (Ricard Garcia) de 21 a 22 hores, del 20 al 27 de novembre al telèfon 93.377.94.52 (local social) de 19h30 a 21 hores, els dijous 20 i 27 de novembre\nc.- Drets d’inscripció (per persona): 7’00 € federat 9’00 € soci UECCornellà 11’00 € invitat, que s’hauran d’ingressar, cas d’inscripció telefònica, al compte corrent de la Caixa de Terrassa 2074-0088-19-3143374927, fent-hi constar la procedència. L’inscripció inclou l’esmorzar.\nd.- El sorteig de l’ordre de sortida es farà el 29 de novembre a les 19h, al nostre local social.\ne.- El primer equip sortirà a tres quarts de nou del matí del terme municipal d’Orpí, al mateix poble, prop la zona d’aparcament senyalitzada. Els altres el seguiran en intervals d’un minut.\nGRÀFICS I DOCUMENTACIÓ:\na.- Es lliurarà el 29 de novembre, després del sorteig. Constarà de mapa, full de ruta i reglament\nPENALITZACIONS I DESCLASSIFICACIONS:\nc.- El repartiment de premis i trofeus es durà a terme durant el tradicional Vermut de Germanor, que oganitzarà la Unió Excursionista de Catalunya de Cornellà , el dia 21 de desembre d’enguany.\nb.- Hi haurà un llibre de reclamacions a disposició de tots els equips participants que el requereixin, i un altre destinat exclusivament als marxadors que participin a la Xa Copa Catalana, fins 30 minuts después de l’arribada de cadascún d’ells. A l’ensems no seran admeses aquelles reclamacions que no constin en els esmentats llibres.\ng.- Els posibles cassos no previstos en aquest Reglament seran resolts pel Jurat Classificador o, segons la seva idiosincrasia, per la Junta Directiva de la Unió Excursionista de Catalunya de Cornellà.\nh.- Aquest Reglament ha estat aprovat pel Comitè Català de Marxes Tècniques Regulades de la F.E.E.C., amb data 8 de novembre del 2007.\nA les eleccions convocades per la renovació de càrrecs de la junta, es va presentar una única candidatura encapçalada per en Francesc Mitjavila. El càrrecs que surten son Jaume Mitjavila, Lluís Lozano i Ramon Morgades, i els que entren Francesc Mitjavila, Miquel Badrines i Olga Manrubia i els que continuen Alfred Fontanals i Joan Malcampo. Els vocals de les diferents seccions segueixen tots.


Serveis d'atenció domiciliària (SAD) - SANTASUSANNA\nQuè és el servei d’atenció domiciliària?\nEl SAD són serveis especialment dissenyats per donar assistència, confort i seguretat a les persones que viuen al seu domicili i volen continuar-hi amb l’ajuda de professionals especialitzats.\nInformació de recursos\nSuport al domicili\nNeteja i suport a la llar\nCompanyia i acompanyaments programats\nServei de menjar per emportar i menjar a domicili\nPréstec gratuït d’ajudes tècniques\nValoració tècnica de l’habitatge per adaptar-lo a les necessitats personals\nGestió d’arranjaments per coordinar obres d’adequació i millora del domicili\nHi ha controls de qualitat?\nSí. Els nostres serveis d’atenció domiciliària disposen d’un sistema de qualitat certificat d’acord amb la norma ISO 9001:2015.\nQuin horari té el servei?\nL’horari del servei d’atenció domiciliària és a convenir. Contacti amb nosaltres i ens adaptem a les seves necessitats.\nHi ha alguna ajuda pel servei d’atenció domiciliària?\nEs realitzen serveis concertats amb l’Ajuntament de Caldes de Montbui. Cal sol·licitar-ho a la treballadora social de l’Ajuntament.\nEls socis/es de la Coopsetanta majors de 65 anys, poden gaudir d’un descompte. Cal sol·licitar l’autorització a la Cooperativa.\nCom puc contactar amb el servei d’atenció domiciliària?\nPresencialment: carrer Font i Boet 12 (Caldes de Montbui)\nTelèfon: 93 865 49 94 / 648 691 072\nCorreu electrònic: sad@fundaciostasusanna.cat


El terró en forma de matrícula d'Andorra, el súmmum de l'ús i abús del terme 'terró' - Made in Jijona\nEl terró en forma de matrícula d’Andorra, el súmmum de l’ús i abús del terme ‘terró’\nBernat Sirvent Coloma27 diciembre, 20210 Comentarios0\n‘Made in Jijona’ ja fa temps que parlem de l’ús i l’abús del terme o vocable ‘terró’ ‘torró’ i de la seva necessària ordenació. La proposta d’esta pastisseria andorrana ja és el súmmum, doncs afecta al contingut i… al continent!!!\nUn lector (dels 280.000 usuaris únics que ja en tenim) ens ha fet saber l’última astracanada sobre l’ús abusiu del terme o vocable o sustantiu terró (torró en variant catalana del nord).\nResulta que una coneguda pastisseria d’Andorra ha decidit aquest Nadal llançar els terrons en forma de matrícula d’automòbil.\nEn este mitjà d’Andorra, ‘Andorra Difusió’, ens expliquen en un video report que «els terrons tenen un significat molt important durant les festes de Nadal. Tot i el seu caràcter tradicionals, hi ha pastisseries que cada any deixen volar la seva imaginació per sorprendre els clients». Es tracta de la pastisseria Estopiñan, d’Escaldes-Engordany. La periodista diu que «el repte principal és vendre el màxim possible i arribar a tots els clients arreu del país i del món, oferint-los productes de casa i de qualitat, amb un toc sempre de sorpresa».\nÉs necessari actuar ja, tot i que la legislació avala l’ús del terme terró per a quasi totes les matèries primeres (Reglamentació Tènico Sanitaria de l’any 1982)\nDes de ‘Made in Xixona’ ja havíem tractat el tema, perquè pensem que tot no val en fer ús del terme ‘terró’.\nEl repte no és vendre el màxim possible, com es diu a eixe reportatge de la pastisseria andorrana, sinó situar els terrons tradicionals (el Jijona, Alicante i la resta de varietats d’obrador) en el lloc que es mereixen i on poden mantenir el respecte i la fidelitat del gran consum, tot i que la legislació avala l’ús del terme terró per a quasi totes les matèries primeres (Reglamentació Tènico Sanitaria de l’any 1982).\nTerró blanet o de Jijona, altra llosa\nPer si no tenim prou tots els anys per este mateixes dates en la confusió prou generalitzada entre el terró blanet o de Jijona, com fa uns dies va fer el portal de gastronomia El Comidista o la mateixa Generalitat Valenciana a través de Turisme de la Comunitat.\nJa hi ha prou de desnaturalitzar i desvirtuar el terme i el concepte de terró, que tè a Xixona 500 anys de tradició!.\nUn Belén a 1.226 metros de altura, en la Penya Migjorn Artículo anterior\n¿Para cuándo un turrón tipo Jijona con chocolate negro? Artículo siguiente


Millorem el centre, millorem la ciutat\nActualizada 29/03/2017 a las 10:17\nTarragona és una ciutat amb un potencial espectacular, no en tenim cap dubte ni els tarragonins ni els turistes que ens vénen a visitar. Potser aquest és el principal problema de la nostra ciutat, que té molt de potencial però aquest potencial no acaba d’esclatar. Diversos són els problemes que fan que la ciutat no esclati. Un d’ells, potser, és que el centre comercial i turístic s’està convertint en una zona menys atractiva del que era abans.\nNomés entrar a l’ajuntament vam tenir clar que a la ciutat li faltava un radiografia de la seva situació actual, què té i què li manca a cadascun dels barris que la componen. Aquesta setmana s’ha presentat el pla d’equipaments de Tarragona. Aquest llibre blanc dels equipaments ens ha servit per aportar llum a alguns temes sobre els quals teníem sospites, però no certeses. És fàcil per a tothom observar que el centre de la ciutat s’està despoblant. Sembla lògic pensar que si el centre va quedant desocupat, és perquè la gent es trasllada cap a altres barris.\nLes previsions de creixement que teníem a la ciutat pronosticaven que l’any 2026 Tarragona tindria més de 250.000 habitants. Això va portar a pensar per on podria créixer Tarragona i es van desenvolupar diversos plans urbanístics que potenciaven el creixement per Llevant, amb la Budellera i Terres Cavades com les dues grans zones abanderades d’aquest creixement. Fa temps que defensem que el nostre model de ciutat implica rehabilitar els pisos buits del centre i per unir-lo amb els barris. No tenim cap dubte que el Francolí ha de ser el punt de trobada que agrupi els tarragonins al seu voltant. El pla d’equipaments presentat aquesta setmana ens dóna la raó. El pla, elaborat per dos professors experts de la URV, confirma que el creixement de la ciutat no serà ni de lluny aquell que es pronosticava. De fet pels 20 anys vinents les previsions oscil·len entre guanyar 11.000 tarragonins (situant-nos en 143.000 habitants) o perdre’n 17.000 (quedant Tarragona amb aproximadament 114.000 habitants).\nAmb aquestes dades a la mà es fa difícil justificar la creació de noves zones urbanes de grans dimensions, com ara l’edificació de la Budellera, que suposaria tenir més de 15.000 habitatges nous a la ciutat. La principal dificultat de créixer per aquestes zones és que moltes persones abandonaran el centre o altres barris per anar a viure allà. Que els locals comercials i els habitatges de la zona més històrica de Tarragona es vagin quedant buits complica molt la situació de la ciutat, que cada vegada ha de fer més esforços per conservar els seus botiguers i els seus veïns.


’El Llibre de Job marca una fita en el llarg camí del desenvolupament d’un drama diví’, escrivia Carl Gustav Jung al seu llibre Resposta a Job (1952). Drama diví i drama humà, que és la seva contrapartida. Quan aquest capítol de la Bíblia va ser escrit, ja hi havia molts testimonis que havien dibuixat una imatge contradictòria de Javeh, diu Jung. Es percebia una imatge de Javeh dual, que podríem resumir en un Déu bondadós i alhora colèric, i fins i tot cruel. Naturalesa en estat pur, semblava aquell Déu, i com ella amoral, ja que la moralitat prové d’una consciència, i en la naturalesa només són conscients els humans, o això creiem.\nLa figura bíblica de Job sembla el sac dels cops d’aquesta dualitat en la qual Déu i Diable semblen confondre’s. És difícil comprendre per quina raó Job va ser ferit i espoliat tantes vegades, com si mai no n’hi hagués prou, d’enviar-li misèries, i Job resistint a la seva humana mesura, que es mostra extraordinària. Des d’un punt de vista simbòlic podem veure en Job l’encarnació de la humanitat tractada amb injustícia aparent, ja que la voluntat de Jahvé és una incògnita. No obstant això, la fe en Jahvé persisteix en el bo de Job.\nArribats en aquest punt del discurs, imagini’s el lector la terra portuguesa en la mansa figura de Job: terra eixuta i maltractada pels elements, i terra empobrida a causa de la manca de treball a tots àmbits. Temporalment, som en la dècada dels anys seixanta del segle passat, en l’anomenada Guerra Freda, i dues figures surten de Cimadas, un petit poble on l’aigua és un bé escàs. L’un, el jove, va a la desesperada recerca de feina, l’altre, el gran, va a la recerca del possible benefici que li atorgaria tenir un fill soldat, una de les escasses sortides professionals en aquesta terra-Job oblidada per tots els déus.\nI L’hoste de Job? L’hoste de Job és un estranger, un militar d’una gran potència mundial que podem imaginar, que ocupa la pobra, trista i dissortada terra de Job per tal de fer-hi assajos de maquinària de guerra. Aquesta activitat portarà les seves conseqüències tot mutilant accidentalment el jove Joao Portela, que esdevé el símbol del dolor de Job, i Job ell mateix en tant que víctima innocent de l’arbitrarietat dels esdeveniments.\n’La intenció de Javeh de fer-se humà, que va sorgir de la seva topada amb Job, es realitza en la vida i en la passió de Crist’, escriu Jung al seu assaig sobre la figura de Job. Salvant les distàncies religiosomitològiques del relat bíblic i la seva interpretació, en el personatge de Joao Portela es realitza la passió de Crist, tot i que no és abandonat pel pare, ja que troba un pare en la figura del vell Aníbal, el company de viatge que l’adopta espiritualment després de la desgràcia causada per un artefacte militar.\nPer tots aquests elements argumentals, L’hoste de Job, de José Cardoso Pires, és una novel·la atemporal, exemplar i simbòlica. Una novel·la que converteix l’anècdota en categoria i que té una lectura ben actual. Escrita d’una forma tan commovedora com magistral, L’hoste de Job és un retaule on es manifesta el drama còsmic amb tots els seus personatges, inclosos Déu i Diable.


Megant Markle, mitja germana samantha, explosió de 'megxit'\nLa mitja germana estranya de Meghan Markle va tombar la seva decisió d’allunyar-se de la família reial britànica juntament amb el marit príncep Harry com a “bufetada a la cara”, en una entrevista publicada dijous.\nSamantha Markle, una crítica sincera de la Duquessa de Sussex, va fer desaparèixer l’anunci “Megxit” de la parella de la bomba com a “Megxit”.\n'Crec que el xocant és la falta de consideració per a les persones implicades, la família reial britànica, les promeses que originalment es van fer per honorar els deures reals i dirigir-les per exemple', va dir Inside Edition.\nQuan li van preguntar si es podia acusar a la parella de voler sortir de la llum, Samantha va dir que Meghan hauria d'haver sabut com seria la vida real pública abans que es casés amb el príncep.\n'És ridícul, van entrar en el punt de mira sabent quins eren els deures, sabent com seria per a ells els mitjans de comunicació', va dir Samantha.\nSamantha, que comparteix el pare Thomas Markle amb Meghan, va acusar la seva mitja germana d’haver participat en un “comportament que atrau l’atenció”.\nSi Meghan volia ser 'tan privada', va dir, no hauria estat a Wimbledon l'any passat per veure que Serena Williams tocava a la paleta i ser representada amb '40 butaques buides al seu voltant', va dir Samantha.\nnegre chyna i tyga sextape\nL’anunci de la parella incloïa plans per dividir el temps entre el Regne Unit i Amèrica del Nord, però fins i tot això no serà suficient per reparar tanques amb el pare de la família del pare de Meghan, va dir Samantha.\n'Crec que és horrorós com ens han tractat i no voldria associar-me amb ningú que pogués fer-ho tan fàcilment amb les persones', va dir.\nSamantha ha estat crítica amb el Meghan, és a dir, l'estranyament entre ella i el seu pare. La mare de Meghan, Doria Ragland, es va divorciar de Thomas quan l'actriu de l'ex-Suits era un nen.\nTot i així, Samantha va sostenir que el seu feu de fa temps a Meghan no tenia res a veure amb la gelosia.\n'Vaig ser sincera des del principi amb l'esperança que agradés al seu cor i a la seva moral', va dir.\nCardi B està gairebé despullat amb el vestit de Halloween de Poison Ivy\nJon Bernthal: Kevin Spacey era un 'bully' al conjunt de 'Baby Driver'\nEls consellers insten Trump a ballar amb Caitlyn Jenner a la inauguració\nShia LaBeouf afirma que el museu 'ens ha abandonat' després de la seva exposició\nL'excap de BET acusa l'ex-execut de discriminació\nNosaltres, el redactor en cap setmanal, acaba de passar només 6 mesos\nMariah Carey: Sóc un tipus de prudent basat en el nombre de parelles sexuals


José A. Valdera, regidor d’Unió Municipal de Roses, deixa la política ·\nJosé A. Valdera, regidor d’Unió Municipal de Roses, deixa la política\nJosep A. Valdera ja no presentarà més mocions per debatre als plens de l'Ajuntament de Roses\nEl regidor d’Unió Municipal de Roses ha assegurat que abans que acabi l’any ho farà oficial en un convocatòria de premsa.\nJosep A. Valdera ja no presentarà més mocions per debatre als plens de l’Ajuntament de Roses\nRecentment, el regidor d’Unió Municipal a Roses José A. Valdera, es va donar de baixa d’Unió Democràtica de Catalunya a nivell nacional. La raó argumentada va ser que “el futur d’Unió és molt incert, ha perdut presència i prestigi en el món de la política i, ha arribat al seu final, tal i com va anunciar recentment el Secretari General d’Unió Democràtica, Ramon Espadaler, en diversos mitjans de comunicació”.\nTot i això Valdera, no va voler renunciar l’acta de regidor d’Unió Municipal a l’Ajuntament de Roses esgrimint que “Unió Municipal de Catalunya és un partit independent d’Unió Democràtica de Catalunya i, per això”, va dir, “no crec que hagi de deixar l’acta”, recordant que no es va presentar “amb aquestes sigles UDC, sinó amb les d’UMdC”.\nFins i tot un mitjà escrit de tirada provincial va publicar, ahir mateix, la seva negativa a renunciar al seu càrrec de regidor al consistori rosinc. Però, hores després, ViladeRoses va saber per boca del propi José A. Valdera que, en breu, no només deixarà l’acta de regidor, sinó que deixarà també la política.\nDavant la incredulitat de qui subscriu aquestes línies, ja que el fins ara regidor s’ha mostrat molt actiu durant els darrers temps dins la política municipal, sent l’impulsor de la comissió d’Investigació Royal Marine II, i sent públic i notori que ha mantingut contactes amb Podem Roses. José A. Valdera ha assegurat que “la meva intenció és deixar el món de la política, i abans que acabi l’any anunciaré públicament la meva renuncia”.\nLa raó principal per la qual el fins ara regidor d’Unió Roses s’apartarà del món polític és que, segons afirma, “he rebut una oferta d’una empresa, vinculada al sector de la seguretat per a incorporar-me al seu consell directiu i és totalment incompatible amb un càrrec polític”.\nJosé A. Valdera no ha volgut desvetllar quina és l’empresa, però ha manifestat que “no podia rebutjar una proposta com aquesta”.\nTags: Ajuntament de Roses, José A. Valdera, política, Roses, UDC, umdc, Unió de Roses\nPrevious Sopar solidari de l’Espai Gironès durant la Nit de Nadal\nNext Segon accident espectacular d’un cotxe a Roses aquest Nadal


la desigualtat creix espectacularment - Diari de Girona\nla desigualtat creix espectacularment\njosep lópez de lerma 11.07.2015 | 00:00\n«Siguin quines siguin les causes [...], la realitat és que el repartiment desequilibrat de la producció total\ndel país traduïda en diners per a la ciutadania és una certesa científicament verificada»\nSegons dades de l'OCDE (Organització per la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic), tot va començar els anys vuitanta. Em refereixo a la tendència creixent de la desigualtat social que avui es troba a nivells de rècords. Paradoxalment, la societat espanyola, fins i tot en èpoques de bonança com varen ser aquelles i encara molt més les que giraren entorn del canvi de mil·lenni, la convergència en rendes era molt feble. Tant, que ara que la recessió econòmica ha empobrit milions de llars, la desigualtat creix espectacularment, afirmació que també fa aquella organització de països desenvolupats. No ens hauria de sorprendre això darrer, però sí que, quan el PIB (Producte Interior Brut) del país creix i aparentment les famílies van millor, novament pugin les dades de divergència en la igualtat. Alguna cosa no es va fer bé o simplement no ens va sortir bé i ara torna a donar-se.\nUn treball arribat des de la Universitat de València, signat pel professor Carlos Ochando, en relació a la distribució de la renda a Espanya en el període de creixement econòmic indubtable, com fou el de 1998-2005, ha demostrat que, en aquesta llarga etapa, la desigualtat es va reduir, però que fou molt poc. El bosc no deixava veure l'arbre i no pas a l'inrevés.\nLa millora econòmica global, ben tangible, amagava que la convergència en rendes no tenia el mateix comportament, sinó gairebé el contrari o que, alternativament, no tirava el carro de l'equidistribució com sí ho feia respecte del Producte Interior Brut. Les conclusions d'aquesta investigació acadèmica han vingut a donar la raó a l'informe Foessa de 2008 -llunyà, per tant- quan subratllava que «la informació disponible sembla revelar un truncament dels procés continuat de reducció de les diferències de renda entre les llars espanyoles» o que «el creixement econòmic registrat des de mitjans dels anys noranta i la notable creació d'ocupació que el va acompanyar no ha donat lloc, per tant, a importants reduccions de la desigualtat».\nAquest, repeteixo, paradoxal comportament, segons el professor Ochando, es deu a quatre grans explicacions que sintetitzaré. La primera, els canvis produïts en el mercat del treball amb creació d'ocupació de baixa productivitat i més baixos salaris, augment de la desigualtat salarial, manteniment de l'elevada temporalitat i precarietat laboral, amb empitjorament progressiu de la distribució funcional de la renda. La segona, la pràctica de polítiques redistributives menys intensives. La tercera, els canvis en l'estructura demogràfica i en l'estructura familiar, amb canvis profunds pel que fa al model familiar de convivència, creixement constant de famílies monoparentals, alteració substancial del números de membres aportants de salaris i procés d'envelliment de la població. I la quarta, l'impacte de la immigració sobre la distribució de la renda, que conté si no frena els salaris en els sectors econòmics productius que l'han concentrada.\nSiguin quines siguin les causes i ?vin?guin aquestes de molt lluny o de més a prop, la realitat és que el repartiment desequilibrat de la producció total del país traduïda en diners per a la ciutadania és una certesa científicament verificada. Un desequilibri que allunya de la convergència els «pobres» dels «rics» de la mateixa manera que ha destrossat la classe mitjana, la gran base no només per a la motorització de l'economia sinó que molt especialment per a la pau social i el sistema democràtic, l'impacte sobre el qual s'ha pogut observar en les proppassades eleccions municipals.\nAixí, segons l'economista Jordi Goula, a Espanya, el 10% de la seva població menys afavorida té accés a l'1,6% dels ingressos, mentre que al 10% més ric li correspon el 24% i, endemés, la meitat dels espanyols han reduït la seva participació en els ingressos totals, mentre el 20% de la població més adinerada l'ha augmentada del 36 per cent al 40%, i va in crescendo perquè ni les dates són d'avui ni la crisi s'ha aturat. Rics més rics i pobres més pobres, certament, amb l'agreujant que la classe mitjana, en un percentatge superior al 80 per cent, s'esllavissa cap a l'espai de menys poder adquisitiu respecte de l'any 2000 o, si es vol, de l'any 2005, que és quan acaba «la fiesta» segons recordat titular del Financial Times, que el govern Zapatero va considerar un greuge nacional. I encara hi ha molta gent a Catalunya que se sorprèn que l'«eix social» pugui més que l'«eix independentista». Allò del mana caigut del cel es cosa passada.


Descarregar pdf dimarts, 22 de novembre de 2016\nEl dimarts 29 de novembre de 2016, a les 16:00 a la Sala de Graus de l'EPS, tindrà lloc una reunió informativa sobre les Beques Google Summer of Code 2017 a càrrec d'en Andreu Ibáñez, tecnòleg freelancer amb 30 anys d'experiència en el sector de les TIC.\nEl programa Google Summer of Code ofereix als estudiants la possibilitat de treballar i aprendre amb programari lliure durant un període de tres mesos a l'estiu, rebent més de 5.000 euros pel seu treball.\nAquest programa de Google, des de la seva creació l'any 2005, ha reunit més de 9.000 estudiants de gairebé un centenar de països de tot el món. Els sol·licitants que siguin acceptats estaran aparellats amb un o diversos mentors dels projectes participants, augmentant d'aquesta manera les oportunitats d'aconseguir en el futur una ocupació relacionat amb la seva activitat acadèmica.\nDes de fa 4 anys i de la mà del Google Developers Group Lleida i el Liquid Galaxy Lleida, diversos alumnes de l'Escola Politècnica Superior ha estat seleccionats per gaudir d'una d'aquestes beques    \nEls alumnes interessats poden contactar amb el coordinador del Grau en Enginyeria Informàtica, Fernando Cores (fcores@diei.udl.cat - Tel. 973 702734).\nAixí mateix, en aquesta mateixa reunió el professor de l'EPS, Juan A. Garriga presentarà als estudiants diverses opcions de Treballs Final de Grau basats en Tecnologia DRONE.


Panorama Hotel Vityazevo Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGorkogo Street 101, Vityazevo, Vityazevo, Rússia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nConvenientment situat a Vityazevo, Panorama Hotel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPanorama Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, habitació familiar, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, aire condicionat, calefacció, mini bar, balcó/terrassa a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, parc infantil, esplai, sala de jocs que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Panorama Hotel.\nDescompte a Panorama Hotel


El 57% de les persones afectades no tiren endavant les denúncies contra el racisme\nAquesta és la preocupant dada que SOS Racisme ha extret de l'estudi dels casos de racisme identificats pel Servei d'Atenció i Denúncia (SAiD) durant el 2017\nRebobina: The voice of Workers\nAquest documental ens porta la veu, en primera persona, de les treballadores i els treballadors que viuen explotats per les grans multinacionals de la indústria tèxtil i electrònica.\nIsrael i Territoris Palestins Ocupats: Detinguin l'ús excessiu de la força contra manifestants palestins\nArran de les protestes que van començar el passat 30 de març a la Franja de Gaza han mort 17 manifestants i han resultat ferits centenars de palestins, davant aquesta situació Amnistia Internacional demana a les autoritats israelianes que posin fi im...\nFarFood land: un web per difondre problemes de drets humans relacionats amb el menjar\nL'Observatori del Deute en la Globalització ha estrenat un espai digital on compartir d’ara en endavant casos i pràctiques del Model Farfood. Un model integral d’explotació econòmica i laboral, extractivisme de recursos, territoris i persones d’arreu...\nPer una educació econòmica transformadora, impulsem les finances ètiques al l’aula\nHan passat gairebé 10 anys de l’esclat de la crisi financera, i creiem que és un bon moment per reflexionar sobre què n’hem aprés, i què ha canviat –si és que ho ha fet– en la manera d’ensenyar i d’aprendre l’economia.\nDia Contra els Paradisos Fiscals\nEl Fòrum Social Mundial va declarar el 3 d’abril com a Dia Mundial per a l’abolició dels Paradisos Fiscals. Aquest dia, l’any 2016, el Consorci Internacional de Periodistes de Recerca fa públics els Papers de Panamà que impliquen en pràctiques d’evas...\nLa controvertida actuació de la Brimo a les últimes manifestacions independentistes\nEntitats pels drets humans titllen d'"abusiva" i "desproporcionada" l'actuació dels Mossos d'Esquadra a les protestes de divendres i diumenge, que es van saldar amb un centenar de ferits. El Síndic de Greuges ha iniciat una investigació d'ofici despr...\nCinquanta-nou mil vides humanes ha salvat l'ONG badalonina Proactiva Open Arms, des que l'any 2015 Òscar Camps va decidir posar la seva empresa al servei del rescat de vides a la Mediterrània. Ara s'enfronten a penes de 12 anys acusats de fomentar el...\nDes d'En Peu de Pau, vista l’aparició per 1r cop d’accions minoritàries violentes en les protestes de carrer, refermem la convicció que la legitimitat de les mobilitzacions ciutadanes contra la repressió només es mantindrà si tenen un caràcter estríc...


Les protestes contra la reelecció de Lukaixenko deixen tres morts - Diari de Girona\nLes protestes contra la reelecció de Lukaixenko deixen tres morts\nUnes 7.000 persones van ser detingudes pels disturbuis en el marc de les mobilitzacions contra el Govern\nManifestació contra el Govern bielorús dimecres a Minsk. reuters\nManifestació contra el Govern bielorús dimecres a Minsk.\nAlmenys tres persones han mort a causa de la repressió de les manifestacions que s'han succeït en els últims dies a Minsk i altres ciutats contra la reelecció d'Alexandr Lukaixenko com a president de Bielorússia en els comicis de el 9 d'agost, segons va informar ahir el Ministeri de Salut d'aquell país.\n«Comuniquem amb pesar que el 19 d'agost va morir el ciutadà de la República de Bielorússia Guennadi Shutov», van dir les autoritats sanitàries, citades per l'agència de notícies Sputnik.\nShutov va resultar ferit el 13 d'agost a les protestes a Brest (sud-oest). Aquest mateix dia va ser hospitalitzat, però «el seu estat va empitjorar dràsticament» el dimarts i, «tot i els esforços dels metges, no es va aconseguir salvar la vida del pacient».\nDisturbis i detencions\nAmb això, el nombre de víctimes mortals per la violència postelectoral ha augmentat a tres. Dilluns, el Ministeri de Salut ho va elevar a dos. Fins a aquest moment només s'havia confirmat un mort durant les protestes opositores.\nA més, prop de 7.000 persones van ser detingudes pels disturbis deslligats en el marc de les manifestacions, si bé la majoria ja han estat alliberades, segons va informar la Fiscalia dilluns.\nMilers de persones van prendre els carrers la mateixa nit electoral en contra d'uns resultats oficials que concedeixen a Lukaixenko un sisè mandat amb més d'un 80 per cent dels vots, enfront del 10 per cent que hauria obtingut la principal candidata opositora, Svetlana Tikhanóvskaia.\nDurant les protestes es van produir enfrontaments en què els manifestants van llançar còctels Molotov i altres objectes contundents a les forces de seguretat, que van respondre usant foc real (segons van reconèixer), gasos lacrimògens i canons d'aigua.\nEl Govern estima en més de 500 milions de dòlars els danys materials causats pels disturbis, segons va indicar a l'agència de notícies oficial Belta l'assessor presidencial en temes econòmics, Valeri Belski.\nL'opositor rus Alexei Navalni, en coma després de ser enverinat en un aeroport.\nLa UE no reconeix les eleccions de Bielorússia i anuncia sancions.


El Piló de Burjassot entrega els seus premis lliteraris - Cultura Valenciana\nEl Piló de Burjassot entrega els seus premis lliteraris\nComunicat de L’Oronella\nEl divendres 20 de maig se celebrà en la Casa de la Cultura de Burjassot el sopar d’entrega dels XXXIV premis lliteraris de l’entitat cultural El Piló de Burjassot. Una cita obligada per a la creació lliterària en llengua valenciana, en la que L’Oronella colabora intensament des de la seua fundació.\nDurant l’acte, se presentà en exclusiva «Ampar, sense por», de Vicent Josep Escuder Bisbal, guanyadora del premi Feases de Novela de 2021. Una novela intimista i actual, que molt pronte rebran els subscriptors VIP de L’Oronella i que també estarà disponible en breu en les millors llibreries.\nIgualment, el president d’El Piló, Josep Barat, llegí les actes dels premiats en les diferents categories d’enguany: Ampar Cabrera (premi Josep Melià de Poesia), Vicent Josep Escuder (premi Joan Costa d’Ensaig) i Enric Calvo (premi Federic Feases de Novela), ademés dels tradicionals premis de microrrelats, en els que Miquelo Garcia s’alçà en el primer premi. La nostra enhorabona a tots ells.\nL’editorial L’Oronella estigué representada per Ricart Folgado, Miquel Ramon i Òscar Rueda, qui ademés presentà l’acte.


Tallers tercera edat – Psicoterapia-Trauma-Institute\nTallers per a la tercera edat\nQuins són els Tallers per a la tercera edat?\nAssociem la tercera edat amb el deteriorament físic, emocional i mental de les persones. Fa uns anys es considerava el final de la vida activa, però actualment no és així i necessitem redefinir aquest moment vital i transformar-lo.\nUn espai per donar sentit a tot el camí recorregut.\nUn lloc per compartir l’experiència de fer-se gran i convertir aquest moment en una oportunitat de creixement personal.\nUn espai que ajuda a afrontar una etapa de la vida plena de canvis i a reflexionar sobre els reptes que comporta la jubilació. A vegades és necessària una redefinició de l’identitat i del projecte vital.\nConnectar amb les preocupacions, les pors i la desorientació que pot implicar aquest repte i buscar recursos per afrontar-lo.


El Parlament Europeu considera 'molt preocupant' i contrari al Reglament de la UE el correu brossa electoral\nAlguns dels experts que han tramitat la norma europea mostren la seva disconformitat amb la nova llei espanyola de Protecció de Dades.\nL'article que permet el correu brossa electoral i la creació de bases de dades amb perfils ideològics dels ciutadans és "molt preocupant" i "no encaixa" en el Reglament General de Protecció de Dades comunitari, segons fonts del Parlament Europeu citades avui per eldiario. és. Segons els experts que han tramitat la norma europea, la llei més "planteja problemes pel que fa a respecte als drets fonamentals, com la intimitat, la protecció de dades o la llibertat d'expressió". "El reglament europeu de protecció de dades no permet l'elaboració de perfils de persones ni l'obtenció de dades de les xarxes socials sense el consentiment previ d'aquesta persona", han assegurat a aquest diari fonts del Parlament Europeu.\nFACUA-Consumidors en Acció ha mostrat el seu més enèrgic rebuig a la Llei Orgànica de Protecció de Dades i Garantia de Drets Digitals (LOPD) que aquest dimecres va aprovar el Senat, que obre la porta al fet que els partits polítics puguin crear censos de ciutadans basats en la seva ideologia segons les manifestacions fetes en xarxes socials o pàgines web. L'associació considera d'extrema gravetat que es permeti que les agrupacions puguin elaborar bases de dades de persones afins o opositors sistematitzades per dates, noms i tipus d'ideologia. Així, qualsevol opinió en una xarxa social podria ser recopilada i assignada a una ideologia política específica sense que l'afectat fos conscient.\nEn una resolució aprovada pel Parlament Europeu el passat octubre, els eurodiputats van demanar específicament "prohibir l'elaboració de perfils per a fins polítics i electorals i l'ús d'informació sobre el comportament a Internet que pugui revelar preferències polítiques".\nA la vista d'aquestes declaracions, i tot i que el compliment del Reglament és responsabilitat de la Comissió Europea i no del Parlament, FACUA confia que les autoritats comunitàries obliguin al Govern espanyol a fer marxa enrere i modificar la legislació recentment aprovada, perquè compleixi amb l'esperit del Reglament europeu que és diametralment contrari a la nova LOPD i que, precisament, el que buscava és prohibir absolutament el tipus de pràctiques que ara permetrà la legislació espanyola.\nFACUA recorda, a més, que els reglaments europeus són d'aplicació directa, no necessiten traslladar-se a la legislació nacional sempre que les lleis estatals no els contradiguin, tot i que deixen alguns aspectes a l'arbitri de cada Estat, com en aquest cas passa amb les agències nacionals de protecció de dades, per exemple. Espanya, en qualsevol cas, ja va fer una adaptació de la Llei de Protecció de Dades a la nova norma europea (aprovada el 2016), de manera que aquesta nova llei ni tan sols era necessària.\nLes directives europees, per contra, no són d'aplicació directa, cal traslladar-les, és a dir, adaptar-la a la norma estatal existent o fer una norma nova que la contingui.


Programa de les properes jornades d’arqueologia a Sobrarbe (Huesca) | Grup d'Arqueologia de l'Alta Muntanya\n← L’arqueologia de muntanya es tornarà a trobar al Sobrarbe\nLa recerca arqueològica als Pirineus oberta al públic. Aquest maig a la UAB →\nPrograma de les properes jornades d’arqueologia a Sobrarbe (Huesca)\nPosted on 13 Març 2017\tby Ermengol\nJa es coneix el programa de les III Jornadas de Arqueología “Desde los Cárpatos hasta Sobrarbe: Arqueología de montaña”. En aquesta ocasió les jornades es realitzen aprofitant la reunió anual de la comissó de la International Union of Prehistoric and Protohistoric Sciences (Union Internationale des Sciences Préhistoriques et Protohistoriques – UISPP) centrada en l’estudi arqueològic de les àrees de muntanya. Els i les ponents que hi participen provenen de diversos països d’Europa i, conseqüentment, les jornades representen una bona oportunitat per a obtenir un breu i resumit tastet de l’estat de la recerca arqueològica en aquests espais que, tradicionalment, havien quedat al marge dels principals programes de recerca sobre la prehistòria. Des del Grup d’Arqueologia d’Alta Muntanya de la UAB-CSIC hi aportem dues ponències.\nTotes les jornades són obertes al públic en general i gratuïtes, amb una entrada condicionada per l’aforament de la sala d’actes de l’edifici de la Comarca de Sobrarbe, a Boltaña.\nEl programa és el següent (en aquest enllaç us podeu descarregar el document complert de presentació de les jornades amb els resums de les presentacions):\nDivendres 17 de març de 2017.\nDissabte 18 de març de 2017.


UN PACIENT DE FILADELFIA VIATJA A BARCELONA PER A SER INTERVINGUT AMB EL PECTUS UP SURGERY KIT | Ventura Medical Technologies\nUN PACIENT DE FILADELFIA VIATJA A BARCELONA PER A SER INTERVINGUT AMB EL PECTUS UP SURGERY KIT\nLa Clínica Corachan de Barcelona va ser l’escenari d’una nova intervenció quirúrgica realitzada pel Dr. Manuel López a un pacient de 42 anys procedent de Filadèlfia (Estats Units).\nEl Dr López, juntament amb el Dr. Javier Bueno, va intervenir amb la tècnica del Pectus Up, desenvolupada per Ventura Medical Technologies, a un pacient adult que es va desplaçar expressament des del continent americà per corregir el seu Pectus Excavatum.\nLa Clínica Corachan ha estat guardonada aquest any 2018, per quart any consecutiu, amb el Premi TOP 20 de IASIST com la millor clínica d’Espanya en la categoria de Gestió Hospitalària Global, pel seu compromís envers la qualitat i l’excel·lència.\nAl costat dels doctors López i Bueno, també va ser-hi el Dr. Jesús Broto, Cap de Servei de Cirurgia Pediàtrica de l’Hospital Universitari Sagrat Cor de Barcelona, ??del Grup Quirónsalud. Tanmateix, i per segona vegada en un cas de Pectus Up a Barcelona, ??va tenir una rellevant participació al llarg de la sessió quirúrgica el Dr. Nagarajan Muthialu, cirurgià cardiotoràcic del Great Ormond Street Hospital de Londres.\nEl Dr. Manuel López és doctor en medicina, i actualment professor universitari i cap del Servei de Cirurgia Pediàtrica de l’Hospital Vall d’Hebron, a Barcelona. Anteriorment va ser responsable del servei de Cirurgia Pediàtrica de l’Hôpital Nord CHU de Saint Étienne, a França, i també professor a la Facultat de Medicina de la mateixa localitat. Actualment, és el secretari del comitè executiu del Chest Wall International Group (CWIG), reviewer de diverses publicacions internacionals especialitzades en urologia, cirurgia pediàtrica i laparoscòpia, i membre del consell de redacció del World Journal of Clinical Pediatrics.\nLópez ha participat a centenars d’intervencions de Pectus Excavatum i, a dia d’avui, és un dels cirurgians amb més experiència amb el Pectus Up, donat que ha tractat tant a pacients en edat pediàtrica com a adults, algun d’ells més grans de 40 anys. D’altra banda, és qui més cirurgians ha format en la nova tècnica fora del territori espanyol, tant a França com a Colòmbia i a Mèxic, la qual cosa en fa el professional de més rellevància en aquesta tècnica en l’àmbit internacional.\nEl Dr. Javier Bueno és cap de secció del Servei de Cirurgia Pediàtrica de l’Hospital MaternoInfantil Vall d’Hebron de Barcelona i té una dilatada experiència en cirurgia d’alta complexitat. Va formar part del primer trasplantament total de cara del món, realitzat a l’Hospital Vall d’Hebron, i també del primer trasplantament intestinal a Catalunya.\nMereix especial atenció la presència en aquesta intervenció, la segona a Barcelona, ??del Dr. Nagarajan Muthialu. Membre del Royal College of Surgeons of Edinburgh al Regne Unit i cirurgià cardiotoràcic al Great Ormond Street Hospital, Muthialu és especialista en malalties cardíaques, toràciques i traqueals en nens, així com en trasplantaments de cor i pulmó. És membre del Paediatric Council, del Communications Workforce Committee, a la International Society of Heart and Lung Transplantation; membre fundador de la World Society of Paediatric and Congenital Heart Surgery, i membre vitalici de l’European Association of Cardiothoracic Surgeons, l’Asian Society of Cardiovascular and Thoracic Surgery, l’Indian Association of Cardiovascular and Thoracic Surgeons (Índia), la Scandinavian Society for Research in Cardiothoracic Surgery i la Cardiothoracic Surgery Network (CTSNET).\nL’interès del Dr. Muthialu en la nova tècnica del Pectus Up, desenvolupada per Ventura Medical Technologies, facilitarà a més pacients afectats de Pectus Excavatum la possibilitat de rebre un tractament extratoràcic i molt poc invasiu en el territori britànic.


Ofertes exclusives en els Special Days de Renault Retail | Valencia Extra\nOportunitats úniques a i irrepetibles, així són els Special Days de Renault Retail Group. Sens dubte és el moment perfecte per a aprofitar-se d’uns preus extraordinaris que d’una altra forma no trobaries.\nL’esdeveniment s’organitza en les instal·lacions de tots els concessionaris (Pista Ademús, Tres Creus, Illes Canàries, Castelló i Vila-real) on es reuneixen tots els vehicles amb descompte, de manera que siga molt còmode per al comprador poder triar.\nVols descobrir més sobre un dels esdeveniments de l’any? Per a accedir a aquests avantatges exclusius i poder assistir als Special Days de Renault Retail Group a València i Castelló únicament has d’inscriure’t en la seua web.


Redacció en Català pel Certamen Literari de Català ( Escola St Nicolau )'' no guanyadora ''\nEl Blog d'en Josep\n1r Premi Certamen Literari de...\nEl vagamundo ( presentado al...\ndomingo, 18 de mayo del 2008 a las 12:10\nguardado en Redacció Català ( Busco Feina )\tTuitear!\nEra un dia assolellat, jo com sempre, sortia al jardí a prendre l'aire, m'ajudava a relaxar-me, ja que aixó d'haver perdut la feina, donava certs problemes, tant econòmics, ja que l'Estat no paga gaire bé a la gent a l'atur, com certs problemes psicològics, doncs,fa molts anys que treballo i mai m'havien fet fora.\nSortir al jardí m'ajudava a pensar en el meu futur ,i a tenir les idees clares.\nEn primer lloc pel que fa a la família vaig pensar de no comentar-ho, donat que no vull que pateixin. En segon lloc , havia de trobar una feina que em permetés mantenir la família.\nEl primer dia vaig consultar per Internet les ofertes de treball ben pagades .\nCrec que era el meu dia de sort , perquè vaig trobar la feina ideal fins poder trobar-ne pacientment una de millor. La feina no era gran cosa però em serviria.\nVaig trucar ràpidament al local central de la botiga , i em van concedir una entrevista , el dilluns 29 de Gener. Estava content ,vist que, anava a posar-me a prova , perquè portar la comptabilitat d'una cadena de botigues, encara que sigui petita , amb la meva edat , portava la seva feina , ja que els càlculs no són el meu fort a aquestes altures.\nDia 29 de Gener : Em vaig llevar ràpidament quan va sonar el despertador, aquell maleït despertador que tants anys m'havia fet la punyeta. Peró en aquest cas , va ser imprescindible , ja que no es pot arribar tard a una entrevista de feina. Em vaig vestir d'una manera tan elegant que fent broma , els nens pel passadís em xiulaven . La meva dona em va preguntar , per aixó de la vestimenta , que en mi era molt estrany.Jo dissimulant vaig dir que perquè un no pot anar un dia elegant a la feina. Vaig sortir de casa amb el cotxe i quan vaig arribar allà, em tremolaven les cames, estava molt nerviós.\nVaig agafar valentia i vaig entrar. La secretària que ja devia saber que era jo , em va fer anar a la 2a porta a la dreta. Abans d'entrar vaig agafar aire i posant cara seria , vaig entrar. Hi havia un home , que semblava mes un gandul que no pas un home que es dediqués a arriscar-se a la vida per anar ampliant la seva cadena . A mi tant m'era aixó així que li vaig dir que ja podíem començar . L'home em va mirar rient i en comptes de preguntar pel meu currículum em preguntà quina edat tenia. Jo molt nerviós vaig dir que en tenia 51.L'home va fer una rialla d'orella a orella i em preguntà que si m'havia espantat , que ho sentia molt,que només era una broma de mal gust . Jo una mica més alleujat vaig fer una rialleta falsa d'aquestes que els nens d'avui en dia fan. Em va dir que no calia fer cap prova perquè no hi havia ningú més i que ja s'havia fixat en el meu currículum i em veia treballador. Jo li vaig preguntar pel que fa el sou.\nL'home una mica menys rialler em va dir que començaria per uns 900€ , i si ho feia bé , em pujaria 400€ mès al mes. Ademès em va dir que aquesta feina la podia fer desde casa i que si era treballador i l'acabava ràpid , podia fer alguna feina mès a algun altre lloc , peró una feina petitona , com per exemple a un supermercat . Jo vaig acceptar encantat, i em va assignar un contracte temporal . Jo molt content de l'èxit inesperat , vaig arribar a casa i estava tan feliç que els hi vaig explicar als fills i a la meva dona. Es van quedar parats peró la meva dona em va dir que 1300€ potser no donaria per tot . Jo li vaig dir que ara aniria a demanar feina a un supermercat i que així potser guanyaria uns 1600€ al mes.\nElla es va resignar amb totalitat , ja que deia que un home tan treballador i amb capacitat de segones feines millors , no deixaria que anès a un supermercat i que el veiés tota la gent que sempre l'ha envoltat , en una feina com aquesta. Jo li vaig dir que hi treballaria poc i que no em veuria quasi bé ningú que em conegués. Una mica enfadada em va dir que em busqués abans una feina de carnisser a la tenda de la nostra amiga Encarna que aixó del súper.\n1r dia de feina : Quan em vaig llevar vaig obrir al instant el meu portàtil per veure quina era la feina de comptabilitat que em tocava fer. Efectivament , la feina ja estava al meu correu. A cop d'ull no se'n veia massa , peró a mida que vaig anar fent els càlculs era mès llarg del que em pensava . Peró que deia jo ara, un home tan treballador com jo no es podia queixar i menys en una feina des de casa i que comparat amb la antiga , estava molt millor i segur que acabaria molt mès ràpid. Vaig començar a fer càlculs , i tota la comptabilitat. Malgrat que la comptabilitat com deia anteriorment no era el meu fort , el meu primer dia va ser tot un èxit , els càlculs em van sortir de meravella.\nNo sé perquè , peró la vida semblava que començava a donar els fruits de l'esforç.\nPasat un mes : Tot el mes havia anat bé i m'havien pujat molt el sou i la idea de anar a treballar a un altre lloc s'havia esfumat . A partir d'aquest instant la meva vida no va canviar , em va anar molt bé , la meva família estava molt orgullosa de mi . Així es com s'acaba la meva narració de l'èxit amb una nova feina. Per aixó a la gent que perdeu la feina us dic : Si us desanimeu i no busqueu alternatives , mai us canviarà la vida.\nComentarios sobre Redacció en Català pel Certamen Literari de Català ( Escola St Nicolau )'' no guanyadora ''\n#1 07.12.2010 a las 23:07\npa xulo mi pirulo\n#2 04.03.2012 a las 20:13\nDeja tu comentario sobre Redacció en Català pel Certamen Literari de Català ( Escola St Nicolau )'' no guanyadora ''\nescribió este artículo hace 5 años.\nHabla sobre redacció català ( busco feina )\n.\t2 personas han dejado ya sus comentarios.\npa xulo mi pirulo (hace 1 año)\nmolt xulo (hace 2 años)\nQueixa o queja )\nPor favor , si os sentiis engañados , comentad vuestra situación. (hace 4 años)\nRedacció en Català pel Certamen Literari de Català ( Escola St Nicolau )'' no guanyadora '' (2)\nEra un dia assolellat, jo com sempre, sortia al jardí a prendre l'aire, m'ajudava a relaxar-me, ja que aixó...\nQueixa o queja ) (1)\nVull expressar la meva insatisfacció per els enganys que fan els concursos literaris actuals. Un exemple...\n1r Premi Certamen Literari de Castellà ( Escola St Nicolau) (0)\nUn día sentado en mi butaca de piel, un discreto sonido se hizo notar en el fondo del dormitorio de Marta. Fui a...\nEl vagamundo ( presentado al certamen vagamundos.net) (0)\nEra un día estrellado , estaba contento , ya que esto suponía que el viaje de ida hacía un nuevo...\nEls Pirineus (0)\nEra un tendre primer dia de primavera , on les flors sortien lleugerament pels immensos prats d'herba del Pirineu. Jo ,...\nEl Blog d'en Josep - blog creado con el gestor de blogs gratuito OboLog.


FEDERACIÓN DE ATLETISMO DE LA COMUNIDAD VALENCIANA. Andrea Sales, récord d'Espanya sub16\nAndrea Sales, récord d'Espanya sub16\nAndrea Sales (Platges de Castelló) ha destrossat el rècord d'Espanya sub16 de llançament de martell amb una marca de 61,58. L'anterior plusmarca la tenia una llegenda com és la tarragonina Berta Castells, que la va establir fa 22 anys amb un llançament de 60,24.\nL'atleta castellonenca, que entrena amb Toni Simarro, ha millorat l'anterior rècord nacional en un metre i 34 centímetres. Andrea Sales, que va nàixer al desembre de 2006, té només 14 anys.\nEl rècord va arribar en el Campionat d'Espanya sub16 per clubs en el qual el Platges de Castelló va aconseguir el triomf en xiques i la segona posició en xics. Un company de Sales en el grup de Simarro, Arnau Llorens, va aconseguir un altre gran registre en pes amb un llançament de 18,38, que és nou rècord autonòmic (l'anterior ho tenia Víctor Faus amb 18,19) i tercera millor marca espanyola de tots els temps.


Magda Casamitjana aposta per construir la República Catalana des del municipalisme | NacióRipollès\nper Isaac Muntadas , Campdevànol, 7 de desembre de 2017 a les 11:29 |\nAquest dimecres a la tarda, ERC ha donat el tret d'inici de la campanya al Ripollès amb un acte a Campdevànol que ha reunit una vintena de persones a la sala Auditori del centre cívic. El principal reclam de la xerrada ha estat la presència de la número cinc de la llista per Girona, Magda Casamitjana, que ha estat diputada per Junts pel Sí -hi anava com a representant de MES- en la passada legislatura i que va ser alcaldessa de Roses entre els anys 2007 i 2011. A l'acte també hi ha assistit el número 19 de la llista, el regidor de Sant Joan, Sergi Albrich, en substitució de Carme Freixa -alcaldessa de Vallfogona de Ripollès i número 11 de la candidatura- i el regidor local d'ERC, Toni Riera.\nPer trencar el gel i establir vincles amb la comarca, la candidata d'ERC provinent de Moviment d'Esquerres ha explicat que ella havia vingut molt sovint al Ripollès quan era petita, ja que el seu avi tenia una casa a la Molina i per anar-hi havien de passar per la collada de Toses. El discurs de Casamitjana s'ha centrat molt en el municipalisme i, per aquest motiu, ha volgut conèixer de primera mà quina era la situació de les infraestructures de Campdevànol. La candidata d'ERC ha assegurat que és una bona notícia veure com s'han superat els problemes de contaminació del solar de can Ribalaigua i que les màquines ja tornen a treballar en la construcció de la nova escola. Tot i així, s'ha apuntat deures per la propera visita comprometen-se a què es desencallin les obres al pavelló poliesportiu, Mercè Guix.\nCasamitjana ha assegurat que el primer que farà juntament amb els seus companys quan tornin a ser escollits diputats, és complimentar la República Catalana ''que jo mateixa vaig votar''. Tot i així, la candidata de MES a la llista dels republicans ha remarcat que és ''imprescindible'' tirar endavant el dia a dia del país perquè tots els municipis tinguin una bona qualitat de vida. Casamitjana ha ressaltat que durant el passat mandat el Tribunal Constitucional va tombar 46 lleis que no ''ens les hem inventades''. La número cinc per Girona ha assenyalat que s'han copiat i assimilat lleis de la resta de països europeus per ''millorar la vida de les persones''. ''Com que l'Estat espanyol no ha fet aquesta feina, quan les hem volgut posar en marxa ens han dit que no teníem competències per tirar-les endavant'', ha etzibat.\nUna vintena de persones han assistit a l'acte d'ERC d'aquest dimecres Foto: Isaac Muntadas\nEl municipalisme, la base de la República\nLa candidata republicana s'ha mostrat orgullosa de venir de l'espai socialista construït pel president Pasqual Maragall i ha assegurat que tota la vida ha begut del municipalisme. ''És des dels municipis d'on es comença a fer la República'', ha sentenciat. Casamitjana ha explicat que els Ajuntaments tenen competències perquè les persones puguin accedir a un habitatge digne o per ajudar a un empresari a trobar un espai per la seva activitat. Segons la número cinc d'ERC, els consistoris obligaran al Parlament a legislar i a posar les bases del nou país.\nCasamitjana ha reivindicat que Catalunya és un país que econòmica, territorial i socialment ''se'n sortirà tot sol''. Per il·lustrar-ho, ha posat l'exemple del port de Barcelona dient que és un espai estratègic pels xinesos perquè és la ''via d'entrada'' a Europa. D'altra banda, la candidata d'ERC ha parlat del cas concret de la seva ciutat, Roses, que viu bàsicament del turisme. ''Treballem sis mesos a l'any i la resta les passem negres. Passem de 20.000 habitants a l'hivern a 100.000, a l'estiu'', ha exposat.\nLa importància de ser majoria\nAconseguir una majoria parlamentària àmplia és el principal objectiu d'ERC perquè ''sense aquesta força, aquest país no se'n sortirà''. Tot i això, encara que Esquerra fos la primera força, Casamitjana s'ha compromès a restituir el president Carles Puigdemont, el vicepresident Oriol Junqueras i la resta de consellers de l'anterior mandat. La número cinc d'ERC per Girona ha reiterat la necessitat de convèncer a tothom per anar a votar i poder finalitzar amb èxit els 25.000 projectes i expedients que encara estan oberts.\nSobre els rivals polítics, Casamitjana ha assegurat que Mariano Rajoy i Albert Rivera han fet un pacte perquè el primer li cedeixi entre 200.000 i 250.000 vots a Ciutadans per poder discutir-li la primera posició a ERC. ''Inés Arrimadas és la màxima enemiga de la campanya. He coincidit amb ella i no va amb gens de bona fe'', ha sentenciat. Casamitjana ha subratllat que C's es vol ''carregar'' l'escola catalana introduint-hi el català amb calçador. Segons la candidata republicana, el català ha de ser la primera llengua oficial de Catalunya a les administracions, però no s'ha de menystenir el castellà perquè és ''la segona llengua més parlada del món''. ''Ara la República ja està declarada i l'hem d'implementar. Som l'única nació sense estat d'Europa que se'n pot sortir'', ha conclòs totalment convençuda.\nMagda Casamitjana ha parlat de la importància del municipalisme i guanyar per una majoria àmplia Foto: Isaac Muntadas\nEleccions ''il·legals'' amb condicions ''extraordinàries''\nAbans de la intervenció de la cap de cartell, el regidor local, Toni Riera, ha dit que, tot i ser el primer acte polític que presentava com a regidor, no estava content sinó ''trist i enfadat'' perquè, segons ell, els comicis del proper 21-D estan convocats ''il·legalment''. A més, Riera ha recordat que hi ha candidats tancats a la presó i una part del govern a l'exili. ''Les eleccions són una oportunitat per demostrar que l'independentisme és el projecte majoritari a Catalunya'', ha reafirmat.\nEl número 19 de la candidatura d'ERC i regidor a Sant Joan, Sergi Albrich, ha dit que entomen les eleccions amb un sentiment ''agredolç'' per tot el context de fons i que s'han de guanyar per decidir qui mana a Catalunya. ''Hi ha dues opcions: o governen les institucions catalanes o ho fa Mariano Rajoy a cop de decret'', ha apuntat. Per Albrich, vèncer aquests comicis és clau per ''legitimar'' la República i poder alliberar els presos polítics. El candidat republicà també ha insistit en restituir les institucions per recuperar la feina feta al Parlament i continuar fent polítiques per ajudar les persones. ''Ens han tombat la llei de renda garantida, ataquen l'escola catalana o apugen al 21% l'IVA de les associacions culturals a través de l'article 155'', ha apuntat. ERC farà actes de campanya als cinc municipis més grans de la comarca.\nSergi Albrich ha insistit en què cal restituir les institucions catalanes i la feina feta al Parlament Foto: Isaac Muntadas\nEl regidor d'ERC de Campdevànol, Toni Riera, ha dit que les eleccions del 21-D són il·legals Foto: Isaac Muntadas\nPolítica, Toni Riera, Sergi Albrich, Magda Casamitjana, MES, Ajuntament de Campdevànol, ERC, 21-D, campanya electoral, Eleccions Parlament 2017


8 coses sobre l'horòscop que potser no sabies | Adolescents.cat\n8 coses sobre l'horòscop que potser no sabies\nper Redacció , 14 de juliol de 2020 a les 12:39 |\nEncara que no creiem en les prediccions, gairebé tothom ha llegit alguna vegada l'horòscop. De fet, es tracta d'una de les seccions amb més èxit dels mitjans. És per això que avui us portem algunes curiositats que potser no coneixíeu.\nEls signes de l'horòscop estan dividits en quatre grans elements i cada grup comparteix característiques comunes.\nAire (Bessons, Balança i Aquari): Són comunicatius\nFoc (Àries, Lleó i Sagitari): Són enèrgics\nTerra (Taure, Verge i Capricorn): Són pràctics\nAigua (Cranc, Escorpí i Peixos): Són emocionals\nLes dates dels signes del zodíac van ser fixades fa més de 2.000 anys i corresponien a la constel·lació d'estrelles que apareixia darrere del Sol el dia que un naixia.\nSegons diversos astròlegs existeixen 13 signes del zodíac: els dotze que coneixem més un anomenat Ofiuco. Aquest va ser "ignorat" pels astròlegs perquè així podien dividir el recorregut de 360º del Sol d'una manera més senzilla: en 12 parts iguals, de 30º cada una.\nZodíac prové de les paraules gregues "skopeo", que vol dir "examinar" i "hora" que significa hora o data.\nCada un dels signes del zodíac està inspirat en un ésser mitològic. Per exemple, Capricorn és representat per la cabra Amaltea que va donar de mamar i criar a Zeus a l'illa de Creta.\nDiuen que el nostre ascendent té molta influència en la nostra personalitat. L'ascendent és un dels angles principals de la carta natal i representa la màscara amb la qual ens presentem al món i les circumstàncies que anem atraient al llarg de la vida. Si vols saber quin és de manera ràpida, pots entrar en aquesta web on posant la data de naixement, lloc i hora, podràs descobrir-ho!\nExisteixen altres horòscops com el xinès, representat per 12 animals, o l'hindú, els signes del qual es divideixen en segments com si fossin un organigrama.\nEls astròlegs acostumen a associar un color o dos a cada signe de l'horòscop, el qual sol estar relacionat amb els planetes regents. Són aquests: Àries (vermell), Taure (malva, marró), Bessons (groc), Cranc (gris) ,Lleó (taronja) ,Verge (blanc, verd) ,Balança (blau) ,Escorpí (negre, marró) ,Sagitari (ocre, turquesa) ,Capricorn (blau i verd foscos), Aquari (violeta) ,Peixos (verd aigua).