qui és la dona/nvia de Mohamed Sanu? patrimoni net 2022, edat, alçada, biografia - Biografia\nQui és la dona/nvia de Mohamed Sanu? Valor net 2022, edat, alçada, biografia\nFets de Mohamed Sanu\n22 de juliol de 1989\nReceptor de futbol\nSayreville, Nova Jersey\nSamir Sanu, Haja Jabbie\nVeure més / Veure menys Fets de Mohamed Sanu\n1 Quina és l'edat de Mohamed Sanu?\n2 Quin és el valor net de Mohamed Sanu?\n3 Qui és la dona/nvia de Mohamed Sanu?\n4 Quin és el pes de Mohamed Sanu?\n5 Mohamed Sanu va ser alliberat?\n6 Carrera professional de Mohamed Sanu\nEl receptor de futbol americà Mohamed Sanu va arribar a destacar per als New England Patriots de la National Football League. De la mateixa manera, també és popular per ajudar l'equip Atlanta Falcons a arribar al Super Bowl LI l'any 2017.\nQuina és l'edat de Mohamed Sanu?\nEncès 22 d'agost de 1989 , Mohamed Sanu va néixer a Sayreville, Nova Jersey, Estats Units d'Amèrica. Va néixer sota el signe zodiacal de Leo. De moment, té 31 anys. Mohamed és el fill del pare Samuel Sanu i la mare Aminata Koroma . També té un germà i germans germans. El seu germà es diu Samir Sanu i es diu la seva germana Haja Jabbie . Va ser criat juntament amb els seus germans pels seus pares a Sayreville.\nTítol: foto de la infància de Mohamed Sanu (Foto: Twitter)\nPer nacionalitat, Mohamed té la ciutadania nord-americana i pertany a un origen ètnic afroamericà. Tornant a graduar la seva qualificació acadèmica, es va incorporar a South Brunswick High School. A l'escola secundària, finalment va actuar com a mariscal de campo de triple opció. Mohamed també va assistir a South Brunswick High School. Més tard, també s'ha incorporat a la Universitat de Rutgers l'any 2009. I es va graduar allà.\nQuin és el valor net de Mohamed Sanu?\nMohamed Sanu té una gran quantitat de patrimoni net. Sembla que ha guanyat una gran quantitat de valor net de la seva exitosa carrera. Segons algunes fonts, té un valor net estimat al voltant 8 milions de dòlars a partir del 2022. El seu sou ronda 1 milió de dòlars per any. A més, ha signat un contracte anual amb els 49ers de San Francisco 1,4 milions de dòlars inclosa una bonificació de signatura de 25 mil dòlars.\nTítol: Mohamed Sanu amb el cotxe (Foto: Twitter)\nLa principal font dels seus ingressos és del seu cuidador professional com a jugador de futbol. De la mateixa manera, també ha guanyat un gran nom i fama amb la seva carrera. En els propers dies, segurament augmentarà el seu patrimoni net i el seu sou anual.\nQui és la dona/nvia de Mohamed Sanu?\nMohamed Sanu és actualment solter. Encara no ha tingut cap relació. Abans, s'havia casat amb la seva xicota. El nom de la seva dona és Lauren Mackenzie . Mohamed li va proposar la seva nòvia de la manera més romàntica a l'estadi de Wembley de Londres durant un partit de futbol entre el Liverpool i el Manchester City al febrer. La parella vivia una vida feliç i fastuosa passant temps de qualitat junts.\nTítol: Mohamed Sanu amb el seu amant Lauren Mackenzie i el seu fill (Foto: Celebritats)\nMohamed i Lauren també han donat la benvinguda a un fill de la seva relació. El nom del seu fill és Mohamed Sanu Jr . Malauradament, la parella s'havia trencat després de romandre junts durant diversos anys.\nQuin és el pes de Mohamed Sanu?\nMohamed Sanu té un cos en forma i fi amb una personalitat educada. Es troba a una bona alçada d'uns 6 peus 2 polzades o 1,88 metres d'alçada. Així mateix, el seu pes corporal total és d'uns 98 kg o 215 lliures. Mohamed té un parell d'ulls de color negre amb cabell curt de color negre.\nMohamed Sanu va ser alliberat?\nNFL Network Insider Ian Rapoport va informar que el receptor San Francisco va publicar. Mohamed Sanu oficialment donat a conèixer pels Patriots com a veterà receptor A partir de les seves múltiples lesions amb els 49ers emergint a la posició, San Francisco es torna més jove i deixa anar el veterà Sanu. Més tard, l'equip va revelar el moviment, juntament amb l'alliberament del final ajustat Charlie Taumoepeau.\nCarrera professional de Mohamed Sanu\nMohamed Sanu ha començat la seva carrera en l'àmbit esportiu i s'ha guanyat molt d'amor i suport de les xarxes socials.\nHa començat a jugar a futbol des de la seva escola secundària i també va actuar com a quarterback de triple opció a South Brunswick High School.\nTambé va conduir els Vikings a la seva primera plaça de playoffs en gairebé 40 anys, incloent tres touchdowns ràpids d'almenys 80 iardes contra Edison High School a South Brunswick High School durant la temporada final.\nTítol: Mohamed Sanu al cartell (Foto: Panini American)\nEl gran receptor Mohamed va tenir 51 recepcions per a 639 iardes i tres touchdowns i també va córrer 62 vegades per 346 iardes i cinc touchdowns fora de la formació Wildcat com un veritable estudiant de primer any.\nTambé ha rebut els honors de jugador més valuós al St.Bol de Petersburg.\n15 de les destinacions d’hivern més impressionants del món


Una jutgessa investiga la mort d’una nena després d’operar-se a la Quirón | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nUna jutgessa investiga la mort d’una nena després d’operar-se a la Quirón\nL'autòpsia clínica no aclareix la causa de la defunció\nBarcelona 13 ABR 2015 - 22:26\tCEST\nDaniel Zorrilla i Amparo Monteagut amb fotos de la seva filla, que va morir el febrer passat a la Clínica Quirón Dexeus. Cristóbal Castro\nUna jutgessa de Barcelona investiga l'Hospital Quirón Dexeus per la mort d'una nena d'11 anys després d'una operació lleu al centre. Els pares de la menor van denunciar els fets per aclarir la defunció de la filla, que seguia un tractament d'allargament de tíbies, després que l'autòpsia realitzada pel centre no aclarís la causa de la defunció. La magistrada ha obert diligències per homicidi per imprudència professional contra els professionals responsables.\nLa nena, que patia acondroplàsia –escurçament dels ossos–, es va sotmetre a un allargament de tíbies l'agost del 2014 al mateix centre. Durant una revisió rutinària al febrer, el seu traumatòleg va programar intervenir la menor al cap de tres dies per treure-li el guix i estudiar si calia seccionar quirúrgicament els tendons dels peus per redreçar-los-hi, una operació considerada de baix risc que no requeria ingrés.\nLa menor va entrar al quiròfan, se li va aplicar una anestèsia general i, poc després de treure-li els guixos i de veure, segons la història clínica, que “no necessitava” sotmetre's a la secció dels tendons, va tenir una parada cardiorespiratòria. L'equip mèdic va recuperar la nena amb maniobres de reanimació i la subministració de fàrmacs vasoactius, com l'adrenalina. La menor va ser intubada i ingressada a la unitat de cures intensives a mitja tarda i, després de passar la nit amb ventilació artificial –durant la qual va tornar a tenir més parades–, va morir a primera hora del matí.\nEn un primer moment, els metges van adduir que la mort podria deure's a “un embolisme gras, un tromboembolisme pulmonar i un xoc per drogues”, però no van concretar-ne la causa exacta. Davant la incertesa, Daniel Zorrilla i Amparo Monteagut, pares de la nena, van sol·licitar una autòpsia clínica a l'hospital. “Estàvem en estat de xoc, però volíem una investigació del que havia passat. L'hospital ens va indicar que no era necessari fer cap denúncia, ja que si hi donàvem la nostra conformitat, ells mateixos farien l'autòpsia corresponent”, revela Daniel. Amb tot, després de l'enterrament de la nena i a l'espera dels resultats de l'hospital, la parella va optar també, assessorats per familiars i amics, per reclamar al jutjat l'exhumació del cadàver per fer-li una altra autòpsia.\nEls resultats de tots dos estudis no van fer més que multiplicar la incertesa de la família sobre la mort de la petita. Mentre la necròpsia realitzada per l'hospital conclou que “no s'han observat troballes morfològiques que permetin establir la causa” de la defunció, els estudis realitzats pels forenses a instàncies de la jutgessa han obert un nou front als pares de la menor. “Únicament queden restes de fetge, melsa, ronyó i intestins”, diu l'autòpsia. L'absència de vísceres ha complicat l'estudi del cos. Les conclusions definitives de l'informe forense estan a l'espera del resultat de les proves complementàries (estudi histopatològic) sol·licitades per l'Institut de Medicina Legal de Catalunya sobre la base de les restes que romanien en el cos.\nLes conclusions provisionals dels forenses apunten que es va tractar d'“una mort operatòria” i addueixen la causa immediata de la defunció a una “parada cardiorespiratòria”. Amb tot, assenyala l'informe, sense el resultat de les proves complementàries, “a l'hora d'establir la causa de la mort únicament ens podem basar en els informes mèdics aportats”. En alguns d'aquests documents, també requerits per la jutgessa, els facultatius de la clínica reconeixen que “a mitja intervenció [el procés] es complica anestèsicament”. En el seu informe, el servei d'anestesiologia també indica que “havent passat 15 o 20 minuts de la inducció, es va detectar un sobtat i ràpid descens de EtCO2 [diòxid de carboni en sang]. Es va interrompre la manipulació quirúrgica i es va sol·licitar ajuda a un altre anestesista”.\nL'hospital, per la seva banda, ha declinat fer declaracions. Un portaveu del centre justifica que es tracta d'informació confidencial la revelació de la qual està prohibida per la llei de protecció de dades i que, a més, la situació ja està en mans dels serveis jurídics.“Només volem que es faci justícia i se sàpiga què ha passat amb una nena que anava a treure's un guix i que no s'ha pogut aixecar mai més del llit”, insisteixen els pares.\nBuit legal en l'ús dels òrgans després de l'autòpsia clínica\n’“El cos de la nostra filla estava buit i ple de llençols”, recorda Amparo. Després de la mort de la seva filla va signar l'autorització per practicar l'autòpsia clínica, però la mare denuncia que ningú els va avisar que haurien d'haver signat un altre punt del document en el qual es recull la voluntat de “disposar de les restes del mort una vegada practicat l'estudi”.\nLa llei no preveu què s'ha de fer amb els òrgans d'un mort després d'una autòpsia. “A Espanya no està protocolitzat, però el més usual és que en autòpsies adultes i pediàtriques es tornin els òrgans perquè el fragment que es necessita per a les proves histològiques no és tan gros”, assenyala Alfons Vidal, president de la Societat Catalana d'Anatomia Patològica de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques.\nEls hospitals, assegura, solen quedar-se les vísceres entre 6 i 12 mesos després del diagnòstic definitiu per si hi ha reclamacions. “Si el jutge les reclama, l'hospital ha de donar-les”. L'advocat de la família ha demanat a la jutgessa aquestes proves.


Els organitzadors reclamen la formació "urgent" d'un govern i la llibertat dels presos\nArtadi (JxCat) celebra les proclames favorables a Puigdemont\n2 min. Barcelona 15/04/2018 14:21\nANNA MASCARÓ / RUTH PÉREZ / MAIOL ROGER\n651x366 Milers de persones han exigit a Barcelona la llibertat dels presos polítics. / PERE TORDERA Milers de persones han exigit a Barcelona la llibertat dels presos polítics. / PERE TORDERA\nLa manifestació per la llibertat dels presos polítics i el retorn dels exiliats que ha col·lapsat l'avinguda Paral·lel de Barcelona també s'ha fet amb el rerefons del bloqueig de la investidura. L'Espai Democràcia i Convivència, organitzadors de la marxa, han llegit un comunicat en què es demana que es constitueixi un nou govern "sense ingerències polítiques o jurídiques" que pugui exercir de forma plena les seves competències i restablir el "normal funcionament" de totes les institucions de la Generalitat. El manifest, llegit per Quim Jubert, Natàlia Via-Dufresne i Ismael Benito, també denuncia la judicialització de la política i reclama que es promogui una "negociació política".\nL'única referència a la investidura entre els polítics, però, l'ha fet la portaveu de Junts per Catalunya, Elsa Artadi. "La gent crida Puigdemont perquè, malgrat tot, el continuen reconeixent com a president legítim", ha dit tot agraint les pancartes de suport al president i els crits que reclamen que torni a ser investit. Tot i això, JxCat encara no ha decidit si tornarà a proposar Puigdemont com a candidat tot i el vet del Tribunal Constitucional. "A tots els que diuen que el moviment està desmobilitzat, que la gent està cansada, els demostrem un cop més que no és així i que el resultat del 21 de desembre es palpa avui als carrers", ha apuntat Artadi.\nLa portaveu d'ERC, Marta Vilalta, s'ha centrat en la situació dels presos i ha denunciat "la deriva autoritària, la repressió i la involució democràtica" de l'Estat. Per a Vilalta, la manifestació ha sigut un "clam massiu" per posar fi a la presó i aconseguir el retorn a casa dels exiliats. Segons la portaveu republicana, els delictes que s'atribueixen als líders independentistes són "inventats".\nEn la protesta hi han participat també els comuns. El líder de Catalunya en Comú, Xavier Domènech, ha celebrat l'èxit de la marxa "davant una regressió democràtica que fa massa temps que dura". Una repressió que, ha recordat Domènech, no només afecta l'independentisme: "És global, afecta Catalunya i Espanya", ha dit, abans d'afirmar que la transversalitat de protestes com la d'avui "és el camí per recuperar drets i llibertats".


La Moleta del Remei i la Cabra d'Or - El Senyor dels Bertins\nHome Catalunya Llegendes Llegendes de Catalunya Terres de l'Ebre La Moleta del Remei i la Cabra d'Or\nJesús Cano Sánchez 19.1.11 ,Catalunya ,Llegendes ,Llegendes de Catalunya ,Terres de l'Ebre\nLa Moleta del Remei és un poblat ilercavó situat en un petit puig a la vessant sud de la Serra del Montsià, és un punt estratègic d'intercanvi comercial entre el riu Ebre i la Mediterrània.\nEnclavament costaner prop de la desembocadura de l'Ebre, La Moleta és un centre emmurallat del qual depenien petits assentaments propers. Els seus habitants eren l'elit de la tribu que controlava els excedents de la zona, principalment cereals, i els intercanviava per productes de luxe (olives, salaons de peix, vi, ceràmica feta a torn...) amb diferents pobles de la Mediterrània. Aquesta diferència d'estatus es constata per la construcció de sistemes defensius monumentals, muralles amb torres i bastions que no tenen finalitat militars.\nLa Moleta del Remei és l'únic poblat de l'àrea sud de la Ilercavònia que presenta una seqüència ininterrompuda d'ocupació entre la segona meitat del segle VII aC i les darreries del segle II aC. El sistema urbanístic de la Moleta està definit per un nucli tancat amb carrers de circumval·lació, habitatges de planta rectangular adossats a la muralla i diversificació d'usos i tipus d'espais.\nA la casa O'Connor d'Alcanar hi ha el Centre d'Interpretació que explica el desenvolupament de l'edat del ferro i la cultura ibèrica al municipi i, en el qual, s'exposen els materials del jaciment de la Moleta del Remei i de Sant Jaume-Mas d'en Serrà. Al Museu Comarcal del Montsià hi trobareu una síntesi del territori, la cultura i el poblament del tram final de l'Ebre, així com materials arqueològics d'altres jaciments.\nEls ilercavons eren el grup tribal que controlava el tram final del riu Ebre.\nSembla que l'origen d'aquesta tribu cal cercar-lo en un altre poble -els ilaraugats- citat pel geògraf grec Hecateu de Milet, a finals del segle VI aC. Se suposa que més endavant, els ilaraugats es dividiren en dos pobles ben diferenciats: els ilercavons -més costaners- i els ilergets, més cap a les terres interiors.\nEl pais dels ilercavons ocuparia les actuals comarques de la Terra Alta, el Baix Ebre, la Ribera de l'Ebre, el Montsià i la franja d'Aragó i País Valencià limítrofa amb aquestes comarques. En concret s'estenia -de sud a nord- des de la Serra d'Almenara, al País Valencià, fins al coll de Balaguer, ja en terres tarragonines. Cap a ponent penetrava Ebre amunt, fins a l'aiguabarreig del Segre-Cinca amb el riu Ebre. Els ilercavons detentaren, dins del conglomerat ibèric, una de les cultures més dinàmiques, gràcies a la seva privilegiada situació geogràfica a prop de l'Ebre. El interès econòmic i estratègic d'aquest riu en l'antiguitat no és gens discutible; és l'únic gran riu amb condicions de ser navegat amb vertaderes naus. En una època en la que els transports importants es feien amb vaixells, aquesta era la millor ruta per anar a l'interior.\nLa llegenda de la Cabra d'Or\nSia sota les restes arqueològiques de la Moleta del Remei. Sia sota els rocams del Montsià -el primitiu nom del qual l'evoca-. Sia Cova Bonica endins. Sia en un amagatall subterrani enmig dels gurbins de la partida vinarossenca de les Mellilles (de "Malíla", tribu berber). Sia dellà la Selleta, soterrada en una sitja de la vall de Sant Jaume de Barberà (el ramal local de l'universal camí de Santiago, que hi aprofita l'antiga via pecuària)... Onsevulga que romangui oculta, la Cabra d'Or -com la gemma més bella, enigma que atreu- ha estat buscada sense sort durant segles arreu del terme d'Alcanar, en tant que guardiana d'un fabulós tresor.\nLa Cabra d'Or emergeix d'un entrellat de mites antiquíssims, un dels quals, el de la cabra consagrada al déu de la vegetació i del vi, Dionís Zagreu, era ben arrelat a les Terres de l'Ebre al segle VI aC (a Alcanar-Platja va trobar-se una escultura ilercavona feta en pedra local, representant un càprid, símbol familiar o ofrena als déus) i potser hi romangué igual fins a la islamització.\nEl mite sembla que passà de les Terres de l'Ebre a les Occitanes entre els anys 888 i 894, en temps del califat omeia de Córdoba, un grup de musulmans del litoral tortosí fundaren el que avui es coneix com a Garda-Frainet, al golf de Saint Tropez. D'aquí, la llegenda s'estén fins que a la serra d'Arles, la Cabro d'Or, com es diu en occità, deixa petjades a les roques; la seva cova només s'obre la Nit de Nadal i en tornar-se a tancar amb la darrera campanada de la mitjanit, el més cobejós s'hi queda presoner; duu al collar una tassa d'argent i, qui en beu, rep tot allò que desitja; pot adoptar l'aparença d'una bruixa o d'una fada; tempta la gent confiada que es perd enmig de la nit...\nInclús personatges coneguts n'han fet referència, com George Sand o Frédéric Mistral, premi Nobel de literatura l'any 1904.\nTags Catalunya# Llegendes# Llegendes de Catalunya# Terres de l'Ebre#\nPublicat per Jesús Cano Sánchez a 19.1.11\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Llegendes, Llegendes de Catalunya, Terres de l'Ebre


'El ferrocarril subterrani' de Colson Whitehead. Periscopi / Random house. Trad. Albert Torrescasana. 400 pàg. / 19,90 €\nEls premis no són ni una broma ni una pantomima mercadotècnica en el sistema literari nord-americà. Si una novel·la és guardonada amb el National Book Award del 2016 i amb el Pulitzer del 2017, com ha sigut el cas d’ El ferrocarril subterrani, els lectors tenen la garantia que, més enllà dels gustos de cadascú, es tracta d’una obra especial. Basta recordar que l’insòlit doble honor que ha sigut concedit a la sisena novel·la de l’afroamericà Colson Whitehead (Nova York, 1969) té poquíssims precedents, entre els quals hi ha títols de gegants com Faulkner i Updike. Deixem-ho córrer, però, perquè parlar de premis en la ressenya d’una novel·la que tracta d’una manera tan dura, honesta i imaginativa el tema de l’esclavitud té alguna cosa d’indecent. Una influència clara en la literatura de Whitehead són Toni Morrison i les seves novel·les corals sobre la tragèdia col·lectiva dels negres americans. Whitehead es fa seu el realisme màgic, o oníric, o un punt al·lucinat, entre la sofisticació de la narrativa postmoderna i la fluïdesa visceral de l’oralitat, entre el document verídic i el mite. Amb tot, la manera com Whitehead aborda el passat dels Estats Units i en redibuixa des de la ficció alguns aspectes per complir millor els seus propòsits remet més aviat a E.L. Doctorow i a les seves versions alternatives de la història.\nEl ferrocarril subterrani és el nom amb què es coneixia una extensa xarxa de rutes secretes, de refugis i de persones (abolicionistes i lliberts) que, entre finals del segle XVIII i fins als anys 60 del XIX, va ajudar milers d’esclaus negres a escapar-se dels estats del sud i a arribar fins als estats del nord o al Canadà. Whitehead reconstrueix aquella heroica xarxa antiesclavista, però ho fa convertint en real el figurat ferrocarril subterrani, amb la seva locomotora i els seus vagons, amb les seves estacions amagades i els seus túnels quilomètrics. L’agosarada invenció de donar una entitat física al ferrocarril permet a l’autor escapar-se del realisme cruel i inhumà de la història -el brutal sotmetiment sofert pels negres a mans dels blancs- i fer incursions alliberadores en el gènere de la faula i en les seves possibilitats simbòliques.\nLa protagonista de la novel·la és una esclava jove, la Cora. En la seva memòria familiar i íntima hi ha condensat tot el dramatisme de la seva condició. Neta d’una esclava robada de l’Àfrica, filla d’una esclava de la qual no ha sabut res més des que va intentar fugir, víctima d’una violació múltiple quan només tenia catorze anys, un dia la Cora ja no pot més i s’escapa amb un altre esclau, el Cèsar, de la terrible plantació de Geòrgia en què malviuen. El seu periple la portarà per diversos estats i la farà entrar en contacte amb personatges de tota mena. La capacitat de Whitehead per crear una rica galeria de personatges memorables és desbordant. Destaca el Ridgeway, un caçador d’esclaus sanguinari que, tot i la seva imponent presència individual i concreta, té també una dimensió simbòlica. Amb les seves constants invocacions a “l’imperatiu americà”, encarna la immoralitat depredadora que batega rere els dos pecats originals dels Estats Units: l’extermini dels indis i l’esclavitud. A més, la fúria implacable amb què persegueix la Cora, com un destí ominós contra el qual sembla que no es pot fer res, també pot ser llegida en clau contemporània.\nEstructurada com un mosaic que mai resulta confús, escrita amb una prosa d’una precisió diamantina -bona traducció d’Albert Torrescasana-, El ferrocarril subterrani és una novel·la terrible i prodigiosa, que es mou amb intel·ligència, cruesa i emotivitat entre la tragèdia i l’aventura, entre la desesperació i la bellesa, entre la poesia i la calamitat.


Porcions per a Pelegrins - Setmana 42 - Santificació pràctica\nQUARANTENA SEGONA SETMANA\n«Fruits de justícia que\nsón per mitjà de Jesucrist\nper a la glòria i lloança de Déu.»\nFilipencs 1, 11\nLa constant sol·licitud del Pare Sant\nVigila amb mirada incansable,\nPer veure quins fruits els Seus fills donen,\nFruits escaients a llur posició excelsa.\nDius que estàs en Crist … si estàs en Crist, Crist està en tu: llavors, deixa'm veure Crist, i res més.\nL'apòstol prega pels … filipencs … «perquè sigueu genuïns i sense entrebanc per al dia de Crist»—sense una sola ensopegada per tot el camí fins a la vinguda del Senyor.\nRomandre en el sentit de la gràcia, en la presència de Déu, és el secret de tota santedat, pau i quietud d'esperit. Si jo volgués descriure un sant, descriuria algú que està sempre pensant en l'amor del Pare i en la gràcia del Fill, i mai en el jo.\nVas amb compte per evitar tot el que pugui deshonrar el Crist? Tot allò que destrueixi el caràcter de Crist davant els homes és realment una caiguda, encara que pugui no ser un pecat positivament manifest.\nEls caràcters que Crist pren en relació amb aquests últims dies són aquests: «el sant, el veritable». Sí, aquest és el caràcter que Ell assumeix; allò que Ell desitja dels seus, en el caminar d'ells, quan Ell és a punt d'arribar. Hem de vigilar per nosaltres mateixos i pels nostres germans perquè així sigui.\nNo crec que quan algú ha sortit veritablement de Romans 7 pugui tornar a tal estat. Un pot haver rebut veritablement el perdó dels pecats i haver tingut goig; però el jo no és conegut, i és necessari conèixer-se a si mateix per obtenir l'alliberament. … Fins que no som alliberats, el pecat té domini; quan ho som, Crist és la nostra fortalesa.\nSi estàs temptat, posat a prova, mira directament vers Ell; a poc a poc t'acostumaràs a creure en la Seva bondat, encara que et sigui necessari recórrer constantment a ella; però la mirada dirigida a Ell el dóna a conèixer al cor. Mirar a Aquell que ens lliura de nosaltres mateixos és el que exclou el pensament del jo i ens santifica … d'una manera pràctica.\nEn general, els que parlen molt sobre … estar morts a la natura ho fan perquè no ho estan. … En l'epístola als Romans … tenim «morts al pecat» … «morts a la llei» … També es diu, «si Crist és en vosaltres, el cos està mort a causa del pecat». Però morts a la natura és, pel que fa a allò que es diu que estem morts, una cosa totalment desconeguda en l'Escriptura, en paraula o en intenció.\nGuardem-nos, en les coses ordinàries, del primer pas que ens separaria de la santedat interna, i que ens apartaria de cor d'Aquell que ens dóna el Seu secret, llum de dalt sobre tot allò que ens envolta; perquè el consell secret del Senyor és per als qui el temen (Psalm 25, 14).\nMai no tenim cap excusa per a cap pecat d'acció o de pensament, perquè la gràcia de Crist és suficient per a nosaltres, i Déu és fidel per no deixar que siguem temptats més enllà del que podem.\nExamineu el que és agradable al Senyor. … És aquest nostre senzill propòsit? … En qualsevol acció comuna de la vida, la nostra pregunta hauria de ser: És això agradable al Senyor? En comprar un article de vestit, hauria de ser no senzillament, serà això adequat per a mi?, sinó: és agradable al Senyor, és adequat per a Ell?


El Rotary Club de Vilafranca entrega 27.100€ a la Creu Roja de l’Alt Penedès fruit de la 14a edició de la Nit Solidària | Nit solidària\nEl Rotary Club de Vilafranca entrega 27.100€ a la Creu Roja de l’Alt Penedès fruit de la 14a edició de la Nit Solidària\nwww.nitsolidaria.com 17 diciembre, 2019 17 enero, 2020\nEl passat 7 de juny el Rotary Club de Vilafranca del Penedès va celebrar la 14a edició de la Nit Solidària la Societat Principal El Casal. Una any més, l’acte va ser tot un èxit, amb una recaptació final de 27.100€, que en aquesta edició anaven destinats a la Creu Roja de l’Alt Penedès que el destinarà a la compra d’una ambulància de suport vital bàsic. A dia d’avui, el vehicle furgoneta ja s’ha adquirit i s’està preparant com a ambulància, per a que estigui operativa a inicis d’any. L’entrega del xec ha tingut lloc aquest dilluns 16 de desembre amb la presència de membres del Rotary Club de Vilafranca i de la Creu Roja de l’Alt Penedès. Aquesta xifra és fruit del sopar solidari celebrat al juny així com d’un conjunt d’activitats i esdeveniments organitzats per diverses associacions, empreses i entitats esportives del Penedès.\nDurant l’acte d’entrega, la presidenta del Rotary Club de Vilafranca , Maria Josep Tuyà, ha destacat que “un dels objectius del Rotary és continuar treballant per a donar a conèixer les iniciatives socials del territori i col·laborar-hi per a que siguin creixent”. Per la seva banda, la presidenta de la Creu Roja de l’Alt Penedès, Àngels Matas, ha expressat: “estem molt contents per l’aportació rebuda gràcies al Rotary Club i per la visibilitat que ha tingut aquest projecte i la Creu Roja de l’Alt Penedès en conjunt”. Com ja comença a ser tradició, diferents associacions, empreses i entitats també han col·laborat en la Nit Solidària organitzant accions, actes i competicions per recaptar fons i sumar-los a la recaptació de la Nit Solidària. Enguany han realitzat activitats paral·leles Caves Naveran, la Fundació Futura Local i les entitats esportives Gimdans, Pitch & Put Penedès, Clubs Rítmica de Vilafranca i Sant Sadurní, Club Pati Sant Ramon, CAS, Club de Patinatge Artístic Patixou i el Club Natació Vilafranca.\nMatas també ha explicat que gràcies a la col·laboració amb el Rotary Club de Vilafranca, la Creu Roja de l’Alt Penedès ha pogut fer realitat un altre projecte. Sota el nom de “Apropa’t a la Creu Roja”, l’antiga ambulància de l’organització serà reconvertida en una unitat mòbil que visitarà diversos municipis de les comarques de l’Alt Penedès, el Garraf i l’Anoia per a acostar els serveis de la Creu Roja a la ciutadania.\nLa Creu Roja del Penedès estrenarà ambulància\nEl programa de Serveis Preventius de la Creu Roja de l’Alt Penedès és el projecte més antic que desenvolupen a la comarca. Dins d’aquest servei, s’inclou una ambulància de suport vital bàsic. Des de la Creu Roja es mostren molt satisfets per haver estat escollits com a entitat beneficiària de la 14ª Nit Solidària. Actualment l’entitat s’organitza en una assemblea comarcal amb tres punts de presència a la comarca: Sant Sadurní d’Anoia, Gelida i Vilafranca del Penedès. A més a més, dona cobertura a 100 serveis preventius a la comarca i compta amb un equip de 350 voluntaris i 3.300 socis.\nEl Rotary Club de Vilafranca del Penedès organitza la Nit Solidària des del 2005. Durant les seves 14 edicions, l’entitat ha aconseguit recaptar més de 550.000€, una xifra de la que Tuyà s’ha mostrat molt satisfeta: “Aquesta iniciativa ha permès impulsar molts projectes socials i culturals del nostre territori”.\nTuyà també ha volgut agrair i fer menció a tots els patrocinadors i col·laboradors que han fet possible la 14a edició de la Nit Solidària: l’Ajuntament de Vilafranca, la Caixa, Milenium Centre Mèdic, Amadó Farmacèutics, CEVIPE, Knauf Industries, Caves Naveran, Ford Nicolas, M3 Caravaning, Joan Olivella, Panda Viatges, Fundació Pinnae, Camper Mòbil, Cafès Novell, Vinagrerias del Penedès, Escola Municipal d’Art Arsenal, Daforga IXADE, Engind, Futura Local, Art Amorós, Àpats d’Art, Càrniques Masó, Parenthesis Marketing Consulting, Pinord, Serveis Mèdics Penedès, Família Torres i Vinyes Singulars.\nJa s’està preparant la 15ena edició de la Nit Solidària del Rotary Club de Vilafranca, que se celebrarà el divendres 5 de juny de 2020 al Casal de Vilafranca del Penedès.\nAnteriorLa Creu Roja de l’Alt Penedès és l’entitat beneficiària de la 14ª Nit Solidària del Rotary Club de Vilafranca\nDescarregar dossier Nit Solidària 2019\nActiva Guardiet Àpats d'Art Càrniques Masó\nCasanella Daforga Ixade Engind\nFreixedes Retolació Freixenet Imprès Ràpid\nNicolás Parenthesis Pinord\nPitch&Putt Penedès Club Serveis Penedès Titani Web & Data


Gite Niedermatten Rosheim França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n8 Route D'Obernai, Boersch, Rosheim, França, 73210 - Veure al mapa\n"Lovely one bedroom cottage like flat. Very clean and looked..."\nConvenientment situat a Boersch, Gite Niedermatten és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Gite Niedermatten, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones, renta vaixelles a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Gite Niedermatten.\nTots els tipus de viatgers (66) Parelles (23) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (30) Famílies amb infants grans (6) Grups (6)


Auxiliars Tècnics Veterinaris Hospital Clínic Veterinari UAB\nFormació / Auxiliars Tècnics Veterinaris\nLa Fundació HCV i la UAB ofereixen conjuntament un Curs per Auxiliars Tècnics Veterinaris. Inspirat en els programes anglosaxons de més prestigi, es tracta d’un curs teòric-pràctic intensiu d’onze mesos de duració, (de setembre a juliol), que combina les classes a l’aula (280 hores) amb l’estada pràctica als diferents serveis clínics de l’hospital (1000 hores). El curs admet només 12 alumnes per garantir que reben la millor formació.\nSol·licituds Durant el termini d’obertura de la convocatòria (1-31 de maig), els interessats han d’emplenar el qüestionari de sol·licitud i enviar-lo a l’adreça electrònica: formacio.hcv@uab.cat. DESCARREGA EL QÜESTIONARI FENT CLIC AQUI.(només actiu de l'1-31 de maig)\nUn cop rebut el formulari es comprovarà que la sol·licitud compleix els requisits i es farà una preselecció dels candidats. La coordinació del curs contactarà amb els candidats pre-seleccionats per concertar una entrevista personal i visitar les instal·lacions. Durant la visita es comentarà el temari detallat del curs.\nEn cas de rebre més demandes que places ofertes, els coordinadors del curs faran una segona selecció de candidats en funció de la informació recollida a l’entrevista personal.


CRITICART: de maig 2016\nPÍNDOLES PER l'ANY RAMON CASAS 2: LA SENYORETA B O ÀNGELS BURÉS DE JUNCADELLA\nSeguint amb les píndoles de l'any Ramon Casas, avui ens centrem en un quadre realitat pel l'artista l’any 1907. Ramon Casas va pintar aquest “Retrat de la Srta. B”, oli sobre tela de grans dimensions, 255x258 cm, que es va exhibir a la V Exposició Internacional de Belles Arts celebrada a Barcelona aquell mateix any. El gran oli es mostrava en una sala decorada per Miquel Utrillo, juntament amb quadres de Santiago Rusiñol, i altres obres del mateix Casas, com un estudi pel “Retrat del Rei Alfons XIII”, el “Retrat de la Senyora Baladia” i la “Sargantain”.\nSobre La Sargantain, retrat de Júlia Peraire que pertany a la col.lecció del Cercle del Liceu, no puc explicar res de nou que no s’expliqui en el catàleg de l’exposició “Júlia, el desig”, que s’inaugurarà aquest 9 de maig al mateix Cercle del Liceu. De Teresa Mestre, Sra. Baladia, de la qual Ramon Casas en va fer dos retrats, també s’ha escrit molt, per ser ella la protagonista de la “Ben Plantada” d’Eugeni d’Ors. I el Rei Alfons XIII també el coneixia tothom...Però, qui era la Senyoreta B.?\nRetrat d'Àngesl Burés realitzat per Ramon Casas\nDoncs la senyoreta B era Àngels Burés Regordosa, filla de Francesc Burés i Borràs i Eulalia Regordosa Soldevila, coneguda com Doña Li, els quals també tenien altres dos fills, Esteve, mort a Barcelona sent molt jove l’any 1914, i Francesc Burés Regordosa, mort l’any 1946 sense deixar descendència.\nEl pare de l’Àngels era Francesc Burés Borràs, reconegut industrial textil procedent de Manresa i hereu de la casa Burés Hermanos. L’any 1900 Francesc Burés adquireix una gran solar a la cantonada del carrer d’Ausias March i carrer Girona, i encarrega a Francesc Berenguer el projecte de la que seria la seva gran casa familiar. Com que Francesc Berenguer no havia aconseguit el títol d’arquitecte, els plànols de l’edifici estan firmats per Miquel Pascual.\nEntre 1900 i 1905 a la casa hi van treballar els millors artesans i artistes del moment per tal d’aconseguir el programa decoratiu que havia ideat Oleguer Junyent, realitzant ell mateix les pintures murals que decoraven les parets de menjador principal de la casa, mal anomenada, potser per les pintures que decoren les parets de l'habitació, com la sala dels nens.\nGaspar Homar va ser l’encarregat de realitzar els mobles i els treballs de fusteria, principalment al menjador de la casa, on destaca la bellíssima llar de foc en la qual, mitjançant un acurat treball de mosaic, s’hi representa una escena del conte de Hansel i Gretel, realitzat juntament amb Joan Carreras, l’escultor que també elaborar uns panells que representen els esports de moda entre la burgesia, i en entre els quals hi apareix l’equitació, un esport molt en voga en aquell moment, tal i com es demostra en el retrat de Casas; també hi va treballar Pau Roig Cisa, pintor que dissenya els mosaics de terra.\nImportant és el treball del pintor i escultor Antoni Coll i Pi, autor de diverses escultures, com l’ós bru que trobàvem al peu d’escala, al vestíbul de la casa, amb una làmpara agafada entre les seves urpes, així com també són d'ell algunes de les pintures murals que decoraven el pis principal, com el sostre de la sala de música.\nEls treballs de vidre, especialment la gran claraboia del vestíbul i els finestrals del principal, eren obra d’Antoni Bordalba.\nI com podeu veure en aquest fotografia realitzada a mitjans dels 20 per Carles Fargas i Bonell, membre del Centre Excursionista de Catalunya, el quadre de Ramon Casas de la senyoreta Burés va presidir el passadís de la casa, compartint espai i protagonisme amb un altre quadre del pintor, una "vista del claustre de Sant Benet de Bages", obra que està catalogada amb el num 637 del catàleg raonat realitzat per Isabel Coll i Mirabent.\nEn aquest imponent edifici hi va viure la família Burés Borràs durant molts anys i del mateix Carles Fargas tenim fotografies com les que publiquem a continuació i en les que veiem la sala de jocs amb les copes, la capella interior o el tocador de la Sra Burés.\nEls pisos superiors es van destinar al lloguer. Entre els llogaters més reconeguts hi trobem al polític i advocat Francesc Cambó, el qual l’any 1911 hi instal.la el seu despatx. Al dietari que escriu el mateix Cambó entre 1936 i 1940, i fent referència a la mort del també advocat Josep Roig i Bergadà, que ja l’any 1908 té el despatx al carrer Girona 18, principal 3ª, llegim: “ El seu despatx del carrer de Girona nº18, en el mateix replà on vaig tenir el meu durant tants anys, tenia una porta de vidre de colors amb aquesta inscripció en lletres gòtiques: “Labor prima virtus”.\nPerò aquest edifici no és l’únic que va construir la família Burés a Barcelona durant aquells primers anys del segle XX. L’any 1902 Ignasia Burés i Arderiu, tia paterna de Francesc Burés i sòcia d’aquest en la fàbrica tèxtil, i el marit d’aquesta, Antoni Salvador Safont, van encarregar a Juli Batllevell la construcció d’un edifici de vivendes al carrer de Casp, just al costat de la reconeguda Casa Calvet d’Antoni Gaudí.\nEl constructor de la casa Antoni Salvador fou Enric Pi i Cabañas, soci i gran amic de l’arquitecte Batllevell, un tàndem que dos anys més tard, l’any 1904, tornen a treballar per a la família, aquest cop per a Antònia Burés, germana de Francesc, al carrer Ausias March 42-46, per a la que dissenyen una original façana amb dos grans arbres de pedra, uns pins que han portat a moltes especulacions, històries i autories encara no aclarides del tot. El matrimoni Torrens Burés vivia a la casa Torrens de Manresa, coneguda com la Buresa, però a la casa de Barcelona s’hi van instal.lar els seus fills, i avui encara hi viuen els descendents d’Antonia Burés, que estava casada en primeres nupcies amb Llogari Torrens Serra (1847-1915), i amb el que va tenir tres fills: Mº del Rosari, Francesc i Estevan. Abans de tornar a la família d’Àngels Burés, protagonista del quadre de Ramon Casas, faig un petit incís per referir-me a la relació entre Antonia Burés i Sitges.\nA Sitges la senyora Burés, casada en segones núpcies amb Conrad Subirà Tàpies, llibreter de Manresa (1863-1926) va passar llargues temporades a la platja Sant Sebastià, a la casa que porta el nom del seu segon marit, realitzada l'any 1920 per l'arquitecte Bernat Pejoan Sanmartí (1864-1926). A la façana de la casa encara es conserva el Sant Antoni de ceràmica.\nL’any 1931 encarrega a l’arquitecte Josep Danés Torras la construcció d’un xalet, Villa Antònia, a l’Avinguda Sofia cantonada amb el carrer Mossen Llopis.\nTornem a Àngels Burés. La noia va néixer a Manresa l’any 1888,i morí l’any 1972 als 84 anys. L’ny 1905 la família es va traslladar a viure a la capital catalana on s’havien fet construir la gran casa al carrer Girona 12-18, xamfrà amb carrer Ausias March 42-46. Conèixer la història d’aquesta família em fa dubtar sobre l’any en que es va realitzar la decoració de la coneguda sala de nens, ja que aquell any 1905 els fills Burés Regordosa no eren tan petits com per tenir una sala de jocs. Àngels ja tenia 16 anys, i els altres dos no se n’allunyaven gaire d’aquesta adolescència....\nL’any 1907 va ser important per a la família Burés i especialment per a la filla. A principis del mes de febrer de 1907 Maria dels Àngels es va casar amb l’advocat Josep Maria Juncadella i Robert. La ceremònia va tenir lloc a la capella particular de la recent estrenada casa, i presidida pel Bisbe d’Urgell, el Dr. Benlloch. Els pares de la núvia van convidar amb un dinar. Una foto, que demostra el reconeixement social de la parella, es va publicar a La Ilustració Catalana del 17 de febrer de 1907.\nAixí doncs, si el quadre va ser pintat l’any 1907, com indica a la firma, podria tractar-se d’un regal de casament? El quadre ens mostra una noia de vint anys, una bella jove moderna, serena valenta i amb idees pròpies. No es retrata asseguda en una còmoda cadira, ni de peus en un espai burgès, tal i com apareix a la foto del casament, ella tria ser pintada dalt d’un majestuós cavall, una solució pictòrica utilitzada per Ramon Casas l’any 1905 amb el retrat eqüestre del Rei Alfons XIII, obra que també estava exposada en la mateixa Exposició de Belles Arts.\nPerò abans d’acabar l’any, el 10 de novembre de 1907, moriria el patriarca de la família, Francesc Burés. La mare va continuar vivint a la casa del carrer Girona amb els seus fills, en aquell moment solters. Però i la filla? Potser la nova parella, que va tenir dos fills, Josep Maria i Francesc, es va traslladar a viure amb la mare? Si fos així, podria ser que la bella sala dels nens es decorés a principis de la dècada de 1910, anys quan van néixer els fills de la parella Juncadella Burés. Potser va ser un encàrrec destinat als néts de la senyora Eulalia Regordosa?\nAquesta idea podria recolzar-se per l’amistat que Francesc Burés i la seva mare Eulalia Regordosa tenien amb artistes del moment, entre els que podem destacar el mateix autor del projecte de decoració de la casa Burés, l’escenògraf Oleguer Junyent (1876-1956). Durant el mes de setembre de 1914 Francesc Burés Regordosa, juntament amb el seu cosí Mariano Recolons Regordosa i el mateix Junyent, va formar part del grup que van realitzar una excursió a Núria, acompanyant al Bisbe d’Urgell, el Dr. Benlloch, el mateix que va casar la germana uns anys abans.\nPer a Oleguer Junyent el tema de Hansel i Gretel no li era desconegut. Durant la primavera de 1907 al Teatre Principal de Barcelona es va presentar la versió catalana del conte de Humperginck, una versió adaptada per Joan Maragall, “Ton i Guida”, que va comptar amb l’escenigrafia del mateix Junyent i del seu soci i company, Vilomara. Entre 1908 i 1909 Junyent va realitzar la volta al món, viatge que li va permetre conèixer tots els estils artístics que dominaven el panorama cultural del moment.\nTambé Junyent fou amic, company de viatge i conseller artístic de Francesc Cambó, recordem que també un dels llogueters d’un dels pisos de la casa Burés.\nAcabant…. al pis principal de la casa Burés hi va viure Eulalia Regordosa fins a la seva mort, que tenir lloc a Camprodon l’any 1931. La filla, Àngels hi va seguir amb la seva família. Els fills Josep Maria, casat des de 1934 amb Mercedes Salisach, escriptora que fou Premi Planeta l’any 1975, i Francesc, casat un any més tard amb Encarnació Tusquets, va crear les seves famílies i van marxar a altres cases. A mitjans de la década dels 40 va morir el seu marit, Josep Maria Juncadella. Ella, la noia que havia retratat Ramon Casas l’any 1907, va seguir vivint en aquella magnífic habitatge fins a la seva mort el 2 de febrer de 1972 als 84 anys.\nA partir de la mort d'Àngels la casa va començar a seva decadència, ja que ella va ser la darrera habitant. Passats uns anys de dubtes, la casa va ser comprada l’any 2007 per l’Ajuntament de Barcelona per 26 milions d’euros amb l’objectiu de convertir-la en una centre d’interpretació del Modernisme, projecte fallit que va suposar que un any més tard fos venuda a la Generalitat de Catalunya per tal d'instal.lari oficines (si en voleu saber més, us deixo l'article de José Ángel Montañés al País). Poc a poc es va anar deixant, uns anys de degradació que ha suposat un gran deteriorament de la casa, una degradació que es pot apreciar en les fotos del blog Recuerdo Abandonado. Un procés que sembla que s'ha aturat, ja que des de l'any 2014 l’edifici és propietat d'un fons britanic que ha iniciat la reforma, remodelació i restauració de la casa Burés …. el temps dirà si l’edifici retornarà a la seva bellesa original o si es tracta d'un altre exemple de desfeta patrimonial.\na de maig 04, 2016 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Any Ramon Casas, Barcelona, Pintura, Ramon Casas, Sitges\nPÍNDOLES PER l'ANY RAMON CASAS 2: LA SENYORETA B O...


Oriol Broggi porta 'La desaparició de Wendy' a la Sala Beckett | Barcelona Cultura\nOriol Broggi porta 'La desaparició de Wendy' a la Sala Beckett\nEl text de Josep M. Benet i Jornet estarà en cartell fins al 8 de gener\nLa Sala Beckett comença una nova etapa, i ho vol fer amb una obra d'un dels autors catalans contemporanis més reeixits, potser el que més: Josep M. Benet i Jornet. Del dramaturg, el director Oriol Broggi n'ha triat el text La desaparició de Wendy, on una companyia de teatre està a punt d'iniciar la representació infantil de l'obra Peter Pan, quan un problema amb els decorats els obliga a fer un canvi sobtat amb el repertori i distorsionar l'argument. Tot plegat fa que emergeixin totes les contradiccions i els mites d'infantesa.\nDe l'espectacle se'n faran prèvies entre el 9 i el 13 de novembre, i a partir d'aquesta data ja farà temporada fins al 8 de gener de l'any vinent. Els actors i actrius que donen vida als personatges són Joan Anguera, Diana Gómez, Antònia Jaume, Mar del Hoyo, Xavier Ripoll, Josep Sobrevals i Armand Villén, i hi haurà música en directe a càrrec de Carles Pedragosa.\nBenet i Jornet va escriure La desaparició de Wendy l'any 1973, i es considera una de les seves obres més agosarades. Un joc pervers sobre els records, l'imaginari col·lectiu i la moral establerta, a través de l'homenatge al teatre.\nSergi López encapçala 'El chico de la última fila'\nL'acompanyen David Bagés, Guillem Barbosa, Arnau Comas, Míriam Iscla i Anna Ycobalzeta en aquesta obra de...\n'This is real love', el nou projecte del Col·lectiu VVAA\nL'estrenen el 22 de febrer a la Sala Beckett i compten amb la col·laboració d'Isaki Lacuesta i Isa Campo...


Necessites assessorament per emprendre un negoci? informa't al Centre d'Empreses\nSi esteu pensant en emprendre un negoci i encara teniu dubtes, al Centre d'Empreses del Baix Llobregat podeu trobar tota mena de recursos, assessorament, espais de reunions, viver d'empreses i moltes altres opcions per acompanyar les persones en el procés de creació i desenvolupament de la seva empresa. A més, té un programa de cursos subvencionats pel Servei Públic d’Ocupació de Catalunya, molts dels quals són sessions d'un sol dia i d'una hora i mitja de durada, per exemple aquest mes n'hi ha programat un d'Introducció a l'emprenedoria per conèixer els aspectes clau abans d’emprendre un projecte empresarial, els dies 11 (a les 16 hores), el 18 ( a les 9.30 hores) i el 25 ( a les 16 hores). En aquet taller intensiu t'explicaran: quins tràmits i forma jurídica són més adients, què és la capitalització de l'atur?, formes de finançament, el pla d'empresa, si vols continuar amb un negoci ja creat, etc.\nA través del Centre d’Empreses vinculat a PROCORNELLÀ es dona suport a la creació i consolidació d’empreses des de quatre línies d’activitat. D'una banda s'organitzen de forma periòdica sessions adreçades a l’emprenedoria per tal de fer realitat un negoci. D'altra, s'ofereix allotjament i lloguer d’espais amb l’objectiu de donar suport els projectes empresarials oferint allotjament a les empreses de nova i recent creació. Hi ha diferents opcions: domiciliació i coworking, despatxos, naus i aules.\nA més, es posa a disposició dels emprenedors un servei de gestoria en qüestions laborals, fiscal, comptabilitat, mercantil, etc, els serveis administratius i tot el que calgui per poder garantir la consolidació del negoci i el seu creixement. Contínuament es fan jornades formatives per tal de garantir l’èxit dels diferents projectes: jornades, tallers de Networking, suport en la selecció, seguiments econòmics, assessoraments, observatori, directori d’empreses, etc.\nBONIFICACIÓ PER A RESIDENTS\nEls empresaris empadronats a Cornellà que necessiten un despatx al Viver d'Empreses tenen una bonificació del 50% sobre el preu del metre quadrat, durant els dos primers anys. I del 100% sobre la quaota mensual durant els primers sis mesos per a espais de coworking i del 50% durant els següents 18 mesos, al viver del carrer Joan Fernández.\nMés informació a:www.centredempresesprocornella.cat


Iván Penalba bat el rècord d'Espanya de 12 hores corrent - À Punt\nIván Penalba bat el rècord d'Espanya de 12 hores corrent\nL'ultrafondista d'Alfafar també ha trencat el registre estatal de les 50 milles en l'Ultrarunning de Barcelona.\nIván Penalba, durant la prova a l'Estadi Olímpic de Montjuïc / Twitter: @24h_bcn\n13 de març 2021 - 22:17\nEn el món de l'atletisme popular és conegut com el Forrest Gump valencià. I com el personatge de ficció, té la capacitat de córrer molt ràpid i de córrer molt lluny. Li diuen Iván Penalba, és d'Alfafar, i com ja resulta habitual, prova en què participa, prova en què bat un rècord. En aquesta ocasió n'han sigut dos en l'Ultrarunning de Barcelona, una carrera de 12 hores que s'ha disputat al llarg del dissabte sobre el tartà de l'Estadi Olímpic de Montjuïc.\nPer a començar ha completat la distància de la marató en 2 hores i 48 minuts. Un temps interesant, si la carrera s'haguera acabat en aquest punt. Però no, ahí no s'acabava, encara li quedaven més de nou hores de competició.\nAmb 5 hores, 28 minuts i 46 segons, Iván Penalba ha batut el rècord d'Espanya de les 50 milles (80,5 quilòmetres). I el pas pels 100 quilòmetres ha sigut en 7 hores 8 minuts i 11 segons.\nLa segona marca del dia l'aconseguia en acabar la carrera. Ha superat la marca espanyola de les 12 hores que queda, de manera oficial, en 158 quilòmetres i 631 metres. L'anterior rècord també era del mateix Iván Penalba.\nEl nuevo récord de España de 12h de @Ivanpenalba88 : 158,631km.\nEnhorabuena y gracias crack!!!#UrB21\nGràcies equip @24h_bcn!!! pic.twitter.com/NI8GX94PWA\n— jordi meep (@jordimeep) 13 de marzo de 2021


Nadal reconquesta París per aconseguir el seu cinquè Roland Garros – Federació Catalana de Tennis\nNadal reconquesta París per aconseguir el seu cinquè Roland Garros\nGuanyadorNadalRoland Garros 2010Soderling\nRafa Nadal es va proclamar per cinquena vegada campió de Roland Garros després de doblegar a la final del 2010 a Robin Soderling. El balear, que es va prendre complerta venjança de la seva derrota davant el suec en els vuitens de final de l’any passat, rep amb aquest triomf una recompensa doble, ja que a més d’una nova rèplica de la Copa dels Mosqueters per col·locar a les seves vitrines recupera el número 1 del món que perdés l’any passat en favor de Roger Federer.\nRafa Nadal es va imposar al suec Robin Soderling per un marcador global de 6-4, 6-2 i 6-3 després de dues hores i divuit minuts de joc en un xoc disputat en una Philippe Chatrier abarrotada per a l’ocasió. Si encara quedaven dubtes que Nadal està de tornada, després d’aquest Roland Garros s’hauran dissipat. Veure emocionat a Rafa Nadal sobre l’argila parisenca després d’aconseguir el punt que li donava la victòria a París dóna idea de la qualitat professional i humana que té aquest tennista, que ha patit per arribar fins on està, en el més alt del tennis mundial. El partit, en línies generals, va esdevenir segons el guió previst al calaix de Nadal, que va saber llegir a la perfecció el mateix per acabar guanyant de manera autoritària el torneig sense cedir un sol set. El primer set es va consumir en 55 minuts i va caure en mans d’un Nadal que va saber aprofitar les seves opcions a la resta. Després d’uns primers jocs de tempteig, on tots dos tennistes van posar en joc la millor versió dels seus serveis, va ser Rafa qui va trencar la balança a favor seu. Va començar a jugar amb precisió sobre el revés de Soderling per portar la iniciativa del punt, va colpejar dins de la pista per posar pressió al seu rival i va tirar d’un repertori de drives amb el quals va aconseguir els punts més importants. Per exemple, el que li va donar el break en el cinquè joc. Una ruptura, que administrada a la perfecció pel balear, li va ser suficient per solucionar el primer acte.


Abteilung502 presenta el desè número de Damaged, la revista que ha sorprès a molts modelistes, amb una acurada maquetació i excel·lents fotografies.\n'No t'ho pots perdre !! Es tracta d'una revista de modelisme multitemàtica, centrada en tècniques i models degradats.\nDamaged és la millor revista dedicada a les tècniques de pintura i a el desgast de maquetes de qualsevol tipus. Escenes i vehicles originals per a una gran font d'inspiració per a tots els modelistes.\nEn aquest número, ens centrem en temes amb denominador comú per representar el desgast i el pas de el temps. Es mostren diferents models ultrarealistas dels millors modelistes del món.\n72 pàgines, tapa tova.\nAquest nou Súper Llibre, igual que els seus predecessors de la sèrie de manuals tècnics "preguntes més freqüents", està dedicat al modelisme de vehicles militars i les tècniques utilitzades per al ensamblat, el pintat...


El pou ha deixat de ser útil... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nEl pou ha deixat de ser útil...\nObra:Dies de frontera (p. 263-264)\nEl pou ha deixat de ser útil, però encara es pot entrar en algun edifici, baixar i pujar escales que s'endinsen en la foscor, sentir un calfred quan una fusta corcada es trenca sota el peu.\nAl seu costat, una alzina proclama orgullosa que va sobreviure al foc, i un pi es recargola dramàticament sobre el precipici.\nAl sud, l'Empordà s'estira mandrosament, amb la via de l'AVE i l'autopista que travessen la llengua negra que va deixar l'incendi. Al fons s'alcen les muntanyes de la Garrotxa.\nA uns cent metres per sota, a la banda oposada als Límits, seguint el camí, veuen una cleda. Hi baixen i arriben a un cementiri petit com un hort, tancat per una paret baixa. Hi ha tres xiprers, un pal de bandera i tombes a terra, la majoria anònimes, amb una creu blanca i l'escarapel·la tricolor al mig:\nRegrets éternels, 1780.\nDesprés del cementiri topen amb un camí de pedra.\n-Eche -diu ell-, la via romana.\nDos cartells en direccions contràries assenyalen la Via Domitia i la Via Augusta. De l'antiga duana, que separava Hispània de la Gàl·lia, només en queden carreus escantonats i les marques que els carros deixaven a terra.\nUn moment de reflexió, sisplau. Tothom travessa la frontera, però ningú s'hi atura. A la via romana, tan sols se sent el vent que fustiga les fulles d'un pi damunt les ruïnes. En contrast amb el bullici dels carrers comercials del Portús, a uns centenars de metres, la Teresa i en Cosme no han trobat ningú als voltants de la fortalesa del segle XVII, ni al cementiri napoleònic, ni al camí romà. Al coll de Panissars, per on van travessar els Pirineus els elefants d'Hanníbal, les legions de Roma, les hordes visigòtiques, les bandes sarraïnes i els soldats de França, ells dos semblen els últims habitants de la Terra.


Formació específica sector telecomunicacions - Feceminte\n20/02/2020 20/02/2020 /\nFa uns mesos Balmes Innova i Feceminte vam iniciar una col·laboració amb la intenció de proposar una oferta formativa interessant per a les empreses que formen part de la Federació.\nEls bons resultats obtinguts ens han impulsat a reforçar aquesta col·laboració entre les dues entitats, especialment en la formació dirigida a les empreses del sector de les telecomunicacions.\nEls programes de formació que us proposarem us permetrà accedir a cursos, tant subvencionats com bonificats, de PRL (prevenció de riscos laborals), TELCO (estàndard de capacitació en matèria de seguretat i salut exigible a tots els treballadors que treballin per operadors), desenvolupament personal i professional o maquinària.\nIndependentment de la formació programada també es poden concretar cursos a mida sobre temàtiques que siguin d’interès per a un col·lectiu determinat, semipresencials o en la pròpia empresa.\nEn tots aquests casos, les empreses associades a Feceminte gaudeixen d’unes condicions especials, que en el cas de la formació programada es concreten en un 20% de descompte i la tramitació gratuïta de la bonificació.\nTota l’oferta formativa específica sector Telecomunicacions la trobareu aquí.


Cambra d'Ase, Formiguera i Puigbalador ja han tancat - Diari de la neu\nCambra d'Ase, Formiguera i Puigbalador ja han tancat\nPorté-Pimorent tancarà la temporada dilluns 3 d'abril. Font Romeu el 10 d'abril i Les Angles el dia 18.\nCatalunya NordIvan Sanz 28.03.201708.30 h\nImatge del teleesquí Sant Pere, a Els Angles. L'estació tancarà el 17 d'abril, sent la darrera de la Catalunya del Nord en fer-ho Autor/a: Les angles\nLa llevantada del cap de setmana també va arribar a les estacions de la Catalunya del Nord, tot i que amb menys intensitat que al vessant sud, però a diferència de les catalanes i les andorranes, malgrat tenir neu a pistes, han començat a tancar instal·lacions. La primera en fer-ho va ser Puigbalador ja fa més d'una setmana. Us ho expliquem.\nComença el compte enrere de la temporada 2016-17 a les estacions d'esquí de la Catalunya del Nord. Diumenge, 26 de març, va ser el darrer dia que van obrir l'Espai Cambra d'Ase i Formiguera, però ja fa més d'una setmana que també ho va fer Puigbalador que va tancar el 19 de març.\nCambra d'Ase (Espace Cambre d'Aze) ha tancat instal·lacions no pas per manca de neu, sinó per manca de clients, i és que la finalització de les vacances escolars zonificades de França fa dues setmanes han repercutit en una baixa freqüentació a les pistes de l'Alt Conflent en dies laborables. Davant la inviabilitat econòmica d'obrir portes amb pocs esquiadors a pistes, les estacions d'aquesta part del Pirineu ho tenen clar: és preferible tancar.\nUn cas diferent és el de Puigbalador (Puyvalador), on la temporada 2016-17 ha estat, en general, difícil. L'estació més septrentional del Capcir no va poder obrir en condicions, i encara de mínims, fins a les acaballes de desembre però tot ia així "salavarà" els mobles. Amb la finalització de les vacances escolars, la direcció de l'estació ja va decidir tancar el passat 19 de març, però només una setmana abans del que tenia previst.\nLa paradoxa en el cas d'aquesta estació és que el resultats seran no en negatiu, sinó en positiu, i és que tot i obrir menys dies que la temporada passada han aconseguit el mateix nombre de dies/esquí, una dada que optimitza els recursos i que els fa tancar en positiu. El febrer els ha resultat molt bo, tot i que que pel fet de ser una temporada reduïda en dies d'obertura els qui més perjudicats n'han sortit han estat els treballadors del centre.\nFormiguera (Formigueres) també ha seguit els passos de la seva veïna septrentional i va tancar instal·lacions aquest passat diumenge dia 26.\nPorté-Pimorent , Font Romeu i Les Angles continuen obertes\nLes dues estacions de l'Alta Cerdanya, Porté i Font Romeu, continuen obertes i ofereixen bones condicions aquests dies. Tot i que la primera, per la seva ubicació i orientació, no s'ha vist tan beneficiada per les llevantades com les estacions del vessant sud del Pirineu, i que tant freqüents han estat en aquesta temporada, el cert és que les condicions de neu encara ara els permeten obrir bona part de les pistes, i per cert amb excel·lents condicions a les cotes altes, on s'hi arriba a gruixos que superen els 2 metres. Tenen oberts 9 de 10 remuntadors, 30 de 35 pistes i 44 kms esquiables d'un total de 50. Tot i així, si no hi ha un canvi de criteri, la direcció de l'estació té previst obrir per darrer dia de la temporada el proper diumenge 2 d'abril\nA Font-Romeu la previsió és tancar el 9 d'abril, a les portes de Setmana Santa, i a Els Angles ho farà el 17 d'abril, si bé cap de les dues no estan obertes al 100%, ni en pistes ni en remuntadors. La darrera llevantada, la d'aquest dissabte passat, que estava previst afavorir especialment aquest vessant del Pirineu ja que entrava des del Medidetarrani amb una orientació clarament est-oest, finalment va canviar la direcció i orientació, en direcció sudest-oest i, per tant, beneficiant un cop més les estacions del vessant sud més que no pas les de l'extrem oriental.\nImatge de Formiguera (Formigueres) d'aquest hivern. L'estació va tancar la temporada el 26 de març\n20.03.2017. Cambra d'Ase acomiada la temporada el proper cap de setmana\n25.03.2017. Torna la Rail Trick Sessions edició 2017 a Font Romeu\n07.03.2017. Dissabte 11 a Puigbalador, una bona oportunitat per iniciar-se al freeride\nAmb 3984 lectures. 04.04.2020


Per què són estràbics els gats siamesos? Explicació i llegenda\nCom ja deveu haver observat, aquests gats tenen la peculiar característica de ser propensos a patir estrabisme. Hi ha diverses teories sobre el per què d’aquesta alteració, però el que sí està clar es que el seu origen és genètic.\nUna de les teories exposa que l’estrabisme va ser causat per la reproducció entre consanguinis gràcies a la qual es van estendre per Europa (aquí no va arribar la primera parella fins al segle XIX). També es justifica d’aquesta manera un altre defecte genètic molt habitual: els nusos a la cua.\nUna altra teoria atribueix l’estrabisme al fet que els gats siamesos són portadors del gen responsable de l’albinisme i aquest també pot ser acompanyat per aquesta alteració als ulls.\nPerò, tenen la visió afectada?\nEn general poden tenir una vida normal sense cap mena de tractament. Tot i que l’estrabisme es pot corregir amb cirurgia només es recomana en casos molt excepcionals on la vista està realment afectada.\nEs diu que els gats siamesos eren molt difícils d’obtenir i era només com a regal del Rei de Siam (actual Tailàndia) ja que el gat siamès es va mantenir sempre a palau, com a gat reial de Siam i considerat sagrat. De fet, formaven part dels enterraments dels reis tailandesos: eren introduïts al taüt i quan sortien per un forat fet expressament per ells, es deia que l’ànima del rei havia entrat en el gat com a part del viatge a la següent vida.\nTambé veiem la gran consideració que en tenien quan sabem que el robatori d’un d’aquests gats era castigat amb pena de mort.\nA Europa els primers exemplars que van arribar van ser una parella regalada pel rei de Siam a un cònsol Britànic, al segle XIX.\nDiuen que una vegada tots els homes de Siam van abandonar les seves llars per defensar el seu Regne d’uns invasors. Només van quedar dos gats siamesos com a custodis de la copa d’or de Buda: un mascle anomenat Tien i una femella anomenada Chula.\nEs van aparellar i poc després el mascle va haver de marxar per buscar un monjo que es fes càrrec del temple i la femella es va quedar sola. Chula estava tan preocupada per la importància de la seva tasca que va subjectar fermament la copa amb la seva cua i mai no li treia els ulls de sobre. Tant de temps va estar així que se li va fer un nus a la cua i els ulls li van quedar guerxos.


Frankenstein: l’home i el seu mirall – Les Rades Grises\nEl Dr. Víctor Frankenstein (Àngel Llàcer), a punt de donar vida a la seva Criatura (Joel Joan). Fotos: DAVID RUANO / TNC\nEl segon centenari de la publicació de la mítica obra de Mary Shelley (1797-1851) ha significat l’excusa idònia per portar Frankenstein al Teatre Nacional de Catalunya. L’adaptació de Guillem Morales és meritòria i força fidel a l’original; tot i que en canvia el final, és un desenllaç que lliga bé amb el desenvolupament del text. Aneu-hi amb el cap fresc i lliure de prejudicis, que són sempre els grans enemics a l’hora d’afrontar la versió d’un clàssic tan conegut. Sovint ens passem de crítics. Personalment reconec que, d’entrada, em grinyolaven la parella d’actors principals, Joel Joan com a Criatura, i Àngel Llàcer com a Dr. Víctor Frankenstein. És el que passa en aquest petit país. Són dos còmics amb tanta personalitat que no pots evitar veure’ls en rols anteriors. En els primers compassos, hi ha moments en què la Criatura comença a parlar i costa desempallegar-se d’aquella rialleta de Joel Joan, tot i que aquesta sensació va minvant, i cal aplaudir la intensitat del seu desgast físic per aconseguir els moviments i la veu forçats del monstre. Amb Llàcer passa una cosa semblant, perquè és aquell personatge histriònic de plató televisiu, però s’ha de dir que aconsegueix l’estat dramàtic per fer versemblant el torturat científic.\nLa creació com a motor de tot és l’eix d’aquesta història. La dèria d’anar més enllà de la capacitat que només té la Natura, la bogeria de l’home que vol jugar a ser Déu per a construir un ésser perfecte i que només aconsegueix reflectir-se en el mirall de les seves misèries, sobretot quan és la pròpia Criatura qui li dona lliçons de bondat, i aquest és el veritable aprenentatge, l’esperança que sortosament encara conserva l’espècie humana.\nAquest Frankenstein teatral mostra el relat original de Shelley del científic embogit que crea un monstre amb fragments de cadàvers. Però la tragèdia està servida des del primer moment. Abandonat a la seva sort, fuig als boscos i, gràcies a l’acolliment d’un vell cec –magistral l’actuació d’un secundari de luxe com Lluís Marco en el paper de De Lacey–, la Criatura aprèn a llegir i a escriure, unes pautes morals essencials, i descobreix el drama de la seva existència a partir del diari del seu creador. La mort accidental a mans de la Criatura del germà del Dr. Frankenstein afegeix més angoixa a la situació. Dins d’aquest ésser torturat es barreja l’odi contra el seu creador amb la necessitat innata de qualsevol persona de ser estimat. Per això torna a ell, per demanar-li que li fabriqui una companya…\nFrankenstein ens parla d’allò més profund que rau en l’ànima humana: l’amor, la por, el dolor, la ira, la mort. L’anhel infinit d’aprendre que ha generat el “progrés” de l’espècie però que barrejat amb l’egoisme i l’ambició de poder ha provocat també grans desgràcies i desigualtats irremeiables. No hem d’oblidar que Shelley escriu això en les albors de la revolució industrial i en la mentalitat de l’època ja deixa entreveure les seves reserves a les conseqüències dels avenços científics. D’alguna manera, l’ésser humà és una mena de càncer imparable que arrasa tot allò que toca. Frankenstein és un personatge sinistre que només desitja satisfer el seu ego –la llista d’aquests en el món real seria infinita– a qualsevol preu i el que aconsegueix és una condemna de per vida perquè ha transgredit més enllà de les seves possibilitats.\nEl muntatge dura 2 hores i 20 minuts (amb entreacte), però la direcció de Carme Portaceli assoleix bon ritme gràcies als recursos escenogràfics. L’escenari té moments en què es pot dividir en tres, gràcies a una cinta transportadora –com la dels aeroports, per entendre’ns– que se situa en primer pla, i que permet agilitat en el trànsit entre escenes i una certa simultaneïtat de l’acció amb el segment central, mentre que el fons l’ocupa una gran pantalla que representa el bosc, la llunyania, allò desconegut, amb efectes audiovisuals que ho reforcen. Al llarg de l’obra pràcticament els únics elements de mobiliari fixes són una butaca i una làmpada en el laboratori de Frankenstein. Tot plegat resulta equilibrat, ni enfarfega ni hi sobra res.\nL’obra palesa la bogeria de l’home que vol jugar a ser Déu per a construir un ésser perfecte i que només aconsegueix reflectir-se en el mirall de les seves misèries\nA banda de poder gaudir de la peça en català al millor teatre del país, m’agrada subratllar les enormes possibilitats d’una obra fantàstica, un gènere tan poc habitual en el teatre, i que toca fibres tan elementals de la condició humana com ho pot fer la tragèdia grega o el millor Shakespeare. Els prejudicis, un altre cop, en aquest cas pel gènere. O segurament és desconeixement. D’acord que Frankenstein és una marca molt popular i que això assegura un públic prou heterogeni –això que ara anomenen mainstream–, però també demostra que la fantasia i la ciència-ficció poden aportar molt, també al teatre.\nI un últim apunt. Dijous 15 de febrer, a l’estrena, en acabar la funció tot l’equip va pujar a l’escenari i Carme Portaceli, en nom de tots i des de la pluralitat de pensament, va denunciar els quatre mesos d’empresonament dels nostres presos polítics. Una infàmia terrible. Que consti. Perquè mentre ens deixin parlar cal denunciar les monstruositats reals del món real.\nPublicat a Català, Ciència-ficció, Fantasia, Teatre, TerrorEtiquetat Àngel Llàcer, Carme Portaceli, Frankenstein, Guillem Morales, Joel Joan, Mary Shelley, TNC2 comentaris\n2 pensaments sobre “Frankenstein: l’home i el seu mirall”\n18 de febrer de 2018 a les 21:05\nBon crítica, fa venir ganes d’anar-hi. Jo em plantejava, en canvi, agafar entrades per Moby Dick… Segur que també impressiona, amb Josep Maria Pou al capdavant…\nI sobre el fantàstic sobre els escenaris, és un gènere que crec que dona molt de sí, sobretot en l’escenografia. Recordo el pertorbador muntatge que va fer Dagoll Dagom de La Caiguda de la Casa Usher; encara avui quan n’escolto les cançons se’m posa la pell de gallina.\n18 de febrer de 2018 a les 21:39\nGràcies, Anna! Efectivament, molt per explorar…\n← Entre la realitat i el malson\nEl miracle de la comunicació →


En l’actualitat la BMPR disposa d’un fons de més de dènou-mil monografies i 1.429 publicacions periòdiques.\nUna gran part dels materials està disponible en lliure accés a sala de lectura, distribuïts per a facilitar-ne la consulta en monografies (organitzades per matèries) i publicacions periòdiques (espanyoles, franceses, portugueses i italianes), junt amb obres de referència com ara enciclopèdies, diccionaris biogràfics, temàtics i tècnics, repertoris bibliogràfics, etc.\nLa col·lecció de monografies de la BMPR reunix una àmplia i variada selecció de títols que van des del paleolític a l’estudi dels pobles germànics passant pel neolític, l’edat del ferro, les colonitzacions, la cultura ibèrica i l’època romana, les civilitzacions antigues del Pròxim Orient i l’arqueologia clàssica.\nTambé disposa d’interessants fons de museologia, restauració, numismàtica i epigrafia, i d’un important conjunt d’obres de referència (enciclopèdies, diccionaris, repertoris bibliogràfics, etc.) .\nLa col·lecció de publicacions periòdiques arreplega estudis sobre prehistòria i arqueologia, però hi ha títols dedicats a la museografia, la restauració, la fauna, la religió, la numismàtica o diferents aspectes de la metodologia. Els fons comprenen des de les últimes dècades del segle xix fins a l’actualitat.També hi ha revistes infantils i còmics.\nEl 2007, amb l’objectiu que els xiquets i els adults pogueren compartir l’experiència d’usar les biblioteques, es va crear un fons infantil amb llibres que expliquen la prehistòria i l’arqueologia a través de publicacions amb desplegables atractius i il·lustracions acurades.\nEste fons d’uns sis-cents llibres esta organitzat en cinc matèries: Època Prehistòrica, Edat Antiga, Època Medieval, Narracions i Temes Generals, cada una associada amb un color diferent.\nEls xiquets poden emportar-se a casa els llibres en préstec.\nLa Biblioteca té en els seus fons una col·lecció de pel·lícules i documentals sobre temes relacionats amb l’àmbit de les competències del museu. Es troben a disposició dels usuaris, en préstec domiciliari, tant els títols més actuals com d’altres que formen part de la història del cine.\nEstos materials s’hauran de sol·licitar al personal bibliotecari, presentant un document d’identitat.\nDins d’esta secció hi ha una col·lecció important de separates que comprén més d’onze mil títols.\nTambé s’hi inclou el material efímer editat pel Museu de Prehistòria de València, en ocasió de les distintes activitats que realitza, com ara guies de mà, fullets didàctics, marcadors de lectura, invitacions, cartells, etc.\nAixí mateix estan a disposició dels lectors els catàlegs i les guies de mà d’altres museus o conjunts arqueològics.\nTot este material no està disponible en la Sala de Lectura i, per tant, haurà de ser sol·licitat al personal bibliotecari.\nConsultar catàleg fons


La felicitat mai se'n va | ssshhhhh... silencis\nHapiness Like a Butterfly, by Elzbieta Mozyro\nLa felicitat no té contraposat perquè mai és perd.\nPot estar enfosquida, però mai se'n va... perquè tu ets felicitat. La felicitat és la teva essència, el teu estat natural... i, per això, quan alguna cosa s'interposa, l'enfosqueix, i sofreixes per por a perdre-la. Et sents malament perquè ansies allò que ets. És l'afecció a les coses que creus que et proporcionen felicitat el que et fa sofrir. No has d'affeccionar-te a res, ni a cap persona, ni a la teva mare, perquè l'afecció és por, i la por és un impediment per a estimar.\nEl responsable dels teus enfadaments ets tu, doncs encara que l'altre hagi provocat el conflicte, l'afecció i no el conflicte, és el que et fa sofrir.\nÉs la por a la imatge, que l'altre hagi pogut fer de tu, por a perdre el seu amor, por a haver de reconèixer que és una imatge la que dius estimar, i por a que la teva imatge, la que tu somies que ell tengui de tu es trenqui.\nTot temps és un impediment per a que l'amor sorgeixi.\nI la por no és innata, sinó apresa.\nLa por és provocada pel que no existeix.\nTens por perquè et sents amenaçat per alguna cosa que ha registrat la memòria.\nTot fet que has viscut amb angoixes per unes idees que et ficaren queda registrat dintre teu i surt com una alarma en cada situació que t'ho recorda.\nNo és la nova situació la que l'emplena d'inseguretat, sinó el record d'altres situacions, que et contaren o que has viscut anteriorment amb una angoixa que no has sabut resoldre.\nSi desperts a això, i pots observar-ho clarament recordant el seu origen, la por no es tornarà a produir, perquè eliminaràs el record.\n20 de novembre de 2011 a les 21:47\nSense por potser es viuria millor.....però és la que ens guarda de molts mals.Bona setmana......encara que comença molt blava


REPORTATGE SOBRE L'ÀREA DE VALLS, PEL DIARI BRITÀNIC "THE INDEPENDENT" - Cambra de Comerç i Indústria de Valls\nREPORTATGE SOBRE L'ÀREA DE VALLS, PEL DIARI BRITÀNIC\nEl cap de setmana del 8 al 10 de Febrer, dues periodistes angleses redactores del Diari Britànic The Independent, es varen traslladar de Londres a Valls, a fi de realitzar un reportatge que es publicarà a les pàgines de gastronomia i viatges de l’important rotatiu anglès.\nLa vinguda a Valls va anar de la mà de la Cambra de Comerç de Valls, i el seu tècnic d’internacional de la Cambra. Les va recollir el dissabte al migdia a l’aeroport del Prat, traslladant-se a Valls, i visitant a la tarda la Vinícola de Nulles, on varen ésser ateses i coneixent el procés dels vins i caves. Al vespre es varen interessar per la Ruta de Tapes, comprovant l’ambient i cartes d’alguns dels establiments, Portal 22, El Tros, Planeta Casteller…\nEl diumenge al matí varen visitar un camp de calçots dels Germans Mateu, on varen conèixer el procés de producció de Calçots, al migdia al Restaurant Casa Fèlix, qui junt amb Fèlix Hotel han donat totes les prioritats perquè aquesta vinguda periodística fos realitat, varen degustar la típica calçotada de Valls, amb tot el procés de cocció i menú de la calçotada.\nA la tarda, el director de l’oficina municipal d’informació i turisme de Valls, va acompanyar-les a visitar el més destacat de la ciutat de Valls.\nEl dilluns al matí, a petició pròpia, es varen desplaçar a Riudoms, per visitar la Cooperativa d’Oli Mallafré, i a Vila-Rodona, la petita empresa artesanal de melmelada ”Els Fruits Saborosos”, on varen ensenyar a fer melmelada de calçot. A mitja tarda el Tècnic d’internacional de la Cambra, Sergi Mestres, les va acompanyar a l’aeroport del Prat on varen retornar cap a Londres, reconegudes, per tot el que havien visitat, i per la bona acollida.\nS’espera que d’ací a pocs dies, el diari britànic The Independent, amb una tirada de prop de dos cents mil exemplars, amb venda a tota Anglaterra i estranger, publiqui el reportatge, que sense dubte donarà ressò i promoció de l’àrea de Valls i les seves genuïnes identitats.


Pioners i Caravel·les: QUÈ HEM FET AQUEST 1r TRIMESTRE???\nQUÈ HEM FET AQUEST 1r TRIMESTRE???\nEls pioners i les caravel·les del curs 2015/2016 hem començat amb molta il·lusió i moltes ganes de descobrir coses noves!!\nPer això us volem fer un breu resum del que ha sigut el nostre primer trimestre!\nLa primera vegada que ens vam veure de nou tots, va ser la Festa del Pas, on els caps van preparar un eix d’animació sobre els jocs de la fam!! Durant el cap de setmana ens vam retrobar amb els pic’s de l’any passat i també vam conèixer les noves incorporacions a la branca, tant els nous de primer any, com els nous caps!\nTambé durant aquest primer trimestre hem decidit el servei que volem fer per campaments per a la resta d’agrupament!! PIONERISMEE!! Ja us anirem explicant com evoluciona el projecte al llarg del curs!!\nA més, hem estat pintant el nostre cau i mireu com ho hem fet!!\nPer acabar el primer trimestre vam posar el pessebre a la Cartoixa d’Scala Dei!\nAl tornar de les vacances hem començat l’eix del curs de pioners i caravel·les, en el qual formem part d’una urbanització i els Pic’s som els veïns d’aquesta...a veure què va passant en aquesta associació de veïns...!!


Treballava millor del que esperava. - Programari per a la importació d'Outlook de correu electrònic, conversió, l'exportació i la recuperació de PST.\nEts aquí: Casa / Treballava millor del que esperava.\nHe trobat Assistent per a importació d'Outlook perquè Microsoft va caure la pilota quan li extreguin El Windows Mail des de Windows 7. No es va construir un convertidor en el nou sistema operatiu, i oblidava que no tothom va sortir a comprar l'últim Microsoft Office o Microsoft Outlook per anar juntament amb el nou sistema operatiu. Tinc oficina 2003 i que la versió de l'Outlook no sap com importar arxius EML. Vaig dirigir l'assessor d'actualitzacions i vaig seguir totes les precaucions. Sembla que s'hauria d'haver marcat com a “Coses que cal fer abans d'actualitzar” No hi ha hagut solucions útils als fòrums, a part d'exportar fitxers al format Outlook des del Windows Mail. Això només seria un consell útil abans de l'actualització, des de Windows 7 elimina Windows Mail durant la instal·lació. Vaig tenir la sort de trobar el vostre programari mentre buscava una solució al meu problema. Vaig descarregar la demostració i la vaig provar en alguns fitxers. Va funcionar millor del que esperava, així que vaig comprar la llicència i vaig convertir tot el meu correu electrònic. També he agraït el preu raonable.


Estrenem web! - Escola dels Encants\nAvui fem un pas molt important en el treball que venim realitzant des de fa mesos per millorar el lloc web de l'escola. Estrenem web! De fet, encara no hem incorporat tota la funcionalitat que volem per al nou lloc web i alguna cosa encara no està completa, però el nou web és ja prou madur per veure la llum i substituir el que teníem fins ara.\nSi fins ara éreu usuaris registrats, haurieu de poder entrar també al nou lloc web amb el mateix nom d'usuari i contrassenya. Fixeu-vos, però, que ara la identificació (el lloc on heu d'escriure el nom d'usuari i la contrassenya) és només a la secció inferior de la pàgina principal.\nHem reestructurat tot el contingut, intentant en tot moment que l'accés a la informació sigui el més senzill possible. I, com és evident a la vista, hem canviat completament la imatge del lloc. Confiem que us agradi i esperem els vostres comentaris!\nMés notícies « Plantada\tNovetats del curs vinent. Reunió de dimarts passat »


Revisió del 09:10, 22 set 2014\nRevisió del 08:58, 22 set 2014 (modifica)\nRevisió del 09:10, 22 set 2014 (modifica) (desfés)\nL'honor i el respecte deguts fins i tot a un ésser humà sense vida (kibud Hamet), la preocupació per l'auxili mental, emocional i espiritual de les persones de dol, i la necessitat de consolar (nijum avelim).<ref name="jabadargentina"/>\n*El mort ha de ser embolicat en un sudari blanc (tajrijim) després d'haver estat cuidosamente rentat i purificat.\n*El mort, si es un home, és també embolicat en el seu tallit (mantell de pregària), les ([[tsitsit]]) s'invaliden, indicant simbòlicament que les exigències terrenals ja no li incumbeixen.\n*Està prohibit l'embassament. La [[sang]] de la persona morta és part d'ella, que també ha enterrar i no rebutjar com una cosa supèrflua.\n*Exposar el mort a l'exhibició en un fèretre obert va ser considerat tradicionalment com un deshonor per a ell. Els Savis van considerar que ser exposat, permetent no només als amics sinó també als enemics passar i observar amb menyspreu o burlar-se del cadàver, constitueix una falta de respecte per al mort. Encara que el propòsit d'aquesta pràctica en la cultura occidental és honorable, els valors jueus no la consideren acceptable.\n*La cremació està prohibida; la sepultura s'ha de fer en la terra. L'observació bíblica: "Jà que pols ets i a la pols tornaràs" (Gènesi 3:19), és subratllada més encara per la Torà quan diu que "no deixaràs de enterrar" (Deuteronomi 21:23).\n*Quan es porta a terme una cremació i les cendres no són enterrades a la terra sinó que es conserven en una urna sobre la terra o s'escampen al mar, no s'exigeix que els parents de la persona morta observin el període de set dies de dol estricte (shiva).\n*Autòpsies: El consell dels savis rabínics, va prohibir severament durant segles els exàmens post-mortem, considerant-los com una profanació del mort, no obstant això, ho va permetre quan existia la raonable expectativa que això podria contribuir a la salvació de la vida d'un altre pacient, també va ser permès en casos de malalties hereditàries, per salvaguardar la vida dels parents supervivents i quan ho va exigir la llei civil del país (en cas de sospita de violència, dol, etc). En tots els casos en què es fa una excepció a la prohibició general contra l'autòpsia, és de vital importància que s'adoptin diverses precaucions:\n*S'han d'utilitzar només el mínim de teixits necessaris per als exàmens.\n*Tots els membres extrets del cos han de ser retornats a ell per al seu enterrament, tots plegats.\n*Llevat que ho exigeixi la llei, l'autòpsia no s'ha de fer sense el permís exprés de la família o el consentiment previ de la persona morta mentre va estar viva. Com que cada cas és diferent i les opinions de les autoritats rabíniques poden diferir sobre les condicions que s'han de reunir per atorgar el permís, se suggereix acudir a la guia del [[rabí]] de la pròpia comunitat.\n*L'enterrament s'ha de fer el més aviat possible després de esdevinguda la mort. Dilatar l'enterrament més enllà de les vint hores està permès només per l'honor del mort, en casos com ara l'espera de l'arribada de parents pròxims procedents de llocs llunyans, o si es tracta d'un [[Sàbat]] o una festivitat.\n*Està prohibit enterrar un mort en Sàbat. També està prohibit pels [[jueus]] participar en l'enterrament el primer dia de les festivitats. Es permet l'enterrament el segon dia de les festivitats, però només el fet en si de l'enterrament. No es permet cap altra violació de la festivitat. En les condicions actuals és preferible no realitzar un funeral en cap dels dos dies de la festivitat, per no profanar i per no deshonrar indirectament al mort.\n*La cura del cos, la preparació per al sepeli i la seva vigilància, així com l'enterrament en si és una tasca religiosa de caràcter sagrat que només els membres més piadosos i meritoris de la comunitat estan cridats a realitzar. La societat comunitària organitzada que s'ocupa d'aquesta tasca s'anomena la "Societat Sagrada" (Jevrá Kadisha).\n*Tallar una peça de roba que un està vestint (kriákrià), és una manera religiosa apropiada d'expressar l'angoixa pel mort. Aquest antic i tradicional signe de dolor entre els jueus es remunta a l'època bíblica. La peça esquinçada ha de seguir usant durant la setmana de dol (Shivá), excepte en Shabat. (El tall d'una cinta negra no és reconegut com a substitut religiós del esquinçament de la peça.) Quan s'estripa la peça, la persona dolguda pronuncia la següent benedicció:\n''Baruj Ata, Adonai, Eloheinu, Melej Haolam, Dayán Emet.'' ▼\n*Quan s'estripa la peça, la persona dolguda pronuncia la següent benedicció:\n▲''Baruj Ata, Adonai Eloheinu, Melej Haolam, Dayán Emet.''\n''Beneït sou Vos, Senyor, Déu nostre, Rei del Món, que sou el jutge veritable.''\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/14063118»


Patejant a Gualta: 2014\nEl pròxim Torneig al Pitch&Putt Gualta és benèfic i es juga per parelles, us el perdreu?\nEl Torneig de La Marató es jugarà el dissabte dia 7 de desembre i serà per parelles, ja tenim les inscripcions obertes, no hi falteu!\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 1:21 0 comentaris\nAquí teniu la Classificació i les Imatges del Torneig Titleist disputat el 15 i 16 de novembre.\nSi us agrada viure les nits màgiques, el 14 d'Agost en podreu viure una sopant a la terrassa del Restaurant A-putt.\nQuè hi ha de màgic? Doncs per començar el sopar serà diferent, cada plat serà adequat a la nit estel·lar i a més aprendreu més curiositats de les estrelles i en general del cel durant la nit.\nOi que sona bé? Doncs reserveu abans de que no quedi lloc!\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 7:34 0 comentaris\nDijous 14 d'Agost a partir de les 16h fitting de Ping, podreu provar els nous models G30 que tan esperats són!\nReserveu la vostra hora a la recepció o bé directament a en Richard Jackson +34 638 178 39.\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 7:23 0 comentaris\nTorna desprès de quatre anys el torneig de Nit! 9 forats sota la llum de les estrelles jugant amb boles i collarets fluorescents. Al final del torneig repartiment de premis i pica pica!\nModalitat: fourball stableford a les 22h\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 6:31 0 comentaris\nRestaurant per sopar!\nA partir de l'1 d'Agost , el restaurant A-putt romandrà obert per sopar tapes tots els dies excepte els Dilluns. Heu provat la terrassa de nit...?\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 12:00 0 comentaris\nClasses d'estiu per a nens/es\nAbans de que us plantegeu una altra cosa, programeu-vos les agendes pel mes d'agost per practicar el pitchandputt compaginant altres activitats. T'hi apuntes?\nRequisits: tenir entre 6 i 14 anys.\nHorari: Cada dilluns, dimecres i divendres de 18h a 20h. A partir del 4 fins el divendres 22 d'Agost.\nDilluns -->entrenament camp de pràctiques\nDimecres--> Activitats a Ocitània (segways, laser game, pàdel...)\nDivendres--> Sortida al camp\nDivendres 22 --> Torneig d'estiu, inclou trofeus i certificats.\nPreus: 1 setmana 60€, 3 setmanes 150€ (pagant un sol cop)\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 8:21 0 comentaris\nIV Torneig Fem Gualta\nL'equip femení de Gualta ha tornat a organitzar l'espectacular torneig Fem Gualta de cada any, amb una màxima participació, increïbles regals durant el sorteig i els esplèndids aperitius que ens preparen sempre.\n1rs scratx:Carles Marques i Eduard Roman\n2ns scratx: Carles Millan i David Andujar\n1a hcp masculina: Manel Cruz i Francesc Fuster\n2a hcp masculina: David Sanchez i Jordi Miret\n1a hcp femenina: Rente Rose Lefebure i Elisabet Vilaseca\n2a hcp femenina: Cristina Albareda i Isabel Almarcha\n1a hcp mixta: Xavier Balaguer i Barbara Galdos\n2a hcp mixta: Teresa Balcazar i Luis Carles\nAquí teniu les imatges: IV Torneig Fem Gualta i les classificacions\n1ra parella scratx - Eduard Roman i Carles Marques\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 8:49 0 comentaris\nAvui el club de golf Palamós ha celebrat un dels seus tornejos a Gualta, mireu les imatges -->http://goo.gl/kb7Qhm\n1er scratx: Enric Cabarrocas\n1er hcp inf: Santi Caner Mascort\n2on hcp inf:Joaquim Cunillera Palmada\n3er hcp inf: Francesc Ferrer\n1er hcp sup: Miquel Casagran\n2on hcp sup: Pere Gubau\n3er hcp sup: Andres Morgal\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 4:58 0 comentaris\nFinal Gualtaseny 2013-14\nDijous passat 24 d'Abril vam celebrar l'últim dia del circuit Gualtaseny, amb una partida greensome, entrega de premis i un fantàstic dinar final.\nEl 9 d'Octubre començarà la propera temporada.\nAquí podreu veure un resum en imatges d'aquest gran dia --> http://goo.gl/dXrYWC\nEls classificats del circuit són:\n1er Juan Paz\n2on Juanito Martinez\n3er Jose Luis Gonzalez\n1er Xavier Dominguez\n2on Jordi Hereu\n3er Juan Selva\n1a Cristina Albareda\n2n Stephen Allen\n3er Maria Jesus Ruiz\n1 Alfons Artus\n2on Jordi Dalmau\n3er Jan Van der Horst\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 4:48 0 comentaris\ntorneig Sport Med Pro\nAquest cap de setmana 26 i 27 d'Abril s'ha celebrat el torneig "Sport Med Pro", tots els jugadors han marxat cap a casa amb un regal o més d'un!\nAl mig recorregut l'avituallament ha consistit de:\n- 1 llauna Aquarius\n- 1 sandvitx calent\n- Degustació productes BENE VITA\n- Aigua i Energy Drink BURN\nA la sortida s'ha lliurat a cada participant:\n- 1 bossa Centre Esportiu Tipi Park\n- 2 entrades a Sala Auditori Flamingo (Sant Feliu de Guíxols) per un espectacle o concert al mes de maig\n- Vals descompte de Magatzems Vall, Spa Hotel San Jorge\n- 1 ampolla Aigua Aquabona\n- 2x1 entrada a Flamingo auditori\nA cada jugadora categoria femenina se li ha donat 1 bossa especial Magatzems Vall que contè 1 necesser amb diferents productes cosmètics\nEntrega de premis i sorteig entre tots els participants més pica - pica final:\n- Bosses obsequi\n- Lot vi i Cava\n- Circuit Spa Hotel San Jorge\n- Sopar 2 persones Luxor Platja d'Aro\n- Bossa tees, boles, gorres, etc\n- Green Fee gratuit a P&P Golf d'Aro proper Torneig Sport Med\nEls classificats han estat:\n1er scratx - Carles Millan\n1er hcp - Antonio Diaz\n1er sènior - David Aballanet\n1a femenina - Cristina Albareda\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 13:31 0 comentaris\nReportatge The Sun del Par3 p&p Gualta\nEl Par3 p&p Gualta rep un gran reconeixement en l'article d'un dels diaris més llegits de Gran Bretanya "The Sun Online", escrit pel periodista/blogger Tommy Holgate i amant del golf.\nL'article ha sigut publicat també per la FIPPA...http://fippa.net/news_courses_catalonia_gualta.shtml\nAquest és el gran reportage, mireu és molt divertit --> http://goo.gl/2Xcwdf\nCom i quan ens va conèixer en Tommy Holgate?\nEn Tommy Holgate (segon de l'esquerra de la fotografia de sota) va venir a la Costa Brava amb un Presstrip organitzat per l'agència de premsa, Landmark Media, i el Patronat de Turisme, el Club de Màrqueting de Golf, del 15 al 17 de maig de l'any passat.\nVan ser un total de 4 periodistes, acompanyats d'en Nick de Landmark Media, van venir exactament a Gualta el dia 16 de maig.\nEn Tommy anava acompanyat en tots moments d'en Joe Chapman, el seu "camera man" (a la dreta en la foto).\nEl programa que els hi vam preparar durant la seva visita va ser:\nCompetició de Trackman organitzat per el director de la nostra acadèmia Richard Jackson.\n18 forats al camp\nA resultes d'aquesta vista, ha sorgit aquest inesperat i ben rebut reportatge sobre el nostre petit camp.\nMoltes gràcies The Sun i Tommy Holgate!\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 4:52 0 comentaris\nUn jugador fidel però abans que res un bon company, Joan Selva, avui ens ha abandonat.\nDes d'aquí donem molts ànims a la família.\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 9:04 0 comentaris\nAvui durant tot el dia vine a provar tot el material dur que vulguis de Ping, te'l faran a mida!\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 6:58 0 comentaris\nVI Torneig Westfalia\nL'equip Westfalia ha tornat a organitzar el torneig esponsoritzat per la casa Westfalia de Vulpellac, repartint 12 premis per 6 parelles guanyadores amb lot inclòs. Tots els jugadors han estat obsequiats amb una bossa amb aliments i a més al final sorteig de regals amb pica pica, què més es pot demanar en un torneig?\nLa Classificació del torneig Westfalia\nLes imatges dels guanyadors del torneig Westfalia\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 14:00 0 comentaris\nCurset infantil Setmana Santa\nA partir del divendres 18, de 10h a 12h, classes per a nens/es entre 5 a 15 anys.\nS'ha d'aprofitar les vacances per practicar el pitch&putt!\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 1:58 0 comentaris\nVetllada literària al restaurant A-putt\nUna altra bona vetllada literària al Pitch&Putt Gualta, juntament amb la llibreria el Cucut de Torroella de Montgrí, amb "sopar amb l'autor".\nHem gaudit molt amb l'escriptor Javier Zuloaga i la companyia d'en Miquel Fañanas.\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 0:51 0 comentaris\nAtenció! Aquests dies us trobareu els greens recent punxats, mireu l'estat del camps abans de sortir.\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 9:27 0 comentaris\nIII Torneig Zurich\nEspectacular III Torneig Zurich, tot i el fort vent que van haver de lluitar els jugadors mentre competien.\nVan jugar un total de 62 jugadors, 8 dels quals van guanyar assegurances Zurich de 500€ per les primeres parelles guanyadores i 300 les segones, tant de scratx com de handicap.\nEls regals del sorteig van ser espectaculars, valorats per més de 1.000€! Regelàvem marques com Lacoste, Clavin Klein, Titleist....en resum, millor impossible.\n1era parella Scratx: Fernando Cano i Dani Gimenez\n2a parella Scratx: Carles Millan i Narcis Vidal\n1a parella hcp: Elsa Surroca i Lukas Jackson\n2a parella hcp: Santi Fernandez i Pere Giol\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 9:07 0 comentaris\nTorneig Triple III\nCelebrat l'últim torneig Triple a on s'han repartit els premis dels guanyadors d'avui i de l'acumulació dels tres.\nA més a més han pogut gaudir d'un excel·lent pica pica i d'un sorteig de regals!\nEls guanyadors de la classificació d'avui:\n1 scratx Carles Millan\n2n scratx Fernando Cano\n1r hcp EsteveComamala\n2n hcp Valentí Vall\n1a femenina Anna Maes\n1r infantil Ismael Diaz\nGuanyadors de l'acumulació Torneig Triple\n2n scratx: Fernando Cano\n1er hcp: Francesc Fuster\n2n hcp: Esteve Comamala\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 5:19 0 comentaris\n2on Torneig Triple\nVam tenir un dia bastant plujós però tot i així com a valents van acabar el recorregut, per sort un pica pica els esperava per poder escalfar-se i agafar forces abans de rebre els premis.\nDavid Andújar s'emporta l'espatlla ibèrica\n1er scratx - Fernando Cano\n2on scratx - Jose Santos\n1er hcp - Odilo Bangueses\n2n hcp - Xavier Gracia\n1er femenina - Cristina Albareda\n1er infantil - Albert Giol\nResultats 2on torneig triple i les imatges dels guanyadors del torneig Triple\nL'últim torneig triple serà el dia 16 de Febrer, i a part dels guanyadors i del sorteig, també es repertirà les dos espatlles ibèriques i xoriços dels 1er i 2n en scratx i hcp de l'acumulació dels tres tornejos.\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 7:49 0 comentaris\nGuanyadors del Rànquing de Gualta\nFinalment ahir en el torneig Triple 12 de Gener 2014, es va repartir els premis del Ranquing de Gualta 2013, vegeu les imatges dels guanyadors de Gualta\nAhir va ser l'últim torneig puntuable pel rànquing de Gualta, i un cop fetes les sumes i seguint el reglament, em pogut determinar els guanyadors, que s'emporten un val per poder consumir a la proshop Gualta amb tots els articles que desitgin. I aquests han estat:\n1er Scratx: Josep Gurillo 120€\n2on Scratx: Juan Paz 60€\n1er Hcp: Miguel Angel Manzaneda 120€\n2on Hcp: David Aballanet 60€\n1er Sènior: Pere González 50€\n1er Femení: Cristina Albareda 50€\n1er Juvenil: Ismael Díaz 50€\nResultats finals del Rànquing 2013\nPublicat per Par3 - PitchandPutt Gualta a 3:37 0 comentaris\nEl pròxim Torneig al Pitch&Putt Gualta és benèfic ...\nAquí teniu la Classificació i les Imatges del Tor...


El Nostre Objectiu...\nÉs crear un espai en el qual els clients puguin gaudir dels millors plats, pizzes i converses en un ambient familiar i acollidor. Confiem en el bon tracte, la proximitat i la tradició, buscant en tot moment que els nostres clients se sentin a gust i còmodes perquè gaudeixin al màxim de la seva estada al nostre establiment.\nMés de quaranta anys de tradició\nL'actual Grotta és la resposta de la inquietud d'un jove tossenc, Enric Jordi Vilà, que llavors comptava amb 22 anys. La va fundar l'estiu de 1970, a la que era i és casa seva, enmig del bonic casc antic de la vila de Tossa de Mar.\nAl final dels seixanta, el local va començar a rodar com a bar musical sota el nom de La Grota (amb una t) i aviat va passar a ser molt conegut entre els turistes que visitaven la petita població costera. Aquí, no solament hi ha treballat, sinó que també hi ha viscut alguns dels moments més importants de la seva vida: va ser on va conèixer a la que és la seva esposa, la Cristina; i asseguts als vells tamborets d'aquella barra de fusta és on li va demanar matrimoni, fa ara trenta-vuit anys.\nLa seva vida l'ha viscuda aquí.\nDe mica en mica, va anar transformant La Grota d'acord amb els diferents temps que arribaven. Així doncs, va convertir el bar musical en un frankfurt coincidint amb l'estiu que conclouria amb l'arribada de la seva primera filla, la Berta. Més tard, cap al 1981, va decidir passar a servir al frankfurt plats combinats, amb ajuda de l'avi Josep i la iaia Cristina. Aquell hivern naixia la seva filla petita, la Carina. Finalment, al 1986, l'enderroc de l'antic edifici de La Grota va deixar pas a la inauguració de la nova La Grotta, amb dues t: la pizzeria tradicional a la llenya.\nEntre aquestes parets, a part de treballar-hi, s'han celebrat aniversaris, berbenes, festes populars, i hi han donat les seves primeres passes les seves filles i ara no fa tant les han donat els seus néts. Després de tants i tants anys al capdavant del negoci familiar, ha complert una etapa. Ara es jubila per així, finalment, poder estiuejar a Tossa per primer cop, rere més de quaranta anys! Les seves filles i els seus gendres, tots quatre junts, continuan amb el que va iniciar als vint-i-dos anys sempre fidels a l'esperit de treball diari, dedicació i servei de La Grotta.\nPortem el restaurant la segona generació de la família, sempre respectant l'esperit del treball diari, la dedicació i la tradició, que amb tant esforç ha portat a La Grotta a ser el que és avui dia.