The Daily Avalanche: Races massa humanes\nQui viatja per primer cop als Estats Units, abans de desembarcar de l’avió es veu obligat a omplir un formulari que eleva la burocràcia d’estat als cims de l’estultícia humana. D’entre la majoria de preguntes, que admeten una resposta unívoca (en el benentès que vulguis entrar al país), destaca per la seva ambigüitat la qüestió sobre la raça del visitant; o l’ètnia del visitant, que em sembla que és el terme que ara exigeix la correcció. Si no m’equivoco, les opcions que s’ofereixen són: caucasian, afroamerican, hispanic, native american i other. Bé, no sé perquè tenen tant d’interès en identificar la gent nascuda al Caucas (per què no als Alps o als Urals?); ¿els afroamericans són un eufemisme per evitar la paraula “negre” i, per tant, els nigerians també ho serien?; ¿els hispans inclouen els espanyols?; ¿els natius americans no són tots els nascuts a Amèrica?, ¿no intersequen llavors amb els altres grups i molt especialment amb els hispans? L’única resposta decent en el 100% dels casos és “altres”, una resposta que, per altra banda és la millor que es pot donar en tota mena d’enquestes.\nCertament la qüestió de la classificació de la humanitat en races és un afer delicat i, vistes les barrabassades comeses en el seu nom, tant en el passat com en el present, el més raonable seria passar-hi de puntetes; però com que Richard Dawkins a “El cuento del antepasado” es permet una llarga i fascinant digressió al respecte (enmig d’un capítol sobre saltamartins (!)), aprofitaré l’ocasió per agafar el toro per les banyes.\nSi un naturalista descobreix un pinsà amb una taca blava sobre el bec que no presenten la resta dels pinsans, s’afanyarà a establir una nova espècie. Llavors, em preguntava jo, com pot ser que els humans, que presentem trets morfològics tan diversos (d’alçada, pigmentació de la pell, tipus de cabells, forma dels ulls i els llavis…) pertanyem tots a una sola espècie? Homo sapiens, per cert.\nSembla que la prova del nou de l’especiació és si és possible o no l’aparellament sexual de dos espècimens en llibertat. Un tigre i un lleó en captivitat poden tenir descendència, sempre estèril cal afegir, però es tracta de relacions que no es produirien mai de forma “natural” (això m’ha fet pensar en l’homosexualitat conjuntural dins de les presons i els exèrcits, ves per on). En els darrers anys la genètica ha confirmat que aquestes preferències sexuals tenien una base més profunda, que efectivament es tractava de bèsties genèticament molt diferents. De fet, la fantàstica eclosió de formes que representen les races només es produeix en les espècies modificades artificialment pels homes (i les dones). Per això hi ha races domèstiques de gossos, de patates, de gats i de cavalls, de roses i de cebes. També d’homes i de dones?\nResulta complicat parlar d’homes i de dones que s’aparellin de forma “natural”. Potser un sapiens en estat natural és un oxímoron, ja que tot el que toquem esdevé indefectiblement “artificial”. Fa anys, per dir-ho suau, que hem esdevingut animals molt poc naturals, tenim una cultura al darrera. Una cultura que acostuma a aconsellar-nos que no ens barregem amb el que és diferent a nosaltres (en certa manera aquest fou un dels orígens de les races). Malgrat això l’experiència demostra que totes les races humanes poden practicar el coit entre femella i mascle i que el resultat, apart de fèrtil, pot ser fins i tot estèticament espectacular.\nI és que des del punt de vista del genetista la varietat genètica humana és molt inferior a la que es dóna, per exemple, entre els nostres cosins ximpanzés, i encara aquesta varietat té molt poc a veure amb la raça ja que pot ser molt més forta dins d’un grup racial que comparant-la entre dos individus de races diferents.\nEl món d’avui no és el mateix que el de fa un segle. Cada dia que passa els éssers humans, gràcies a les emigracions i a Ryanair, som una mica més a prop els uns dels altres. Les diferències racials, més que una realitat són un continu de gradacions. De fet, ja sabem que els nostres ancestres comuns foren africans (i aquí no s’hi val parlar d’afroamericans) i que ningú amb dos dits de front posaria la mà al foc sobre el seu llinatge. Però els prejudicis persisteixen i per un curiós mecanisme psicològic ens entestem a pensar en termes de raça. Mireu, sinó, la foto següent.\nCom bé diu Dawkins, si se la mostréssim a un marcià, conclouria que el personatge de l’esquerra és d’una espècie diferent dels altres tres. I tanmateix, per cultura hem après que Condoleeza Rice i Colin Powell pertanyen a la mateixa raça. Negra, per ser més precisos. El mateix passa amb el president Barack Obama, fill d’un pare negre, africà de Kenya, i d’una mare blanca amb ancestres anglesos, alemanys i irlandesos. Tècnicament, la barreja és igualitària, però de cara a la Història i als titulars de la premsa, Obama és el primer president negre dels Estats Units. Si busquéssim l’exactitud, caldria dir que Obama és el primer president dels USA amb un component genètic negre evident. Però la “negritud”, encara que sigui només d’un 10%, és encara el factor que pesa més. Segurament la històrica predominança dels blancs (a la qual li queden dos telenotícies, per cert) explicaria el prejudici envers la foscor de pell, tot i que a les darreres dècades l’orgull i la reivindicació dels propis implicats hi pot haver contribuït.\nDawkins es pregunta si encara té sentit pensar en termes de raça i, tot reconèixer-hi l’arbitrarietat del concepte, es rendeix a l’evidència que els islandesos i els tanzans solen ser fàcilment distingibles i que dir d’algú que és xinès ens proporciona una determinada informació sobre la seva possible aparença física (cabells llisos i negres, ulls amb epicant). Sempre que no inferim valoracions de tipus qualitatiu i no ens obliguin a definir-nos marcant una creu en una casella, no hi ha d’haver cap problema.\nPer acabar aquesta llarga passejada pel concepte de raça, Dawkins ens recorda que fa cent anys un autor tan “progressista” i tan “d’esquerres” com H. G. Wells es preguntava a la seva “Nova República” què caldria fer amb les races inferiors, on incloïa els “negres”, els “grocs” i els “jueus”. Les seves opinions ara ens poden escandalitzar, per això és bo reflexionar sobre el que Dawkins escriu al respecte:\n“El canvi experimentat per les nostres actituds en aquests cent anys suposo que hauria de servir-nos de consol. Potser part del mèrit correspongui —en sentit negatiu— a Hitler, donat que ningú no vol que l’atrapin opinant el mateix que ell. Però em pregunto el següent: ¿quines de les nostres proclames actuals citaran horroritzats els nostres descendents del segle XXII? ¿Potser quelcom relacionat amb la forma de tractar altres espècies?”\nEtiquetes: la informació, natura\nGalderich 1 de desembre de 2010, a les 0:26\nHitler fou la gran vacuna contra el racisme i afortunadament qui més qui menys intenta desvincular-se d'aquest nom. Fins i tot l'Anglada diu que no és racista, sinó legalista!\nPer això, com acabes en l'article, el millor és no opinar gaire perquè les noves generacions ens retrauran tantes coses...\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 0:35\nL'aposta, Galde, és intentar avançar-se i endevinar quines.\nÒscar Roig i Carrera 1 de desembre de 2010, a les 1:01\nJo a la foto només veig 3 malparits, i una malparida. I que al segle XXII em jutgin (si no tenen coses més importants a fer com ara intentar sobreviure amb 5 graus més de temperatura mitjana). La major part del racisme només és classisme, em penso.\nBrian 1 de desembre de 2010, a les 1:16\nQuan vaig anar als USA, quan em varen donar la cartulina verda (i un altre de blanca, si no recordo malament) a falta d'una o dues hores per arribar, em van agafar ganes de dir que em deixessin baixar que me'n tornava. La humiliació va continuar a la duana de la terminal, però m'hi havia gastat molts calés i no era cosa de llençar-els. I això que encara no havien tirat les torres bessones! Déu me'n guard de tornar-hi ara.\nEl criteri de demarcació de les especies sembla que està clar: quan no poden engendrar descendència fèrtil. El de les races és molt més eteri, com molt bé iŀlustra Dawkins amb la foto de la White House. Jo de tu, si no et vols buscar problemes (o si te'n vols estalviar algun) posaria "caucasian"; els "hispans" per ells son els que venen del Sud de Rio Grande. I encara menys mal que no han inclòs la categoria wasp!\nClidice 1 de desembre de 2010, a les 8:52\nSembla força evident que les descripcions obeeïxen a una necessitat de descriure policialment a algú. Veig, però, que els dels EUA eviten expressament l'adscripció a una nacionalitat, tu, per exemple parles de xinesos, quan els xinesos no són una ètnia, sinó els habitants de la Xina. No oblidem mai en quin tipus de societat vivim, i quines són les mesures coercitives o de seguretat que fem servir. Està molt bé desbarrar contra el poder, però tots, sense excepció, volem seguretat i que, d'alguna manera, aquest poder ens faci la vida més planera. Saps que penso? Que les generacions futures ens retreuran el ser mesells, el no dir les coses pel seu nom, el fer veure que la realitat no és la que és, el dur l'eufemisme i el políticament correcte fins a extrems delirants. Perquè desenganyem-nos un afroamericà i un subsaharià no deixen de ser negres com el sutge, i servidora, a l'Àfrica, no deixa de ser blanca com una bubota i lletja com un pecat (bé, aquí potser també). Creure en un món de llibertats individuals quan aquestes han de conviure, "lliurement", com les boles en una piscina de chikipark és el papanatisme on ens entaforaran els nostres descendents. Si és que no ens matem abans, és clar.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 9:06\nÒscar, però tu no ets marcià i, per tant, estàs carregat de prejudicis terrícoles. Estic d’acord que l’actual racisme té un gran component econòmic i fluctua segons el nivell de benestar.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 9:09\nSí, Brian, a hores d’ara ja he après que he de respondre que vinc del Caucas (facció pirinenca) i que no tinc intenció d’atonyinar el seu president.\nen Girbén 1 de desembre de 2010, a les 9:34\nA la darrera pregunta del Dawkins jo respondria que les barques de ròssec que anorreen els mars del món; les immenses foguerades de les pelis d'acció, les bombes antipersones...\nI ja n'és d'optimista quan situa l'hora del judici de la nostra follia al segle XXII!\nBusca qui t'ha pegat 1 de desembre de 2010, a les 10:17\nflipe amb la raça 'torera' de la imatge... XD\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 10:40\nClídice, l’afany de separar en categories ve de lluny (pensa, per exemple en els ideals platònics). L’ésser humà, per ordenar el seu pensament, necessita destacar uns punts arbitraris del continuum. Un altre bon exemple són els colors de l’espectre, els quals dividim mitjançant noms arbitraris: groc, vermell, blau, verd... Quin és l’últim “blau”? On comença el primer “verd”?\nNo em sembla excés de correcció política contemplar amb precaució el concepte simplificador de les races. No tots els afroamericans són “negres com el sutge”, mira el seu president. No tots els subsaharians son “negres com el sutge”, mira els afrikaneers.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 10:45\nGirbén, et veig molt apocalíptic. Jo penso arribar al segle XXII (calb).\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 10:47\nRasoir, crec que és la raça del vostre Honorable President ;p\nClidice 1 de desembre de 2010, a les 11:42\nJustament això em dóna la mesura de les burrades que es poden dir amb el llenguatge políticament correcte. Jo et criticava que diguessis "xinesos" en comptes d'orientals (cosa que implica un cert tuf de raça) i he fet el mateix que es fa aquí per dir "negres" emprar una localització geogràfica que no vol dir res. Afroamericà seria, per exemple, una noia boër, rossa com la palla que visqués als EUA? Al final sempre anem a petar al llenguatge, i a la seva alegre, i manta vegades ridícula, utilització :)\nPetonets senyor caucàsic d'una ... íbero-pigada? franco-íbera? franco-ibero-magribí-hebrea? ai mare!\nmatilde urbach 1 de desembre de 2010, a les 11:50\nOstres, sort que no existeixo!\nAnònim 1 de desembre de 2010, a les 12:04\nSi atenguéssim a les menys que mínimes diferències genètiques que determinen les races humanes no caldria ni parlar de racisme.\nTambé ens hauríem d'abstraure dels prejudicis sobre les races en funció dels seus territoris d'origen. Si els habitants de les zones equatorials es criessin a Suècia serien com els suecs, quant a comportament... i a l'inrevés.\nQuant a què pensaran d'algunes de les nostres proclames els humans del s.XXII no estaria massa segur que ho veiessin des d'un punt de vista més "evolucionat" que nosaltres... podem trobar-nos amb moviments pendulars i involutius en funció de com NO avancem cap al futur.\nPer cert, "caucàsic" es refereix a tots els occidentals/blancs (tot i que ja comença a perdre pistonada aquesta descripció).\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 12:12\nCalla, Matilde, que entre els inexistents també hi ha diverses races: (a) fantàstics, (b) quimèrics, (c) incongruents, (d) inversemblants, (e) propietat de l’emperador, (f) que no han trencat mai un plat o (g) que d’esquena semblen Matilde Urbach.\nmatilde urbach 1 de desembre de 2010, a les 12:16\nallaaaau allaaau allaaau!\nen Girbén 1 de desembre de 2010, a les 12:18\nSimplement sóc un caucasià-pirinenc documentat al que no li surten els números.\nSi consta que amb un cop d'avió -res 2000 Kms. baratets d'anada i tornada-, per jugar uns vuitens de final o per platxeri, consumim la quota de CO2 que li pertoca a cada ciutadà del món en 3 anys; diga'm ara com coi no s'escalfarà la cosa. I tinc per segur que no pertanys als "contrarians".\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 12:38\nTirant, tens raó que també és factible que “progressem” cap enrere. Fer exercicis sobre el que succeirà d’aquí cent anys és pura especulació recreativa.\nJa sé que pretenen dir amb això de “caucàsic” (només volia fer conya); però no deixa de ser un adjectiu curiós. També resulta inexacte parlar de raça blanca, si ens comparem amb el color de la neu o el paper. Deixem-ho en raça descolorida.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 12:47\nNo, Girbén, no em considero un “contrarian” i ningú no em subvenciona les opinions, però crec que d’una forma o altra encara aguantarem un segle. De totes maneres crec que Dawkins apunta a creences que ara molt poca gent es qüestiona i que el dia de demà esdevindran impensables.\nen Girbén 1 de desembre de 2010, a les 13:01\nEmpènyer la vida, com puguem o sapiguem. Això és el que ens pertoca abans que res. Alehoop!!!\nMr. Aris 1 de desembre de 2010, a les 15:04\n"La diferència entre races es una questió d'educació [...]així els colonitzadors van crear probes per fer veure que els colonitzats eren inferiors ja que no havien conseguit rebutjar als invasors [...] la causa més clara estaria en el Japó i la seva colonització d'Asia, determinant que xinos i demes eren inferiors a ells" Marvin Harris, Antropologia Cultural.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 19:29\nAris, aquesta seria la diferent valoració entre les races, sobre la qual espero que tots hi estiguem en contra. Jo em volia referir només als seus trets físics.\nDavid 1 de desembre de 2010, a les 20:20\nCom molt bé dius, parlar de races després del nazisme fa molta recança. És moltíssim més el que ens uneix que el que ens diferencia però, tanmateix, la diferència és evident, si més no la física. Potser hauríem de cercar alguna paraula que no fos "raça" per a referir-nos a aquestes diferències i, alhora, no caure en el llenguatge políticament correcte, és clar.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 20:52\nDavid, no tinc problema en emprar la paraula "raça", que té un sentit en biologia, i sobretot les simplificacions que se'n deriven, sempre que em sigui útil per descriure l'aspecte físic d'algú de forma sintètica, sense anar més enllà.\nDavid 1 de desembre de 2010, a les 22:54\nA mi tampoc no em genera cap problema emprar-la, però, no sé com dir-t'ho, és un mot amb ressonàncies tan criminals que no sé si mai podrà quedar net del tot.\nAllau 1 de desembre de 2010, a les 23:14\nDavid, pensa que també hi ha races de gats i de patates, que és un exercici d'humilitat molt depuratiu ;p\nDavid 2 de desembre de 2010, a les 16:18\nLEBLANSKY 2 de desembre de 2010, a les 20:56\nUna altra classe magistral del professor Allau que passo a emmarcar virtualment. I la il·lustració, una meravella. No sé si a molta gent li passa el mateix, però aquesta mena de classificacions il·lustrades sempre m'han fascinat: dels cromos a les enciclopèdies antigues, els dibuixants deixaven anar la seua imaginació i, suposo que empesos per la'afany de captar l'atenció del -sovint jove- lector/visulitzador, li posaven força sal i pebre.\nAllau 2 de desembre de 2010, a les 23:44\nLeb, m'has fet recordar les races humanes que ens van ensenyar al parvulari. Eren 5: blanca, negra, amarilla, cobriza i aceitunada.\nAnònim 3 de desembre de 2010, a les 18:09\nJo, quan vaig als USA, sempre poso caucàsic al paret verd de marres. La primera vegada que hi vaig anar (amb 22 anyets) vaig posar "hispanic" i una mica més i no em deixen entrar.\nAllau 3 de desembre de 2010, a les 18:11\nMax, és que aquesta és la típica pregunta trampa dels examens.


La nostra recerca en COVID: Producció d'anticossos específics contra el SARS CoV-2 | Hospital Clínic Barcelona\nLa nostra recerca en COVID: Producció d'anticossos específics contra el SARS CoV-2\nRecerca 29 de juny de 2020 2021-02-04\nLaia Fernández co-lidera juntament amb Antoni Torres un projecte de recerca que pretén produir anticossos específics contra SARS-CoV-2 per tal de bloquejar la infecció.\nLaia Fernández, co-lider del projecte Identificació d’epítops i aïllament d’IgG anti-Covid-19 per produir anticossos monoclonals per al tractament.\nUn és el 'Identificació d’epítops i aïllament d’IgG anti-Covid-19 per produir anticossos monoclonals per al tractament'.\nLiderat per Antoni Torres, cap del grup de l'IDIBAPS Recerca aplicada en infeccions respiratòries i malalt crític, i Laia Fernández, membre del mateix grup, el projecte vol analitzar els anticossos immunoglobulina G (IgG) de pacients que s’han recuperat de COVID-19, per tal d’identificar els seus epítops (les petites parts del virus reconegudes pel sistema immunitari humà i contra les que es dirigeixen els anticossos) de la proteïna S de la superfície de SARS-CoV-2. Aquest estudi permetrà la posterior producció d’anticossos específics contra SARS-CoV-2 per tal de bloquejar la infecció.\nEl projecte també inclou models predictius mitjançant intel·ligència artificial per identificar nous punts d’unió epítop-anticòs que no només podrien ser útils en el disseny d’anticossos monoclonals sinó també per altres aplicacions com per exemple la vacuna per la COVID-19. El projecte ha rebut finançament del Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya.\nLaia Fernández explica el projecte en el següent vídeo


L'operació de rescat dels estrangers segrestats a Algèria acaba entre incertesa - Diari de Girona\nL'operació de rescat dels estrangers segrestats a Algèria acaba entre incertesa\nEls assaltants asseguren que un bombardeig de l'Exèrcit ha causat la mort de 35 ostatges i 15 captors\nalger/parís/oslo | efe/ddg 18.01.2013 | 01:00\nEl primer ministre noruec va admetre que no coneix l´estat dels seus compatriotes. berit roald/efe\nLa confusió i la incertesa marquen l'assalt portat a terme dimecres per un grup salafista contra una planta gasística al sud-est d'Algèria, on almenys set treballadors occidentals romanen com a ostatges dels assaltants després de l'operació de rescat d'ahir. Les autoritats algerianes van confirmar la fi de l'operació de rescat realitzada per l'exèrcit per alliberar els centenars de treballadors que van ser capturats per una banda salafista que es va apoderar d'una planta de gas al sud del país.\nUn portaveu jihaddista va assegurar que 35 segrestats i 15 captors van morir en un bombardeig de l'Exèrcit algerià contra la planta gasística quan els salafistes intentaven traslladar a un lloc més segur part dels ostatges. No obstant això, el Govern d'Alger no va fer comentaris sobre aquestes dades i no va informar en cap moment sobre eventuals víctimes, més enllà del ciutadà algerià i el britànic que van morir dimecres durant l'assalt, en el qual sis persones més van resultar ferides.\nL'atac i posterior segrest han estat reivindicats per un grup anomenat Els que signen amb sang, pertanyent a la Brigada dels emmascarats, dirigida per l'algerià Mojtar Belmojtar, qui en el seu moment es va desvincular del grup terrorista Al-Qaeda al Magrib Islàmic (AQMI).\nEn aquest sentit, el ministre d'Interior algerià, Daho Uld Kablia, va assegurar que el grup terrorista procedeix de Líbia. "L'organització terrorista que va atacar la base petroliera a In Amenas prové de Líbia i l'operació va ser planejada i supervisada pel terrorista Mojtar Belmojtar des de territori libi", va dir el ministre.\nEl desembre passat, tant Belmojtar com el màxim líder d'Al-Qaeda al Magrib Islàmic, Abdelmalek Drukdal, àlies Abu Musab Abuludud, van amenaçar de llançar atacs contra els països que participessin en una eventual intervenció militar contra els grups salafistes establerts al nord de Mali.\nPer part seva, el president de França, François Hollande, va afirmar que l'alliberament dels segrestats en una planta de tractament de gas a Algèria es va desenvolupar "en condicions dramàtiques". El cap d'Estat francès va comparèixer al Palau de l'Elisi, on assegurar que no disposava d'elements suficients per valorar la situació. Hollande va destacar també que l'assalt "justifica més la decisió d'anar en ajuda de Mali".\nParal·lelament, el primer ministre noruec, Jens Stoltenberg, va afirmar que la situació a la planta de gas algeriana és "molt confusa" i que desconeixia si els nou noruecs que estaven allà segueixen vius. "No tenim cap mena d'informació contrastada sobre el que ha ocorregut amb els ?no?ruecs", va admetre Stoltenberg.\nLa UE avala la intervenció francesa a Mali i no descarta enviar-hi tropes. Espanya Internacional


NOELLE- ADOPTADA | Associació Protectora d'Animals de Granollers\nPosted on 21 gener, 2014 18 maig, 2014 by APAG\nFitxa de NOELLE – ADOPTADA\nEdat: 6-7 mesos\nLa Noelle ja ha sigut intervinguda per l’amputació de la seva poteta, i s’ha recuperat perfectment a casa d’acollida. Ja ha tornat al centre, on està posant a prova totes les seves habilitats, jugant, corrents, experimentant!!! Es una gosseta molt i molt dolça, super bona i obedient! Busquém per ella la millor llar del mon, on ser feliç la resta de la seva vida!!! No ho dubtis mès, vine a coneixer-la i t’encisará!!!\nLa Noelle ha arribat amb nosaltres desde andalussia, on estaba a una gossera amb perill de sacrifici. Una asociació molt petiteta de la zona es va decidir ajudar-la, i en treure-la d’aquell infern es van adonar del seu problema a la poteta. Està totalment inservible i irrecuperable, li destorba molt i li produeix molts dolors, la millor solució es amputar-li. Ara ja fa una vida més o menys normal, encara que quan es cansa i li fa mal la poteta se’n va ella soleta a descansar una estona. Es molt dolça i juganera, li encanta tot gos que passa per davant seu, i tota persona que li dona dos carícies també. Mereix una bona vida, i es aixó el que busquém per ella, una familia per sempre. Després de la operació necessitará un període de repós/convalescència i sería ideal que la seva familia ja l’ajudès en aquest procés i que no el tinguès que passar al centre amb nosaltres. Quan la operém li treurém un lastre de sobre, i farà una vida total i absolutament normal, sense dolors que la fagin anar a descansar, tan joveneta. Veniu a conéixer-la i us enamoraréu!!!\nABRIL- Un amor espantadis →


La Colla Vella estrena el castell de 9 a Lleida i els Moixiganguers revaliden la tripleta de 8\nPrimer castell de 9 de l'any per la Colla Vella (foto: @collavella)\nLleida ha vist la millor actuació del que portem de temporada de la mà de la Colla Vella dels Xiquets de Valls, que ha estrenat aquest diumenge el 3de9f, el primer castell de 9 dels rosats. Un 3 que ha pujat remenat d’inici, amb cert nervi durant tota l’execució però dominat fins a descarregar. Abans ha completat el 5de8, també el primer de l’any, que ha tocat defensar-lo especialment en l’encaix de quarts i quints de l’estructura del 3. El millor castell dels vallencs ha estat el 4de8 amb el pilar, el segon del curs, per arrodonir l’actuació amb un bon espadat de 6. Els d’Albert Martínez són la segona colla que s’apunta un castell de 9 aquest 2018, amb la intenció que el proper dissabte, a casa, a més de revalidar-lo també puguin estrenar el 4de9f.\nEls Moixiganguers d’Igualada han tornat a demostrar el seu gran estat de forma gràcies a una nova tripleta de 8, la segona de l’any. Han sortit atacant d’entrada una torre de 8 amb diversos canvis, especialment al folre. Ha pujat bé però s’ha girat un pèl coincidint amb la sortida de la canalla. Han continuat amb el 3de8, amb la rengla una mica desplaçada però sense afectar al castell, i per últim un 4de8, també amb cares noves al tronc, que els ha exigit feina sobretot a la descarregada.\nUn 4de8 que els Castellers de Lleida portaven a plaça per primer cop aquesta temporada però finalment no se l’han pogut anotar en cap dels dos intents desmuntats, força similars, ja que l’acotxadora s’ha encallat i han optat per baixar-los a l’alçada de dosos. Els de casa han obert amb un 5de7 correcte, han seguit amb l’estrena del 7de7 i han acabat amb un 4de7 amb l’agulla de tràmit.\nPlaca pel 5de9 de la Vella\nEl cap de colla dels de Lleida, Llorenç Llaberia, ha destacat l’ambició dels seus castellers perquè la gent en vol més i els trasllada a continuar treballant a l’assaig. També ha tingut paraules d’agraïment pels Moixiganguers per portar la tripleta, els ha recordat els dos castells de 8 del 2017 a la Paeria, els 3 d’aquest 2018 a l’espera que el 2019 puguin portar un castell de 9 pisos. Per últim, s’ha adreçat a la Colla Vella destacant l’estrena del castell de 9 a la seva plaça i la categoria de gamma extra que els rosats van elevar la temporada passada. De fet, des d’avui la Paeria mostra en una placa la fita aconseguida el setembre passat per la Colla Vella dels Xiquets de Valls gràcies al 5de9f completat en la darrera diada de Sant Miquel. És la primera placa castellera a la plaça de la capital del Segrià dedicada a una colla forana.\nAhir els vallencs també van descobrir una altra placa amb el mateix castell com a protagonista, a la Bisbal del Penedès, gràcies al primer descarregat en aquella població el passat 15 d’agost.


Pròrroga d'una llicència d'ocupació de la via pública. Ajuntament de L'Hospitalet\nPer a totes les llicències d'ocupació de la via pública que no tenen una liquidació anual de la taxa corresponent (és a dir, per a totes les que no són de guals, quioscs, vetlladors, reserves d'estacionament d'ambulàncies, d'hotels i per a persones amb mobilitat reduïda severa) s'ha de sol·licitar una pròrroga si es vol continuar, amb el canvi d'any natural, amb la llicència atorgada durant l'any anterior..\nLa persona física o jurídica titular de la llicència d'ocupació de la via pública que es vol prorrogar.\nAbans de la finalització del termini de la llicència inicial..\nTenir una llicència atorgada, que necessiti mantenir-se més enllà de la data final del termini establert.\nInstància general (2 còpies), especificant la persona titular de la llicència, la llicència que es vol prorrogar i les dates per les que es sol·licita la pròrroga.\nEl departament gestor es posarà en contacte amb la persona sol·licitant per fer-li arribar el full de pagament de la taxa corresponent. Una vegada fet el pagament se li prorrogarà la llicència demanada.


La Sindicatura conclou que Besalú va comptabilitzar quasi mig milió d'euros més que els reals al pressupost del 2018 La República\nLa Sindicatura conclou que Besalú va comptabilitzar quasi mig milió d’euros més que els reals al pressupost del 2018\nACN Besalú.-La Sindicatura de Comptes creu que l’Ajuntament de Besalú (Pla de l’Estany) va presentar una situació pressupostària “més favorable” de l’exercici del 2018 de la que realment tenia. L’ens […]\nACN Besalú.-La Sindicatura de Comptes creu que l’Ajuntament de Besalú (Pla de l’Estany) va presentar una situació pressupostària “més favorable” de l’exercici del 2018 de la que realment tenia. L’ens ha detectat una diferència de 467.282 euros en negatiu entre el romanent de tresoreria calculat per l’Ajuntament i el que ha calculat l’ens. En aquest sentit, la sindicatura creu que la xifra real era d’1,05 milions d’euros en negatiu mentre que l’Ajuntament la xifrava en 591.665,95 euros. L’informe de la Sindicatura també diu que, tot i que l’Ajuntament tenia un conveni amb XALOC per la gestió dels tributs, el consistori incomplia els acords i la normativa de recaptació tributària.\nEl romanent de tresoreria forma part de l’estat de liquidació del pressupost i és la suma dels drets pendents de cobrament (del mateix exercici i dels anteriors), més els fons “líquids” de tresoreria i menys els crèdits pendents de pagament (del mateix exercici i dels anteriors). La Sindicatura de Comptes ha emès un informe, precisament, sobre l’estat del romanent de tresoreria de l’Ajuntament de Besalú en l’exercici 2018. L’ens alerta que la tasca de fiscalització s’ha vist “limitada” per determinades mancances en la informació referides bàsicament en el fet que el consistori no disposava d’un mòdul específic per a la gestió i la recaptació dels tributs i altres ingressos que gestionava directament, i per tant, aquesta informació no estava integrada dins del sistema d’informació comptable. Tot i això, conclou que Besalú va presentar una situació pressupostària millor de la que realment tenia per mostrar-ne una de “més favorable”. En aquest sentit, l’ens ha detectat un diferència de gairebé 500.000 euros negatius menys entre el romanent de tresoreria calculat pel consistori i el de la Sindicatura. En concret, l’ens xifra el romanent en 1.058.948,45 euros negatius mentre que l’Ajuntament ho fa en 591.665,95 euros.En el seu informe, la Sindicatura diu que, tot i que l’Ajuntament tenia un conveni amb XALOC de la Diputació a través del qual li delegava tota la recaptació dels tributs, no li “traspassava” les liquidacions corresponents de manera sistemàtica i “completa” quan acabava el termini de recaptació del període voluntari i que tampoc feia cap actuació per iniciar la via executiva de la recaptació en i el procediment de constrenyiment, ni feia cap acció encaminada a “requerir el pagament dels deutes vençuts als obligats tributaris” com tampoc per interrompre el període de prescripció. Això, segons la Sindicatura, incomplia els acords del conveni i “la normativa de recaptació en matèria tributària”. D’altra banda, diu que no es donaven de baixa els drets pendents de cobrament per raó de la seva antiguitat i que, si algun d’aquests tributs s’arribava a cobrar, no s’aplicava cap recàrrec a la quota, ni tampoc els interessos de demora que se’n poguessin derivar. Això va suposar, segons l’ens, uns menors ingressos per a l’Ajuntament. Per tot plegat, diu, no ha pogut fer una estimació del nombre d’expedients que no es van traspassar a Xaloc, ni tampoc dels imports que l’Ajuntament va deixar de recaptar per no haver aplicat “de forma rigorosa” els procediment establerts a la normativa. “El càlcul de les desviacions de finançament s’efectuava de manera extracomptable i sense tenir en compte les despeses de finançament afectat imputades en el capítol 2 de béns corrents i de serveis”, conclou l’ens. També diu que l’Ajuntament no feia les conciliacions dels saldos pendents de cobrar dels tributs altres ingressos que li comunicava XALOC. Drets pendents de cobrament, “sobrevalorats”Pel que fa als ingressos, els drets pendents de cobrament estaven, segons la sindicatura, “sobrevalorats” en diversos casos. Per una banda, els drets tributaris amb antiguitat superior al període legalment exigible que no s’havien donat de baixa, per valor de 88.588 euros. També els drets en concepte de quotes d’urbanització reconeguts en l’exercici del 2008, per valor de 120.029 euros, sense que “hagin pogut obtenir documentació que n’acredités l’exigibilitat” o els drets en concepte d’aportacions d’empreses privades a diversos convenis urbanístics en els exercicis 2005-2007, per valor de 78.748 euros. La Sindicatura diu, en relació a això, que no s’ha obtingut “evidència de documentació” que acredités que es podien reclamar. Tampoc dels drets en concepte d’aportacions per inversions i millores reconeguts en l’exercici del 2010 –per valor de 54.147 euros-. A més, detalla que s’hi inclouen els drets de venda de l’immoble on estava ubicada l’antiga piscina municipal, per valor de 743.000 euros, tot i que “mai es va arribar a fer efectiva una adjudicació en subhasta, ni tampoc una venda”. En relació als drets reconeguts de forma anticipada en concepte de transferències i subvencions –per un import de 337.749 euros- provinent de la Generalitat i de la Diputació, diu que es van reconèixer en el moment de la seva justificació “sense tenir la certesa que l’ens atorgant els hagués registrat comptablement”. La Sindicatura remarca que molts d’aquests saldos s’havien dotat gairebé en la seva totalitat en l’estat del romanent de tresoreria. Per aquest motiu, l’efecte net sobre les baixes proposades va tenir un “impacte menor”. D’altra banda, destaca que el saldo a 31 de desembre del 2018 dels Creditors per operacions pendents d’aplicar al pressupost – que no s’inclou a l’estat del romanent de tresoreria- era de 370.360 euros. La Sindicatura fa diverses recomanacions en el seu informe. Entre elles, recomana a l’Ajuntament que, atesa la seva situació econòmica, revisi els serveis que presta –molts dels quals no obligatoris- així com les taxes i els seus preus dels que “efectivament” faci.


Notícies @ lescala.cat\nEl FC l'Escala inaugura els nous vestidors i presenta els equips de futbol base\nEs passa de tenir dos vestidors a disposar-ne sis\nEl Futbol Club l’Escala ha estrenat avui els nous vestidors del camp d’esports municipal, que permeten donar servei directe al camp de gespa natural i estan situats sota les grades. S’hi ha invertit uns 275.000 euros (175.000 aportats per l’Ajuntament de l’Escala i 100.000 per la Diputació de Girona) i milloren considerablement la situació actual, en què només es disposava de dos vestidors (local i visitant), més el de l’arbitre, situats al costat del camp de gespa artificial i construïts per a l’estrena del camp, el 1999.\nLes noves instal•lacions sumen ara quatre vestidors més per a equips i un altre per als arbitres, de manera que es passa a tenir sis vestidors, més dos per a arbitres. “S’ha acabat haver de barrejar equips i les complicacions que ens suposava l’escassetat d’espai quan organitzàvem tornejos o teníem diversos partits seguits”, remarca el president del FC l’Escala, Rafel Sabadí.\n“Son uns vestidors de primer nivell, que completen unes instal•lacions magnífiques”, destacava en la presentació el regidor d’Esports de l’Ajuntament de l’Escala, Víctor Puga, que apuntava ara com a reptes completar els grades amb seients i la millora dels dos camps, tant el de gespa natural com el de gespa artificial. Puga, a més, esperonava el club a continuar amb la seva tasca de formació del jovent escalenc.\nEn una línia similar, aprofitant la presència de diversos expresidents del club, l’alcalde de l’Escala, Estanislau Puig, feina una crida a “aplegar-nos tots al voltant de l’objectiu comú il•lusionant del centenari, de cara al 2012”.\nAbans de la inauguració dels vestidors, s’han presentat oficialment tots els equips del futbol base del FC l’Escala, que sumen uns 180 jugadors (clickeu sobre el nom per veure la foto corresponent).\nPrebenjamí de primer any\nBenjamí promoció vermell\nBenjamí promoció blau


exposició - Nou Horta\nDimarts, 28 Gener 2020 16:24\nDijous, 23 Gener 2020 10:48\nÈxit en els primers dies de l'exposició de les Coves de “Dolor i Gloria” de Paterna\nL'exposició “Dolor i Gloria”, instal·lada en l'Espai Cultural Cuevas del Batà, ha rebut més centenar de visitants en la primera setmana que porta oberta al públic, malgrat l'adversa climatologia dels últims dies.\nLa mostra permanent, inaugurada recentment, ha despertat un gran interés en el públic, que pot conéixer a través d'ella vídeos i fotografies del rodatge en el municipi així com material aportat pel propi director. Així mateix, l'exposició inclou la recreació d'un habitatge que permet conéixer de primera mà com vivien els coveros de l'època.\nLes coves, declarades Bé d'Interés Cultural, són un dels atractius turístics que l'Ajuntament promociona des de hui en Fitur 2020, una de les cites nacionals i internacionals de major importància per al sector.\nEn l'estand de Paterna, des de hui i fins diumenge que ve 26 de gener, els visitants coneixeran la ruta turística que s'ha organitzat per a mostrar els escenaris de la pel·lícula “Dolor i Gloria” d'Almodóvar, així com l'exposició permanent que ja està tenint un gran acolliment. A més, Paterna serà l'únic municipi valencià present en l'Espai Fitur Cinema, el dijous a les 16.30, gràcies a la projecció que ha suposat el rodatge de la pel·lícula a la ciutat.\nLa*Cordà té també un protagonisme destacat gràcies a unes ulleres de realitat virtual que permetran al públic que acudisca a l'estand viure l'experiència de participar en aquest espectacle pirotècnic declarat Festa d'Interés Turístic Nacional. També a través d'aquesta tecnologia es podrà visitar l'exposició “Dolor i Gloria” de manera virtual.\nAixí mateix, l'espai de Paterna en Fitur 2020 promociona les Festes de Moros i Cristians, que s'han convertit ja en un referent cultural i turístic amb els seus més de 40 anys d'història, i la gastronomia local amb els famosos “Cachaps” com a emblema.\nDimecres, 22 Gener 2020 14:09\nA la Sala La Torre, al Castell d’Alaquàs, s’inaugurava el passat dilluns 20 de gener l’exposició que du per nom «Patrimoni Artístic Valencià». Una mostra expositiva itinerant promoguda pel Vicerectorat de Projecció Territorial i Societat de la Universitat de València, realitzada pel Departament d'Història de l'Art de la Facultat de Geografia i Història amb la col·laboració de l’Ajuntament d’Alaquàs i el suport de Caixa Popular.\nL’acte d’inauguració de l’exposició va estar presidit pel Vicerector de Projecció Territorial i Societat, Jorge Hermosilla, l'Alcalde d'Alaquàs, Toni Saura; el director de Relacions Institucionals i Responsabilitat Social de Caixa Popular, Paco Alós i el comissari de l'exposició Felipe Jerez, director del Departament d'Història de l'Art.\nDilluns, 23 Setembre 2019 11:33\nLa Rajoleria inaugura temporada amb una Exposició Col·lectiva d’Artistes a Paiporta\nEl Museu de la Rajoleria de Paiporta inaugurava aquest dijous, dia 19 de setembre, la Exposició Col·lectiva d’Artistes en presència de l’alcaldessa, Isabel Martín, la vicealcaldessa, Maribel Albalat, i altres representants municipals. Amb aquesta mostra obria també la nova temporada del Museu, encetant l’oferta cultural i expositiva.\n“Hem d’estar molt orgullosos dels nostres artistes locals. Exposicions com aquesta ens demostren la qualitat del seu treball, i el nostre Museu de la Rajoleria, com a contenidor cultural que és, no pot fer altra cosa sinó obrir les seues portes als i les artistes paiportines i de la comarca”, ha manifestat la vicealcadessa i regidora de Cultura, Maribel Albalat.\nAquesta Col·lectiva ens acosta a diferents maneres d'entendre l'art, diferents tècniques i a quatre artistes molt distints. Jaime Hurtado ens aporta la seua aproximació a l’estil abstracte; Ediver Herrera, artista faller de professió, dóna bona mostra de la seua perícia en la tècnica de bosquejar amb bolígraf; Joaquin Bartual és un expert treballant la seua pintura sobre teles i teixits. Finalment, la paiportina Mª Carmen Martínez porta el pes de la part pictòrica més convencional amb les seues aquarel·les de plantes i flors.\nJuntament amb aquesta mostra es realitzaran una sèrie de tallers per a xiquets i xiquetes de primària, en 10 sessions de dos grups, a través dels quals els Centres escolars del municipi podran acostar al seu alumnat a les tècniques d’estampació floral i de plantes.\nCompleten la programació del museu a nivell expositiu fins a la fi de 2019 la mostra de les ‘Amas de Casa de Paiporta’, del 23 al 30 de setembre; ‘Moments i Vivències. Història gràfica de Paiporta (1900-1970)’, del 7 al 27 de novembre, una recopilació fotogràfica realitzada per Vicent Pascual, i’“Londres. Una Mirada Diferent’, de l´11 de desembre al 24 de gener, en la qual el fotògraf Chimo Pardo ens mostra les imatges de la capital britànica a través del seu objectiu.


Lluís Romeu i Corominas - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLluís Romeu i Corominas\n(S'ha redirigit des de: Lluís Romeu)\n23 juny 1874\n23 setembre 1937 (63 anys)\nSacerdot, compositor i mestre de capella\nLluís Romeu i Corominas (Vic, Osona, 23 de juny de 1874 - Vic, Osona, 23 de setembre de 1937) fou un prevere, compositor i mestre de capella català.\nAnomenat "l'apòstol de la música sagrada", de jove sentí inquietud cap a la música i es matriculà a l'Escola Municipal de Música de la seva ciutat natal. El seu primer mestre de composició i d'harmonia fou el pianista, compositor i pedagog Lluís G. Jordà, director de l'escola. Músic inquiet i polifacètic, aprengué de tocar el piano i el violí. A l'edat de 13 anys començà de tocar l'orgue a l'església de Sant Domènec. Més endavant va ampliar els seus coneixements amb Felip Pedrell.\nTot i sent prevere, formà part d'una orquestra i actuà en les esglésies i els balls de les festes majors. De personalitat humil, aplicat, amable i racional, fou ordenat sacerdot i nomenat organista de la parròquia de la Bonanova de la ciutat de Barcelona; aquí hi perfeccionà els estudis d'harmonia i de composició amb el mestre Ribera. Aprovades unes oposicions el 2 de gener de 1901, es convertí en mestre de capella de la catedral de Vic, fins a la seva renúncia per motius de salut al 1920, que passà a ser organista de la Catedral de Santa Maria de Palma de Mallorca. Com a mestre de capella va tenir entre d'altres alumnes Josep Maria Maideu i Auguet (1893 a 1971).\nLluís Romeu i Corominas, quart començant per la dreta\nMantingué relació d'amistat amb compositors i institucions catalanes. El 8 de desembre de 1922, data de la canonització de Sant Felip Neri, l'Orfeó Català interpretà per primer cop la Missa del Roser. També mantingué una estreta relació d'amistat amb Lluís Millet. Vet aquí una carta d'aquest enviada a Lluís Romeu:\n“Molt estimat mossèn Romeu: Fa dies que li vull escriure, però gràcies a Déu, sempre surten destorbs i la feina que sempre ens crida. Però no deixo de pensar en V. sovint, sobretot que m’envia coses de la seva collita, fruita tan dolça i madura. El seu Virolai és digne de la nostra Moreneta; aquesta música té tota la dignitat i tot el tirat de la nostra raça, quan no és malaguanyada del dimoni que sembla que avui corre desenfrenat. Sí; cal que a la nostra Moreneta li toquem el cor amb les nostres cançons, perquè ens retorni el seny i la decència.” (Lluís Millet, 26 de gener de 1934)\nDesprés de la mort del compositor, l'Orfeó Català va escriure en la seva memòria:\n“L'Orfeó Català sent en l'ànima la pèrdua del seu amic i mestre estimadíssim, i cantant les seves inspiracions, farà que els catalans no oblidin el cantaire de les clarors celestials.” (L'Orfeo Catalá, 1937)\nAutor de més de 300 obres, de les quals tan sols se'n publicaren la meitat, molt originals i profundes, amb una vinculació amb les melodies del cant pla i els elements musicals de la cançó tradicional catalana. Va escriure cinc misses (Missa de la Mare de Déu Núria, Missa del Roser; Missa del Centenari de Balmes; etc.), motets, salms (Psalm d'amor), himnes (Himne a santa Cecília), cançons i càntics, peces per a orgue i l'oratori Adveniat regnum tuum. Va publicar el treball La versió autèntica dels goigs del Roser (1928). Algunes de les seves composicions són molt conegudes al Principat i formen part essencial del repertori religiós popular. Es conserven set de les obres de Lluís Romeu i Corominas en el Fons de l'església parroquial de Sant Esteve d'Olot. Són les següents:\nAvemaries per a 1 v i Ac (Complet).\nCançó per a 3 vv en Sol M (Incomplet).\nCançons per a 1 v en Sol M (Incomplet).\nCàntic per a 1 v i Ac en Mi b M (Complet).\nCàntic per a 1 v i Ac en Mi M (Complet).\nMiscel·lània de càntics marians para 4 vv (Incomplet).\nMiscel·lània de càntics marians per 1 v (Incomplet).\n↑ Saperas, Miquel «Mossèn Lluís Romeu, Apòstol de la Música Sagrada». Ausa, Vol.ː 7, Núm.ː 76, 1973, pàg. 169-186 [Consulta: 19 agost 2016].\n↑ Saperas, Miquel. Cinc compositors catalans: Nicolau, Vives, Mossèn, Romeu, Lamote, Albéniz. Josep Porter, 1975. ISBN 84-7318-111-5.\n↑ Gremi de Campaners (2017). Audiovisual conmemoratiu. València: Arxidiocesi Valentina.\n↑ «Lluís Romeu i Corominas». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ «Arxiu Comarcal de la Garrotxa. Fons de l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot». IFMUC (Inventari dels Fons Musicals de Catalunya - Universitat Autònoma de Barcelona.\nArxius catalans en els quals es conserva obra de Lluís Romeu\nISNI: 0000 0000 6090 8257\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Lluís_Romeu_i_Corominas&oldid=25421573»\nMestres de capella de la catedral de Vic\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 11 nov 2020 a les 16:43.


Les Arts estrena ‘Doña Francisquita’ en una adaptació de Lluís Pasqual amb Jordi Bernàcer com a director musical - Les Arts\nLes Arts estrena ‘Doña Francisquita’ en una adaptació de Lluís Pasqual amb Jordi Bernàcer com a director musical\nRuth Iniesta i Ismael Jordi encapçalen l’elenc que compta amb les veus d’Ana Ibarra, Albert Casals, María José Suárez, Miguel Sola i Isaac Galán\nLluís Pasqual introdueix nous textos i un narrador, Gonzalo de Castro, i trasllada l’acció a tres moments històrics: els anys treinta de la República, el franquisme dels seixanta i la contemporaneïtat\nValència (26.10.21). El Palau de les Arts estrena dimecres que ve, 3 de novembre, la sarsuela ‘Doña Francisquita’, d’Amadeu Vives, en una adaptació de Lluís Pasqual que en les seues representacions a València dirigeix musicalment Jordi Bernàcer.\nEl reconegut director d’escena ret el seu particular homenatge a l’obra mestra del gènere amb aquest muntatge, coproducció entre el Teatro de la Zarzuela, el Liceu i l’Òpera de Lausanne, amb escenografia i vestuari d’Alejandro Andújar, il·luminació de Pascal Mérat, coreografia de Nuria Castejón i disseny audiovisual de Celeste Carrasco.\nSegons ha assenyalat hui Jesús Iglesias Noriega, director artístic de les Arts, en la presentació l’obra, València serà la tercera ciutat espanyola que estrene aquesta innovadora aposta, Premi Max a la millor producció lírica que, a més, tindrà la seua preestrena reservada als menors de 29 anys aquest diumenge, 31 d’octubre, amb el clar propòsit de revitalitzar l’interés per la sarsuela entre els espectadors més joves.\nJordi Bernàcer torna a les Arts després del seu destacat èxit la passada temporada amb ‘Cavalleria rusticana’ / ‘Pagliacci’. Es tracta de la seua segona incursió en el gènere líric espanyol amb el Cor de la Generalitat i l’Orquestra de la Comunitat Valenciana, als quals ja va dirigir en ‘Luisa Fernanda’, de Moreno Torroba, en 2014, altra de les sarsueles de referència.\nLa soprano Ruth Iniesta (Francisquita) i el tenor Ismael Jordi (Fernando) encapçalen el repartiment, que compta amb intèrprets destacats: Ana Ibarra (Aurora), Albert Casals (Cardona), Amparo Navarro i María José Suárez (Doña Francisca), Miguel Sola (Don Matías), Isaac Galán (Lorenzo Pérez), amb la participació especial de l’actor Gonzalo de Castro i de la ‘bailaora’, i excepcional executant de les castanyoles, Lucero Tena.\nA més de l’estrena aquest pròxim 3 de novembre, les Arts ha programat funcions de ‘Doña Francisquita’ els dies 5, 7 i 10 d’aquest mateix mes. Els preus de les localitats oscil·len entre 25 i 90 euros.\n‘Doña Francisquita’ és una comèdia lírica en tres actes, amb música d’Amadeu Vives i llibret de Federico Romero i Guillermo Fernández-Shaw,\ninspirat en ‘La discreta enamorada’ de Lope de Vega. Estrenada al Teatro Apolo de Madrid en 1923, és considerada com una de les obres mestres del ‘género grande’.\nEn aquesta nova adaptació, Lluís Pasqual respecta fidelment la música d’Amadeu Vives en aquesta revisió de ‘Doña Francisquita’, així com la història de fons, les vicissituds que travessa l’amor entre la jove Francisca i l’estudiant Fernando, però proposa una sèrie de novetats.\nEl director de teatre català reemplaça els diàlegs originals amb la introducció d’un personatge -interpretat per l’actor Gonzalo de Castro- que fa de fil conductor entre els tres moments en què situa l’acció en un recorregut per la mateixa memòria del gènere: un estudi de gravació en els anys trenta de la República, un plató de televisió en el franquisme dels seixanta i una moderna sala d’assajos contemporània.\nLa Sala Principal acollirà aquest pròxim diumenge, 31 d’octubre, a les 19.00 hores, la preestrena de ‘Doña Francisquita’, que les Arts reserva exclusivament a menors de 29 anys, amb entrades a preu únic de 10 euros.\n‘Preestrena fins a 28’ consolida així la seua tercera edició, que va començar el passat mes de setembre amb el ‘Rèquiem’ escenificat de Romeu Castellucci i que després de ‘Doña Francisquita’ continuarà amb ‘Madama Butterfly’, ‘Ariodante’ i ‘Wozzeck’.


territoris.cat 13:43 05/05/17\nAgramunt va ser seu del projecte Juguem cantant l'any 2009\nAgramunt espera reunir aquest diumenge més de 200 cantaires procedents de formacions de la demarcació de Lleida, un acte inclòs en la commemoració del cinquantè aniversari de la Coral d'Avui- Bon Cant, d'Agramunt La Trobada forma part del projecte Juguem cantant dirigit als conjunts vocals infantils que pertanyen al Secretariat de Corals Infantils de Catalunya (SCIC).\nEl municipi de l'Urgell reunirà als conjunts vocals de la demarcació de Lleida Coral Ginestell d'Alguaire, la Coral Nova Cervera de Cervera, la Coral de l'Orfeó Lleidatà i la coral Shalom de Lleida, la Coral Brins d'Espígol de Ponts, la Coral Mestre Güell de Tàrrega i la Coral Bon Cant d'Agramunt, amfitriona de la trobada.\nDurant tot el dia, els infants a través dels assagis i de les activitats programades compartiran el seu aprenentatge amb els altres infants com ells. La jornada clourà amb un concert conjunt que es farà al Casal Agramuntí a les 12 h. Les entrades, que són una donació, tindran un cost de 2 euros per persona i els menors de 12 anys podran entrar de forma gratuïta.\nDurant la jornada les corals participants seguiran una temàtica comuna: una festa d'aniversari en reconeixement d'aquests 50 anys de trajectòria de la coral agramuntina. El repertori de les peces que s'interpretaran ha estat proporcionat pel SCIC i són cançons que les corals han anat aprenent al llarg dels anys. La coral acollidora a més, ha preparat un seguit d'activitats, tallers i sorpreses perquè els nens gaudeixin al màxim d'aquesta trobada.\nTram final per a les obres del pont romànic d'Agramunt


Penedesfera » NO HA ESTAT POSSIBLE\n« Pressupost 2012, amb pas ferm.\nPer un aeroport competitiu i de referència »\nNO HA ESTAT POSSIBLE\nNo ha estat possible, finalment ahir El Vendrell no va poder entrar a formar part de l’Associació de Municipis per la Independència tot i que la moció es va aprovar per majoria simple, el requisit per part de l’associació de municipis és que s’ha d’aprovar per majoria absoluta, 11 vots a favor en el nostre cas. El resultat de la votació va ser 9 vots a favor (5 CIU, 3 PSC i 1 JpV) , 5 en contra (1 PSC, 3 PxC, 1 PP) i 5 abstencions (3 PSC, 2 PxC).\nEra una bona oportunitat per poder fer un pas endavant pel nostre municipi i pel nostre país. Ara desprès del dia d’ahir, ens toca continuar tirar endavant, i des de la coalició de Junts pel Vendrell continuarem fent passes endavant en aquest sentit. Volem avançar per continuar defensant la nostra llengua, per mantenir la nostra cultura, la nostra identitat i del nostre dret a decidir com a ciutadans que som del Vendrell i de Catalunya. Creiem que l’associació és una nova eina molt bona per treballar pel nostre poble i aconseguir alguns dels objectius reflectits a l’estatut.\nActualment hi ha més de 200 municipis adherits a aquesta associació, pobles petits, capitals de comarca i capital de província. Com més siguem més força tindrem per defensar els nostres drets.\nMoltes vegades fem servir la figura del Pau Casals, vendrellenc universal, amb la seva vessant musical, però vull recordar que el mestre va portar fins a les últimes conseqüències el fet de defensar Catalunya, comprometent-se a no tocar en públic fins que Catalunya recuperes les seves llibertats. Fa 40 anys d’aquell emocionant discurs a la ONU on va dir: “Sóc català, Catalunya va tenir el primer parlament democràtic molt abans que Anglaterra. I fou al meu País on hi hagué les primeres nacions unides”…des d’aleshores , les coses no han canviat massa i a nosaltres ens toca fer passos endavant.\nEl Vendrell no ens podem quedar al marge, que no ens diguin que reneguem del llegat del mestre en quan a catalanitat i avançar cap a l’autogovern del País.\nAquesta entrada ha estat escrita per Jaume Piñol i enviada el 1 febrer 2012 at 2:19 pm classificada a Entitats, Política. Aquí tens l'enllaç permanent. Comentaris i trackbacks deshabilitats.\n« 2n. Llibre 3: "Els bons amics"


El Berguedà compta amb una xarxa de camins històrics de prop de 2.000 km que uneixen els pobles de la comarca. Aquests antics camins, la majoria d’origen medieval, conviden el caminant a fer un viatge en el temps i evocar, per exemple, l’exili càtar dels “bons homes”.\nLa 3a edició d’aquest festival incorpora una ascensió inclusiva a un cim emblemàtic, un taller per reflexionar sobre els ecosistemes fluvials i una ruta per visitar vinyes de muntanya. El senderisme es complementa amb tallers d’orientació, tastets sensorials km 0 i navegació per un llac ben especial.\nEntre 18€ i 25€ segons l’activitat (a partir de 16 anys), i entre 10€ i 20€ (fins als 15 anys inclosos).\nAscensió a la Tosa d’Alp (2.536 m) per gaudir de la posta de sol i grans vistes (ruta inclusiva)\nVinyes i muntanyes als voltants de Sant Julià de Cerdanyola, amb tast de vins inclòs\nEls rius de muntanya: taller de descoberta, anàlisi i reflexió adreçat a famílies\nTallers d’orientació i descoberta durant els dos dies del festival\nRuta minera i, en acabar, volta en caiac, paddle surf o canoa al llac-jaciment de Tumí\nTastet sensorial de productes km 0 a l’emblemàtic santuari de Queralt


Altafulla inaugura l'ampliació del Parc dels Safranars\nLa inauguració del Parc dels Safranars ha estat aquest divendres.\nS'ha creat una pista de multiesport.\nS'ha creat una recta d'atletisme amb una longitud de 60 metres.\nTambé s'ha construït una pista d'entrenament per a vòlei platja.\nL’alcalde d’Altafulla, Fèlix Alonso, acompanyat del regidor d’Esport i Activitat Física, Jaume Sànchez, i els regidors Pere Gomés, Marisa Méndez-Vigo i Montse Castellarnau, han inaugurat aquest divendres l’ampliació del Parc dels Safranars.\nEl regidor d’Esport, Jaume Sànchez, ha explicat que la intenció de l’Ajuntament ha estat «completar el Parc dels Safranars convertint-lo en un espai multiesport perquè en gaudeixin tant persones grans com joves», coincidint justament amb l’any del major esdeveniment esportiu al territori com són els Jocs Mediterranis Tarragona 2018 on Altafulla és seu de la prova del triatló el proper 23 de juny.\nComenta el contingut : Altafulla inaugura l'ampliació del Parc dels Safranars


la CNC assenyala un “nivell insuficient de competència” en el preu dels carburants - BARCELONA RADICAL\nla CNC assenyala un “nivell insuficient de competència” en el preu dels carburants\nLa Comissió Nacional de la Competència (CNC) considera que el mercat de distribució de carburants a Espanya es caracteritza per un “nivell insuficient de competència” i per uns marges i preus abans d'impostos que estan entre els més elevats de la UE. També constata que les pujades de la matèria primera als mercats internacionals es traslladen al consumidor amb més rapidesa que les baixades.\n5-VII-12, ep, lavanguardia\na Unió de Petits Agricultors i Ramaders (UPA) ha constret al Govern a adoptar mesures legislatives que acabin amb les "pràctiques anticompetitives" que, segons va assenyalar, es produeixen al mercat dels carburants.\nL'organització agrària va reaccionar d'aquesta manera al recent informe de la Comissió Nacional de la Competència (CNC) sobre el mercat de carburants d'automoció a Espanya, que, al seu judici, "posa en evidència el funcionament erroni" del sector.\nEn un comunicat, la UPA va assenyalar que les pràctiques reflectides en l'informe comporten un "greu problema de competitivitat" per a qualsevol activitat econòmica del país pel que fa als socis comunitaris, "transcendint fins i tot del sector agrari".\nL'organització va demanar que s'eliminin "els 'privilegis' amb els que compten unes quantes empreses molt poderoses al país" i que se'ls apliquin sancions econòmiques que "tinguin en compte el benefici" de les empreses petrolieres.\n6-VII-12, ep, lavanguardia


Hotel Oscar Campina Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 10 allotjaments a Campina.\n139, I H Radulescu, Campina, Campina, Romania, 105600 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Oscar\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Campina, Hotel Oscar és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Campina. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Hotel Oscar.


Malgrat i haver llegit força a Gandhi no havia sentit mai aquesta cita, i la trobo il·luminadora. D'aquelles que totes les empreses han de tenir gravades al front, per saber sempre quin és el seu lloc i quin és el seu deure. M'agrada molt la qüestió que posa sobre la taula, "qui serveix a qui?" Les empreses serveixen als clients i han d'estar sempre a la seva alçada. Tal com apunta, les empreses han de sentir-se orgulloses que els consumidors els donin la confiança de deixar servir-los.\nGràcies pels teus textos.\n04 agosto, 2011 22:17


Àlex Falcó – Pàgina 3 – Casolem\nQuant a Àlex Falcó\nMeanwhile lets just say that we are proud Àlex Falcó contributed a whooping 29 entries.\nEntrades per Àlex Falcó\nHavent passat un mes de la tornada a l’escola i un cop realitzat el procés d’adaptació que requereix l’espai de migdia per tenir-ho tot a lloc, us donem la benvinguda al curs 2019-2020. Volem compartir amb vosaltres la nova web de Casolem. Hi hem treballat de valent per donar visibilitat i transparència a les rutines […]\n23 octubre, 2019 by Àlex Falcó\nAquest estiu, l’equip de Casolem us anima a refrescar-vos amb una recepta molt fàcil de preparar i apta per a tots els paladars. Un gaspatxo de síndria suau com a alternativa al gaspatxo tradicional, la combinació perfecta de tomàquet i síndria i el millor remei contra les altes temperatures. Tan sols necessiteu 350 grams de […]\n13 març, 2019 by Àlex Falcó\nAcomiadem el curs amb un bon gelat!\nNo se’ns acut millor manera d’acomiadar el curs escolar que refrescar-nos amb un bon gelat. Mireu quines cares de felicitat, les dels infants mentre degusten aquest moment tan especial. Ara toca reposar forces i gaudir plenament de l’estiu. A Casolem seguirem treballant per tenir-ho tot a punt quan toqui tornar a classe. Aprofitem per desitjar-vos […]\n11 maig, 2015 by Àlex Falcó\nPer l’equip de Casolem, la preparació dels menús que servim als infants és tan important com la procedència dels productes que utilitzem a l’hora d’elaborar-los. De la mateixa manera que treballem sempre amb aliments frescos, de temporada, de proximitat i ecològics, un cop el producte arriba a les cuines de les escoles les nostres cuineres […]\n24 gener, 2015 by Àlex Falcó\nL’Horta La Fanecada\nA les nostres cuines fem servir productes frescos, de proximitat, ecològics i de temporada. Com per exemple aquests pèsols que ens ha portat L’Horta La Fanecada, un dels nostres proveïdors de confiança. A més de ser una autèntica delícia per al paladar, són molt rics nutritivament gràcies als seus alts contiguts de vitamina B, vitamina […]\n24 agost, 2014 by Àlex Falcó\nA Casolem assumim el compromís de treballar amb proveïdors de proximitat i respectuosos amb l’entorn. A totes aquelles escoles on som presents, els infants mengen porc i vedella de CAL TOMÀS. Un productor de casa, que té cura dels animals i del medi ambient, i que ens ofereix aliments de primera qualitat. Els prats on […]\n12 febrer, 2014 by Àlex Falcó\nAquesta setmana, la Maria Parera, Tècnica de Salut de Casolem, ha assistit a la xerrada “Petits canvis per menjar millor”, celebrada al Museu de Ciències Naturals de Granollers i organitzada per l’Agència Catalana de Salut Pública (ASPCAT). Una sessió que ens encoratja a seguir el nostre projecte, servint aliments de temporada i proximitat i disminuint […]\n24 desembre, 2013 by Àlex Falcó\nA Casolem ens agrada estar presents. Els nostres equips d’acompanyants són responsables de cada infant que eduquen i acompanyen. Un acompanyament respectuós ha de tenir en compte en tot moment les etapes evolutives i les necessitats reals dels infants, per tal d’afavorir el seu benestar i la seva autonomia, a més reforçar la confiança en […]\n24 agost, 2012 by Àlex Falcó\nDes que vam posar en marxa Casolem, sempre ens ha agradat potenciar valors com la proximitat i la cooperació en l’àmbit educatiu. El Convidat és un projecte que hem impulsat a l’Escola Ramon Macip – Dolors Granés amb l’objectiu d’acostar les famílies al centre i implicar-les en l’acompanyament de migdia. Una porta oberta a tots […]\n24 maig, 2012 by Àlex Falcó


Plan de estudios: MÀSTER UNIVERSITARI EN TURISME CULTURAL\nCG1:Comprendre tots els elements i factors que intervenen en el desenvolupament del turisme cultural.\nCG2:Analitzar, amb capacitat crítica i autocrítica, les diverses manifestacions, activitats i projectes relacionats amb el turisme cultural.\nCG3:Utilitzar mètodes i tècniques per a la iniciació a la investigació en turisme cultural.\nCG4:Assumir un compromís ètic i responsable en l'aplicació de coneixements i presa de decisions relacionades amb el desenvolupament del turisme cultural.\nCG5:Manejar les fonts d'informació relacionades amb el turisme cultural.\nCG6:Redactar diagnòstics i estratègies per a desenvolupar el turisme cultural en territoris i destinacions turístiques.\nCG7:Contribuir a un desenvolupament sostenible del turisme.\nCG8:Adaptar-se amb creativitat i esperit emprenedor a l'àmbit del turisme cultural.\nCG9:Identificar oportunitats per al desenvolupament del turisme cultural.\nCG10:Interpretar i difondre resultats de la gestió del turisme cultural.\nCB10:Que els estudiants posseïsquen les habilitats d'aprenentatge que els permeten continuar estudiant d'una manera que haurà de ser en gran manera autodirigit o autònom.\nCE1:Emprar metodologies específiques per a dissenyar activitats i productes de turisme cultural que garantisquen la conservació dels recursos.\nCE2:Utilitzar els coneixements i tècniques apreses per a plantejar iniciatives de renovació i innovació de l'oferta de turisme cultural.\nCE3:Analitzar les tendències de mercat i consum que afecten el turisme cultural i els patrons que guien al consumidor d'aquesta mena de productes.\nCE4:Aplicar les variables econòmiques, jurídiques, socials i del marc polític que incideixen en el turisme, per a l'impuls dels processos de valorització dels recursos d'interès cultural.\nCE5:Comprendre els principis que regeixen la integració dels recursos del patrimoni cultural en la planificació territorial turística.\nCE6:Aplicar els coneixements sobre el mercat i la creació d'empreses per a plantejar projectes de turisme cultural.\nCE7:Avaluar la potencialitat dels recursos per a dissenyar espais i productes sobre la base de béns culturals.\nCE8:Analitzar i diagnosticar l'estat de conservació i qualitat dels béns culturals vinculats a l'ús turístic.\nCE9:Elaborar materials apropiats per a interpretar i difondre els valors del patrimoni cultural amb finalitats turístics.\nCE10:Manejar adequadament els conceptes vinculats a la gestió turística del patrimoni cultural.\nCE11:Interpretar els vincles entre patrimoni cultural i desenvolupament territorial i turístic.\nCE12:Utilitzar les eines específiques per al desenvolupament i disseny de projectes turístics vinculats al patrimoni històric i cultural.\nCE13:Valorar experiències i casos de desenvolupament de turisme cultural a partir de la identificació d'elements determinants i efectes resultants.\nCE14:Interpretar el context del patrimoni objecte d'ús turístic i la diversitat social i cultural com a fonament del seu desenvolupament turístic.\nCE15:Elaborar inventaris de béns d'interès històric-artístic, etnogràfic, arqueològic i industrial per al seu ús turístic.\nCT1:Planificar i gestionar activitats de turisme cultural amb respecte als drets fonamentals d'una societat democràtica, especialment, a la igualtat d'oportunitats entre homes i dones, als principis d'igualtat d'oportunitats, i a la integració de les persones amb discapacitat.\nCT2:Utilitzar eines informàtiques i tecnologies d'informació i comunicació, incloent l'accés a bases de dades diverses (bibliografia, legislació, estadística,...).\nCT3:Comunicar de manera oral i escrita en castellà en grau suficient per a elaborar i defensar projectes correctament.\nCT4:Definir situacions integrant variables múltiples i planificar projectes de desenvolupament territorial.\nCT5:Optimitzar coneixements diversos en l'organització d'equips de treball, amb hàbit de col·laboració i compromís en la resolució d'aquells conflictes que pogueren sorgir.\nCT6:Adoptar decisions en la solució de problemes: anàlisi, identificació de les causes i alternatives de solució, selecció i avaluació de les més idònies.


El Santuari Basílica de Meritxell, tradició i modernitat arquitectònica\nLa nova Basílica de Meritxell recull la història de la devoció del poble andorrà per la seva patrona i, cap a fins del segle XX, es va transformar en un dels símbols de l’arquitectura andorrana.\nEl conjunt històric de Meritxell està format per l’Antic i el Nou Santuari, declarat Bé d’Interès Cultural pel Govern d’Andorra. Cap a l’any 2014, el papa Francesc, li va concedir la distinció de Basílica Menor, per la seva història religiosa, vida litúrgica i activitat cultural desenvolupada.\nLa construcció del nou edifici va anar a càrrec del prestigiós arquitecte Ricard Bofill, i es va organitzar a partir d’una nau de creu grega distorsionada amb un absis de planta quadrada. La coberta es va realitzar en volta de canó. Disposa d’un claustre obert amb arcades al descobert i sala dels miracles. L’ús de la pissarra connecta la nova Basílica amb l’entorn i la tradició andorrana. Compta amb grans obertures que permeten el pas de llum cap al seu interior i una font d’aigua situada en el centre del claustre. El campanar de torre és de planta quadrada inspirat en els antics campanars de monestirs romànics catalans. Els materials utilitzats per a la construcció són propis de la zona i s’integren amb el paisatge que l’envolta.\nL’interior del Santuari es caracteritza per l’austeritat i absència d’ornamentació. La reproducció de la Verge de Meritxell és obra de l’artista andorrà Sergi Mas. La talla va ser creada a partir d’antigues fotografies de la Verge original, la qual es troba acompanyada dels set sants patrons pertanyents a les parròquies del Principat. És una imatge estàtica i geomètrica.\nEl principal punt de referència en el disseny del Santuari són els enderrocs de la capella de Santa Maria de Meritxell, un homenatge de l’arquitecte a l’antiga església, plasmat en els enormes arcs blancs de mig punt que s’observen en l’edifici. Les formes avantguardistes del Santuari juguen amb els arcs i torres inspirades en les restes barroques de l’església cremada i amb les formes pròpies del romànic monumental de regions veïnes.\nL’arquitecte també es va inspirar en el corrent artístic del renaixement italià, la qual cosa es pot apreciar en les figures geomètriques del paviment, que combina el blanc i el negre, com a exemple l’exterior del Santuari, aixecat amb pedra de color negre i rematat amb peces prefabricades de color blanc.\nL’eclecticisme monumental de Ricardo Bofill en aquesta obra enriqueix la cultura material del país i crea un espai grandiós de reunió i de peregrinació, que s’integra en un majestuós paisatge. En l’actualitat, l’edifici forma part d’un dels conjunts monumentals més emblemàtics del Principat d’Andorra.\nAgenda de Meritxell 2020andorraARQUITECTURA NOVA BASÍLICABasílicaBasílica MenorCOVID-19Dia de MeritxellMissaPatronatRicard BofillVerge de Meritxell


Conèixer Catalunya: TESTIMONIS DE LA NOSTRA HISTÒRIA. LA VIL•LA ROMANA DELS MUNTS.\nTESTIMONIS DE LA NOSTRA HISTÒRIA. LA VIL•LA ROMANA DELS MUNTS.\nRebia una crònica del Feliu Añaños i Masllovet, en aquesta ocasió ens explica les seves impressions de la visita feta a la Vil•la romana dels Munts , localitzada dins del terme d’ Altafulla a la comarca del Tarragonès.\nAl segle XVI, la zona ja era coneguda com a jaciment romà, no serà però fins l’any 1967 que s’iniciaran les tasques d'excavació sistemàtica del conjunt a càrrec del Museu Arqueològic de Tarragona, que en portarà la direcció , i esdevindrà el custodi de bona part dels valuosos materials trobats.\nLa primera ocupació de la zona es va produir, d'acord amb les dades arqueològiques disponibles, a mitjan segle I dC. Cap al 260 va ser assolada per un incendi que va destruir la quasi totalitat dels seus edificis. A partir d'aquest moment es documenta una recuperació si més no puntual de la vila, que va ser definitivament abandonada a principis del segle V.\nS'han posat al descobert una sèrie de luxoses estances, articulades en el nucli central de la vila per un corredor porticat, i amb seguretat dos conjunts termals.\nBona part de les estances de la vila estaven pavimentades amb mosaics policroms i les seves parets i sostres decorats amb riques composicions pictòriques. A les termes, a més dels mosaics pavimentals, les parets de les piscines conserven encara significatives traces dels revestiments amb plaques de marbre. En suma, dóna una idea de la riquesa de tot el conjunt, corroborada per la decoració escultòrica, la qual prové majoritàriament de les instal•lacions termals.\nCriden l’atenció les runes del dipòsit d'aigua, conegut popularment com "la tartana", i que evoquen alhora vagament l’estructura d’un temple.\nPossiblement s'ha de relacionar la sumptuositat dels Munts, amb el fet constatat que tenien aquí una residència d’estiueig , el governador de la província Hispaniae citerioris , Valerius Avitus i la seva esposa Faustina.\nEn època romana, com ho seran més tard i fins els nostres dies, les grans viles rurals – els masos o masies - no acostumen a ser llos d'oci i distracció, sinó centres de producció agrícola i ramadera.


Una consulta perfectament legal\n"Servir-se de l'únic mecanisme que ens permet la llei (la consulta popular per via no referendària) no atorgarà menys legitimitat al resultat que en surti de la mateixa"\nper Rubèn Novoa Editor del web Israel a Catalunya 08 de setembre de 2015 19:15\nOn som. El proppassat 12 de desembre de 2013, el President de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas, va anunciar solemnement en compareixença a Palau i acompanyat pel líder de l'oposició Oriol Junqueras (ERC) i altres líders parlamentaris com ara Joan Herrera (ICV-EUiA) o David Fernàndez (CUP) que s'havia arribat a l'acord de convocar una consulta popular el 9 de novembre de 2014 per a què els catalans puguin expressar el seu parer sobre si Catalunya ha d'esdevenir un Estat independent. Aquest solemne anunci de posar data a la consulta ha suposat un salt qualitatiu en el procés sobiranista que va iniciar la societat civil catalana arran de la sentència del Tribunal Constitucional (TC) sobre l'Estatut l'any 2010 —amb manifestacions i cadenes humanes que han suposat la participació de més d'un milió i mig de catalans i que han donat la volta al món internacionalitzant la nostra causa—.\nLa resposta d'Espanya. El govern espanyol del PP, en boca del seu president Mariano Rajoy ha expressat que no hi ha res a dialogar amb Catalunya i que la consulta no és legal i que per tant, no se celebrarà. Afirma que la Constitució no ho permet i que els marcs jurídics i legals s'han de complir. Un discurs que fins i tot el líder de l'oposició, Alfredo Pérez Rubalcaba (PSOE), ha comprat afirmant que està en contra del dret d'autodeterminació de Catalunya i que fa costat al PP per evitar aquesta consulta que tant s'entesten PP i PSOE a fer passar per il·legal i anticonstitucional quan no ho és.\nLa consulta és perfectament legal. L'Estatut de Catalunya de 2006 —que no oblidem és Llei Orgànica espanyola— és plenament constitucional a dia d'avui, i malgrat la castració química a la qual el va sotmetre el TC en sentència interpretativa de juny de 2010, segueix atorgant a la Generalitat de Catalunya en el seu article 122 la "competència exclusiva" per convocar qualsevol tipus de consulta popular. Això sí, el TC, indica clarament que aquesta competència no és de la mateixa naturalesa que el referèndum, matèria aquesta reservada a l'Estat. Per tant, cal deixar palès que, sense autorització estatal, és del tot cert que la Generalitat no pot convocar un referèndum a Catalunya. I per això és necessari recordar en tot moment quan sentim l'argument de la inconstitucionalitat de la consulta que, en tot moment, el President Mas ha expressat que la convocatòria és d'una consulta popular —i no pas d'un referèndum— amb la qual cosa la mateixa s'adiu a les competències —i per a més inri "exclusives"— que la legislació vigent atorga al nostre President.\nConsulta popular no referendària. Això és el que s'ha anunciat per al pròxim 9 de novembre de 2014, i d'aquí la seva viabilitat jurídica i constitucional. Perquè allò què la jurisprudència constitucional diu clarament (STC 31/2010) és la Generalitat no té competències en matèria de convocar referèndums però si que gaudeix amb caràcter exclusiu de la competència en matèria de consultes populars recollida (art. 122 de l'Estatut). Amb això, el TC deixa incòlume la competència de la Generalitat de Catalunya sobre totes les altres formes de consultes populars que no tinguin un caràcter referendari, com la que es planteja des del govern de Catalunya per al proper 9 de novembre. Aquesta diferenciació que estableix l'alt tribunal espanyol sobre els referèndums i llur diferenciació de les consultes populars no referendàries és doctrina consolidada per les STC 103/2008 i STC 31/2010.\nVia legal plenament constitucional. Per tant, la Generalitat està facultada per convocar una consulta popular no referendària en la mesura que vol copsar l'opinió d'un col·lectiu de persones majors de 16 anys empadronades a qualsevol dels municipis de Catalunya, sigui quina sigui la seva nacionalitat. Un col·lectiu de persones que, certament, no coincideix en cap cas amb el cos electoral —i contràriament al que succeeix amb la convocatòria d'un referèndum—. Aquest fet, per si sol, situa la consulta anunciada dins de l'àmbit de les competències exclusives que disposa la Generalitat de Catalunya articulades mitjançant una Llei Orgànica espanyola que gaudeix d'aquest aval doctrinal consolidat per la jurisprudència del TC.\nUna via ja exercitada. De fet, aquesta via, la de la consulta popular no referendària, compta amb un precedent recent: la consulta que l'Ajuntament de Barcelona va realitzar entre els dies 10 i 16 de maig de 2010 sobre el projecte de modificació de l'Avinguda de la Diagonal. El caràcter no referendari i plenament constitucional d'aquella consulta va venir marcat precisament perquè el col·lectiu del qual es volia copsar l'opinió eren les persones empadronades a Barcelona majors de 16 anys —un col·lectiu no coincident amb el cos electoral— mitjançant un procediment no electoral —no basat en el cens—.\nConstitucionalitat de la consulta. En efecte, tal com estableix la jurisprudència del TC, per considerar com a no referendària una consulta popular —que és la forma legal amb la qual se celebrarà la del 9 de novembre— aquesta ha de servir "per a copsar l'opinió de qualsevol col·lectiu sobre qualsevol assumpte d'interès públic" (cito textualment la STC 31/2010) mitjançant qualsevol procediment sempre i quan sigui distint dels mecanismes que se segueixen per celebrar un referèndum. Atès que la competència de la Generalitat de Catalunya per convocar consultes populars ha estat ratificada pel TC, el Parlament de Catalunya té plenes competències per desenvolupar l'article 122 de l'Estatut i convocar formalment una consulta popular per via no de referèndum com l'anunciada i, el Govern, acordar les disposicions reglamentàries que siguin necessàries per dur-la a terme.\nCaràcter vinculant. Els mecanismes de referèndum i consulta popular establerts per la legislació vigent atorguen a aquests procediments un mer caràcter consultiu i no vinculant atès que en qualsevol sistema democràtic parlamentari occidental correspon només al govern el poder executiu. Aquests processos participatius són simplement un instrument per copsar el parer de la ciutadania sobre temes d'especial transcendència. Com en el cas de Catalunya amb la independència. Servir-se de l'únic mecanisme que ens permet la llei (la consulta popular per via no referendària) no atorgarà menys legitimitat al resultat que en surti de la mateixa. Amb això vull dir que, encara que es permetés fer-la per via referendària, n'obtindríem una photo finish molt similar: el parer dels ciutadans sobre un assumpte molt concret. Un parer que en el debat actual de les relacions entre Catalunya i Espanya és del tot necessari que coneguin els governants de tots dos bàndols. Els d'aquí i els d'allà. I, a tenor del que s'ha dit, un dret que ens correspon com a poble plenament legal d'exercir-lo.


Catalanes atrapades a Colòmbia denuncien l'abandonament del Ministeri d'Afers Estrangers espanyol\tCatalanes atrapades a Colòmbia denuncien l'abandonament del Ministeri d'Afers Estrangers espanyol\nCan Ruti rebutja l’entrada de l’exèrcit espanyol a les seves instal·lacions\nL'hospital diu que ja té serveis propis per a desinfectar el recinte\nLa direcció de l’Hospital Germans Trias i Pujol, Can Ruti, de Badalona, ha rebutjat l’oferiment de l’exèrcit espanyol per desinfectar les seves instal·lacions. La Unitat Militar d’Emergència (UME) estava netejant parades d’autobús pròximes a l’hospital i un dels seus responsables ha entrat al recinte per oferir els serveis de desinfecció que aquesta unitat presta. La resposta de la direcció ha estat que l’hospital ja tenia els seus propis serveis de neteja i que no calia cap servei complementari.\nUna vegada ha trascendit la polèmica, l’hospital ha tret un comunicat intentant rebaixar la decisió agraïnt la tasca de l’exèrcit, però ratificant el seu rebuig: ‘L’Hospital ha valorat i agraït la possibilitat que també es fessin tasques a l’interior, però ha manifestat que en aquest cas no era necessari per garantir-ne la higiene del mateix. L’Hospital està obert a qualsevol acció sempre d’acord amb les autoritats sanitàries i sabent quins protocols s’usen’.\nL’exèrcit espanyol s’ha desplaçat a Badalona a petició del seu alcalde, el socialista Àlex Pastor, que va arribar al càrrec després d’una moció de censura a Dolors Sabater amb el suport de Xavier Garcia Albiol. Els alcaldes del PSC de l’àrea metropolitana, i la dels comuns en el cas de Barcelona, han sol·licitat els serveis de l’exèrcit espanyol per justificar el seu desplaçament a Catalunya.


INFORMACIÓ IMPORTANT PER ALS CENTRES:\nEl conseller d'Educació en funcions, Alejandro Font de Mora, ha anunciat que pretén suprimir les línies en valencià.\nUs demanem que incorporeu la imatge de Sí al valencià als vostres webs i #sialvalencia a les xarxes socials.\nA les escoles:\n1r.- Que doneu suport al document de la UEM “Escola Valenciana: Un model d’escola plurilingüe i intercultural per al sistema educatiu valencià” d’acord amb el model que s’hi adjunta (el DOC1). I que ens l'envieu a Escola Valenciana al correu-e administracio@fev.org per FAX al 96 347 26 60, o bé a l'adreça postal: c/ Josep Grollo, 91 46025 València.\n2n.- Que remeteu l'acord del Consell Escolar (el DOC 2) –o claustre o Comissió de Coordinació...– en el qual s’adverteix de la ineficàcia del model proposat amb l’objectiu d’aconseguir un alumnat amb competències plurilingües satisfactòries adreçat a la Conselleria d’Educació Av. Campanar, 32 46015, València i també comunicar per carta a la Regidoria d’Educació de l’Ajuntament corresponent la informació que pèviament s'ha enviat a la Conselleria d'Educació.\nLes darreres actuacions de la Conselleria d’Educació –limitació del nombre d’hores vehiculades en valencià en el PIP, l’Ordre de centres plurilingües, l’educació per la ciutadania en anglés, el xinés mandarí en secundària, plans experimentals amb presència simbòlica de les llengües oficials...– són decisions que poc contribueixen al desenvolupament d’una autèntica educació plurilingüe i de qualitat.\nAra, la proposta d’un model únic amb una presència vehicular del valencià, el castellà i l'anglès del 33% de l’horari escolar i sense referències de tipus metodològic sembla confirmar el desinterés de l’administració per l’adquisició de competències plurilingües reals per a tot l’alumnat valencià indistintament del seu origen.\nPer què pensem que les propostes de la Conselleria d’Educació no són adequades?\nNo respon a la situació sociolingüística i a la legalitat valenciana (LUEV). Suposa que la situació social del castellà, del valencià i de l’anglés és idèntica. És a dir, que l’alumnat té la mateixa oportunitat d’escoltar, llegir, parlar i escriure tant el castellà com el valencià i l’anglés.\nNo existeix una planificació coherent que va des de l’educació infantil fins a batxillerat. Són mesures aïllades que no responen a un plantejament global d’educació plurilingüe.\nNo té en compte l’experiència d’aquests 27 anys d’educació bilingüe i les avaluacions realitzades per l’IVAQE en les quals es constata que els programes òptims són els d’immersió en valencià.\nEn aquest context, la Federació Escola Valenciana ha encomanat un estudi a la Unitat per l’Educació Multilingüe (UEM) que té per objectiu “proporcionar als alumnes i les alumnes una competència plurilingüe que comprenga el domini profund i equipotent de les dues llengües cooficials, el domini funcional de dues llengües estrangeres i el contacte enriquidor amb les llengües i cultures no curriculars però pròpies d’una part de l’alumnat”. El document ha estat elaborat per Vicent Pascual, membre de la UEM i especialista en aprenentatge de llengües.\nFES CLIC ACÍ PER A ANAR A L'EDICIÓ ESPECIAL


L’àrea de Promoció Econòmica de la Diputació de Castelló posa en marxa un any més el seu Pla d’Accions Innovadores, destinat a fomentar les iniciatives impulsades per entitats de la província amb l’objectiu de reduir la desocupació i fer costat a les persones que busquen incorporar-se al mercat de treball. Pau Ferrando, diputat de l’àrea, ha indicat que «la finalitat d’estes ajudes és contribuir a la promoció econòmica de les nostres comarques i millorar tant les xifres de creació d’ocupació com l’entorn i la vida de les persones que hi resideixen».\nLes subvencions abasten tot el territori provincial. En este exercici 2020, s’han presentat 33 sol·licituds, de les quals finalment es beneficiaran 27 organitzacions. En total es concediran 278.650,49 euros, repartits de manera proporcional en funció del pressupost estimat per cadascuna. D’elles, 13 s’han finançat al 50% i les altres 14, per presentar projectes innovadors dirigits als municipis rurals de l’interior, han rebut un 75% del total que necessiten per a posar la seua idea en marxa. Amb la convocatòria d’estes ajudes, la Diputació també pretén donar un impuls a l’agricultura ecològica i de proximitat, a les trobades sectorials i empresarials i a la creació de noves xarxes de cooperació i coordinació territorial. En eixe sentit, Ferrando ha destacat que “tots els projectes presentats inclouen mesures contra el despoblament i de foment de la sostenibilitat“.\nEn l’àmbit de l’ocupació, es treballa al costat de les associacions i fundacions participants en la realització de tallers individualitzats, formació complementària i tècniques per a la cerca activa d’ocupació aplicada a diferents col·lectius en situació o risc d’exclusió. També a joves, dones migrants, estudiants de formació professional i universitari.


¿és la 'direcció equivocada' de Hailee Steinfeld sobre 'una direcció' ex niall haron?\nÉs la 'direcció equivocada' de Hailee Steinfeld sobre 'Una direcció' ex Niall Horan?\nRuptures De Celebritats\nHailee Steinfeld només va vessar un te seriós en la seva relació amb l'ex, Niall Horan?\nEls aficionats a la cançó de la cançó així ho creuen, ja que la lletra de la nova cançó 'Wrong Direction' ha convençut als oients que Steinfeld, de 23 anys, va ser enganyada pel membre de One Direction durant la seva relació durant un any abans de dividir-se el desembre del 2018.\nUna lírica que implica que la seva ex va treure en la lectura va dir: 'Mira', probablement hauria d'haver-ho sabut, però només volia creure que estàveu fora de sol '.\nEn allò que alguns creuen que es refereix a l’ego de Niall, Steinfeld canta: “Sobre els meus puntets, però encara no puc arribar al vostre ego. Suposo que estava boja per donar-te el meu cos, la meva ment. No sabia què pensava fins ara. Tothom creu que sou algú altre, fins i tot us heu convençut.\nSteinfeld va parlar de la inspiració de la seva nova música durant els premis MTV Video Music Awards del 2019, i va dir a ET: 'He estat treballant en la música sense parar i em fa molta il·lusió. Vaig acabar la temporada una de 'Dickinson' i vaig tornar directament a casa a L.A. i he estat escrivint des de llavors. Tinc aquesta nova perspectiva sobre l’escriptura després d’interpretar aquest personatge. Només amb aquesta mena de temor amb què no vaig abordar la meva redacció. Per tant, estic molt emocionat amb aquesta nova música.\n'És molt honest', va afegir. 'És molt divertit i aviat!'\nmortal atrapar la mort a l'esturgis\nSteve Soto, fundador de la banda de punk Adolescents, mort als 54 anys\nUna ullada a les feines de VMA de Taylor Swift i Kanye West deu anys després\nGigi Hadid porta a Tyler Cameron al funeral de la seva àvia als Països Baixos\nL'estrella de Darrell Sheets, de 'Wars Wars', va ser hospitalitzada després d'un atac de cor\nAdvocats Cosby: demaneu a l’acusadora de peu si és gai\nArmie Hammer fa volar l'escriptor de BuzzFeed que una vegada el va dissediar\nVeureu molt menys d’aquests membres del repartiment de la “Casa d’Estiu”\nJoe Giudice anomena a la dona Teresa una 'gossa sexy' enmig de dolents matrimonials\nKeanu Reeves portava el vestit de conill Playboy de Dolly Parton\nL'ex-marit de Meghan Markle es casa amb una hereva a Califòrnia\nSet funerari per al cantant Bobby Vee de 'Take Good Care of My Baby'\nVanessa Trump va escriure cartes d'amor al nuvi del rei llatí tancat


La Catalunya Central comença l’estiu amb el risc d’incendi més baix dels darrers anys\nHelicòpter dels GRAE\nHelicòpter dels GRAE | Bombers\nL’objectiu, ha explicat Santi Lleonart, cap de la Regió d’Emergències de la Catalunya Central, és descongestionar la capital del Bages i mantenir el personal “separat” per si una població “cau” i “cal confinar-la”. Segons Lleonart “un bomber és complicat de substituir, però la tripulació d’un helicòpter encara ho és més”, i “si s’ha de confinar és un problema”. Ha explicat que aquesta campanya coexisteixen el “risc d’incendi” amb el de “contagi” per la covid-19, un fet que obliga ha modificat la manera de treballar. Per aquesta raó, ha anunciat que, amb l’objectiu de minimitzar el contacte d’efectius humans, es “reforçarà” la sortida dels mitjans aeris” i es treballarà per evitar que es barregin bombers de diferents parcs.\nVehicle dels Bombers |\nDes de l’inici de 2020 i fins al 15 de juny, entre Anoia, Bages, Berguedà, Cerdanya, Moianès, Osona i Solsonès han realitzat 150 serveis per incendis de vegetació. Lleonart ha qualificat el nombre de serveis d’”espectacularment baix” i “anecdòtics” en comarques com el Solsonès, Berguedà i el Moianès, amb sis, nou i dos respectivament. Marc Costa, director general del Cos dels Agents Rurals, ha subratllat com veuen la campanya amb “optimisme”. “Ja ens agradaria tenir cada any un mapa com el 2020”, ha recalcat, tot subratllant que no cal “abaixar la guarda” i la importància de la “prevenció”. En aquest sentit, el director general de prevenció i extinció d’Incendis de la Generalitat, Manel Pardo, també ha destacat la “desestacionalització” de la feina de prevenció i com els “incendis també s’apaguen a l’hivern”.


Concurs oposició per proveir 3 places de Tècnic/a Superior Arquitectura, codi de convocatòria COA1-2-08\nAVÍS: S’informa a les persones aspirants que l’import dels drets d’examen que s’han de satisfer per a la inscripció en aquesta convocatòria són els que es determinen a l’ordenança fiscal vigent.\nEl termini per a la presentació de la documentació acreditativa dels mèrits serà del dia 26 de juliol al dia 8 d'agost de 2018, ambdós inclosos.\nEl termini per a la presentació de subsanacions i possibles reclamacions serà del dia 18 d'octubre al dia 31 d'octubre de 2018, ambdós inclosos.\nAVÍS: S’informa als/les aspirants que els resultats de l’entrevista personal juntament amb els resultats definitius de la fase de valoració de mèrits i els resultats finals, es publicaran la primera setmana de novembre, amb posterioritat al termini d’al·legacions als resultats provisionals de la fase de valoració de mèrits.\nResultats definitius fase de valoració de mèrits, entrevista personal i resultats finals\nIMPORTANT: Aquelles persones incloses al llistat de borsa de treball d’aquest procés, no cal que presentin, dins el termini actual de presentació de documentació, els documents acreditatius de les condicions de capacitat i dels requisits exigits que es detallen a la base 3a i que serà, com a mínim l’establerta a la base 9.3. Aquesta documentació li serà requerida en el moment de la seva incorporació a l’Ajuntament.


Cooperació Catalana 376 | https://www.rocagales.cat\nCooperació Catalana 376\nMontserrat Soliva, doctora en ciències químiques.\nEl desenvolupament del programa ARACOOP\nMetall Tecnològic. Quan les treballadores agafen les regnes.\nUna empresa recuperada a l’estil de les que a Argentina han esdevingut exemple d’empresariat alternatiu, al cor de la comarca del Berguedà. L’experiència d’aquests quatre treballadors esdevé cas i exemple de les possibilitats que té l’economia social i solidària.\nRicard Fernández, director general de Suara Cooperativa\nConversa sobre els nous projectes estratègics de Suara, l’expansió territorial, la cerca de nous clients, intercooperació, el finançament i el futur.\n16 / PREMIS FRG 2013 – 2N. PREMI BENET VIGO\nUn estat del benestar per a les persones, de les persones i amb les persones: La “participació ciutadana representativa” com a eina de desenvolupament social.\n19/ ECONOMIA SOCIAL I SOLIDÀRIA\nLa transparència com a valor, el balanç social com a eina\n22/ EDUCACIÓ COOPERATIVA\nEls valors del cooperativisme arriben a les escoles.\nTast de vi (2a. part) La fase visual.\nVisitem la cooperativa de treball associat Metall Tecnològic, dedicada a la fabricació i tranformació del metall. Una empresa recuperada a cercs, al cor del Berguedà, al més pur estil de les famoses empreses recuperades a l’Argentina per exemple: són les persones treballadores que agafen les regnes davant l’imminent tancament. Transformació cooperativa al servei de les persones i del territori.\nHem conversat amb Ricard Fernández, director general de Suara Cooperativa, la més gran de Catalunya en el sector d’atenció a les persones. Un sector en transformació en l’actual conjuntura econòmica que Suara resol en forma cooperativa. Transformació cooperativa al servei de les persones altra volta.\nTambé és transformadora la proposta de l’article guanyador del 2n. Premi sobre benestar social – dins els Premis FRG 2013- sobre participació ciutadana representativa; o l’article sobre l’eina del balanç social. Transformació cooperativa, regeneradora i creadora de noves oportunitats.


Cullera Laica pregunta a l’Ajuntament si l’Església Catòlica s’ha apropiat d’algún bé immoble municipal – Cullera Laica\nCullera Laica pregunta a l’Ajuntament si l’Església Catòlica s’ha apropiat d’algún bé immoble municipal\nL’article 206 de la Llei Hipotecària espanyola permet a l’Església Catòlica inscriure’s al seu nom propietats no registrades a nom de ningú. Eix privilegi, que equipara els diocesans als funcionaris públics acreditats per a inscriure béns, està suposant un expoli del patrimoni estatal, autonòmic o municipal. Segons les notícies aparegudes (p. ex., El País, 11-VII-2011), en els darrers anys l’Església Catòlica s’ha immatriculat al seu nom centenars o milers de propietats, les quals inclouen parròquies, ermites, basíliques, cases, escoles, magatzems, terrenys, atris, solars, pisos, garatges, frontons o cementeris; propietats que en molts casos s’entenia que eren dels pobles, perquè s’havien construït amb fons municipals o comunalment, encara que no estaven registrades a nom de ningú. Assabentats de les usurpacions, molts alcaldes lluiten ara per recuperar allò que entenen que l’Església ha arravatat als seus municipis en virtut d’una llei clerical.\nL’associació Cullera Laica, que, per una banda té com a finalitat la defensa de la laïcitat (i per tant d’un ordenament jurídic sense privilegis ni discriminacions de cap tipus), i per altra és una entitat cultural cullerenca (i per tant compromesa amb la integritat del patrimoni de tota la ciutadania), desconeix si els béns patrimonials del nostre municipi també han patit algun tipus d’espoli per part de l’Església Catòlica o d’alguna de les seues corporacions. Per la qual cosa, Cullera Laica ha sol.licitat a l’Ajuntament de Cullera que tinga a bé informar a l’Associació si té constància que l’Església Catòlica o alguna de les seus corporacions s’ha immatriculat al seu nom algun bé immoble del municipi de Cullera en virtut del l’article 206 de la Llei Hipotecària.\nCullera Laica, 27 juliol de 2012


Publicat per Associació Agrat a 10:19 Cap comentari:\nL’Associació Agrat condemna la intervenció de l’Estat espanyol a Catalunya i donarà suport a qualsevol defensa de la democràcia i la llibertat d’expressió\nL’Associació Agrat de Tàrrega condemna els fets succeïts en els últims dies a Catalunya i, especialment, els que han tingut lloc aquest dimarts 20 de setembre amb la intervenció de l’Estat espanyola a Catalunya. Des de l’entitat, es lamenten la vulneració dels drets dels ciutadans i els atacs a la democràcia i a la llibertat d’expressió.\nL’Agrat donarà suport a qualsevol acte en suport dels drets individuals i de país. Per aquest motiu, s’anima a la gent a participar a la manifestació popular que tindrà lloc aquest dimecres a les 19.30h a la Plaça Major de Tàrrega en defensa de la democràcia i les institucions catalanes. I també a l'encartellada de cartells en suport al dret a decidir que tindrà lloc a les 22.00h al Pati.\nCom sempre hem dit, “hi ha gent que veu les coses passar i gent que fa que les coses passin.” Que ningú ho aturi.\nPublicat per Associació Agrat a 5:57 Cap comentari: