José María Caballero (PiMEC Baix Camp): «A Reus hi ha un gruix important d'empreses punteres»\nAnalitzem amb el president de PiMEC Baix Camp la situació empresarial de la comarca | Considera que la Cambra «porta molt de temps una mica inactiva»\n27/10/2018 06:02 | Actualitzat a 28/10/2018 08:56\nLa comissió de PiMEC Baix Camp en visita institucional a l'Ajuntament de Reus | PiMEC\nPiMEC Baix Camp ha renovat, recentment, la seva junta. La segueix presidint José Maria Caballero, però el 20 % dels seus membres són de nova incorporació. Hi són representats un ampli ventall de sectors, fet que, tal com destaca el seu president, els permet conèixer totes les problemàtiques i reivindicacions. Un 33 % de les empreses que formen part de PiMEC Baix Camp són indústries, un altre terç són empreses del sector serveis i un 20 %, del comerç.\nLa patronal de la petita i mitjana empresa també compta amb socis de la construcció i de grups col·lectius, com entitats comercials o econòmiques. Per tot plegat TarragonaDigital ha conversat amb José Maria Caballero, per tal de fer una radiografia de la situació econòmica de Reus i el Baix Camp i per conèixer cap on pot anar el seu futur.\nJosé María Caballero, president de PiMEC Baix Camp | Jordi Olària\nLes línies d'actuació de PiMEC Baix Camp\n—Quines línies de treball es planteja la nova junta de PiMEC Baix Camp?\n—S'ha de continuar fent el que hem fet fins ara; van arribant noves activitats, normes legislatives, i no podem abandonar la lluita de la defensa de les petites empreses, com en el tema de la morositat o qualsevol cosa relacionada amb els autònoms i les petites empreses. PiMEC dóna el suport per estar a l'altura en la defensa de qualsevol llei o normativa.\n—Quins resultats pràctics porta, això?\n—S'ha incorporat fa un parell d'anys o tres, la qüestió de la contractació pública, que les petites empreses en quedaven excloses. Es lluita contra això, es lluita per la separació dels projectes per lots perquè les petites empreses hi puguin accedir.\nLa formació, que també l'hem anat fent i no l'abandonarem pas; al contrari, incorporarem noves activitats, noves informacions i formacions, com les que s'estan fent sobre finançament o la possible apujada d'interessos. Estem lluitant perquè la formació dual sigui una realitat.\nEls sectors industrial i de serveis són dos dels que tenen més pes a l'FP Dual | Cedida\n—Aquí a Reus ja hi ha hagut algunes experiències, no?\n—No està funcionant. Jo tinc una empresa i estic utilitzant la formació dual, i és una formació, per mi i ho hauria de ser per a tothom, molt interessant. Vol dir incorporar els joves al món empresarial; fa quatre anys que tenim persones de formació dual, d'instituts, i és una satisfacció veure com joves amb molt poca edat s'incorporen al món empresarial; fins i tot ells es queden molt sorpresos.\n—Llavors, què creieu que falta perquè s'apliqui?\n—Segurament ens falten coses a uns i als altres; que els col·legis de formació s'acostin a les empreses i les empreses s'acostin als col·legis i a la universitat; que es formin joves per a les necessitats que té el món empresarial.\nSala d'actes de la Cambra de Comerç de Reus, en una imatge d'arxiu | Jordi Olària\n«La Cambra porta molt de temps una mica inactiva»\n—A l'àmbit econòmic hi ha entitats com les comercials, la Cambra, l'Associació de Polígons... Quina radiografia en feu, d'aquest àmbit associatiu empresarial, a Reus i al Baix Camp?\n—Com a PiMEC representem la petita i la mitjana empresa, som una patronal i els donem resposta en el que necessiten. La qüestió dels polígons va ser una iniciativa de l'Ajuntament per reflotar l'APIR. Ho hem fet amb molt d'ajut per part de l'Ajuntament, del regidor Marc Arza, i ara mateix el seu president és el Gerard Pagès, que també forma part de la junta de PiMEC. L'entitat funciona a banda, i des de PiMEC hi donem suport.\n—I pel que fa a la resta d'entitats?\n—La Cambra representa, obligatòriament, 23.000 empreses del Baix Camp, el que passa és que les empreses no saben si les representa la Cambra. Porta molt de temps una mica inactiva, la parcel·la que defensa la Cambra no sabria dir-te quina és, pràcticament va 'a salto de mata'. Està fent amb molt d'èxit la Fira del Vi, la Ganxet Pintxo, ara s'ha posat amb el tema de les avellanes...\nImatge d'arxiu de la Ganxet Pintxo | TarragonaDigital\nAmb el Ganxet Pintxo ha sortit una associació de restauració que té identitat pròpia, i que a nosaltres ens agradaria que formés part de PiMEC, perquè obtindríem una representació de restauradors que actualment tenim a mitges amb el Tomb de Reus, que és soci de PiMEC, i que trobo que estan fent una molt bona feina. El tema comerç està funcionant molt bé a Reus, el Pau Salvadó —membre de la junta i president dels comerciants del Pallol— i el Joan Bergadà —membre de la junta i CEO de Ramon Bergadà mecanització d'oficines— estan fent molt per al comerç de Reus des de PiMEC.\n—Dieu que en comerç s'està fent una bona fenia, quin és el sector econòmic on cal destinar més esforços?\n—Per a PiMEC, els autònoms. Als que es dediquen al sector agroalimentari en concret se'ls ha de defensar perquè puguin exportar, perquè hi hagi sortida ràpida dels productes cap a Europa. Reivindiquem el Corredor del Mediterrani i l'A-27, que seria beneficiós per a tots els sectors. També el turisme té una sèrie de reivindicacions i necessita que se li presti atenció. Un àmbit que està molt en auge és el del Priorat, i PiMEC també hi estem treballant.\nLes empreses ubicades al Tecnoparc són un dels pols de creixement | TarragonaDigital\nEl futur de l'àmbit econòmic\n—Quina radiografia feu, de la situació econòmica actual?\n—Estem funcionant, però sembla ser que no es funciona com es preveia. Tenim elements amb els quals hem d'estar a sobre, com la compra on-line. El comerç de Reus ja està entrant en la venda on-line, però és una qüestió que fa mal al comerç local. PiMEC està lluitant perquè el comerç de proximitat funcioni, en col·laboració amb aportacions de l'Ajuntament, com els preus raonables dels pàrquings. Estem veient moltes traves, això sí, en la successió de negocis, que és una altra de les lluites de PiMEC.\n—Què demanen, en aquest aspecte?\n—Qui deixa el negoci probablement el tenia en regla fa quinze o vint anys; avui possiblement la normativa no ho permeti. El que estem demanant a l'Ajuntament és una treva, un espai a la nova generació que vulgui seguir el negoci, perquè si no se li donen aquestes facilitats, tanca. Parlem de l'àmbit mediambiental, antiincendis... d'acord, potser no estan d'acord a la norma, però és que si no hi hagués una successió, seguiria obert.\n—Exceptuant el traspàs de negocis, com valoren l'actuació de l'Ajuntament en aquest àmbit?\n—Estem contents amb el que es fa a Reus, hi ha un gruix important d'emprenedors, empresaris i empreses que acaben sent punteres, i al Tecnoparc en tenim alguna. S'estan generant noves empreses, però se'ls han de posar facilitats per part de l'administració. PiMEC està per treballar la transformació digital de les empreses, la indústria 4.0; les Cambres estan una mica apartades.\n—El que passa és que PiMEC es nodreix de socis, mentre que els de les Cambres són obligatoris. Ara que hi ha d'haver eleccions, que no n'hi ha des de l'any 2006, n'estarem pendents, i pretenem que el ple de la Cambra estigui format per empreses representatives del territori, no per una Repsol, amb tots els respectes, i que és del tot legítim.\nHa d'estar representada per empreses del territori, que tinguin els seus interessos aquí. Repsol sí que estarà interessada en l'A-27 i el Corredor del Mediterrani, però una altra de les coses que tenim aturades i també reivindiquem és l'aeroport. Una de les que funciona bé és el Port, perquè té una idiosincràsia diferent. En forma part el president de CEPTA, el de PiMEC, que defensen els interessos de les empreses.\n—Hi ha alguna cosa que falti a tots els sectors econòmics que representa PiMEC?\n—Ens falten professionals per a la indústria, per al comerç, per a la restauració, ens falta formar tota aquesta gent. Els graus mitjans i superiors tenen més nivell del que tenia la Formació Professional. Abans un FP no podia tocar un autòmat, ara els de grau sí. Tenim molta gent a la universitat que ha sortit preparadíssima per dissenyar ales d'avió, però no tenim qui les col·loqui, i si els tenim, marxen; aquest és el problema.


Notícies - El programa 'Incorpora' desembarca a Sant Cugat per fomentar la inserció laboral\nEl programa 'Incorpora' desembarca a Sant Cugat per fomentar la inserció laboral\nLa presentació del programa s'ha fet al SC Trade Center\nel 14/oct/10 Quim Sala / Miquel Herrada Economia PDF\nLa crisi econòmica augmenta la inserció al mercat laboral de persones en risc d'exclusió. Ho han dit aquest dijous els responsables del programa d'inserció 'Incorpora' de l'Obra Social 'la Caixa' en la presentació a Sant Cugat d'aquesta iniciativa, que vol servir de nexe d'unió entre les necessitats socials i les demandes laborals de les empreses. Una quarantena de directius d'empreses santcugatenques i de l'entorn s'han interessat pel programa.\nLa responsable del programa 'Incorpora', Roser Viñas, ha descrit així els beneficis que obtenen els empresaris que decideixen participar-hi.\nTall incrustat: Roser Viñas\nEl programa és gratuït. Oferim assessorament en avantatges fiscals. Les insercions tenen un seguiment posterior.\nProgrames com aquest mostren que la cultura empresarial està canviant i té en compte, cada vegada més, els aspectes de responsabilitat social corporativa. El director de l'àrea de negoci de 'la Caixa' a Sant Cugat, Tomàs Subirà, afirma que ser responsable socialment és rentable econòmicament.\nLes empreses troben incentius per donar-se a conèixer incorporant àmbits de responsabilitat social, perquè és productiu i beneficiós.\nEl president de l'associació Sant Cugat Empresarial, Frederic Boix, ha resumit l'actitud socialment responsable que haurien de tenir les empreses.\nÉs necessària la responsabilitat social dels empresaris envers la gent amb dificultats d'integració.\nLa tinenta d'alcalde de Serveis a la Ciutadania, Carmela Fortuny, ha presidit la presentació a Sant Cugat del programa 'Incorpora', que s'ha fet en el marc dels diàlegs Santcugatribuna, i ha elogiat la col·laboració público-privada.\nLa col·laboració de l'empresa, el tercer sector i l'administració és imprescindible.\nUna quarantena d'empresaris santcugatencs i de l'entorn han assistit a l'acte, celebrat aquest dijous al Sant Cugat Trade Center.\nPàgina web de Sant Cugat Empresarial\nPàgina web del SC Trade Center\nPàgina web de l'Obra Social La Caixa\nPàgina web d'Incorpora


Pantaló de muntar - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPantaló de muntar\nPantaló de muntar (terme usat generalment en plural: pantalons de muntar) és el nom que s'aplica genèricament a qualsevol pantaló dissenyat específicament per a muntar a cavall. La morfologia del pantaló de muntar ha anat variant al llarg del temps, i se'n poden discernir tres grans tripus successius.\nMilitar (vers 1930) amb pantalons de muntar eixamplats de cuixes i arrapats dels genolls avall, combinats amb polaines\nAlhora, el terme pantaló de muntar, usat sense més especificacions, designa, per antonomàsia, un model estilístic de pantaló ben concret: el pantaló de muntar amb bosses laterals (eixamplat de cuixes), típic de la primera meitat del segle XX.\n1 Els pantalons de muntar tradicionals\n2 Els pantalons de muntar per excel·lència ("de bossa" o eixamplats de cuixes)\n3 Els pantalons de muntar actuals (o ajustats)\nEls pantalons de muntar tradicionalsModifica\nTradicionalment els pantalons de muntar eren del mateix tipus que els de vestir, però dotats de reforços de pell a l'engonal, a les natges i a la banda interior de les cames. Alternativament podien ésser tots de pell, o bé combinar els pantalons de vestir amb un sobrepantaló protectiu.\nUn problema persistent en aquest tipus de pantalons de muntar era que, essent relativament ajustats al cos, la pressió sobre les cuixes feia perillar les costures d'esfilar-se. Això conegué una primera solució amb el pantaló de muntar "de bosses".\nEls pantalons de muntar per excel·lència ("de bossa" o eixamplats de cuixes)Modifica\nEl pantaló de muntar per antonomàsia es caracteritza sobretot perquè els costats exteriors dels camals fan un eixamplament corbat, en forma de bossa, a l'alçada de les cuixes, amb l'objectiu de prevenir que s'esfilagarsin les costures; en canvi, més avall dels genolls els camals s'ajusten molt al cos. Quant a la llargada, pot arribar fins als turmells (pantaló o, més sovint, atès l'arrapament inferior, pantaló-calçó), o bé fins a mig panxell (calçó). En cada camal, més avall del genoll hi ha un tall o obertura vertical que s'ajusta mitjançant cordó (passat per ullets), a la manera del calçat, o bé mitjançant botons (botonats en traus), a la manera de tantes peces de roba. No és rar que els baixos afegeixin traves per a passar-hi el peu. El disseny està pensat per a combinar el pantaló amb botes altes (botes de muntar), o bé amb botines i polaines o benes. Per descomptat, va reforçat a l'engonal, entre les cames i a les natges.\nAquest model de pantaló de muntar sorgí entorn de 1890 entre els jugadors de polo britànics del Rajasthan, com a estilització del charidar, pantaló tradicional de l'Índia septentrional; el disseny concret s'atribueix a Pratap Singh. Pels volts de 1897 ja era produït pels millors sastres de Londres. Com a nou article de moda masculina anglesa, el pantaló de muntar "de bossa" o eixamplat es generalitzà de seguida arreu i substituí tots els tipus preexistents; seria, universalment, la forma antonomàstica de pantaló de muntar durant una seixantena d'anys. A banda d'ésser considerat pràctic, constituïa un símbol d'elegància i modernitat. Es feia servir en equitació i en la caça a cavall. També l'usaven els exploradors i caçadors d'Àfrica; ha esdevingut tota una icona el caçador (sobretot anglès) que va de safari vestit amb salacot, camisa o sahariana, pantalons de muntar "de bossa" i botes altes. A partir dels anys vint també l'adoptaren les dones, quan caigué en desús la munta a l'amazona amb faldilla llarga.\nEl pantaló de muntar "de bossa" tingué un paper molt important en la uniformologia militar de la primera meitat del segle XX. El 1902, amb l'adopció de l'uniforme únic caqui (service dress), esdevingué el pantaló reglamentari de tota l'oficialitat britànica, que el duia amb botes altes o bé, en el cas de cossos desmuntats, amb botines i polaines. Molts altres exèrcits imitaren la iniciativa, de manera que entorn de 1910 el pantaló de muntar eixamplat de cuixes havia esdevingut característic de l'oficialitat de la immensa majoria d'exèrcits del món, així com de la tropa de cavalleria. Es poden reconèixer diverses escoles estilístiques en aquests pantalons de muntar d'oficial: l'estil britànic (el més imitat internacionalment) probablement era el més equilibrat; els d'estil alemany (inaugurats el 1910, amb el nou uniforme feldgrau d'oficial) eren més bufats, com succeiria, progressivament, amb els soviètics; emperò, no ho eren pas tant com ho serien els italians a partir de la riforma Baistrocchi (1933/34), en què l'eixamplament era tan pronunciat que denotava un aire de família amb els calçons bombatxos de la tropa adoptats alhora.\nTambé entorn de 1910 molts exèrcits, si no la majoria, anaren substituint els pantalons rectes de la tropa desmuntada per pantalons "d'estil de muntar", una imitació del pantaló de muntar, només que mancat de reforços; segons els casos, podia ser pantaló, pantaló-calçó o calçó, i acostumava de dur-se amb botines, combinades amb benes. En la versió de pantaló-calçó, la part inferior i arrapada dels camals podia imitar la polaina (a la manera que vèiem més amunt), i llavors hom parla de pantaló-polaina, el qual es duia sobre botines i estalviava més combinacions.\nEl pantaló de muntar combinat amb botes altes fou característic, així mateix, de les milícies feixistes d'entreguerres, començant per Itàlia i Alemanya; l'adoptaren, precisament, a conseqüència de les connotacions militars que havia pres la peça (de la mateixa manera que adoptaren el cinturó Sam Browne).\nA partir de la segona postguerra mundial l'ús militar del pantaló de muntar caigué en dessús, substituït per pantalons llargs de vestir per a passeig i per pantalons multibutxaca per a diari i campanya. Se n'exceptua l'exèrcit soviètic, que conservà els pantalons de muntar per a campanya per a tots els graus fins al reglament de 1988 (i els de diari fins al reglament de 1969).\nPer analogia, els pantalons de muntar també foren habituals entre la policia motoritzada de nombrosos estats, fins als anys setanta.\nEntorn de 1960, mercès als nous teixits elàstics artificials, sorgiren nous models de pantaló de muntar rectes i arrapats, més pràctics i còmodes, i, probablement, més d'acord amb l'estètica del període; això comportà la fi de l'era del pantaló de muntar eixamplat de cuixes.\nEls pantalons de muntar actuals (o ajustats)Modifica\nAmazona amb pantalons de muntar ajustats de tipus actual, combinats amb botines\nEl pantaló de muntar actual és de material elàstic, tall recte i ajustat al cos, i llarg fins als turmells; es combina amb botines o, fins i tot, amb sabates. Sovint té costures gruixudes, així com els reforços consabuts. Generalment és de color blanc, gris clar o de tons caquis.\nEn diversos períodes el pantaló de muntar de tipus actual (o imitacions seves sense reforç) s'ha posat de moda com a pantaló de carrer, sobretot per a dona; combina la comoditat i sensualitat de les malles amb la presència del pantaló de vestir.\n↑ En aquest darrer cas es parla pròpiament de calçons de muntar, tot i que per ús consagrat es tendeix a dir pantaló de muntar amb independència de la llargada.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pantaló_de_muntar&oldid=24561601»\nDarrera modificació: 20 ago 2020 a les 14:55\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 ago 2020 a les 14:55.


Altres noms: Ermita de Sant Cosme i Sant Damià\nAdreça: P. Sant Cosme, s/n\nNúm. Registre / Catàleg: 12022-I\nErmita d'estil barroc, gairebé amb dimensions d'església, situada extramurs, a l'altra banda del riu Gorgs, al sud-oest de la població, lloc ara incipientment edificat. Des de l'origen ha estat objecte de moltes reformes i ampliacions. És un robust edifici de planta allargada d'una sola nau amb coberta de teula àrab a dues aigües. L'aparell murari és tot de pedra vista, carreuada a les obertures i les cantonades i irregular i rejuntada amb morter a la resta. tot al voltant es circumdat per un ample ràfec de rajol-teula-rajol-teula. Destaca la façana amb la portalada adovellada en arc de mig punt amb dues figures policromades a sobre cada imposta: són els sants metges, sants tutelars del recinte, pintats al 1952 per Pierre Mandaña (1917-2003), expresoner d'un camp nazi. L'entrada és precedida per una gran porxada de pedra oberta a tres vents. La porxada, a mode d'atri, és a dues aigües amb embigat de fusta i pedrís a cada costat. Encara a la façana, al capdamunt de la porxada hi ha una gran rosassa que il.lumina l'interior. Als peus de l'ermita, però ja al lateral esquerre, s'alça la torre-campanar, amb basament de base quadrada que al cos superior esdevé octavat i amb quatre finestrals i la campana (que havien estat dues en el passat). El campanar es remata amb una cúpula semiplana i el penell.\nL'interior, molt modificat durant el temps, és una nau coberta amb arcs torals i llunetes recolzades sobre pilastres llises amb sengles capitells i una cornisa que recorre tot el lateral, on també s'obren dues capelles laterals per banda. Actualment, s'ha retirat l'arrebossat de les parts baixes de les parets i hi ha quedat la pedra vista, irregular i rejuntada. L'altar major és una obra recent, dels anys 60-70 i completat al 1990. Al lloc dels antics altars laterals destruïts a la guerra civil, s'hi mostren tres pintures d'autor desconegut datades a finals del segle XVII o primers del XVIII que hom diu que procedirien del castell de l'Albi. Representen a Santa Madrona en un costat, i els Sants Abdó i Senen, i Sant Antoni de Pàdua a l'altre. La festa de l'ermita se celebra el 26 de setembre precedida d'una novena, amb la particularitat que si s'esdevé en diumenge se celebra de manera jubilar per tota la vila. Ermita d'estil barroc, gairebé amb dimensions d'església, situada extramurs, a l'altra banda del riu Gorgs, al sud-oest de la població, lloc ara incipientment edificat. Des de l'origen ha estat objecte de moltes reformes i ampliacions. És un robust edifici de planta allargada d'una sola nau amb coberta de teula àrab a dues aigües. L'aparell murari és tot de pedra vista, carreuada a les obertures i les cantonades i irregular i rejuntada amb morter a la resta. tot al voltant es circumdat per un ample ràfec de rajol-teula-rajol-teula. Destaca la façana amb la portalada adovellada en arc de mig pu...\nNo se sap la data exacta de la consagració del temple però les dades obrants apunten entorn de l'any 1500. A l'ermita hi havia el panteó dels familiars dels barons de l'Albi. Hi ha constància d'un retaule barroc del segle XVII pintat per Jaume Clua, artesà de Falset i constància gràfica d'un retaule neoclàssic de 1860. Al 1909, l'edifici fou restaurat cosa que inclogué l'enrajolat del paviment, la reparació de la teulada i el pintat interior així com nous bancs i una barana al presbiteri. Amb l'esclat revolucionari de 1936 es van cremar els retaules així com els altars però es van salvar els tres quadres esmentats. Al llarg del segle XX es dugueren a terme millores com la rehabilitació de la teulada (1979) i la il·luminació exterior (1992). No se sap la data exacta de la consagració del temple però les dades obrants apunten entorn de l'any 1500. A l'ermita hi havia el panteó dels familiars dels barons de l'Albi. Hi ha constància d'un retaule barroc del segle XVII pintat per Jaume Clua, artesà de Falset i constància gràfica d'un retaule neoclàssic de 1860. Al 1909, l'edifici fou restaurat cosa que inclogué l'enrajolat del paviment, la reparació de la teulada i el pintat interior així com nous bancs i una barana al presbiteri. Amb l'esclat revolucionari de 1936 es van cremar els retaules així com els altars però es van salvar els t...\nInstitut d'estudis Ilerdencs Lleida


Geologia litoral: sorra i fòssils | Torredembarra\nData: 03/03/2019 10:00 - 13:00\nLloc: Cal Bofill, Centre d\_'Activitats Mediambientals\nDirecció: Pg. Colom, 48, Torredembarra, Tarragona\nPreu: 9 € de 5 a 12 anys, 6 € pensionistes i socis GEPEC\nGEOLOGIA I LITORAL\nSORRA I FÒSSILS\nComençarem el nostre viatge lluny en el temps i en l'espai i l'acabarem als minúsculs grans de sorra de la platja. D'aquesta manera copsarem millor la humilitat amb la qual hem de tractar la natura, inclosa la que no té vida, i les forces i energies que la mouen al nostre litoral.\nTipus d'activitat: Sortida d'educació ambiental\nData de l'activitat: 3 de març de 2019\nLloc: Cal Bofill, Centre d'Activitats Mediambientals (Pg. Colom, 48)\nVisitarem el Roquer de Torredembarra des de l'entrada al Port, de la mà dels geòlegs Andreu Camacho i Ruben García. Entre altres admirarem on som en el curs del temps i trobarem i respectarem un munt de fòssils, roques i sorpreses geològiques tan increïbles com la sorra de la nostra platja.\nEns trobarem a les 10 h. del matí davant de Cal Bofill, a l'extrem nord del passeig Colom, just abans del Club Marítim de Torredembarra. Cal anar amb roba i calçat còmode.\nGrau de dificultat baix.\nNo és apte per a cadria de rodes.\nÉs apte per a persones grans.\nÉs apte per a nens petits.\nPreu per persona: 9 € de 5 a 12 anys, 6 € pensionistes i socis GEPEC.\nGEPEC-Ecologistes de Catalunya, és una associació sense ànim de lucre que treballen des de fa més de 30 anys per la protecció de la platja natural dels Muntanyans de Torredembarra i destinen els beneficis de la visita a aquesta finalitat.\nCARTELL SORTIDA GEOLOGIA I LITORAL


El passat 27 de març lAjuntament va lliurar als jubilats del Casal Baix Camp les claus del local don havien estat desallotjats ara fa dos anys - Revista Cambrils\nLa regidora de Benestar Social, Rosa López, entrega la clau del local a Benet Budí, el passat 27 de març\nEls jubilats del Casal Baix Camp ja han recuperat part del local que ocupaven abans de ser desallotjats, ara fa dos anys. LAjuntament el va fer entrega de les claus el passat 27 de març, a les 6 de la tarda, en un acte senzill però carregat de simbolisme. Una seixantena de socis del Casal Baix Camp van ser-hi presents. Per part del govern municipal hi havia els regidors Rosa López, Joan Pau Casquero, Salvador Matas i Joan Mas. La mateixa regidora de Benestar Social, Rosa López, va ser lencarregada dobrir les portes del local davant els aplaudiments dels socis del Casal allí reunits. Tot seguit van accedir al seu interior. Un cop dins, la regidora va entregar les claus al president del Casal Baix Camp, Benet Budí, enmig dabraçades, aplaudiments i alguns crits de visca el nou govern. La regidora es va dirigir als jubilats del Casal Baix Camp tot felicitant-los per la tenacitat i el coratge demostrats en tot aquest temps.\nAra per ara, el Casal Baix Camp disposa duna part de la planta baixa daquest edifici. La resta de la planta baixa i el pis superior sels entregarà aquest proper mes de juny, tan bon punt lEscola dAdults acabi el curs escolar. Llavors també shauran de fer les obres dadequació de la planta baixa que consistiran a treure la paret que es va aixecar després del desallotjament i que en aquests moments separa laula dordinadors, i restituir la cuina que hi havia en aquell moment.\n§ La documentació i la clau§\nLa regidora Rosa López en el moment dobrir les portes del local davant la presència dels jubilats\nBenet Budí, president del Casal Baix Camp, es mostrava satisfet i assegurava que sempre havia tingut clar que algun dia recuperarien el local, realment ha sigut més aviat del que ens podíem esperar ara fa dos anys. El que tampoc ens podíem esperar és que la legislatura sacabés de la forma en què ho ha fet, és clar. Benet Budí considerava aquest acte dentrega de les claus com a simbòlic, ara ja tenim la documentació i la clau. Hem de mirar el que es pot fer amb aquesta mitja sala que ara ens entreguen. De moment, pot servir per fer alguna reunió, però, bàsicament, esperarem els dos mesos que falten per tenir tot el local disponible. El fet de disposar de tot ledifici, planta baixa i primer pis, també permetrà, de cara a la propera temporada, incrementar les activitats de lassociació, farem més activitats per als socis i les decidirem aquest proper estiu. Volem aixecar el Casal, ja que hem estat cinc o sis anys que hem estat tallats i no podíem fer més coses. Budí també va dir que tenien pensat fer una celebració al nou local aquest proper 13 dabril per tal de commemorar la data en què es compliran els dos anys del desallotjament forçós dels jubilats del Casal Baix Camp.


EL BLOC DELS CONTES "DIVERS": 01/01/11\nPluja d'estrelles, per Bruixeta\nEra una nit especial i màgica. els pares l’hi havien donat permís per quedar-se desperta fins tard. Però no només això, a més a més podia estar-se gronxant al jardí. Tenia sis anys i era la primera vegada que una cosa així li passava i encara que no sabia molt bé el per què , estava contenta.\nEl pare es va acostar al gronxador i li va dir que mirés al cel amb molta atenció . El cel aquella nit era diferent, ple de puntets lluminosos com si s’ haguessin encès un munt de petites bombetes.\nEl pare l’hi va explicar que eren les estrelles que aquella nit brillaven més que mai .De tant en tant una d’elles sortia corrent, travessant el cel de punta a punta i és que un cop de tant en tant hi ha una pluja d’estrelles i quan és estiu com ara, és quan millor és veu.\nPublicat per Sílvia a 11:44:00 9 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: per Bruixeta, Pluja d'estrelles\nLa festa de la mare naturalesa, per Lale Mur\nL' àvia diu que quan una persona canta amb tot el seu cor i el seu amor, tota la naturalesa al seu voltant es posa viva i col·labora amb el seu cant. Avui ho estic posant en pràctica. M’he llevat molt aviat i he vingut al nostre jardí a cantar. Com que m’inspiro més gronxant-me, mentre em gronxo, m’he posat a cantar "la cançó del mar" que la mare sempre em cantava quan era més petita.\nL' àvia tenia tota la raó! Sentint-me cantant, les roselles s’han despertat, i les dues abelles que eren dormides dintre de les roselles han començat a jugar amb les flors. El petit pardal que passava pel costat de l' arbre, s’ha aturat damunt de la branca per escoltar-me i mirar com ballen les flors i abelles al voltant meu. Estem tenint una festa al nostre jardí: la festa de la mare naturalesa. Quant sap l' àvia! Prometo escoltar-la i seguir els seus consells a partir d' ara!\nPublicat per Sílvia a 11:39:00 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La festa de la mare naturalesa, per Lale Mur\nEl secret dels estels, per Pilar\nEL SECRET DELS ESTELS\nL’Abril estava molt trista. La tristesa arribava i s’instal.lava en ella els últims dies de vacances. La seva mare l’observava i pensava com fer-la riure i aconseguir que li vinguessin ganes d’anar a l’escola.\nHavent sopat la convidà a sortir fora a gronxar-se.\n- Vull que descobreixis el secret dels estels –Li va dir.\nL’Abril la mirà interrogant, però va seguir-la en silenci. Quan la nena volava traspassant l’aire i va començar a riure, oblidant-se de tot el que no fos el vaivé del gronxador, la mare va aprofitar per fer-li veure les figures que dibuixaven alguns estels.\n-I com se diuen aquestes formes, mare? – Va exclamar admirada.\n-Constel·lacions –Va respondre la mare- Cada una té un nom diferent que aprendràs a l’escola.\nL’Abril va agrair-li a la seva mare la descoberta i li va regalar una de les roselles que creixien a la vora del gronxador.\nPublicat per Sílvia a 11:17:00 9 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: El secret dels estels, per Pilar\nLa nena del gronxador, per Sílvia Dot Quilez\nLA NENA DEL GRONXADOR\nA tu pare, la meva vida!\nEl meu pare abans de marxar, em va penjar un gronxador al jardí. Va ser el seu últim regal i el que més il·lusió em va fer. És el meu espai, el meu moment per estar sola, m’encanta gronxar-me cada cop més i més fort com si toqués els núvols, i sentir l’aire fred a la cara, em fa sentir viva. I puc apropar-me més a tu pare, jo sé que quan tu vares marxar vas muntar-me el gronxador perquè amb la meva força, amb el meu amor cap a tu pogués sentir-te més a prop. Ho sé pare, i per això no et ploro perquè quan vull explicar-te les meves coses, quan et trobo a faltar, quan em sento sola, vinc aquí al meu gronxador de fusta tanco els ulls i m’imagino que estic al teu costat. Gràcies pare per fer que la meva vida sigui cada dia una mica millor, sense tu no podria pujar tant amunt. Un petó.\nPublicat per Sílvia a 10:57:00 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La nena del gronxador, per Sílvia Dot Quílez\nUna nit màgica, per Roser Caño Valls\nHi havia una vegada una nena que es deia Tessa. Una nit d'estiu de lluna plena, sentí unes veus que la cridaven: -Tessa, Tessa. Ella estava sorpresa, perquè no sabia d'on venien aquelles veus. La curiositat va fer que ella sortís al jardí, i seguís les veus que li deien: -Vine, vine. Quan la Tessa va arribar al vell roure, només va veure un bell gronxador, unes roses vermelles i un ocell blau. -Qui ha parlat? -Nosaltres, les flors. -Vosaltres? -Sí, no t'agradaria gronxar-te i viatjar una estona? Ella no s'ho va pensar ni un segon i va pujar al gronxador. Mentre les flors la gronxaven, l'ocell blau li cantava una cançó, i ella somreia i somreia...\nPublicat per Sílvia a 10:28:00 9 comentaris:\nPau, per Miri4\n(30 de gener, Dia Escolar de la No violència I la Pau)\nLa petita princesa es gronxa al seu jardí, sota l’atenta mirada de la merla blava que sempre l’acompanya. Li agrada la nit, perquè mirant amunt veu el cel cobert d’estels lluents, que s’escampen molt més enllà del què s’imagina, i es pregunta com és que en el món encara hi ha guerres i persones que no coneixen la pau. S’entristeix i plora sobre la gespa i de les seves llàgrimes brollen unes flors vermelles com la sang. Ella voldria fer arribar a tot el món el seu missatge: “la pau es transmet amb un somriure, quan compartim el què tenim per a viure, quan veiem algú que està trist i el fem riure, quan col·laborem per a tenir un món més lliure; sempre que aprenem a conviure. Persones que viviu en aquest planeta blau, escolteu el vostre cor i veureu que juntes podem avançar pel delicat camí de la pau”.\nPublicat per Sílvia a 10:16:00 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Pau, per Miri4\nLes meves germanes, per Lale Mur\nAvui és un gran dia per a mi i per a la meva germana, la Lulu. Els nostres pares ens han portat dues germanes més. Ara per sempre, serem quatre germanetes. La germana major ve del contInent africà -d'un país que es diu Etiòpia, mentre la petita és una noia russa. Ens vam fer molt amigues des del moment que ens vam veure.\nAra estem celebrant aquell dia tan feliç, jugant, saltant , i abraçant-nos a la habitació que dormim jo i la Lulu . Ens ho estem passant-ho molt bé. Com que no volem separar-nos ni un segon, hem decidit dormir totes les germanetes a la mateixa habitació aquesta nit. És clar, després d’haver acabat de jugar!\nPublicat per Sílvia a 5:32:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Les meves germanes, per Lale Mur\nLes golfes, per Miri4\nA la casa gran hi tenim unes golfes. Allà abans hi havia els mals endreços, però ara ho hem netejat tot, hem pintat les parets de color groc i hi hem col•locat alguns mobles vells: un llit amb capçal de fusta, una calaixera petita, les cortines blanques i una catifa de tots colors on podem seure i parlar. A la porta hi ha un rètol que diu:\n“Club dels somriures. Prohibit enfadar-se”.\nDe tant en tant venen les meves cosines o altres vegades les amigues de l’escola. Cada vegada que ens reunim allà ens ho passem pipa. Hi ha una norma: hem de deixar a fora el mal humor, els crits i les enrabiades, i aleshores ja podem entrar. Juguem, riem, ballem i cantem, ens expliquem històries i ens posem les disfresses que guardem dins d’un bagul, també podem berenar o passar-hi la nit com si haguéssim anat de colònies. Després ho recollim tot. El Club dels Somriures és el millor del món!.\nPublicat per Sílvia a 23:21:00 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Les golfes, per Miri4\nPeleas, por La Marca Amarilla\nCuando sus papás le permiten, Julia invita a sus amigas a dormir en casa. Le encanta la fiesta del pijama porque siempre sucede en ella lo que más le gusta: la guerra de almohadas. ¡Qué divertido!¡Quién iba a decir que peleando te lo pasas tan bien! Pero de lo que disfrutan muchísimo Julia y sus amigas, es de una auténtica amistad, por eso nunca se pelearán de verdad.\nPublicat per Sílvia a 23:18:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Peleas, por La Marca Amarilla\n¡A comer!, por La Marca Amarilla\nHugo siempre se imaginaba metido en aventuras cuando comía. Si aquel día tocaba hamburguesa, él era un eficaz policía detrás de los ladrones. Si comía pizza ocurría lo contrario, él era un ladrón que huía hábilmente. Cuando mamá le preparaba spaghetti se imaginaba como una inocente abuelita que tejía bufandas de lana y si comía muslos de pollo era tan bárbaro como Conan. Siempre que Hugo comía verdura era un animal de campo o de bosque, nunca salvaje. Con el queso era un ratoncito de desván y con el pescado era un simpático delfín, aunque a veces era un intrépido marinero. Cuando comía fruta se transformaba en pájaro, pero hoy –mientras merendaba un plátano- se imaginó como un travieso chimpancé en plena selva, rodeado de coloridas serpientes y asustando a las cacatúas... De momento sólo lo imaginaba, pero Hugo sabía que algún día dibujaría todas sus peripecias.\nPublicat per Sílvia a 23:11:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: A comer, por La Marca Amarilla\nLa germana adoptiva, per Carles Campomar\nLA GERMANA ADOPTIVA\nEls primers dies de vida amb la nova família no van ser fàcils, els germans petits de la Fàtima no la volien com a germana, perquè aquells dies ella havia aclaparat l’atenció dels pares, sempre estaven en tot per ella, i semblava que ells ja no importaven li feien la vida impossible a la Fàtima, li prenien el menjar de la taula, la deixaven tancada al carrer quan tornaven de comprar, entre altres tantes coses, un dia la Fàtima enfadada va agafar un coixí i plorant va començar a pegar als seus altres germans, i tots els germans van anar en contra la Fàtima amb els coixins. De sobte, els plors de la Fàtima es van convertir en rialles, i els altres germans van començar a riure també, i des de llavors es porten com a bons germans, sense baralles .\nPublicat per Sílvia a 12:18:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La germana adoptiva, per Carles Campomar\nLa festa d'aniversari, per Roser Caño Valls\nLa Roser feia 6 anys el 28 de gener, li era difícil imaginar-se la xifra 6, sobretot perquè havia desistit de fer cap festa perquè no vindria ningú. Va arribar el vespre i després d'un llarg dia a l'escola, quan va arribar a casa i va pujar a l'habitació tota una colla de noies vestides en pijama li van dir: Felicitats! Primer es va quedar sorpresa, i mentre reaccionava elles li van posar el pijama, i de tant contenta que estava va començar a saltar del llit, mentre la Laia i la Jasmina ballaven un rock and roll, la Marta i la Núria jugaven a fer una "batalla" de coixins. La Roser havia tingut un somni preciós i aquell matí ja era 28 de gener...\nEtiquetes de comentaris: La festa d'aniversari, per Roser Caño Valls\nCoixins de colors, per Jesús M. Tibau\nCOIXINS DE COLORS\nLa paraula guerra perd tot el sentit, afortunadament, quan les armes\nsón coixins de colors. Els pares, pobres víctimes d’aquesta batalla,\nno es queixen massa un cop al mes, quan es queden a dormir les meves amigues, i només ens criden l’atenció si el volum puja més del suportable, més que res pels veïns, diuen. L’endemà ens preparen un esmorzar deliciós, a primera hora, perquè quan una es desperta totes ens aixequem de seguida, a aprofitar el món.\nPublicat per Sílvia a 12:05:00 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Coixins de colors, per Jesús M. Tibau\nFesta de pijames, per Bruixeta\nNo era un dissabte normal, era el meu aniversari feia 10 anys. Tota la setmana que li havia estat preguntant a la mare si tindria una festa i ella en deia que tindria la millor de les festes, aquella festa que no oblidaria mai.\nPerò passaven les hores i sí que era un dissabte normal, començava a pensar que els pares havien oblidat el meu aniversari. Estava molt trista.\nA les set de la tarda va sonar el timbre, vaig obrir i amb sorpresa vaig veure que les meves amigues, la Laia, la Marta i la Tresa eren a la porta amb una bossa i el coixí de dormir sota el braç.\nMai oblidaré la festa del neu desè aniversari!\nEtiquetes de comentaris: Festa de pijames, per Bruixeta\nLa sort, per Marc Moreno\nLes nenes van començar a cridar sense control, embogides i deixant-se la gola en la cridòria mentre cadascuna s’intentava comunicar amb la del costat sense que cap d’elles es fes cas. Les dues més tranquil·les es van animar a celebrar-ho plegades i es van abraçar, sense deixar de cridar en cap moment, és clar. Una altra va agafar el coixí i va fer l’helicòpter mentre les plomes d’ànec decoraven l’aire. Sort que el papa no va voler comprar-ne un de làtex, va pensar. I la més agosarada va pujar al llit i va intentar tocar el cel amb el cap. Quina mala sort que el papa comprés el matalàs de làtex, va pensar, amb el vell es botava millor. De cop i volta totes quatres van callar i van saber que la fortuna estava amb elles: tornaven a fer “Física o Química” per la tele.\nPublicat per Sílvia a 11:54:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: La sort, per Marc Moreno\nL'ocell oportú, per Carles Campomar\nEn despertar el mico va veure que els germans no hi eren i que ell feia tard , de seguida va emprendre el camí, saltant de branca en branca, però de sobte s’enrecordà que no tenia esmorzar, i es va parar en un arbre ple de plàtans i va agafar-ne un mentre una serp que estava a sobre l’arbre el convidava a menjar-se’l .\nEl mico, desprès de pensar-ho no ho tenia clar, va obrir-lo i quan anava a clavar-li les dents un ocell des del seu darrera va dir-li que no se’l mengés, i quan va preguntar el perquè, l’ocell va dir-li : si et menges el plàtan et canviarà la vida. El mico espantat va dubtar entre si menjar-se’l o no, de sobte el va mollar al terra, i va dir, prefereixo tenir una vida de mico que... vés a saber que em pot passar!\nPublicat per Sílvia a 13:04:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: L'ocell oportú, per Carles Campomar\nCal Mico, per Miri4\nA Cal Mico estan de festa: han augmentat la família i ho volen celebrar per tooooota la selva. El pare està tant content i esverat alhora que va passant d’una liana a l’altra, anunciant a tort i a dret la feliç notícia, sense deixar anar aquella banana tan grossa i saborosa que s’havia reservat per aquell dia. Amb aquella cridòria fins i tot les pedres es desperten!. L’Ocell Irisat i la Serp Anellada se’l miren divertits i se’ls encomana l’alegria. Al cap d’una estona, tots els habitants d’aquell indret comencen a buscar algun regal interessant (fruites de bosc, bolets, fulles...) per a la família i es preparen per anar a conèixer el petit i poder comentar si té les orelles del pare, el somriure de la mare,... Quan arriben, quina sorpresa!, a cal Mico han tingut trigèmins!!!.\nPublicat per Sílvia a 12:55:00 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Cal Mico, per Miri4\nEfectes secundaris, per Roser Caño Valls\nUn matí, el mico va baixar de l'arbre i va trobar un recipient que no havia vist abans. Algú li havia parlat que existien éssers que vivien en una mena de selves plenes d'edificis, i que tenien objectes estranys. Va mirar què hi havia dins del recipient, i va olorar-ne l'interior. Aquella olor el va captivar i en va beure, al cap de poc, el lloro va veure el mico rient, i va pensar: -Què li passa aquest? I es va acostar i va veure el recipient, així que també es va animar a tastar aquell beuratge. Al cap d'uns minuts el mico anava saltant i cantant d'un arbre a l'altre rient, i el lloro el seguia mig marejat, i cantant a ritme de singlots.\nPublicat per Sílvia a 12:06:00 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Efectes secundaris, per Roser Caño Valls\nDecisions incorrectes, per Marc Moreno\nEl mico va mirar la serp i va veure un arc de Sant Martí enrotllat a l’arbre, va girar cua i un parell de flors el saludaven obrint i tancant les seves mans. No donava crèdit! Però mentre els ulls li feien pampallugues pel mareig que duia i s’intentava aferrar amb força a la liana per no caure, un ocell vestit amb la roba del pallasso de Mikolor li va començar a parlar a cau d’orella. Com podia ser que aquell ocellot parlés l’idioma dels micos? Ara ja no entenia res. Potser no hauria d’haver agafat aquest plàtan d’un desconegut.\nPublicat per Sílvia a 12:01:00 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Decisions incorrectes, per Marc Moreno\nShira, la moneta riallera, per Jesús M. Tibau\nSHIRA, LA MONETA RIALLERA\nShira la moneta em fa riure sense ganes si estic enfadat. I mira que intento fer cara llarga, però no me’n surto; al primer bot de la Shira començo a oblidar el meu malhumor. I quan ella, penjada de la mà d’un arbre, esclata a riure sense motiu, els meus llavis desobeixen i dibuixen un somriure. Resignat, començo a botar també.\nPublicat per Sílvia a 11:54:00 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: per Jesús M. Tibau, Shira la moneta riallera\nLa princesa Tesa, per Bruixeta\nPublicat per Sílvia a 6:29:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La princesa Tesa, per Bruixeta\nEl somriure de la sirena, per Marc Moreno\nEL SOMRIURE DE LA SIRENA\nEl peix va fer cara de no haver trencat mai un plat quan se’n va adonar que la princesa el mirava massa somrient. Aviat va caure en què si el submarí que duia el menjar al supermercat submergit feia un parell de dies que no apareixia, possiblement els vivers frescs s’haurien esgotat. I ella tindria gana. Va mirar de convèncer la sirena que la seva amistat valia més que un buit a l’estómac, però ella no va badar boca. Seguia mirant-lo intensament, gairebé com hipnotitzada. Llavors va separar els llavis i, quan el peix ja s’encomanava al seu Déu Nemo per salvar la vida, la sirena li va comunicar el motiu de la seva felicitat: el submarí subministrador havia vingut mentre ell feia una becaineta.\nPublicat per Sílvia a 6:25:00 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: El somriure de la sirena, per Marc Moreno\nDesconocida, por La Marca Amarilla\nPeixet se llevó un susto enorme al ver aquel monstruo que le recordó a lo que su mamá llama humano, pero con cola de pez. Sirena se percató y le tranquilizó diciendo que ellas vienen de los Océanos Pacíficos y que solo comen algas. Después pasaron la tarde charlando y jugando. Peixet le confesó que como las sirenas eran tan grandes y tenían ese aspecto tan “diferente” (tan feo, pensó) los peces que viven aquí se atemorizan. Sirena comentó que muchas veces rechazamos lo desconocido por prejuicios, perdiéndonos algo maravilloso, y nos conformamos con lo habitual porque estamos más confiados, aunque esto nos aporte poco de positivo. Peixet se quedó callado, no entendió nada de lo que dijo Sirena, pero se lo había pasado muy bien con ella. Quedaron para verse mañana en el mismo lugar. La mamá de Peixet, al enterarse, no le dejó ir allí nunca más.\nPublicat per Sílvia a 6:17:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Desconocida, por La Marca Amarilla\nDiferències aparents, per Jesús M. Tibau\nLa nostra relació tenia l’encant dels amors impossibles; però el teu mostrar-te amable quan jo em sentia trista, el teu nedar tranquil a la vora quan cercava tendresa, la insistent forma de mantenir-te amb mi si patia soledat, fa que oblidi les aparents diferències.\nPublicat per Sílvia a 11:24:00 5 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Diferències aparents, per Jesús M. Tibau\nLlegendes marines, per Salina Sagace\nAl peixet Ruxo ja feia dies que allò li ballava pel cap, però no s’atrevia a preguntar-li-ho a ningú. La sirena Betina segur que no se’n riuria d’ell...\n-No, que he llegit que a la terra viuen sirenes sense cua. Això… pot ser?\n-Ah, els humans?\n-No ho sé, Ruxo. Jo també ho he llegit, però em sembla tan increïble… Com s’ho fan per nedar?\n-És just el que jo pensava, que no poden nedar!\nRuxo va rumiar una estona i va continuar:\n-Però és que hi ha qui assegura que els ha vist a la platja! I diuen que mengen peixos i tot! T’imagines?\n-Saps què? Jo crec que això és una llegenda marina. A la gent li agrada contar aquestes històries de temor, però estic segura que no hi ha un bri de veritat.\n-Tens raó, Betina. Gràcies, em quedo més tranquil!\nPublicat per Sílvia a 12:13:00 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Llegendes marines, per Salina Sagace\nT'explicaré un conte, per Roser Caño Valls\nUna vegada hi havia una sirena que volia convertir-se en una princesa. No sabia com fer-ho, i anava pensativa, i es va topar amb una bruixa, una bruixa que tothom sabia que era dolenta. La sirena li va explicar el seu anhel, i ella va somriure i va pensar aquesta és la meva, podré tenir una veu per cantar i seré famosa. Així que la bruixa li va dir que sí i la sirena la va seguir fins al seu cau, que s'amagava molt al fons del mar. Aleshores mentre la bruixa estava preparant la poció, la sirena es va adormir durant un instant: Ella era davant d'un príncep bell, però notava alguna cosa estranya i es va mirar, i oh, ja no tenia aquella cua tan bonica que sempre la duia per mars i oceans. La bruixa la va despertar dient-li: -Vinga, sirena, beu-te aquesta poció i et convertiràs en una princesa. Ella li va respondre: -M'hi he repensat, ja no vull ser princesa, i així és com vaig tornar al mar, la meva casa.\nPublicat per Sílvia a 12:06:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: per Roser Caño Valls, T'explicaré un conte\nLa sirena que volia ser peix. per Carles Campomar\nLA SIRENA QUE VOLIA SER PEIX\nJa no era aquella sirena feliç de feia temps, ja no tenia ganes de sortir a sobre les roques a cantar als vells mariners, ni ser la musa de tots els déus marins, ni tenia ganes de lluir els seus vestits per la cua, de diferents colors.\nFeia moltes nits que no podia dormir desitjant no ser aquella sirena plena de luxes, per ser filla del déu Neptú.\nElla volia ser peix, per poder compartir la seva vida amb el seu gran estimat que un dia va ser un príncep blau, però que el seu pare el va convertir en un peix perquè no li agradava.\nLes nits de la sirena eren eternes desitjant tenir final feliç que arribaria el dia que el sol dormis amb la lluna i així l’encanteri es trencaria.\nPublicat per Sílvia a 11:57:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La sirena que volia ser peix, per Carles Campomar\nUna nova vida, per Marc Moreno\nMai havia tingut la possibilitat de gaudir una nina, de tenir una joguina pròpia que no hagués de compartir amb la resta d’orfes. Quan aquells dos desconeguts li van donar la mà, la van portar a una casa i li van explicar que a partir d’ara ells serien el papa i la mama, el seu món va canviar completament. La seva habitació era plena de coses. Hi havia més vestidets dels que mai hauria somiat. Peluixos al llit esperant que els abracés. Jocs pel terra que duien el seu nom. Va mirar a la porta i va veure el somriure d’aquells dos desconeguts que a partir d’ara serien el papa i la mama. Ella també va somriure amb ells.\nPublicat per Sílvia a 23:08:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: per Marc Moreno, Una nova vida\nEl tutú rosa, per Bruixeta\nVa sentir un soroll al menjador, es va tapar el cap amb el llençol i es va fer l' adormida. Al cap d’una bona estona es va atrevir a sortir del llit per mirar els regals.\nHi havia una caixa gran amb un bonic llaç rosa, duia el seu nom. Dins el tutú rosa que tan li agradava i les sabatilles del mateix color. No ho va poder resistir. Va anar a buscar la nina de drap, l’osset del pitet i l’osseta Marieta. Es va vestir per l’ocasió i començà a dansar al so de la música imaginària. Era la nena més feliç del món.\nPublicat per Sílvia a 6:35:00 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: El tutú rosa, per Bruixeta\nUn dia de pluja, per Roser Caño Valls\nEra una tarda de pluja de tardor i estava sola a casa. De sobte vaig sentir una música que venia de l'habitació de dalt. Una mà invisible em va empènyer a pujar les escales. Vaig entrar a la cambra de les joguines, el piano estava tocant sol i els meus peus van començar una dansa que jo no havia ballat mai. Al meu costat, hi havia una nina i un ós de pelux que picaven de mans seguint el meu ritme, i jo vaig continuar dansant fins que va sortir el sol.\nPublicat per Sílvia a 6:26:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: per Roser Caño Valls, Un dia de pluja\nEl vestit de ballarina, per Mercè Climent Payà\nEL VESTIT DE BALLARINA\nLa nit de reis l’habitació de Roser s’havia omplert de regals. No recordava haver demanat tot això, tanmateix allà es trobava destapant paquets com una boja. Anava amuntegant les caixes en una torre impossible –a males penes els dedicava uns segons d’atenció–, i al costat deixava ben planxats els papers de regal.\nEn un moment donat deixà d’obrir caixes i es dedicà a fer plecs amb els papers. Primer davant, després darrere. Seguia el mètode que havia aprés a classe per convertir un full en ventall, només que ara el ventall havia de ser molt més gran.\nLa família se la mirava embadalida. Aviat van entendre.\nAmb una llaçada roja es va nusar el ventall gegant a la cintura i amb la cinta que sobrava es va cobrir les cames fins els genolls i es recollí els cabells en una cua.\n–Un vestit de ballarina! El que havia demanat.\nPublicat per Sílvia a 14:00:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: El vestit de ballarina, per Mercè Climent Payà\nBailarina escondida, por La Marca Amarilla\nCuando no hay nadie en casa es cuando suena la melodía alegre de la cajita de música que Jimena utiliza como “joyero”. Los muñecos, peluches y demás juguetes se acercan como ratoncitos encantados por el mágico sonido pues saben que el espectáculo va a comenzar. La caja se abre desprendiendo notas musicales en forma de corazones al tiempo que la pequeña bailarina que hay dentro se transforma: ahora es igual que la niña Jimena, de su mismo tamaño, con su mismo cabello y su misma sonrisa, pero manteniendo el tutú y las zapatillas de baile. Sigue la fantástica música y sigue la alegre danza que irradia felicidad. Los ositos y las muñecas admiran a la bailarina que comparte con ellos su fantástica representación hasta que… ¡Silencio! Alguien entró en la casa. Todos vuelven a su posición original mientras los juguetes no paran de preguntarse “¿Cómo lo hará?”.\nPublicat per Sílvia a 13:51:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Bailarina escondida, por La Marca Amarilla\nNit de reis, per Montse Pes\nElla, es diu Ariadna. Té casa, pares , germans i molts amics. Viu en una casa calentona, on sempre troba menjar, es sent protegida, amb una habitació plena de joguines i cada nit abans d'anar a dormir li expliquen un conte. Aquesta nit de Reis, somia amb els nens que els hi manca tot; llavors comença a dansar i dansar, per demanar tan sols un somriure i una mà que els acaroni amb tendresa. Ella, balla i balla sense parar, no vol que s'aturi mai aquesta dansa, fins que aquest somni es faci realitat.\nPublicat per Sílvia a 13:46:00 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Nit de reis, per Montse Pes\nLa dansa de la infelicitat, per Carles Campomar\nLA DANSA DE LA INFELICITAT\nSonaven les notes de la mes trista cançó que un cantautor havia escrit mai,\nportava el seu vestit de color rosat, i el seu ós de peluix, a la mà esquerra.\nMentrestant els altres ninots de draps vells la miraven sense treure-li l’ull de vista, i escoltant les notes de la cançó que semblava no tenir fi.\nLa nena anava ballant cap a un costat i cap a l' altre, desitjant que aquella cançó arribés a la fi, volia que la seva vida de maltractaments continus fes el mateix que la cançó, tenir un final, tan si el final fós feliç per ella, com infeliç pel seu maltractador, si la perdia del seu costat.\nLa dansa podria tenir fi si ella fós valenta de contar la veritat, però aquesta veritat era la culpable de la por que la tenia callada.\nPublicat per Sílvia a 12:56:00 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La dansa de la infelicitat, per Carles Campomar\nLa petita ballarina, per Jesús M.Tibau\nSóc tímida, tot i que alguns cops no ho sembli, com diu la mare, i abans de començar a ballar pels millors teatres d’arreu del món, abans de mostrar la meva dansa davant de reis i princeses, assajo a diari amb les meves joguines. Imagino els seus aplaudiments sincers i em sento còmoda amb unes mirades que mai no em jutgen. El pare crida bravo!, des de la porta, i jo em poso una mica vermella i somric.\nPublicat per Sílvia a 12:50:00 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: La petita ballarina, per Jesús M. Tibau\nEl somni d'Odette, per Glòria\nEL SOMNI D' ODETTE\nEs feia dir Odette, era una nena eixerida, inquieta i somiadora. Tot el dia ballava, feia piruetes, salts, corredisses amunt i avall del passadís amb els braços alçats per damunt del cap, no tenia res que envejar a l'Anna Pávlova fent de cigne.Tot va començar quan els seus pares la van portar a veure el ballet rus, des d' aquell moment, quan es va obrir el teló i la màgia dels dansaires va començar a fluir pel teatre, la Marina, que així és deia la nena, no va deixar mai més de representar “el llacs dels cignes” en el seus jocs d’infantesa, junt amb l’osset Tedy que es convertiria en el més afectuós dels Sigfrids, bocabadat d’una subtil i elegant Odette, proclamant el seu amor per sempre, però... la malèfica Odile asseguda com si tal cosa al costat de la nina Berta, ja s’encarregaria de desgavellar tan interessant trobada.\nPublicat per Sílvia a 12:42:00 2 comentaris:\nSimfonia de les joguines, per Miri4\nEL PRIMER CONTE DE L'ANY!\nSIMFONIA DE LES JOGUINES\nS’estava avorrint. Les bateries dels seus jocs estaven descarregades i no sabia què fer mentre es tornaven a carregar. La mare va posar un cd de música clàssica mentre començava a preparar el dinar. Quan la nena va sentir les primeres notes va tenir una gran idea i ràpidament va anar a l’habitació. Es va vestir amb el tutú i les sabatilles de ballarina, es va pentinar per a l’ocasió i va agafar els seus ninos preferits i aleshores va tornar a la sala on sonava la música. La Nina Marina i l’Ós Bru esperaven el seu torn mentre la petita dansaire feia voltar l’Osseta Rosa seguint el ritme de la Simfonia de les Joguines.\n-“Poder jugar sense necessitat de piles o bateries recarregables és molt divertit!”- va pensar somrient.\nPublicat per Sílvia a 4:31:00 3 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: per Miri4, Simfonia de les joguines


6 consells per a l’autocuració per obtenir problemes amb els companys - Cites\n6 consells per a la cura de si mateixos per lluitar amb els consells sobre els seus socis, per obtenir-ne el suport\nPer Rebecca Fort 2 de gener de 2020\nIMHO, el moment de la vostra relació en què l’autoatenció és el més primordial és quan vostè i la seva parella estan passant per un parcel. Per ser clar, l’autocura és quelcom que heu d’apuntar a practicar en tot moment, per molt que vagin les coses. Però, quan no esteu d’acord amb la vostra parella, potser necessiteu encara més TLC per aconseguir-ho. No només això, sinó que hi ha tipus específics de consells d’autoatenció quan lluiteu amb la vostra parella, que us poden beneficiar més quan vosaltres i vosaltres no us endavant.\nLluitar amb la teva parella pot provocar tot tipus de sentiments negatius, però totalment normals. Potser us sentiu tristos o fins i tot una mica inquiets que no veieu ull a ull, enfadats per les coses que deien, culpables de com us heu comportat, avergonyits de les coses que heu dit o fetes, o ressentits que la vostra parella no ha respost. de la manera que esperava o esperava. I, tot i que tracta totes aquestes emocions complexes, és important tenir cura de tu mateix.\nUna de les coses més difícils d’acceptar quan lluiteu amb la vostra parella és que no sempre podeu controlar el resultat: l’únic que teniu el control és tu mateix. L’autocura us permet fer-vos càrrec del vostre benestar, facilitant-vos així la gestió i, a més, avançar. Per tant, intenteu incorporar aquests actes a la vostra vida quotidiana. Us sorprendrà com aquestes pràctiques senzilles us ajuden a autolesionar-vos durant un període de temps tan emocional.\nProva a publicar els teus sentiments.\nDe vegades, la millor manera d’agafar els sentiments és deixar-los caure sobre el paper. Per tant, treu una revista i escriu-la. Tant si es tracta d’una entrada senzilla sobre allò que et frustra a la teva relació, com un poema sobre com et sents quan lluites, o una carta a la teva parella que expliqui quins canvis busques d’ells, hauràs de sentir-te millor després d’acabar. En particular, si trobeu que els problemes antics surten a la superfície quan aconsegueixen noves baralles, aquesta pot ser una manera poderosa d’arribar a l’arrel d’allò que realment us molesta.\nles millors sabates de casa per als peus adolorits\nDigues algunes afirmacions que canvien la ment.\nLluitar amb la seva parella pot suposar un pes greu al vostre estat mental. És tan fàcil explotar les coses desproporcionades i recórrer a la línia de pensament del 'pitjor dels casos'. Però afortunadament, afirmar les afirmacions correctes és una manera efectiva d’aconseguir una perspectiva equilibrada.\nBusqueu mantres tranquil·litzadors i fonamentats en la realitat, de manera que pugueu respirar profundament i recordeu-ho. Només és una baralla i, a mesura que avança l’adagi persa, això també passarà.\nA continuació, es mostren algunes afirmacions adequades per començar:\n'Sóc estimat, independentment de les circumstàncies.'\n'Els meus sentiments sempre són vàlids.'\n'Els arguments són temporals, però l'amor és durador.'\n'Accepto els defectes de la meva parella, així com els meus.'\n'El meu amor és incondicional.'\n'Tracto a la meva parella de la manera que vull ser atesa'.\n'Escolto amb el cor i l'orella oberts.'\n'El poder de curar velles ferides està dins meu'.\nPractiqueu el mindfulness.\nSegons el terapeuta i investigador de les parelles, el doctor John Gottman, la millor manera de canviar positivament la vostra experiència de conflicte és relacionar-se empàticament amb tu mateix i amb els propis pensaments i sentiments. Això es pot dir més fàcil que fer-ho, però. Quan teniu raó enmig d'un huracà d'emocions, la consciència de si sol surt a la finestra. És per això que podeu dir coses que no volgueu dir o fer coses completament fora de joc (com cridar, punxar una porta o assignar culpes) durant una lluita.\nAfortunadament, podeu millorar aquesta habilitat practicant mindfulness, que ensenya consciència de si mateix. No només et permet reconèixer millor els missatges que el teu cos intenta comunicar abans, durant i després d’un conflicte de relacions, sinó que també t’ajuda a mantenir-te present durant una lluita de manera que puguis treballar de manera més ràpida i eficaç cap a una solució.\nLlavors, com practiques el mindfulness? La bona notícia és que no us heu de dedicar un moment determinat al dia. De fet, podeu practicar la seva atenció durant tot el dia. Quan us desperteu per primera vegada al matí, presteu atenció a la respiració durant uns minuts. Quan viatgeu per treballar, observeu com se senten les vostres peces de roba contra el vostre cos. Mentre camineu fins a la botiga de queviures, observeu com se senten els peus al tocar el terra. A mesura que mengeu el sopar, submergiu-vos plenament en l'experiència sense cap tipus de multitasca ni distraccions.\nSi necessiteu una mica d’orientació addicional, Mindful Magazine ofereix una guia pas a pas sobre la manera de meditar per fer consciència, però també podeu buscar meditacions guiades de mindfulness en aplicacions com InsightTimer i Headspace.\nExpressar gratitud diàriament.\nQuan lluiteu amb bae, és fàcil començar a centrar-vos en tot el que anirà malament. Però, quan expresses el seu agraïment per tot el que va bé, no tens gaire espai mental per a coses negatives.\nCada matí o vespre, considereu anotar una llista de totes les coses que agraïu. Per descomptat, no tots han d’implicar la vostra parella. És fantàstic si penseu en algunes coses meravelloses que heu realitzat, que no tenen res a veure amb la vostra vida amorosa. Però si podeu pensar en alguns articles dignes d’agraïment que es relacionen amb el vostre SO, això pot ser una manera espectacular de recordar-vos que hi ha molt per apreciar la vostra relació, independentment dels combats actuals.\nLlegiu alguna cosa totalment consumidor.\nNo subestimeu mai el poder d’una distracció quan us ho passeu. No importa si és una novel·la, un llibre de no-ficció, un mag de moda o un assaig personal en línia. Llegir alguna cosa que realment et fa gràcia és una manera meravellosa d’evitar la teva ment, sobretot quan trobes que estàs atrapat en els patrons de pensament negatiu.\nAixí doncs, durant el descans del dinar o al final d’una llarga jornada laboral, busqueu un lloc tranquil on poder concentrar-vos plenament en el material de lectura que trieu i deixar-vos fer una pausa mental per a les rumiars que consumeixen de la vostra relació.\nFeu una pausa a les xarxes socials.\nLes xarxes socials poden ser un veritable problema quan es tracta de les conseqüències del conflicte de relacions. Mentre es desplaça per tots els feeds curats i publicats amb cura, és natural començar a comparar la teva vida amb la resta de persones, i quan les coses no van bé a la teva relació, aquest és un territori perillós. Recordeu-ho: el feed Insta de algú és només una petita part de la seva vida real i només perquè no publiquen les baralles que estan tenint amb el seu SO no vol dir que és probable que no les tinguin.\nUna forma de practicar l’autocura és intentar una neteja de mitjans de comunicació social curta. Tot i que només sigui durant una setmana o un parell de dies, potser us sorprendrà que la quantitat d’eliminació d’aquests rodets destacats de la vostra vida tingui un impacte positiu en el vostre benestar mental i emocional mentre treballeu aquest temps tan difícil amb la vostra parella. .


Viatjar per tot Alemanya per 9 euros al mes\nMicrosites / Fets i gent 04/06/2022\nEl govern de Berlín redueix dràsticament durant tot l’estiu el preu del transport públic per fer front a la inflació\nEls passatgers d'un tren regional direcció a Stralsund esperant la sortida a l'estació central de Berlín. MICHELE TANTUSSI / REUTERS\nDortmundL’Eva està encantada de la vida. Des de la sala d’accés a l’estació de tren de Münster, ciutat de més de 300.000 habitants a l’oest d’Alemanya, espera la seva mare, que arriba del poble de Lienen-Kattevenne, a 23 kilòmetres de distància. Aquest estiu es veuran molt més. Normalment el trajecte d'anada i tornada costa 12,80 euros, però des de l’1 de juny i fins al 31 d’agost són vàlids uns nous tiquets mensuals que cobreixen, a tot el país, tots els serveis metropolitans, de rodalies i regionals en busos, tramvies, metros, ferrocarrils i trens per tot just 9 euros durant tot el mes.\nAquesta mesura popular arriba, impulsada pel govern de Berlín i aprovada pel Bundestag (cambra baixa) i Bundesrat (cambra alta), per fer front a la massiva inflació que ha apujat els preus, especialment els de l’energia, disparats sobretot arran de la guerra a Ucraïna.\nAlgunes de les preguntes més importants a resoldre són si aquesta espectacular oferta captarà de forma sostinguda més passatgers per al transport públic i fins a quin punt l’ús massiu del tren, els ferrocarrils i els busos contribueixen a contenir el canvi climàtic de forma duradora. Per a l’Eva, la resposta immediata és clara: deixarà aparcat el seu cotxe durant tres mesos quan vulgui visitar la seva mare.\nCasos com els d’Eva són representatius del manifest estalvi que comporta aquests mesos d’estiu viatjar en transport públic. A Berlín, per exemple, un bitllet senzill de bus urbà, metro o tramvia costa tres euros, i un abonament mensual, 86. El nou tiquet de 9 euros compleix sobretot l’objectiu d’alleujar financerament els passatgers diaris, si bé molts ciutadans admeten que ja estan planificant excursions d’un dia, un cap de setmana o fins i tot les seves vacances per beneficiar-se d’aquesta oferta.\nMunic-Berlín gairebé de franc\nAquesta popular mesura ha suscitat una gran atenció mediàtica. La majoria de mitjans alemanys han desplaçat diversos dels seus periodistes perquè informin de forma simultània, minut a minut, de com van d’atapeïts els trens en les diferents xarxes ferroviàries. Der Spiegel, per exemple, ha mobilitzat fins a sis redactors per cobrir tot el territori, de nord a sud, d’est a oest, si bé va acabar amb la cobertura informativa durant la tarda de divendres al saber-se que un tren va descarrilar a Baviera, en un sinistre en què van morir un mínim de quatre persones.\nDes dels mitjans de comunicació s’han proposat diverses rutes alternatives sense fer ús dels trens d’alta velocitat i els intercity, els únics serveis ferroviaris que no formen part de l’oferta implementada pel govern federal. El trajecte Munic-Berlín, de més de 500 quilòmetres, per exemple, pot costar 126 euros amb un ICE (alta velocitat) si el bitllet es compra una hora abans de la sortida. En quatre hores i mitja es cobreix el tram. Però si un té temps i ganes, amb el tiquet mensual de 9 euros pot viatjar de la capital bavaresa a la federal en 10 hores agafant tres trens regionals.\nL'economia espanyola, la menys afectada pel trencament comercial amb Rússia\nAquests dies ha esdevingut una broma recurrent als mitjans i a les xarxes socials com des de Berlín es pot arribar per 9 euros a l’illa alemanya de Sylt, situada gairebé a la frontera amb Dinamarca. Normalment visitar aquesta illa només està a l’abast de les persones més adinerades, però ara hi ha el temor que aquest territori s'inundi de turisme barat. Alguns grups d’esquerra fins i tot han fet crides a internet per abordar Sylt i el diari sensacionalista Bild ha sigut el primer a documentar-hi la presència de punks sota el titular “Afluència de 9 euros per Pentecosta?”\nEl debat del llarg termini\nMés enllà de l’atenció mediàtica i l’eufòria viatgera que han acompanyat l’inici d’aquesta mesura, la crítica també s’estén per la por al caos a les estacions i als ferrocarrils plens i a l’escepticisme de si la despesa estatal de 2.500 milions d’euros que permet subvencionar aquest experiment servirà per guanyar més passatgers a la llarga o no.\nFins ara, l’empresa alemanya de ferrocarrils Deutsche Bahn ha notificat que ha venut uns set milions dels nous tiquets de 9 euros. Des de dimecres fins a aquest divendres les autoritats ferroviàries informaven d’un “lleuger augment de concurrència de passatgers” sense més incidències, però la primera prova de foc per a aquest experiment de la xarxa de transport públic és just aquest cap de setmana amb el pont de Pentecosta.\nL’ATM no es planteja una mesura similar al transport barceloní\nLa mesura adoptada a Alemanya no tindrà una rèplica a l’àrea metropolitana de Barcelona. Consultades per aquest diari, fonts de l’Autoritat del Transport Metropolità (ATM) van descartar una rebaixa de les tarifes.\nUn portaveu de l’ATM va explicar a l’ARA que la situació no és replicable a Catalunya. Des de l’ens apunten que “allà l’estat federal assumeix els costos de l’operació, que no recauen ni en les administracions titulars dels serveis ni en els operadors”.\nA més, aquesta veu recordava l’encariment de l’energia que s’ha donat en els darrers mesos: “La principal preocupació de l’ATM i dels operadors és com fer front als sobrecostos energètics del 2022, que ja superen els 60 milions d’euros en el conjunt del transport públic de Catalunya”.\ninflació crisi energètica Invasió russa


Baymont Inn and Suites - Grenada Grenada (MS) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nBaymont Inn and Suites - Grenada1575 Jameson Drive, Grenada , Grenada (MS), Estats Units, 38901 - Veure al mapaBé6,7Basada en93comentarisBaymont Inn and Suites - GrenadaVeure més fotos"Just a no frills comfortable room. Staff was very nice"DavidUnited StatesVestíbulVeure més fotosVeure totes les 25 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaire condicionataparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióDissenyat tant per oci com per negoci, Baymont Inn and Suites - Grenada està situat idealment a Grenada ; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Baymont Inn and Suites - Grenada asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Grenada (MS), el Baymont Inn and Suites - Grenada és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-secentre esportiupiscina [exterior] Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiaservei de planxaassecador de cabellescriptoritelèfondespertadorforn microones Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més


CaixaBank, elegit el millor banc digital d'Europa Occidental per Euromoney\nCaixaBank ha estat escollit ‘Millor Banc Digital d'Europa Occidental’ (Western Europe's Best Digital Bank) per la revista britànica Euromoney, per la seva transformació digital i la seva innovació tecnològica. És la primera vegada que l'entitat rep aquest reconeixement per part de la revista Euromoney.\nL'entitat, presidida per Jordi Gual, té prop de 16 milions de clients, dels quals el 56% són digitals i 4,9 milions usuaris de banca mòbil. Així mateix, l'entitat financera compta amb el major nombre d'usuaris de serveis financers digitals web i mòbil d'Espanya segons Comscore, i manté una quota de penetració en banca digital del 33%, segons explica la mateixa companyia.\nBancs CaixaBank es dispara a borsa després de desfer-se del totxo i anima el sector El Nacional\nEconomia CaixaBank ven el 80% del seu negoci immobiliari als fons nord-americans Lone Star El Nacional


El boicot contra productes catalans castiga un Nadal més el cava - El triangle\nEls escumosos aragonesos, gallecs, valencians i extremenys es disparen gràcies al bloqueig pel procés 'indepe'\nBoicot al cava català\nEl boicot a productes catalans des de fora d’Espanya, motivat essencialment pel procés independentista, viu per Nadal un dels seus punts àlgids. Un bloqueig que no és nou, però que cada any sembla més estès. La història va començar l’any 2004 quan el llavors líder d’Esquerra Republicana, Josep Lluís Carod-Rovira, va fer unes declaracions sobre fer un boicot a la candidatura de Madrid als Jocs Olímpics. Des de llavors, les vendes de certs productes catalans no han parat de disminuir i l’icònic cava català és sempre el més perjudicat.\nEl cava català és el que més fama té d'Espanya i el més consumit aquestes festes de Nadal. No obstant això, des del desafiament separatista unit ara al referèndum de l'1-0, les vendes de l'escumós català han baixat de manera considerable. Aquest fenomen no significa que els espanyols hagin deixat de consumir aquest producte, sinó que prefereixen comprar cava d'altres llocs d'Espanya.\nLa millor prova d'això es troba, per exemple, en el sorprenent creixement de la producció de cava gallec. En els últims cinc anys l'escumós gallec ha crescut un 500% arribant a vendre 100.000 litres en el conjunt de 2019. Tot i que, el vi català encara segueix liderant el mercat amb 245 milions d'ampolles venudes anualment. No obstant això, la producció del caldo elaborat a Catalunya va decréixer un 12,1% el 2018. De moment no es tenen xifres del 2019.\nPerò no només s'han disparat les vendes del cava gallec, també ho ha fet a l'Aragó, que va passar de vendre 700.000 ampolles de cava el 2012 a les 1.200.000 actuals. Però ha estat l'escumós valencià el que més ha crescut, ja que va passar de vendre 1,5 milions d'unitats el 2012 a superar els 8 milions el 2017. Mentre que l'extremeny ja supera els 6 milions.\nEl boicot ha encès l’alarma al sector. Tot i que la producció de cava català continua ocupant un 95% del mercat, el Consell Regulador del Cava, dominat per productor catalans, intenta campanya rere campanya frenar la producció fora de Catalunya. Així, l’any 2017 va treure una norma per la qual només es podria augmentar la superfície de les vinyes en un 0,1% a l'any fins el 2020. El Govern d'Espanya va ratificar les hectàrees, però només durant el 2018 i respectant les sol·licituds d'ampliació de terreny emeses amb anterioritat.\n“Ho tornem a fer”\nEn el punt de mira del boicot aquest any hi trobem la firma Codorniu. El seu tradicional anunci de Nadal ha destapat la polèmica; concretament, per aquesta frase: “Cada any ho tornem a fer”. Malgrat que queda clar que la frase fa referència a les festes i a l'esforç que requereix la preparació dels dinars i sopars, molts usuaris han sortit en tromba i han carregat contra l'empresa de caves per la semblança amb la proclama de Jordi Cuixart que Òmnium reprodueix sovint: "Ho tornarem a fer".\nPrev¿Qué vínculos tiene la Grossa con la extrema derecha de Austria?\nL’Advocacia de l’Estat està a favor que Junqueras reculli l’acta d’eurodiputat


Responsabilitat Global: La moneda social florece en Catalunya\nLa moneda social floreix a Catalunya\nPublicat el 16-03-10 , per Paloma San José\nHilari Cuadriello és l'amo de la botiga d'alimentació ecològica del Racó Ecològic, a Granollers. Des de fa un any, els seus clients poden adquirir arròs, llegums i pasta amb una moneda local, alternativa a l'euro, anomenada ecoseny, i abonar el 10% del cost de la resta de productes amb aquesta divisa social.\nAquesta moneda, creada a principis de 2009, va néixer amb la intenció de crear una xarxa d'intercanvi en l'àrea del Montseny, entre les comarques de la Selva, Osona i el Vallès Oriental.\nLa moneda es pot aconseguir donant-se d'alta a la Ecoxarxa Montseny i fent una aportació de 15 euros-pels quals s'aconsegueixen 50 ecosenys-, participant en fires periòdiques o bé mitjançant l'intercanvi de béns i serveis.\nEl ecoseny és l'experiència pionera en moneda social posada en marxa a Catalunya. Els seus promotors han ajudat a projectar aquesta iniciativa a Tarragona i preparen la seva irrupció al barri de Gràcia de Barcelona. La circulació de moneda social a Catalunya puja fins ara a 17.000 unitats, de les quals 10.000 corresponen a ecosenys i la resta a ecos, que és el nom de la moneda social de Tarragona.\nA Suïssa hi ha una moneda alternativa, el 'wir',\nque va néixer arran de la crisi econòmica de 1929\nDídac Sánchez-Costa, sociòleg i membre de la Ecoxarxa Montseny, defineix la moneda social com "diners en estat pur, que compleix l'essència de la seva raó de ser: mesurar les diferents activitats productives per a poder intercanviar de manera àgil i multirrecíproca".\nAquests col·lectius apleguen 180 persones i comerços al Montseny i altres 100 a Tarragona de diverses professions: artesans, agricultors, informàtics, editors, comerciants ecològics, mestresses de casa, filòsofs i dissenyadors\nLes iniciatives de moneda social i local per enfortir les economies locals i estalviar costos d'intermediaris han florit en paral·lel al desenvolupament dels sistemes monetaris generalistes. S'hi pot fer una classe de violí, pintar un local o ajudar a perfeccionar l'anglès.\nL'economista Bernard Lietaer, qui va dissenyar la moneda única europea al Banc Central de Bèlgica, propugna des de fa anys la creació de monedes complementàries a les dominants en el sistema monetari internacional.\nUn dels casos més paradigmàtics és el de la moneda suïssa wir (nosaltres, en alemany), creada després de la crisi de 1929. Els seus socis intercanvien cada any prop de 2.000 milions d'euros a l'any amb la seva moneda lliure d'interessos, segons expliquen els promotors de la Xarxa Eco, sorgida a Tarragona la tardor passada.\nEl responsable de la Xarxa Eco de Tarragona, Sebastian Corradini, creu que la crisi ha ajudat a fer visible que "els estats no tenen el control de la seva moneda". La seva tesi es basa en que si les empreses, el treball i les persones generen riquesa i segueixen tenint necessitats que cobrir i capacitats que oferir a altres, deixen de fer-ho de cop "per falta d'un mitjà d'intercanvi".\nEls promotors sostenen que les monedes socials suposen un sistema d'estalvi considerable per als consumidors. Roger Luis Càceres, estudiant d'Economia i membre de la Xarxa Eco de Tarragona, calcula que els usuaris d'aquest tipus de monedes poden aconseguir un estalvi d'entre un 10% i un 20% respecte a les operacions que realitzen en la seva moneda habitual.\nSánchez-Costa apunta que "quan el 80% del preu de venda final del producte desapareix en eliminar els intermediaris, l'embalatge, el transport i moltes restriccions al comerç al relocalitzar, es redueix molt el preu final de venda". Animats per aquesta idea, els membres de la Ecoxarxa Montseny han creat una central de compres, que permet adquirir productes bàsics d'alimentació a un preu inferior al del mercat, a l'estil de les cooperatives de consumidors.\nLes transaccions inclouen activitats molt variades. Segons Corradini, els serveis amb més èxit han evolucionat des de disseny gràfic, pàgines web, redacció i traducció fins neteja, serralleria, cura de persones i cistelles d'aliments biològics. Al Montseny, la major part de les transaccions tenen lloc a les fires. Les pròximes se celebraran diumenge que ve, dia 21, a la localitat de Montseny, i el 17 d'abril a Granollers.\nDesprés d'aquestes iniciatives batega el desig de canviar el món i buscar amb la imaginació alternatives a les monedes convencionals. La argamassa que uneix a aquests col.lectius, segons Sánchez-Costa, és "la creença compartida que val més la pena equivocar-nos tractant de construir models econòmics més humans, de renunciar a part de la nostra humanitat per adaptar-nos a models econòmics avui hegemònics".\nEn Suiza hay una moneda alternativa, el 'wir',\nque nació a raíz de la crisis económica de 1929


385 € recaptats a favor de La Casa dels Xuklis\nIniciInformació385 € recaptats a favor de La Casa dels Xuklis\nEl passat dimecres 29 d’abril, dins del programa “ABRIL SOLIDARI”, es va fer una classe de Pilates per a públic masculí a les instal·lacions de la ctra. Dr. Robert del Patronat Municipal d’Esports, a iniciativa dels tècnics/monitors del Patronat.\nS’hi van recaptar 46 euros, que van anar directament a La Casa dels Xuklis, per poder ajudar una mica més els nens amb càncer. Així mateix, el dissabte 18 d’abril es va fer una classe de hata-ioga, impartida també pels monitors del Patronat Municipal d’Esports, en la qual es van recaptar 339 euros, destinats també a la Casa dels Xuklis.\nEls beneficis que aporta el Pilates als homes són diversos, entre els quals pot destacar que és un alliberador de tensions i estrès, que tonifica el cos i que relaxa. Així mateix, la pràctica del Pilates augmenta la flexibilitat del cos, millorant així els estiraments, que, combinats amb altres pràctiques d’esport, són molt útils.\nDes del Patronat Municipals d’Esports es considera que ha sigut una activitat innovadora i s’espera que se’n puguin fer d’altres per poder ajudar els diferents col·lectius que ho necessiten.


Rebre Notificacions Contacte\nSortida a Terrassa: Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya (mNACTEC)\n29 de novembre de 2018 (pagament fins el 19 de novembre)\nDurant aquest trimestre l'alumnat de cicle mitjà està investigant sobre el tema de l'energia. Aprofitem el que ens ofereix el mNACTEC per comprendre-ho millor i de manera experimental. Farem una visita guiada de: Exposició sobre l'energia, motor imprescindible de la industrialització que permet comprendre la importància de la utilització de les fonts d’energia al llarg del temps. El que ens quedi de dia farem una visita lliure.\nSortida a Lleida: Escola d'Hoteleria i Centre Clínic Veterinari\nUs deixem la circular de la sortida a l'escola d'Hoteleria de Lleida i el centre clínic veterinari prevista pel dia 23 d'octubre i relacionada sobretot amb el projecte d'escola de gastronomia.\nMaterial alumnat de Cicle mitjà (3r i 4t de primària)\nPer un millor funcionament de l'aula, us demanem la vostra col·laboració portant aquests materials. Moltes gràcies!\n13 i 15 de juny de 2018\nBenvolgudes famílies, Els propers dies 13 i 15 farem unes sessions amb patins amb l’alumnat de Cicle Mitjà. Els dimecres 13 ho farem amb l’alumnat de 4t i el divendres 15 amb el de 3r. Es poden portar patinets, patins e línia o normals i monopatins (bicis NO). Simultàniament farem un petit taller de mecànica. Demanem la vostra col·laboració per poder dur a terme aquesta activitat. Mestre d’Educació Física\nSortida a Ponts (cicle mitjà)\nInformacions diverses (Cicle mitjà)\nColònies de cicle mitjà a Coma-ruga\nReserva de places fins al 13 de març\nPlantada de l'arbre (4t de primària)\nBenvolgudes famílies, Us informem que l'alumnat de 4t de primària, el divendres, 16 de febrer, realitzarà la plantada de l’arbre al Monestir de Les Franqueses. El desplaçament es farà en autocar, aquest està subvencionat per l’ajuntament de Balaguer. L’autocar sortirà de l’escola a les 9 hores i ens retornarà a les 12,30 hores. L’alumnat que va a dinar a casa sortirà, com de costum, a les 12,30 hores. Hi haurà activitats extraescolars de matí. El servei de menjador...\nVisita a la depuradora de Balaguer (cicle mitjà)\nEl dilluns, 19 de febrer, al matí, l'alumnat i el professorat de cicle mitjà (3r i 4t) realitzarem una sortida a la depuradora de Balaguer per conèixer el seu funcionament. Aquesta activitat s'emmarca dins del Projecte "Balaguer, el meu entorn" que estem realitzant. El desplaçament es realitzarà amb autocar i, en aquesta ocasió, serà una activitat sense cost per les famílies.\nActivitats previstes a cicle mitjà\nSortida a Balaguer (3r i 4t de primària)\nCloenda Refugi de Llavors de La Noguera\nL’alumnat de 4t de primària participarà a la Jornada de cloenda del Refugi de Llavors de La Noguera que es durà a terme el divendres, 2 de juny. Sortirem junts des de l’escola a les 9 hores del matí. L’arribada serà, aproximadament, a les 12,30 hores a l’escola. Us recomanem que poseu crema solar als vostres fills/es abans de portar-los a l’escola. Cal que l’alumnat porti el xandall i una gorra, i dins d’una motxilla petita: esmorzar i agua. També necessitarem dos pots de iogurt –o similar- per fer una...\n1r pagament de les colònies de cicle mitjà al CdA dels Monestirs del Císter (Poblet)\nEl termini d'inscripció finalitza el 24 de febrer.\nBenvolgudes famílies, Us informem que l'alumnat de 4t de primària, el divendres 10 de febrer, realitzarà la plantada de l’arbre al Monestir de Les Franqueses. El desplaçament es farà en autocar, aquest està subvencionat per l’ajuntament de Balaguer. L’autocar sortirà de l’escola a les 9 hores i ens retornarà a les 12,30 hores. L’alumnat que va a dinar a casa sortirà, com de costum, a les 12,30 hores. Hi haurà activitats extraescolars de matí. El servei de menjador...\nSortida a Alpicat\nSORTIDA A ALPICAT -Cicle Mitjà- Dia: Dijous, 20 d’octubre de 2016. Hora de sortida: 9 h. des de l’escola. Hora d’arribada aproximada: 16:30 h. a l’escola. Què farem? Esmorzarem Visitarem el Champion Horse d’Alpicat on farem diferents activitats. Dinarem Tornarem a l’escola. El preu de la sortida és de 20€. Cal fer efectiu el pagament a la següent entitat bancària abans del 18 d’octubre . Si algú vol realitzar una...\nSortida a Montgai\nSORTIDA A MONTGAI Benvolgudes famílies, El dia 6 d’octubre els i les alumnes de cicle MITJÀ I SUPERIOR, anirem d’excursió a Montgai i hi participaren en l’activitat “Montgai Màgic”. La jornada constarà d’espectacles de màgia i tallers on podran aprendre trucs i gaudir d’una jornada lúdica, màgica i plena de rialles. A les 10h hi haurà una actuació de la companyia Cremallera, que tractarà de l’hàbit de menjar fruita i on els obsequiaran amb una...\nSortida al CEP de Torrelameu\nSORTIDA DE CICLE MITJÀ AL CENTRE D’ESTUDIS PORCINS DE TORRELAMEU Dia: Dimarts, 24 de maig de 2016. Hora de sortida: 9 h. des de l’escola. Hora d’arribada: 13:30 h. a l’escola. Què farem? Visitarem el Centre d’Estudis Porcins de Torrelameu. Aquesta activitat està inclosa en el Pla de Dinàmica Comarcal i l’autocar està subvencionat pel Consell Comarcal, per tant resulta gratuïta. És necessari que porteu l’autorització a la tutora abans...\nColònies a l'Ed'A de Pujalt\nDijous 7 i divendres 8 d’abril\nL'alumnat de 3r i 4t de primària participaran a les colònies a l'Entorn d'Aprenentatge de Pujalt, els propers 7 i 8 d'abril. ACTIVITATS: Caminada pel Sistema Solar. Taller de meteorologia. Observació astronòmica. Taller d’energies renovables. El preu de les colònies és, en un principi, de 75 € (pot variar una mica en funció dels nens i nenes que s’apuntin), que es fraccionarà en dos pagaments. El primer pagament serà de 35 €, que caldrà fer efectiu abans del 1 de febrer a la ...\nPlantada d'arbres de l'alumnat de 4t de PRI\nL'alumnat de 4t de primària, demà anirà a plantar arbres al Monestir de Les Franqueses. Com cada dia, l'alumnat ha d'anar a l'escola, però no caldrà que portin llibres ni llibretes! Només necessitaran el seu esmorzar i una botella d'aigua. L'activitat és matinal, és a dir, retornarem al migdia a l'escola amb l'autocar que ens hi portarà. A la tarda farem el certamen literari, pel que tampoc caldrà cap estri escolar.\nBenvolgudes famílies, Us informem que, un any més, l’alumnat de cicle mitjà participarà en la Fira de jocs de pati i de carrer, aquesta activitat està inclosa al Pla de Dinàmica Municipal i té per finalitat gaudir de la pràctica de diferents jocs durant un matí amb l’alumnat d’aquesta edat de la resta de centres de la ciutat. Les dades d’aquesta activitat són les següents: Activitat adreçada a: Alumnat de Cicle Mitjà (3r i 4t PRI) Data: Divendres, 15 de març Lloc:...\nSortida a Lleida de Cicle Mitjà\nSORTIDA A LLEIDA -Cicle Mitjà- Dia: Dimarts, 1 de març de 2016. Hora de sortida: 9 h. des de l’escola. Hora d’arribada: 16:30 h. a l’escola. Què farem? Visitarem l’ Escola d’Hosteleria de Lleida i farem diferents tallers. Visitarem el Centre Clínic Veterinari on visitarem les diferents instal·lacions. El preu de la sortida és de 15€. Cal fer efectiu el pagament a la següent entitat bancària abans del dimecres...\nNova activitat Matemàtiques per 3r de CM\nA l'apartat de recursos de cicle mitjà, trobareu un nou enllaç on els nens i nenes podran practicar el càlcul del doble, el triple i la meitat d'una manera lúdica.\nSortida a Mollerussa i Ivars d'Urgell\nSORTIDA A MOLLERUSSA I L’ESTANY D’IVARS -Cicle Mitjà- Dia: Dimecres, 28 d’octubre de 2015. Hora de sortida: 9 h. des de l’escola. Hora d’arribada: 16:30 h. a l’escola. Què farem? Visitarem el MUSEU DE VESTITS DE PAPER de Mollerussa on farem un taller de manualitats amb paper. Visitarem l’ESTANY D’IVARS on farem l’activitat: Ruta dels Exploradors. El preu de la sortida és de 14€. Cal fer efectiu el pagament a la següent...\nUs informem que hem penjat alguns links interessants a l'apartat recursos digitals de cicle mitjà per reforçar els continguts treballats a classe.\nBenvolgudes famílies, Ja tenim aquí la jornada d’educació viària, que se celebrarà el proper dimarts, 20 d’octubre, en la que hi participaran els escolars del cicle mitjà de l’escola (3r i 4t de primària). Aquesta activitat està inclosa dins el Pla de Dinàmica Educativa Escolar. L’activitat es durà a terme per separat, primer la realitzarà l’alumnat de 3r i a continuació l’alumnat de 4t. Us detallem els aspectes organitzatius de la jornada: Alumnat de 3r 9 hores:...\nSortida a Lleida (hípica Champion Horse - Arboretum)\nSORTIDA A ALPICAT I LLEIDA Cicle Mitjà Dia: Divendres, 17 d’abril de 2015. Hora de sortida: 9 h. des de l’escola. Hora d’arribada: 16:30 h. a l’escola. Què farem? ü Esmorzarem. ü Visitarem el CHAMPION HORSE d’Alpicat on farem diferents activitats. ü Dinarem. ü Visitarem l’Arboretum de Lleida. El preu de la sortida és de 24 €. Cal fer efectiu el pagament a la següent entitat bancària...\nPares, mares i tutors/es legals de l’alumnat de cicle mitjà, Us informem que aquest proper divendres, 27 de març, al mati l’alumnat de cicle mitjà participarà en l’activitat “Fira de jocs de pati i de carrer” que està inclosa en el Pla Municipal de Dinàmica Educativa. És per aquest motiu que us demanem que, a les 9.00 hores, porteu als vostres fills/es directament als Pavellons Firals d’Impacsa i que els vingueu a recollir a les 12.30 hores al mateix lloc. L’alumnat que es utilitza el servei de...\nSortida a Igualada i Capellades\nRecordeu que demà l'alumnat i els mestres anem d'excursió a Igualada i a Capellades. Us adjuntem la circular per recordar que sortim a les 9 del matí, però tornem més tard de l'hora habiltual, calculemm que cap allà les 6:30 hores.


L'Acayala: SEQUENCE 3\nHo se, sóc un perrete perque no actualitze en coses meues. Però, açò no he pogut evitar-ho.\nLa meua amiga Helena, més coneguda per aci com Helenita, i que sembla ser molt conegut pel nord como a Helen, pel tema eixe de menjar-se le lletres de final de paraula i així no cansar-se tant, doncs, m'ha enviat un link a un video.\nCargado por freqkenneth\nResulta, doncs, que, Helen, Helenita o Helena, com vullgau, es troba a dia de hui per terres de la Marca Hispànica, triunfant allí on altres fracasaren, i és així com la xiqueta està fent un documental d'estos que s'emeten per televisió, però per televisions de veritat com és la TV3 i no les parodies nacionals que tenim pels nostres comtats.\nAixí, doncs, vos deixe amb este link, per a que el disfruteu, i aneu fent-vos a la idea que d'aci a no res espere pugau vore-ho a la televisió, i si pot ser a una tele HD molt millor, que sempre lluix més.\nPublicado por Andreu Campos en 5/14/2008


Recuperada la Font de Tortonell coincidint amb el Dia Mundial de l’Aigua | Web oficial de l'Ajuntament de La Vall d'en Bas\nRecuperada la Font de Tortonell coincidint amb el Dia Mundial de l’Aigua\nAvui, 22 de març, és el Dia Mundial de l’Aigua. Com ja vam fer l’any passat amb la Font del Gat, coincidint amb aquesta efemèride s’ha recuperat una font del municipi. En aquest cas la Font del Tortonell, a El Mallol. S’ha adequat l’entorn i s’ha senyalitzat amb un cartell de fusta.\nL’adequació d’aquesta font s’ha fet d’acord amb l’escola Verntallat i l’AMPA del centre i responent a la demanda del Consell dels Infants que demanada que hi hagués un treball amb el medi ambient per part del consistori.


1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians - GdeJoies joieria contemporània a Barcelona, Aliances, Anells de compromís, Arrecades per nadons, col·leccions, Disseny i fabricació de Joies al barri de Gràcia, Barcelona, Miriam Camarillas, joiera, or, plata, joieria d´autor, joies simboliques, taller propi. GdeJoies joyería contemporánea en Barcelona, ??Alianzas, Anillos de compromiso, Pendientes para bebés, colecciones, Diseño y fabricación de Joyas en el barrio de Gracia, Barcelona, ??Miriam Camarillas, joyera, oro, plata, joyería de autor, joyas simbólicas, taller propio.\n/ 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\n1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nAnell Meridians Au750\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. S155OMERO 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nMarca: 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians Disponibilitat a confirmar\nPenjoll Meridians Au750\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. P214OMERO 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nBraçalet Meridians Au750\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. B015OMERO 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Grans Au750\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A350OMERO 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Petita Au750\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A349OMERO 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Móvils Au750\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A348OMERO 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Móvils Au750 i Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A348OMERM 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nAnell Meridians Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. S155OMERA 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nPenjoll Meridians Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. P214OMERA 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nBraçalet Meridians Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. B015OMERA 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Grans Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A350OMERA 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Petita Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A349OMERA 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians\nArracades Meridians Móvils Ag925\nJoia artesana de disseny propi, fabricada al nostre taller de "G de Joies" a Barcelona. A348OMERA 1 G de Joies: Col.leccions propies O.Meridians


Obereinschneithof Schwendt Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 3 allotjaments a Schwendt.\nBichlachweg 8, Schwendt, Schwendt, Àustria, 6385 - Veure al mapa\nMés informació sobre Obereinschneithof\nConvenientment situat a Schwendt, Obereinschneithof és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nObereinschneithof també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Schwendt. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Obereinschneithof sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Obereinschneithof es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, TV satèl•lit/cable, nevera, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Obereinschneithof és una elecció inteligents per a viatgers a Schwendt, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (17) Parelles (2) Famílies amb infants petits (7) Famílies amb infants grans (1) Grups (7)\nAllotjaments a Schwendt