Presentació del treball de Minyung Im i el col·lectiu d’artistes Javier Areán, Elisa Patiño i Christos Galanis | Hangar\nPresentació del tre...\nPresentació del treball de Minyung Im i el col·lectiu d’artistes Javier Areán, Elisa Patiño i Christos Galanis\nL’artista Minyung Im, resident a Hangar des del mes d’abril fins a finals de juny, presentarà dos dels seus videoperformances en què desenvolupa la seva concepció del món com a escenari. Basant-se en l’acció performativa i documental, ens parla de l’essència dramàtica de la vida, de com la irrealitat present en la realitat arriba en ocasions a convertir-se en una cosa encara més surrealista que la ficció.\nO minute, vídeo-performance\nAquest projecte concep la vida com un joc en el qual tots som herois del nostre propi escenari, el món que habitem. Què passaria si deixéssim de fer, si abandonéssim el nostre paper? L’artista fa una autoreflexió sobre la ruptura d’un rol, en un context de canvis successius a gran velocitat, com la distància ens brinda l’oportunitat d’observar.\nTheatrum Mundi # 1 Empty House, vídeo-performance\nLuna és una dona jove que viu en un palau. La seva única relació és amb Pedro, un maniquí. En general s’aprecia que, fins un dia en que un got es trenca mentre ballen junts, la seva tranquil·la rutina, es trenca.\nJavier Areán, resident actualment a Hangar, presentarà el projecte que està treballant sobre el camí de la Retirada Republicana al final de la Guerra Civil Espanyola. La part central del projecte va consistir en realitzar a peu el mateix recorregut que va obligar a milers de persones -entre elles el seu avi, pilot republicà-a caminar des de Barcelona a Argeles-sur-mer al sud de França. Furante 15 dies, l’artista va caminar el mateix trajecte però en sentit invers, des de França fins a Espanya.\nDurant la xerrada Javier Areán, Elisa Patiño i Christos Galanis, el col·lectiu d’artistes residents, abordaran els objectius i el procés del projecte, les dificultats que van travessar durant l’experiència, el treball que han realitzat durant la residència, i temes relacionats al concepte de caminar com a forma d’art, i les implicacions socials, històriques, estètiques i antropològiques que es desprenen d’aquesta pràctica.\nAgraïments per les cerveses:\nCategories: Activitats dels residents, Bloc artistes, News, Programa Hangar, Residents\t| Etiquetes: 2013, activitats dels residents, juny2013


(S'ha redirigit des de: Ben Bella)\nAhmed Ben Bella —àrab: أحمد بن بلّة, Aḥmad ibn Balla— (Maghniyah, Província d'Orà, Algèria, 1916 - Alger, 11 d'abril del 2012) va ser un polític algerià. De jove s'enrolà en l'exèrcit francès, i durant la Segona Guerra mundial participà en la campanya d'Itàlia (1943). Tornà a Algèria el 1945, i milità en organitzacions nacionalistes. Acusat de participar en l'atac a la delegació de correus d'Orà (1949), fou detingut el 1950 i condemnat a vuit anys de presó.\n– IRB Maghnia (en)\nBen Bella és un dels nou caps històrics que s'organitzen al si de el Comitè Revolucionari d'Unió i Acció (CRUA) l'aixecament algerià de l'1 de novembre de 1954 contra la presència colonial francesa. És també un dels fundadors de l'FLN, el Front d'Alliberament Nacional, de què aviat apareix com el seu màxim cap. Responsable de l'aprovisionament en armes de l'exèrcit que han creat, l'ALN (Armée de Libération nationale), realitza nombrosos viatges entre el Marroc, Egipte, Espanya i Itàlia, i escapa de diversos atemptats dirigits pels serveis secrets francesos, sent considerat un dels dirigents de la Revolució algeriana.\nEl 22 d'octubre de 1956, l'exèrcit francès desvia i captura l'avió civil marroquina a bord de què viatja, rumb a Tunísia, i és detingut de nou amb els seus companys Mohamed Khider, Mostefa Lacheraf, Mohammed Boudiaf i Hocine Aït Ahmed. Tots van ser empresonats a França durant 6 anys, fins a 1962. Ben Bella va ser confinat a la presó de la Santé (París), després al penal de l'illa d'Aix i per acabar a la presó de el castell de Turquant. Durant la seva captivitat el seu prestigi va anar augmentant, mentre que el de les autoritats franceses es veia seriosament minvat, en particular a causa d'accions fracassades com la intervenció franco-britànica al canal de Suez. El 1958 Ben bella va ser nomenat vicepresident de el primer Govern Provisional de la República Algeriana (GPRA). Va ser alliberat com a part de les condicions dels Acords d'Evian, que van atorgar la independència a Algèria el 19 de març de a 1962.\nDesprés de la independència d'Algèria, l'1 de juliol de 1962, va esclatar una crisi de direcció en el FLN, que a el cap d'uns dies va acabar amb la creació d'un govern de coalició de facto, en què Ferhat Abbas, de l'ala moderada i Ahmed Ben Bella, representant de la revolució popular. Finalment s'imposà Ben Bella, que el 10 de setembre va entrar triomfalment a Alger mentre l'ALN prenia el control de tot el país. Aquella victòria va conduir a la promulgació dels decrets de març de 1963 i a la destitució successiva de govern de Mohammed Khider, Ferhat Abbas i altres dirigents moderats, encara que quedaren alguns elements d'aquests en el govern.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ahmed_Ben_Bella&oldid=29223631»\nDarrera modificació: 12 gen 2022 a les 20:36


fallas - 25 anys de Banda de Música\n25 anys de Banda de Música\nLa Banda de Música de la Falla Jerònima Gal·lés-Litògraf Pascual Abad està d'aniversari\nDiumenge passat, 9 de Febrer, l'Ateneu Mercantil es vestia de gala per a rebre als 40 músics que componen la Banda de Jerònima Gal·les, l'única Banda de Música del món que està formada íntegrament per fallers de la comissió.\nAl voltant de 300 persones van assistir al concert per a commemorar el 25 aniversari de la banda que es va fundar en 1995 amb només 18 membres, dels quals 5 encara continuen formant part de la mateixa en actiu. Entre els assistents, destacar la presència de Carla García, Fallera Major Infantil de València, Paco Romero, President de la Federació de Falles de 1a A i Jose Vicente Ridaura, President de l'Agrupació de Falles de la Creu Coberta.\nCarla va ser rebuda per Marta Gómez, Carlota Fernández, Ramón Aznar i Jesús Fernández, màxims representants de la comissió, i va tindre l'oportunitat de pujar a l'escenari per a saludar a tots els integrants de la banda i realitzar-se la fotografia de rigor amb ells.\nEsta banda que compleix 25 anys, és una iniciativa de la comissió per a ressaltar la cultura i la música en les falles, la formació és gratuïta per als fallers de la comissió i compten amb una escola d'educands i un jardí musical.


La Diputació completa la renovació de la CV-600 entre Simat de la Valldigna i Barxeta | Valencia Extra\nL’àrea de Carreteres de la corporació, dirigida pel diputat Rafael García, ha invertit més de 600.000 euros en unes obres de millora que tenen com a objectiu principal augmentar la seguretat\nLa Diputació de València està a punt de finalitzar els treballs de millora del traçat de la CV-600 que uneix Barxeta amb Simat de la Valldigna, concretament en el tram que transcorre entre els quilòmetres 15 i 16, en el terme municipal de Simat. Després de sis mesos d’obres, la finalització i posterior obertura al trànsit de la carretera està prevista per al 18 de desembre.\nLes actuacions en la CV-600 tenen un clar objectiu marcat per l’àrea de Carreteres que encapçala el diputat Rafael García, i que consisteix a incrementar la seguretat viària de les diferents maneres de transport i executar actuacions que redunden directament en benefici dels usuaris de la via.\nI és que el tram de la CV-600 que ha sigut renovat a través d’aquests treballs, es caracteritzava per tindre un entorn accidentat, amb un traçat en sinuós i zones de gir reduïdes, existint dos punts crítics en els quals es produïen amb una certa freqüència accidentes, sobretot de vehicles pesants.\nTenint això en compte, les obres dutes a terme s’han centrat a reforçar la carretera en el tram indicat mantenint el traçat original en quasi tota la seua longitud, l’ampliació de ràdios insuficients, la millora d’alineacions, l’eixample de la plataforma i l’execució de cunetes de seguretat.\nPer a això la Diputació de València ha destinat un total de 605.000 euros d’inversió a una actuació que es considera fonamental per al municipi situat a la comarca de La Safor.


Un tomb per l'Anella Verda de Tarragona. Des de la Budellera a l'Arrabassada.\nAprofitant un dia festiu, aquest cop no un diumenge sinó un dels del famós pont del mes de desembre, decidim fer una sortideta, els 4 més 1 per un sector de l'Anella Verda de Tarragona. El recorregut complet per l'Anella Verda va del Francolí al Gaià, és de 34 quilòmetres i passa pel Pont del Diable, el Mèdol, les poblacions de Ferran i Tamarit, per fer cap al Bosc de la Marquesa i les platges. Parlem de fer-ne un altre sector un altre dia. De fet, temps enrere ja visitàrem la pedrera romana en un recorregut que anava des de la Riera al Bosc de la Marquesa. Possiblement la pròxima sortida serà pels voltants del Pont del Diable; tenim ganes de conèixer el parc ecohistòric.\nComencem el nostre itinerari des del pàrquing del Nàstic per dirigir-nos cap al mirador de la Budellera pel camí que passa pel col·legi Mare Nostrum i el centre CIFO de la Generalitat.\nEn pocs minuts hi arribem; des d'allà dalt podem contemplar una magnífica vista sobre el mar. Una ampla zona verda s'estén al davant nostre; a l'esquerra les blanques cases de la urbanització Boscos. Fem bé de contemplar una estona el paisatge perquè sembla que al setembre d'aquest any 2016 es va aprovar un pla per urbanitzar aquesta àrea, projecte que comportaria la construcció de 6.000 habitatges i equipaments. Si s'arriba a dur a terme, serà una veritable llàstima perdre aquest pulmó verd de la ciutat tenint com es tenen, segurament, altres opcions menys agressives pel medi. A l'amic Peco ja se li acudirà alguna manera de frenar aquesta mala iniciativa!\nContinuem camí després de parlar i lamentar-nos d'aquest projecte que desitgem que no arribi a bon terme. Travessem el bosquet i passem per un comellar amb oliveres i en altres èpoques cultius. Fem cap a la urbanització Boscos i emprenem camí cap a Monnars, petit poble del Tarragonès, del qual destaca l'ermita dels Sants Metges i Ca Madró, una bella casa senyorial amb una torre de defensa del segle XIV.\nDeixem el poble enrere i ens dirigim cap a la platja LLarga que trobem molt concorreguda, gens extrany amb el magnífic dia assoleiat que fa. Caminem per la sorra de la platja, cada cop traient-nos més roba, els anoracs ja fa estona que estan plegadets dins la motxila...\nDe la platja Llarga ens enfilem per les roques i fem cap als morrots de la Savinosa; contemplem el mar des del penya-segat, passem pel costat de la platja dels Capellans i del sanatori abandonat, que sembla que ara es vol recuperar, una veritable llàstima que una construcció així hagi estat abandonada tants anys!\nFem cap a la platja de l'Arrabassada, també molt animada, fins i tot amb algun intrèpid banyista que desafia al calendari! De la platja tornem al punt d'arrencada de la caminada, el pàrquing del Nàstic, per agafar el vehicle i dirigir-nos a Pizza Boscos, una hora abans del previst, per reposar forces amb una bona i deliciosa fondue de formatge.\nEn total hem fet uns 12 quilòmetres per aquest recorregut en el qual hem esmerçat unes 3 hores; no està gens malament per posar el cos a to i, sobretot, per gaudir d'un inigualable dia de tardor.\nAnella Verda La Budellera Monnars morrots Savinosa platja Arrabassada platja Llarga Tarragona


Links amigues - Lliga protectora d'animals de Sabadell\nHome » Sobre la Lliga » Links amigues\nAssociació Defensa Drets Animal\nAssociació que entrena gossos com a animal d’assistència per a persones sordes. Inclou gossos de protectores entre els seleccionats.\nPágina de Benestar Animal del Ajuntament de Sabadell que inclou la ordenança municipal aprovada en 2017 per a la tinença d’animals domèstics a Sabadell.\nRefugi francès agermanat amb la Lliga Protectora d’Animals de Sabadell des del 2005.\nAssociació alemanya que busca adoptants per als nostres gats.\nL’Associació AlPerroVerde col·labora amb les protectores i refugis del nostre país ajudant a la rehabilitació i integració social dels gossos en situació d’exclusió.\nBrigada Animal Sabadell, associació per al rescat d’animals del carrer i de situacions de maltractament a Sabadell i voltants.\nFundació per a la conservació i recuperació d’animals marins.\nDespatx jurídic de Sabadell que es compromet a portar i gestionar solidàriament casos de maltractament, abandonament d’animals per protectores i entitats animalistes davant la justícia.\nFundació per l’Adopció, l’Apadrinament i la Defensa dels Animals\nWeb de Turisme rural amb un “Especial Viatja amb Mascotes” en què es troben establiments rurals que accepten mascotes.\nUna teràpia suau, benigna i única d’influenciar tant la salut com el comportament i problemes de conducta en els animals restaurant l’equilibri tant físic com emocional (Wendy Bicker Caarten, Terapeuta certificada del Método Tellington Ttouch P2, Adiestradora Canina Positiva).\nEn Terranea podràs comparar entre més de 8 companyies asseguradores. Posen a la teva disposició els seus millors cobertures perquè gaudeixis del teu gos sense preocupar-te d’accidents que pugui causar o patir.


inscripcionsgrupscalendarimúsicafotosvideosbasessona9 2011sona9 2012 Assabè Assabè ofereix un directe basat en la sonoritat de la música gitana i jueva dels països de l'est d'Europa. Tot inspirant-se en la vesant més enèrgica i festiva de la música balcànica sorprèn amb composicions pròpies impregnades de la força i vitalitat que caracteritza aquesta música.\nDues veus (en català!), un acordió diatònic i un saxo, i unes potents bases electròniques, faran que ningú que ho escolti sigui capaç de quedar-se quiet.\nVam fer el primer concert l'1 de maig de 2009, i des d'aleshores ja en portem més de 50 arreu dels Països Catalans (en trobareu una llista detallada a l'apartat de blogs del nostre maiespéis: www.myspace.com/assabe ).\nA l'abril de 2010 vam treure la nostra primera demo, de 7 cançons, titulada "La Maqueta", amb la que vam quedar guanyadors de L'Emaketa'm del Clot-Camp de l'Arpa de Barcelona i finalistes del 3er concurs Sons de la Mediterrània.\nAl maig del 2011 acabem de treure la nostra segona demo, de 3 cançons, titulada "3poemes"\nCiutat Sabadell (Vallès Occidental)\nNom KT (Caterina Manyà)Instruments Veu i acordió diatònicData de naixement 7/5/1984Nom Rebor (Alex Rebordosa)Instruments Veu, saxo i bases electròniquesData de naixement 26/4/1977 Arxiu MP3 (1306525053_147)\nArxiu MP3 (1306525400_147)\nArxiu MP3 (1306525652_147)\nTítol Assabè a la final del 3er concurs Sons de la Mediterrània, a la Fira de Música d'arrel de Manresa 2010 URL http://www.youtube.com/watch?v=Mwt5YlHhpus


Les picades i les atencions per ferides sumen el major percentatge d'actuacions durant els mesos de juny i juliol.\nEl servei municipal de salvament marítim i socorrisme de les platges de Castelló ha realitzat 317 intervencions entre l'1 de juny i el 31 de juliol de 2017. El balanç d'aquests dos mesos facilitat per l'àrea de Seguretat de l'Ajuntament de Castelló, dirigida pel regidor Antonio Lorenzo, reflecteix que la platja del Pinar lidera les intervencions amb un total de 129 intervencions.\nPer tipologia, les més freqüents han sigut les de picades (insectes, peix arrapa i meduses) amb 147, seguides de les atencions per ferides, amb 85 intervencions. També s'han registrat nou evacuacions amb ambulància i sis rescats a banyistes. Castelló destina més de 340.000 euros al servei municipal de salvament en platges que, per primera vegada, s'integra en l'àrea de Seguretat Pública de l'Ajuntament amb l'objectiu de "millorar la coordinació de tots els serveis implicats en cas d'emergència, tant municipals com d'altres administracions", segons va explicar el regidor de Seguretat Ciutadana, Antonio Lorenzo, durant la presentació del servei.\nEl Servei de Bombers i Protecció Civil ha assumit l'adreça tècnica del servei de salvament en platges per a millorar aquesta coordinació. El regidor també ha subratllat que "s'ha redactat per primera vegada el Pla d'Actuació Municipal davant Emergències en les Platges de Castelló per a millorar la seguretat i eficàcia tant del propi servei com de la seua actuació en col•laboració amb altres organismes, s'ha impartit formació als socorristes per a integrar-los en l'àmbit municipal i acollir-los com a professionals municipals al servei de la ciutadania".\nEl Pla d'Actuació Municipal davant Emergències en les Platges de Castelló integra l'actuació de Policia Local, Bombers, Servei Municipal de Salvament en Platges, Salvament Marítim, Servei d'Emergències Sanitàries i resta de serveis que puguen arribar a intervenir en una situació d'emergència. A més, mitjançant la cessió per part del Servei de Bombers d'emissores digitals de la Xarxa COMDES de Seguretat i Emergències, al Servei Municipal de Salvament en Platges i a Salvament Marítim (Ministeri de Foment), es garanteix una via de comunicació conjunta, robusta, fiable i exclusiva, per a afrontar qualsevol situació d'emergència que puga produir-se, coordinant a tots els serveis participants en un únic canal de radi d'emergències.


Josep Maria Matamala encapçala la candidatura de JxCat al senat espanyol\nJosep Maria Matamala encapçala la candidatura de JxCat al senat espanyol per Girona\nEl candidat de JxCat al senat per Barcelona és Lluís Puig, a Tarragona Hèctor López Bofill i a Lleida Maite Rivero\nL’empresari Josep Maria Matamala serà el cap de llista de JxCat al senat espanyol per Girona. Amic de Carles Puigdemont, va acompanyar-lo a Brussel·les l’octubre del 2017, al començament de l’exili, i continua residint a Waterloo. Militant de CDC d’ençà del 1977 i més conegut amb el sobrenom de ‘Jami’, Matamala va ser regidor de CiU a l’Ajuntament de Girona del 1987 al 1995 i més tard en fou portaveu. La seva filla i Gemma Geis, portaveu adjunta de JxCat al parlament, ho han confirmat a Twitter. El candidat de JxCat al senat espanyol per Barcelona és Lluís Puig, també exiliat a Waterloo; a Tarragona ho serà Hèctor López Bofill i a Lleida Maite Rivero.\nLa secció tercera de la sala penal de l’Audiència espanyola va ordenar el 17 de gener de reobrir la causa contra els quatre acompanyants que viatjaven amb Puigdemont quan el van detenir a Alemanya el març de l’any passat. Un d’aquests acompanyants era Matamala, juntament amb dos mossos d’esquadra fora de servei i l’historiador Josep Lluís Alay, actual cap de l’oficina del president. Tots, llevat de Matamala, havien comparegut a l’Audiència espanyola citats pel jutge.\nEl 30 d’octubre, el jutge Diego de Egea va arxivar la causa. Però ara la interlocutòria, signada per tres magistrats, diu que l’actuació de tots quatre ‘anava adreçada a evitar’ que fossin detinguts en un país que no fos Bèlgica i per tant els torna a investigar per un delicte d’encobriment de rebel·lió.\nJosep María Matamala\n10:03VÍDEOS: L’alegria dels migrants de l’Open Arms per haver pogut desembarcar 19 dies després\n09:42Alacant registra el dia d’estiu més plujós de la seva història


Josep Contijoch Poblet, Josep Casaca\nPER LA DIGNIFICACIÓ DEL PANTEÓ REIAL DE POBLET\nEl tapís pels funerals dels reis catalans a Poblet\nRecordant Josep Vallverdú Poblet (1906-1938)\nGASSOL A L’ARXIU TARRADELLAS DE POBLET\nUNA CARTA D’ELOGI DE SALVADOR ESPRIU A JOSEP MARIA POBLET EL 1970\nAl llarg de la llarga vida de la revista El Pont-Alt la figura del selvatà Bonaventura Gassol ha merescut portades i moltes articles comentant la seva figura històrica tant des del vessant polític com literari.\nLa recerca en arxius sempre aporta notícies noves, i això ens ha passat recentment en una visita a Poblet a l’Arxiu Montserrat Tarradellas i Macià que aplega el fons del qui fou president de la Generalitat i altres fons personals de destacades personalitats i institucions vinculades a Catalunya.\nEn el fons del President Tarradellas trobem 4 expedients amb documentació referida a Gassol, principalment correspondència, però també poesia, felicitacions i altres.\nEs consenven tant originals com còpies ja que el 1995 el Sr. Xavier Ferré va cedir unes fotocòpies de cartes trameses per Tarradelles a Ventura Gassol conservades a l’Arxiu Nacional, a Sant Cugat del Vallès.\nEl vast epistolari es concentra principalment en la segona dècada del segle XX.\nA Poblet, gràcies a la donació del govern suís, hi ha també una caixa amb 241 documents referits a l’exili català en aquell país. L’expedient número 3 és de Ventura Gassol (1941-1960). Conté 16 documents, la majoria en francès i alemany, especialment del departament de policia.\nEn el seu dossier es pot resseguir la seva entrada i el seu sojorn a Suïssa (Laussane).\nVa passar la fronterea dels Alps irregularment el novembre del 1942 procedent de França, no va deixar de estar controlat fins el 25 de març del 1947, si bé l’autorització definitiva de residència no la va aconseguir fins el 31 de desembre del 1950 amb el casament amb una nadiua.\nL’agost del 1941 el govern franquista va sol.licitar una petició d’extradició, que fou rebutjada. El desembre del 1942 l’encargat d’afers espanyols a Suïssa s’interessa novament per la seva persona i d’altres refugiats declarant textualment “qu’il s’agissait de personnes honorables qui n’étaient pas communistes, bienqu’elles aient été dans le camp républicain pendant la guerre civile espagnole, mes de separatistes qui désiraient l’autonomie de la Catalogne. On avait a l’époque l’impression que l’Espagne franquiste désirait rependre contact et se réconcilier avec les milieux de l’ancien gouvernement catalan“ .\nPer a fer-nos una idea del contingut i riquesa de l’epistolari, transcrivim una carta que Josep Tarradellas envia a Ventura Gassol des de Saint Martin-le Beau el 17 de desembre del 1962 .\n“Senyor Ventura Gassol\nEstimat Diputat i amic :\nUn altre any s’acaba i la nostra Catalunya, per la força de la dictadura franquista, continua sotmesa. Per damunt de certes aparences, aquesta dictadura no minva, ans el contrari, fóra un error creure que les continuades manifestacions de liberalisme, que darrerament tant prodiga el règim, són una realitat en la vida del nostre poble.\nMalgrat l’acció continuada d’aquells que volen impossibilitar, per la força i per la complaença d’alguns catalans, la realització dels nostres anhels, Catalunya no solament es manté fidel a aquells ideals pels quals mai no ha deixat de lluitar, sinó que aviva cada dia més la seva voluntat de fer-los triomfar.\nDurant aquest any s’han produït fets d’una importància extraordinària i si avui no ens és possible fer-los públics ni preveure totes les seves conseqüències , és evident que representen el pas més efectiu i ple d’esperances positives per a realitzar una acció que sigui la veritable voluntat de tot el nostre poble.\nCada dia es veu més clar que no hi ha una altra solució, per tal de portar a cap una tasca eficient, que la d’actuar a dintre i fora de Catalunya tenint solament present les realitats i ambicions del país i la lleialtat d’aquells que no han perdut la fe en Catalunya. Com sigui que ja coneixeu el pensament i l’acció de la nostra Institució davant certs fets produïts a l’interior i a l’exili, no és necessari avui manifestar-los novament, però si que em permetreu constatar que , em sembla la nostra actitud ha estat la justa. Si per un moment es vol tenir en compte com ella fou patriòtica i assenyada davant entusiasmes incomprensibles i que el temps, com era de preveure, ha demostrat la seva inutilitat, és innegable que el prestigi de la nostra Institució i la confiança que inspira es fa més present en la vida del nostre Poble.\nCertes eufòries insòlites que han expandit aquells que no volen, o no els interessa donar-se compte de la situació de Catalunya i d’Espanya, ens obliguen a seguir el camí que hem traçat .Creiem que l’any que anem a començar serà encara més profitóspels nostres ideals i anhels . Tot ens diu que acasa nostra continuarà la clarificació de posicions equívoques i per altra banda es produirà l’eliminació espontània d’aquells que creuen que tot depen de les genuflexions que es facin als adversaris d’avui i de demà.\nCal que siguem cada dia més exigents no solament amb el règim franquista sino també amb aquells que, com ja vàrem assenyalar el 29 de maig passat, tendeixen més a impossibilitar la unitat dels catalans que a lluitar contra la dictadura.\nPer endavant em sembla, però, que serà bo de pensar que possiblement el règim franquista, gracies en part a la seva acció internacional, consolidarà una mica més la seva situació econòmica-financera durant l’any 1963. Es realitzi o no, cal que des d’ara tinguem present que el franquisme no resoldrà cap dels problemes vitals que té plantejats el nostre poble i per tant hem de lluitar encara amb més fervor per tal de possibilitar el triomf dels nostres ideals. En cap moment no hem d’oblidar que tota acció que no tingui present el conjunt dels nostres problemes i dels nostres anhels, no ha de merèixer ni la nostra aprovació ni el nostre escalf.\nMolt agraït per la vostra confiança, us prego que vulgueu acceptar al mateix temps els meus sincers desitgs que l’any vinent us aporti totes les benaurances i entre elles la llibertat de la nostra Catalunya.\nCordialment us abraça el vostre amic,\nVal la pena afegir que, dins del llegat de Víctor Torres Perenya, cedit el 1995, hi ha una carta amb Ventura Gassol del 1948 i tres documents del 1949-59 de Joan Puig i Ferreter.\nData de publicació digital: 02/06/2005\nArticle publicat a la revista El Pont-Alt (La Selva del Camp), núm. 97 (2004), p. 17-18


Reformes Kumen al Prat de Llobregat\nPlaza Blanes, Nº 6, El Prat de Llobregat, 08820, Barcelona\nDe conformitat amb el que estableix la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal, li informem que les seves dades seran incorporades a un fitxer sota la responsabilitat d'ARMARI-LLAR amb la finalitat d'atendre les seves consultes.\nPot exercir els seus drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició mitjançant un escrit a la nostra adreça: PLAZA BLANES, Nº6.\nHe llegit i accepto rebre publicitat o informació promocional d'ARMARI-LLAR .\nHe llegit i no accepto rebre publicitat o informació promocional d'ARMARI-LLAR .\nLi informem que podrà revocar a qualsevol moment el consentiment prestat a la recepció de comunicacions comercials enviant un e-mail a l'adreça de correu electrònic: kumen@kumen.es


ALZIRA DIA A DIA: de març 2008\nMANU RIOS, LA MANIPULADORA DE CANAL 9, PREGONERA DE\nVergonya em donaria ser confrare de qualsevol confraria alzirenya de la Setmana Santa i escoltar el Pregó en la veu de la locutora de Canal 9 Manu Ríos.\nSi Canal 9 és quant a informació un caixó ple d'exageracions, mentides i veritats a mitges, la senyoreta Manu Ríos està sent als seus programes de "debat" la veu de l'engany, la veu dels manipuladors dels seus caps, braç armat mediàtic del PP de la Generalitat Valenciana.\nPotser faça temps que no l'escolteu, perquè heu deixat de veure els informatius i debats de Canal 9. Però podeu vore un video de dos minuts i mig d'un inici del Debat a Parlem Clar, el seu programa. Fixeu-vos en què i com diu quines coses...\nQuins mèrits té la periodista per a ser Pregonera?\nLa Veritat Cristiana? El fariseisme confés dels fariseus bíblics? El rentament de mans de Pilat? La negació de Pere? L'orella de Malco?\nEm faria vergonya escoltar un dona com aquesta parlar de qualsevol cosa en directe que tinguera a veure amb allò que jo puga estimar. A les Germandats i Confraries alzirenyes també els hauria de donar vergonya, perquè col·locaran al punt més alt a una professional ben poc professional. És simplement la veu dels seus amos. Que necessita treballar? Si, a canvi de la veritat i de la seua dignitat com a persona i com a periodista.\nCert és que qui haja proposat i aprovat el nomenament de la Pregonera, o no sabia de qui es tractava o ho sabia massa. Però d'algú és la responsabilitat.\n¿Que va retransmetre molt bé la processó de Divendres Sant? És la seua feina, per la que li paguen i, a més, duia un guió i tenia altres comentaristes d'Alzira que s'ho sabien molt bé.\nMalgrat tot, bon inici de la Setmana Santa Alzirenya!!!\nPublicat per EDUARD a 14:56 Cap comentari:\nA ESPATLLES DEL POBLE, A PROP DEL PSI-PSD, ENTRE PAIs i PAIs i el CONSELLER BLASCO\nLa majoria absoluta i la minoria innecessària s'ajunten a l'Ajuntament d'Alzira. Com deia un vell amic, "açò és per a que es conte", i quan ho contes a fora d'Alzira no arriben a creure-s'ho.\nEn quin cap cap que un govern amb majoria absoluta pacte amb una minoria perquè entre a manar? Noms en el cap de la Sra. Elena Bastidas, alcaldesa d'Alzira.\nEn el cap de la Sra. Gisela Blasco, del PSI-PSD (el partit al que ara s'ha apuntat Tamayo el Trànsfuga de Madrid) no cal que càpia. Ella ho tenia clar, el poder. La família té arrels i branques ben esteses pel País. I pels PAIs.\nS'adoneu que només fer-se la nova coalició s'ha représ el tema del PAI de l'ex-Medievo en la finca de SOS?\nJa veiem com la crida al "CONSENSO" que reclamava l'Alcaldesa era, a banda de signe de manca de projectes que vagen més enllà de la Construcció (construir el que siga, encara que tarde) era un avanç del que anava a passar.\nPAI i més PAI, lligams llançats a València al conseller Blasco (què passà realment en aquel asalt al xalet de la Barraca del conseller? Només anar la policia autonòmica es deixà de parlar. Silencia absolut. Valdria la pena rellegir els articles de LEVANTE-EMV. O més LEVANTE)\nCONSUELO BERENGUER, REGIDORA DE LA DONA D’ALZIRA NO VOL EIXIR EN LA FOTO.\nConsuelo Berenguer, regidora de Cultura i de la Dona d’Alzira, eixia divendres dia 29 de febrer, a punt de tocar les vuit de la vesprada, de l’aparcament que els regidors i regidores de l’Ajuntament tenen als soterranis dels jutjats de la plaça del Sufragi. Duia el bolso i una gran bossa que deixava endevinar un vestit dut de la tintoreria.\nDes de la segona setmana del 2008 es celebra cada divendres a les 8 de la vesprada, a la porta dels jutjats de la Plaça del Sufragi d’Alzira, una concentració silenciosa en protesta i record de les dones que han estat assassinades per la violència masclista. Ho organitza l’Associació de Juristes Dones d’Alzira.\nLa senyora Berenguer es va trobar de cara amb les persones que estaven acabant de col·locar els marcs amb el nom i la data de la mort de cada dona, i les que estaven esperant que tocaren les vuit. Hi havia més gent de l’acostumada perquè fou el divendres de la setmana en que foren assassinades quatre dones, una d’elles a Cullera: Virma, Laura, Mª Victoria y Mª Jesús.\nAmb un somrís nerviós als llavis i evitant la mirada dels presents, va anar fugint de la plaça, supose que a sa casa a penjar el vestit a punt per a qualsevol festa, amb representació institucional. Potser no relacionara la violència contra la dona, amb la seues responsabilitats polítiques.\nA les concentracions dels divendres en contra la violència exercida contra les dones no ha hagut cap representació institucional de l’equip de govern de l’Ajuntament d’Alzira. Si que han vingut acudint regidores, regidors i responsables de partits en l’oposició d’Alzira i de la comarca, mesclats amb altres dones i hòmens.\nÉs curiós, acabe de rebre per correu electrònic una nota informativa (no sabria dir si és una invitació) amb les activitats programades per a la setmana pels drets de les dones que organitza la Regidoria de la Dona l’Ajuntament d’Alzira, del 3 al 7 de març. Em pregunte si el vestit que duia embolicat divendres la Sra. Regidora Consuelo Berenguer seria per acudir a algun dels actes.\nNomés em cal donar-li un consell que espere que reba també amb un somrís als llavis. Senyora Regidora, de vegades val més deixar el cotxe uns minuts en zona blava que deixar-se vore i després tindre por –o vergonya- d’eixir en la foto.\nPublicat per EDUARD a 11:57 1 comentari:\nMANU RIOS, LA MANIPULADORA DE CANAL 9, PREGONERA ...\nA ESPATLLES DEL POBLE, A PROP DEL PSI-PSD, ENTRE P...\nCONSUELO BERENGUER, REGIDORA DE LA DONA D’ALZIRA N...


Cal Andreuet: filosofia de treball\nA Cal Andreuet estem desenvolupant un projecte que va una mica més enllà del simple fet de produir aliments. Volem recuperar aquelles coses bones que feien els nostres avantpassats, i adaptant-les a la actualitat poder oferir el millor d'aquest ric patrimoni agrícola als nostres clients. Treballem per recuperar feixes, cultius i pràctiques que van moldejar el nostre entorn per fer-ne un bonic paisatge cultural. Fruit de tot això, el nostre projecte es sustenta en tres pilars essencials que defineixen els nostres productes.\nCultivem varietats locals de l'Alt Berguedà seguint els coneixements populars que generació rere generació ha adquirit la gent d'aquestes contrades; plantem varietats de casa nostra de tota la vida com els pèsols negres i també treballem per recuperar les varietats antigues de pomers que trobem a la Vall de Gósol. Creiem que la garantia de futur per les varietats tradicionals rau en saber dona'ls-hi un valor d'ús actual, ja que conseqüentment ens porta a una revalorització del seu cultiu.\nTreballem des del respecte per el medi que ens envolta, la necessitat de preservar la biodiversitat cultivada i la creença de que el benestar i la salut dels nostres clients són factors essencials en la nostre tasca. En conseqüència treballem dins de la normativa de producció ecològica i rebem la certificació que estableix el Consell Català de Producció Agrària Ecològica (CCPAE). També per garantir la sostenibilitat del projecte des d'un punt de vista ambiental, treballem amb la rotació de cultius, la rotació de camps de cultiu a pastures, i amb l'ajuda indispensable del nostre bestiar que ens permet tancar el cercle de forma sostenible.\nCULTIVATS A L'ALTA MUNTANYA\nSabem que gaudim d'un entorn natural privilegiat on l'aire fresc de muntanya i l'aigua de la pluja confereixen unes particularitats especials als nostres cultius. A més de 1400 metres d'altitud i en un cultiu sense reg on es respecta el cicle de la naturalesa, els fruits de les nostres plantes tenen una major composició mineral i un menor contingut d'aigua. Treballem amb uns productes singulars i produïts en un entorn d'alta muntanya; la puresa de muntanya ens garanteix un gust únic i una qualitat excepcional.


Taller d'Escriptura Creativa: Angoixes robòtiques (Pilar Zabala)\nLa mare era un robot. De bon començament no em vaig adonar d’aquesta particularitat seva que la distingia i la feia del tot especial, però amb el pas del temps vaig adquirir, entre altres coses, la capacitat de distingir i de fer comparacions. Això em va dur a sospitar que alguna cosa hi havia en ella que no lligava amb el que un llibre de contes em suggeria del que era una mare.\nUna mare era tendra amb els seus fills, els acaronava, els feia dormir als seus braços mentre els parlava d’històries de fades i els cantava cançons. També hi havia, però, aquelles anomenades madrastes dolentes i envejoses que no soportaven les virtuts dels fills dels seus marits i per això els humiliaven i els feien treballar amb desmesura, i fins i tot els desitjaven la mort.\nLa imatge que tinc de la meva mare no té res a veure amb la d’aquests patrons. Jo la recordo molt propera, vigilant atenta els meus primers desplaçaments, no fos cas que em produís algun mal irreparable. Això sí, mai no em va agafar entre els seus braços, ni de la seva boca va sortir mai una paraula, però aquesta mena d’expressions a mi no em feien cap falta, en tenia prou en percebre el seu contacte dur i lleugerament fred per saber-me segur i ben protegit.\nTrobava meravellosa la manera com la mare lliscava i giravoltava graciosament, emetent un suau zzzitt-zzzitt, mentre anava lleugera d’un lloc a l’altre del pis absorbint la pols de terra. El que va succeir un temps després encara no ho tinc clar, però el cas és que un dia va desaparèixer i a partir de llavors em vaig haver d’espavilar tot sol.\nRecordo que durant un curt temps vaig estar ben desorientat, no aconseguia centrar-me en les pautes marcades i em donava cops contra les parets, els mobles, les cadires i tots els objectes que trobava a davant meu. Després, i a força de rebre patacades i fer-me bonys, vaig aprendre a suavitzar i canalitzar prudentment les meves energies i, des de llavors, tot en mi va començar a anar millor.\nPerò… sempre hi ha un però. Una jove bèstia peluda i bigotuda em té ara ben desesperat. Tan aviat com em disposo a fer la meva feina, ella surt del seu amagatall i ràpida com un llamp s’abalança damunt meu. Es pensa que sóc una joguina i em toqueja i esgarrapa per tots costats, saltironant empipadora al meu davant. De debò que és tot un malson aquesta situació que em toca aguantar.\nDeixant de banda aquesta petita anècdota, hi ha una altra cosa que realment em té molt més preocupat. La mare era un bon robot. Jo em comporto com un robot. Per tant, també jo sóc un robot. Fins aquí ho tinc tot molt clar però el fet és que crec que si tinc la capacitat de raonar és perquè dec ser prou intel·ligent i que jo sàpiga els robots no raonen, actuen segons la seva programació i prou.\nA aquestes cabòries meves he d’afegir que intueixo que la meva existència aquí no és pas de llarga durada i això em genera un munt de preguntes i dubtes del tot existencials. Qui caram sóc, jo? D’on vinc? Quin cel m’acollirà?\nEtiquetes: 036. Mares robot, 36. Mares robot, Pilar Zabala


Rodrigo Moreno salva els mobles davant Las Palmas | 7TeleValencia\nRodrigo Moreno salva els mobles davant Las Palmas\nEl Valencia CF va aconseguir un empat en l'estrena de 2018 davant la UD Las Palmas en l'anada dels huitens de final de la Copa del Rei.\nEl Valencia CF va aconseguir un empat en l’estrena de 2018 davant la UD Las Palmas en l’anada dels huitens de final de la Copa del Rei, en un partit en què els de Mestalla van realitzar una gran segona meitat en què van ser molt superiors al seu rival i en la qual només li va faltar encert per aconseguir un millor resultat en l’Estadi de Gran Canària. El gol de Rodrigo, després d’una gran acció ofensiva, posa l’eliminatòria molt emocionant, que es decidirà a Mestalla.\nEra un onze nou, amb jugadors menys habituals però igual d’importants per l’esquema de Marcelino, qui confia en tots els integrants de la plantilla. Jaume a la porteria, Vezo i Lato, que estrenava el seu nou dorsal ’15’ en defensa, Maksimovic al centre del camp i Nacho Gil en atac cobraven aquesta nit tot el protagonisme en aquesta espectacular competició del K.O. en què el valencianisme té posades moltes il·lusions aquesta temporada.\nLa UD Las Palmas va sortir extra motivada com era d’esperar amb la presència del nou tècnic Paco Jémez a la banqueta. Calia donar-ho tot en aquesta etapa per fer-se un lloc en el seu onze. Per aquest motiu, l’arrancada va ser poc vistosa, amb moltes imprecisions i sense control del joc per part dels dos equips. Molts errors en la passada i poca precisió. Tot i això, els de Mestalla ho tenien més clar i s’apropaven més a l’àrea de Chichizola. Undiano Mallenco no va veure un derrocament de David Simón a Santi Mina dins de l’àrea quan intentava regatejar passat el quart d’hora, protestat pel davanter gallec. Jaume, per la seva banda, era un espectador més.El primer dispar va arribar a la mitja hora amb un xut amb l’esquerra des de fora de l’àrea de Zaza que va atrapar el porter canari.\nQuan tot estava controlat, la UD Las Palmas, que no havia fet res en la faceta ofensiva, es va avançar al marcador després d’una centrada de Borja que Calleri va rematar molt a prop. Era el 1-0 i els locals van celebrar el gol com si fos el d’una final. El Valencia CF va reaccionar bé i Santi Mina, des de fora, va voler sorprendre a Chichizola de lluny, sense sort. Els minuts finals de la primera meitat van ser de color blanc-i-negre, i Maksimovic, després una magnífica passada d’Andreas, li va pegar malament amb tot a favor. D’ací que l’internacional serbi lamentera este error quan estava en una posició clara per aconseguir l’empat. I no hi va haver temps per a més.\nDesprés del descans va entrar Parejo per Kondogbia. L’objectiu, tenir creació de futbol i distribució de joc que a la primera meitat no s’havia trobat. El Valencia CF va eixir amb molta intensitat i, molt prompte, Nacho Gil es va inventar una gran acció que no va saber definir. Era un altre equip, més ambiciós, amb la pressió més alta en un intent de recuperar prompte la pilota i tancar el seu rival a la seua àrea.\nRubén Uría, hui primer entrenador davant l’absència de Marcelino, va ficar més pólvora amb Rodrigo a l’hora de joc. I només eixir va ser vertical i va buscar a la primera la porteria. I Zaza va lluitar per una pilota, se’l va endur i va voler marcar per dalt davant la sortida de Chichizola que estava fora de la porteria en una claríssima oportunitat. El gol havia d’arribar perquè el Valencia CF era molt superior a la UD Las Palmas. I Guedes també va tindre el seu moment a la Copa amb la idea de ser encara més ofensiu. Era posar el tot pel tot.\nAl minut 71 Undiano Mallenco no va xiular una clara agafada de David Simón a Guedes quan intentava entrar a l’àrea. El portuguès va protestar amb raó i l’àrbitre, davant la sorpresa de tots els valencianistes, va deixar seguir. Havia d’arribar l’empat. El mereixia el Valencia CF. Zaza, al minut 81, el va tindre a prop, però el seu xut va pegar en un defensor.\nEra un monòleg sense premi que va arribar en el minut 84 quan una perfecta triangulació Guedes–Lato–Rodrigo va acabar amb l’1-1 del davanter internacional espanyol. Onzè tant del ’19’ blanc-i-negre, tercer en este torneig. Per fi es va fer justícia a l’Estadi Gran Canària. I poc després Nacho Gil va buscar el segon i el peu de Bigas ho va impedir. Volia més davant un rival noquejat. Guedes va demostrar la seva classe en una acció ràpida que Zaza va voler definir. Al final, no hi va haver efectivitat i el xoc va acabar amb un empat que deixa l’eliminatòria per decidir a Mestalla.


Què s’ha de fer si es fa mal de coll durant l’embaràs? - Sóc mare!,\n3. Canvis durant l'embaràs\nQuè s’ha de fer si es fa mal de coll durant l’embaràs?\nPrendre un virus és una qüestió insignificant, però, durant l'embaràs, qualsevol refredat és molt indesitjable, ja que el tractament farmacològic pot perjudicar el nadó. I, no obstant això, no totes les embarassades aconsegueixen evitar la malaltia. Com es pot tractar el mal de coll durant l'embaràs?\nEn aquest article es consideraran remeis escassos per al tractament dels refredats, així com les principals causes i tipus de malalties en què pot començar un mal de coll.\nCauses del mal de coll\nCom tractar un refredat\nCom fer gàrgares?\nCom es cura una tos?\nCom desfer-se de la rinitis?\nHi pot haver diverses raons per al mal de coll desagradable, però convencionalment es divideixen en dues categories: infeccioses i no inflamatòries. El primer tipus de factors inclou les malalties causades per agents patògens infecciosos.\nEn aquest cas, el mal de coll pot ser causat per aquestes malalties:\nmicosi de la laringe.\nEls metges criden l'atenció de les mares embarassades sobre el fet que el tractament de la gola en cas de malaltia infecciosa no es pot posposar, ja que afectarà la salut i el desenvolupament del fetus.\nEl fet és que el procés inflamatori de la nasofaringe només es localitza, mentre que la infecció pot disminuir i afectar les vies respiratòries, cosa que pot causar problemes de salut molt greus.\nCom ja s'ha esmentat, aquests símptomes poden ser causats per altres factors que no són infecciosos, a saber:\nMalalties del sistema endocrí. Sovint, la transpiració es produeix amb disfunció de la glàndula tiroide;\nReacció al·lèrgica. Sovint es veuen espasmes a la laringe amb al·lèrgies a la floració o al pèl de les mascotes;\nDanys mecànics a la faringe. Si els cossos estranys entren a la laringe (ossos de peixos o fruits), també es produeixen molèsties i dolor;\nTrastorns del tracte digestiu. De vegades, l'àcid expulsat per l'estómac pot entrar a la laringe i provocar la transpiració;\nNeurosi de la faringe. En cas de violació de la innervació i dany a les terminacions nervioses, una persona pot sentir dolor agut o un bony a la gola.\nQuèquè fer si fa mal a la gola durant l'embaràs? El primer pas és establir la causa del malestar, així com prestar atenció a la presència de símptomes d’acompanyament.\nCom a regla general, amb un refredat, es pot observar la imatge sintomàtica següent:\nsensació de sequedat i formigueig a la laringe;\nampliació de les amígdales;\nSi us trobeu amb algun dels símptomes anteriors, és probable que hàgiu aconseguit detectar una infecció vírica. Com tractar un refredat en aquest cas?\nÉs categòricament impossible utilitzar medicaments tradicionals per suprimir els patògens infecciosos, de manera que el primer que cal fer és consultar un metge que determinarà la causa de la malaltia i prescriure medicaments adequats que es permetin a les dones embarassades.\nCom a regla general, per a un refredat suau, el tractament es redueix a l’ús d’antisèptics naturals i comprimits absorbibles, que alleugen els símptomes desagradables.\nA més, el metge sens dubte us aconsellarà:\nAcuéstese. El repòs al llit no garanteix una recuperació ràpida, però sí. Per tant, intenteu assegurar-vos un bon descans durant els primers dies;\nBeure begudes calentes. Si només teniu mal de coll, però no hi ha inflor, podeu beure amb seguretat 2-3 tasses de te negre al dia amb mel i llimona;\nUtilitzeu productes antivirals. Aliments com la ceba i l'all són els millors remeis naturals per combatre el virus. Per descomptat, en les primeres etapes, les dones embarassades poden patir toxicosi, però si no hi ha, no descuideu l’ús d’aquests productes;\nRealitzeu esbandides. Es pot fer un esbandit regular fins a deu vegades al dia, de manera que la inflamació de la laringe i el dolor desapareguin.\nFer gàrgares amb herbes naturals es considera el tractament més eficaç i segur per als refredats de les embarassades.\nSi us sentiu incòmode i teniu mal de coll durant l'embaràs, utilitzeu aquestes receptes per solucions de gàrgares:\nFeu una decocció de camamilla i sàlvia i barregeu-la amb 1 culleradeta. sal marina;\nEn cas de mal de coll, una solució amb sosa, sal i unes gotes de iode alleujarà significativament els símptomes;\nDissoleu 1 culleradeta en 1 litre d’aigua tèbia. pròpolis. És recomanable que prèviament s'hagi infós amb alcohol.\nPer aconseguir un efecte ràpid, és aconsellable esbandir almenys una vegada cada hora i mitja.\nNomés en aquesta situació podreu fer front ràpidament a la inflamació i al dolor de la laringe.\nCom curar la tos?\nSi us fa mal la golai va haver-hi tos durant l'embaràs, no es pot relaxar.\nHi ha diverses maneres efectives de desfer-se dels símptomes desagradables, a saber:\nPodeu eliminar la tos amb llet diluïda amb 1 culleradeta. greix (el greix de l’oca és millor);\nLa mel i els gerds també tenen propietats envoltants, de manera que també es poden utilitzar en absència d’al·lèrgies;\nFeu una col·lecció de pits que podeu comprar a la farmàcia. Abans de comprar-lo, comproveu la composició, algunes herbes tenen contraindicacions per a les embarassades;\nLa inhalació amb olis essencials de farigola o camamilla també suavitzarà la gola i alleujarà la inflor.\nPerò abans d’utilitzar aquests mètodes, consulteu el vostre metge. Això és especialment cert per a l'opció d'inhalació. En cas d'intolerància a algunes olors i una respiració massa profunda a través de l'inhalador, es poden produir atacs de tos severa.\nSi apareix un mal de coll i una secreció nasal durant l'embaràs, utilitzeu un vasoconstrictor. Tot i això, només un metge pot receptar gotes nasals, cosa que evitarà les conseqüències d’un tractament inadequat. En aquest cas, és molt important no utilitzar aquestes gotes durant un període llarg. A més, els phytoncides de ceba permeten perforar el nas .\nTambé es considera una opció segura l’ús d’una truita que consisteix en farina de fajol i mel de flors. Aquestes compreses s'apliquen als sins maxil·lars, cosa que permet alleujar la inflor i facilitar la respiració pel nas. Si teniu mal de coll i altres símptomes d’un refredat al començament de l’embaràs, consulteu primer un especialista.\nNomés després d’establir la causa del dolor a la laringe podrà prescriure un tractament adequat.\nA més, és possible alleujar significativament els símptomes amb l'ajut de remeis populars que no afectaran de cap manera l'estat del fetus i no perjudicaran la salut de la futura mare.\nQualsevol que sigui el tractament que feu, consulteu un professional qualificat.\nPublicació anterior Quines són les millors lents de contacte?\nPropera publicació Aprendre a aturar les hemorràgies nasals


Les faltes en valencià podrien deixar buides centenars de places\nCentenars de places per a professor de valencià podrien quedar vacants per faltes ortogràfiques\nCada falta ortogràfica descompta un punt, per la qual cosa 6 o més signifiquen un suspens automàtic\nDesprés d’anys sense noves ofertes, des d’Educació es va convocar a milers d’opositors a competir per una plaça de professor: 4.636 llocs de treball. No obstant això, els sindicats calculen que al voltant de 300 d’aquestes places quedaran desertes. Així ho assegura CCOO PV, i reforça CSIF que demana a la Conselleria que “assumisca la seua responsabilitat“.\nAquest possible buit en les places, malgrat l’elevada competitivitat, són en la seua majoria de Matemàtiques i Valencià. En el cas de la llengua pròpia, el problema sembla ser el sistema de puntuació i criteris del tribunal; cada falta d’ortografia lleva un punt, per la qual cosa sis o més es tradueixen en un suspens segur.\nSegons els sindicats Stepv i CSIF, la Conselleria d’Educació, dirigida per Vicent Marzà, té part de responsabilitat, perquè “és qui dissenya els criteris d’avaluació, entre els quals es troba l’eliminació dels aspirants que no superen la part teòrica i pràctica”. Així, amb els criteris actuals, aquells opositors que vulguen aconseguir una plaça de professorat de valencià, podrien quedar descartats si tenen faltes d’ortografia en valencià.\nAixí, aquestes places vacants se supliran amb personal interí, i tornaran a presentar-se en la següent oferta de places. En els casos teòrics i pràctics, si no se supera l’aprovat -un cinc-, no es fa mitjana amb la resta de proves i queda, per tant, eliminat.\nDavant les declaracions de Miguel Soler, Secretari Autonòmic d’Educació i FP al diari Llevant, que ha assenyalat que els aprovats o suspensos “els decideixen els tribunals”, des del sindicat CSIF sol·liciten una “rectificació”: “Des del sindicat es lamenta que des de la secretaria estiguen derivant als tribunals qualsevol crítica”, assenyalen en un comunicat. Ells apliquen, assegura, el marcat per Conselleria.\nAl costat d’aquesta queixa, s’ha afegit una demanda de triar millor les aules, perquè “l’Administració ha sigut la responsable de triar aules i instal·lacions sense refrigeració”, apunten. Sobre el cas, animen a Conselleria a fer “autocrítica” i promoure una negociació per a “la millora del procés selectiu“.\nMés de 400 persones van ser diagnosticades per VIH en 2018 en la Comunitat Valenciana\nRecuperant les places de València per a la ciutadania\nEl Consell Escolar Valencià presenta un informe amb recomanacions per treballar a l’aula i a casa contra els masclismes quotidians\nCiutadans presenta més de 200 al·legacions al pressupost de València\nMata: "L'Espanya que ens uneix és la de l'Estat del benestar i el PP no ha de negar-se a veure la realitat"


Del maltractament al 'bontractament', per Sílvia Cóppulo\nUN ALTRE DRET FONAMENTAL\nDel maltractament al 'bontractament'\nCaldrà encunyar la paraula per definir aquest model de relacions humanes que afavoreix la felicitat, el bé comú i la resolució pacífica dels conflictes\nDijous, 13/08/2020 - 19:30\nEls crits de la dona van alertar els veïns i va arribar la policia. Ella tenia una ferida en una mà. A ell el van detenir per possible violència masclista, però en poques hores va ser posat en llibertat provisional. El seu nom, Fernando Valdés, magistrat del Constitucional. L’alt tribunal demana que se li respecti la presumpció d’innocència; es tracta del seu dret fonamental. És correcte. És clar que no hauria sobrat recordar que existeix un altre dret molt fonamental: no ser maltractat per la parella. Millor encara, el de rebre d’ella un ‘bontractament’, escrit així, en una única paraula. ¿Oi que hi estem tots d’acord? Però ¿què seria el ‘bontractament’? ¿Ens atrevim a definir-ho? Amabilitat, cortesia, respecte, paraules suaus..., poca cosa més i molt vagament sabríem afegir. El temps ha robat contingut a tractar-se bé.\nLa doctora Francisca Molero, vicepresidenta de Sexologia Mèdica del Col·legi de Metges de Barcelona, professora de la UB, lidera l’incipient moviment del ‘bontractament’, l’objectiu del qual és que el major nombre de persones incorpori de manera progressiva i permanent pensaments, emocions i expressions que promoguin, el ‘bonestar’ sostenible en l’individu, la col·lectivitat i l’entorn ecològic.\nCaldrà crear la paraula i definir-la en consens, assignant comportaments i accions concretes, elaborant propostes educatives i començant amb ser ‘bentractadors/es’ de nosaltres mateixos/es.\nEl ‘bontractament’ incorpora una disposició ètica de respecte. També és un model de relacions humanes que afavoreix la felicitat, el bé comú i la resolució pacífica dels conflictes. Planteja projectes on el guany i el creixement són personals, col·lectius i per al medi ambient, en cooperació. Un ‘win-win-win’. Implica ser i saber el valor positiu de les persones, animals i ambient ‘per se’ sense haver de demostrar-ho.\nCom a conseqüència, es generen vincles més saludables i segurs. Ens relacionem d’una altra manera, que ens convida a desenvolupar les nostres habilitats per viure amb plenitud.\nM’apunto al projecte del ‘bontractament’.


L'actual president glosa la figura de qui va presidir el Club entre el 1978 i el 2000\nAvui hem perdut un gran barcelonista que va canviar la fesomia del nostre club. L’home que va presidir el Barça durant 22 anys. Avui ens ha deixat Josep Lluís Núñez i, des del seu record, tornem a reviure moments i emocions d’un període extraordinari de la nostra història.\nQuan va arribar a la presidència, fruit de les primeres eleccions democràtiques l’any 1978, Josep Lluís Núñez va trobar un club que vivia moments difícils, des de molts punts de vista. La Catalunya de la transició vivia instal·lada entre la il·lusió pel canvi polític, i una crisi econòmica que havia afectat molt el Barça i el país.\nPerò la seva obsessió per fer realitat el projecte del seu Barça triomfant, el va portar a implementar un nou concepte de gestió, que és la base del Barça d’avui. Ell va ser l’home que va elevar a categoria de notícia la gestió de l’Entitat, i el primer que va tenir clar que els clubs havien de cobrar pels drets audiovisuals del futbol.\nAmb ell, el nostre patrimoni també va fer un salt exponencial, amb l’ampliació i millora del Camp Nou i de tot el seu entorn, i amb la construcció del Miniestadi. I amb ell va néixer la Masia, el lloc on van créixer i es van formar molts dels jugadors que avui són part de la nostra llegenda, fidels a un estil genuí. Josep Lluís Núñez ho va tenir clar: sabia que el futur del Barça passava per generar talent local, des de l’excel·lència i la innovació.\nAlhora, de la mà del seu vicepresident i amic, Nicolau Casaus, l’àrea social va experimentar un creixement sense precedents, amb un increment substancial del nombre de socis, i amb l’expansió del moviment penyístic molt més enllà de l’àmbit català.\nPerò Josep Lluís Núñez va ser, sobretot, el president que va encapçalar aquell desplaçament de 30.000 culers a la final de la Recopa del 79 a Basilea, i el de la nostra primera Copa d’Europa, aquella del 1992 a Wembley, amb Johan Cruyff a la banqueta, i el Dream Team sobre la gespa. Sota el seu mandat, el Barça va renovar la seva mentalitat per situar-se, definitivament, com un club guanyador, ja no només al món del futbol, sinó en tots els altres esports professionals. I és que el president Núñez estava convençut de la naturalesa profundament poliesportiva del FC Barcelona.\nEl recordarem, també, com el president del Centenari, com el que va impulsar el nostre Museu, i com el que, fins al darrer instant, i des de la discreció, ha fet costat al Club i a l’equip. Trobarem a faltar la seva personalitat, els seus bons consells i la seva perseverança.\nMoltes gràcies, president, per tot el teu llegat.\nBarcelona, a 3 de desembre del 2018


Comença l’horari d’estiu – Guia de Roses\nHome ROSES SOCIETAT Comença l’horari d’estiu\nAquest any es compleixen cent anys del primer canvi d’horari d’estiu a Catalunya.\nLa matinada del proper diumenge, 25 de març, el rellotge s’avançarà una hora: les dues de la matinada passaran a ser les tres. Un cop fet aquest canvi, que es fa de manera harmonitzada a una vuitantena de països de tot el món, s’inicia el període de set mesos d’horari d’estiu per al 2018.\nMés llum de dia\nL’objectiu del canvi horari és aprofitar les hores de sol del matí i així reduir la despesa energètica associada a l’ús de llum artificial. L’horari d’estiu es va proposar per primera vegada a principis del segle XX als Estats Units i al Regne Unit, però no es va aplicar fins l’any 1916 a Alemanya, per estalviar carbó durant la Primera Guerra Mundial. Aviat van prendre exemple altres països i a Catalunya es va provar per primera vegada l’any 1918, fa cent anys. No obstant, no es va instaurar definitivament fins als anys setanta, a causa de la crisi del petroli.\nLa millora de les tecnologies d’il·luminació, amb solucions més eficients com les llums LED, ha mitigat l’impacte del canvi d’hora sobre el consum d’energia. Tanmateix, l’aprofitament de l’energia del Sol com a mesura d’estalvi i eficiència energètica presenta encara un gran potencial de creixement a través de solucions com l’autoconsum fotovoltaic.\ntags: a roses Alt Empordà aRoses canvi hora canvi horari Catalunya Costa Brava Empordà GIRONA horari estiu in costa brava Més llum de dia Municipi Roses\nprevious 17 anys de la mort de Santos Santamaría\nnext Nova jornada de donació de Sang a Roses\nRoses s’adhereix al Dia Internacional de la Dona\nEl Síndic de Greuges atén un total de 10 consultes en la seva visita a Roses\nNeix l’innovador Festival DRONS N’ROSES


Centenars de persones es mobilitzen al Baix Vallès per demanar lalliberament de Jordi Turull - Politica - clicama Notícies i actualitat de Mollet i el Baix Vallès\nRedacció 11:09 03/11/17\nCentenars de persones es mobilitzen al Baix Vallès per demanar l'alliberament de Jordi Turull\nDesenes de persones van esperar a Parets l'arribada de la dona del conseller cessat per donar-li suport personal\ncentenars persones mobilitzen baix valles per\nMoment de la protesta a Mollet\nCentenars de persones es van mobilitzar aquest dijous al Baix Vallès per demanar l'alliberament dels membres del Govern cessat, entre ells el veí de Parets, Jordi Turull. Les protestes convocades per la Crida per la Democràcia es van concentrar a Mollet i a Parets. A Mollet un grup de persones es van concentrar a les 19 hores davant de l'Ajuntament amb pancartes com "Llibertat presos polítics catalans", "Hola República" o "Mollet és República". A l'acte es va llegir un manifest i es van cantar Els Segadors. A la nit es va organitzar una cassolada.\nAhir mateix, la CUP de Mollet, una de les organitzacions participants en la protesta, va demanar des de les xarxes a l'Ajuntament de Mollet que no posi les llums de Nadal fins que els empresonats tornin a casa. Pensen que no hi ha "res a celebrar".\nA Parets també desenes de persones van participar en una protesta pels carrers de la població. Posteriorment, i fins a la matinada, moltes persones entre elles el diputat al Congrés de Diputats i amic personal de Jordi Turull, el molletà Feliu Guillaumes, van esperar l'arribada de la seva esposa a casa seva. La muller de Turull arribava de Madrid i volien donar-li suport.\nLa Crida per la Democràcia ha anunciat protestes. Avui mateix hi ha una nova convocatòria (19 h) als ajuntaments.\nEl jutge de lAudiencia Nacional decreta presó per Jordi Turull\nPintades contra les seus de Mollet del PP i PSC


Polèmica per un desnonament amb nens i sense ordre del jutge - Diari de Girona\n30·10·20 | 22:50\nLa mare de família va arribar a casa seva dijous al migdia i es va trobar el pany canviat sense que ningú li hagués notificat res. Va trucar a l'associació de veïns -institució al barri en la defensa de la vivenda- i Filiberto Bravo, «Fili», sempre de guàrdia, li va dir que truqués al seu advocat d'ofici, a veure què havia passat. L'advocat, va explicar ahir Fili, li va respondre que ell tampoc tenia cap informació de cap desnonament; així que la dona va reobrir la porta i va entrar, cosa que va fer saltar l'alarma que al matí la propietat havia instal·lat al pis després del llançament judicial, que es va produir sense que ni la família, insisteixen, ni els serveis socials municipals en tinguessin constància.\nAl cap de poques hores es van presentar a l'habitatge familiar, a l'avinguda Rasos de Peguera -coneguda per ser un dels carrers de la ciutat en la qual s'han viscut més desnonaments en l'última dècada- primer els treballadors de l'empresa d'alarmes i després, nombroses patrulles dels Mossos d'Esquadra. «Vaig comptar 20 furgonetes i incomptables cotxes policials», recorda l'activista pel dret a la vivenda, gairebé sense veu. Malgrat que en pocs minuts es van reunir davant la porta desenes de veïns per intentar parar un desnonament que es produïa ja de nit, en ple estat d'alarma i poques hores abans del toc de queda, no ho van aconseguir, i la policia es va emportar la família al centre d'emergència de Llacuna, des d'on els van instal·lar en una pensió.\nDesprés de la polèmica que van aixecar les imatges d'unes criatures expulsades de casa seva per la policia de nit en ple estat d'alarma, una portaveu del BBVA assegura que desconeixien que els ocupants del pis eren una família vulnerable -«si ho haguéssim sabut l'hauríem parat, no desnonem famílies vulnerables», diu- i que estan tramitant que puguin tornar.


La BANC constata que les co-inversions de Business Angels en start-ups a Europa estan en la línia dels 127.000$ de mitjana als EUA\nLes conclusions de l'Informe Halo Report 2016 recullen un descens de les valoració d'empreses i un increment de la ronda d'inversió mitjana als EUA.\nEl Gremi de Flequers celebra la campanya 'Les bosses es paguen, que no les pagui el Medi Ambient' de l'Agència de Residus de Catalunya\nEl Gremi està convençut que l'entrada en vigor de l'obligatorietat de pagar les bosses de plàstic de nanses a tots els comerços contribuirà a la reducció dels residus plàstics.\nAmb l'objectiu de controlar l'ús dels contractes a temps parcial i les hores extraordinàries el Govern va posar en marxa, a finals de 2016, una mesura extensiva a totes les empreses que tornava a penalitzar les pimes.\nLa xarxa Africana de Business Angels comença a funcionar amb el suport de la xarxa catalana BANC\nL'edifici del Johannesburg Stock Exchange va reunir vint convidats internacionals per posar en marxa la xarxa africana ABAN.\nA Catalunya el nombre d'afiliats a la Seguretat Social ha incrementat fins els 3.212.076 cotitzants en aquest mes de març\nLa Cecot considera que la reducció de l'atur del mes de març i l'increment de cotitzants a la seguretat social són dades positives i fan intuir que la tendència interanual continuarà per aquesta via.\nLa Cecot demana a Junqueras endarrerir tres mesos l'entrada en vigor de l'impost de begudes ensucrades\nLa patronal ha elevat al Govern de la Generalitat el desconcert i la impossibilitat per part de les empreses del sector d'adaptar, en 48 hores, els sistemes informàtics i els criteris dels subjectes afectats per l'impost.


(S'ha redirigit des de: Tadla)\nTadla-Azilal (en àrab: تادلة أزيلال,amazic Tamnaḍt n Tadla Azilal, ⵜⴰⴷⵍⴰ ⴰⵥⵉⵍⴰⵍ) era una de les setze regions en què està organitzat el Marroc abans de la reforma administrativa de 2015. La seva capital és Beni Mellal.\n32° 20′ N, 6° 21′ O / 32.33°N,6.35°O / 32.33; -6.35\nEls primers habitants eren els berbers zenetes. Ucba ibn Nafi (+683) fou el primer àrab que hi va arribar quan venia del Sus. Idris I va conquerir Tadla el 789 i llavors la població no era musulmana (excepte uns quants, la reste eren cristians o jueus). El 818 un grup d'àrabs que fugien de la repressió que va seguir a la revolta del Raval de Còrdova es va instal·lar al país. El 836 van venir àrabs de Fes quan es va crear un emirat idríssida per la partició de l'emirat a la mort d'Idris II, amb capital a Day, la principal de la regió aleshores, sota el príncep Yahya ibn Idris (a vegades esmentat com Ahmad ibn Idris); l'emirat va tenir seques monetàries a Wazekkur, Mrirt, Wawahna i Tagarag. La dinastia idríssida fou expulsada pels berbers zenetes Banu Ifran de Salé i Xalla. Els Banu Ifran van conservar la regió fins a la conquesta almoràvit. Day havia quedat malmesa greument i els almoràvits la van restaurar fins al punt que semblava una ciutat de nova fundació; a la rodalia van crear la fortalesa de Tagrart. Els almohades van ocupar la regió un segle més tard i van arrasar Day i Tagrart. Tadla, una vila secundària, va patir considerablement, ja que es va oposar marcadament als almohades.\nEls àrabs no van arribar en quantitats considerables al país fins al segle xii quan els almohades hi van enviar als nòmades hilàlides i Banu Sulaym; Ibn Khaldun parla dels Djuixam i els Banu Riyah i de l'arribada de pobles "innumerables". Després de l'assassinat del pretendent almohade Yahya ibn Nàssir al-Mútassim el 1236, els Banu Djabir, una fracció dels Djuixam, van arribar a Tadla i es van instal·lar al peu de les muntanyes al constat dels berbers Snaga establerts a les muntanyes i les planes; de vegades s'estenien per la plana però quan el poder central era fort es replegaven a les muntanyes amb els seus aliats berbers. A l'edat mitjana la ciutat de Tadla donava nom a tota la província; la segona ciutat (abans la principal) era Day, al peu de les muntanyes, i que tenia una mina de coure. La dinastia sadita va introduir a Tadla als àrabs Banu Makil originaris del Iemen. A l'inici del segle xiv Lleó l'Africà va visitar Tadla (que anomena Tidle) i esmenta dues viles construïdes a les muntanyes: Rafza, capital, i Afza, separades per dues llegues (9 km) amb el riu Wadi Darna enmig; al sud-oest hi havia Aït Itab a unes 40 llegues (180 km). Aquestes poblacions van desaparèixer en les lluites entre els wattàsides i els sadites, en les quals Tadla fou un camp de batalla habitual.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tadla-Azilal&oldid=22026655»\nDarrera modificació: 29 set 2019 a les 10:20


Demanen sis anys per als pares de la Nadia per estafa | Diari de Tarragona\nDemanen sis anys per als pares de la Nadia per estafa\nVan aconseguir 1,1 milions d’euros en donatius, al·legant que la petita necessitava operar-se als Estats Units sense ser cert. Només van destinar 2.707 euros a tractaments mèdics\n13 de Diciembre de 2017 - 11:12 hs\nEls pares de la Nadia, en una imatge presa a l’àmbit familiar. FOTO: dt\nLa Fiscalia demana sis anys de presó per als pares de la nena Nadia per un presumpte delicte continuat d’estafa a donants que van aportar diners per a tractaments de la menor, que estava diagnosticada de tricotiodistròfia, segons l’escrit d’acusació del fiscal.\nEls pares van fer servir com a argument la necessitat d’intervencions quirúrgiques als Estats Units de la nena per trobar-se en perill de mort, sabent que era una falsedat, i aconseguiren 1.111.317 euros dels quals només en van destinar 2.707 a tractaments mèdics.\nEl fiscal sosté que els acusats, «amb ànim d’obtenir un lucre patrimonial il·lícit», quan la nena tenia cinc anys, el 2009, van crear l’Associació per la Tricotiodistròfia a Balears, amb l’excusa de recaptar fons per al tractament de la malaltia, quan la seva veritable intenció era destinar els diners al seu propi consum i oci.\nEls pares, Fernando Blanco -a la presó provisional- i Marga Garau -en llibertat amb càrrecs-, van viure a les Illes Balears fins al 2013.\nA principis d’aquest any es van traslladar a Fígols i Organyà (Lleida) i van inscriure la petita en un col·legi d’Organyà, en el qual en una reunió de pares van explicar que la Nadia sofria una malaltia greu i que necessitava tractaments molt costosos.\nAixí aconseguiren que veïns de diverses poblacions iniciessin campanyes de recaptació de fons, amb venda de loteria inclosa.\nL’escrit del fiscal relata que quan van ser detinguts, el novembre de 2016, als comptes només quedaven 300.000 euros i assegura que en l’estudi dels comptes s’han pogut identificar 5.574 donants que van efectuar les seves donacions mitjançant transferències bancàries.\nNo s’han pogut identificar 1.006 persones que van fer ingressos en efectiu ni als centenars de persones que van participar en les campanyes solidàries mitjançant guardioles o subhastes d’objectes donats per terceres persones.\nEl fiscal recull també que es va localitzar una col·lecció de rellotges valorada en 60.000 euros, telèfons mòbils, ordinadors, equips i instruments informàtics, que es trobaven apilats amb objectes de diversa índole.


Comerços de Tàrrega obriran dissabte per protestar contra les mesures que els obliguen a tancar – Comarques de Ponent\nComerços de Tàrrega obriran dissabte per protestar contra les mesures que els obliguen a tancar\nSota el lema ‘Reobrim el comerç segur’, comerços no essencials de Tàrrega, així com d’altres indrets de Catalunya, obriran aquest dissabte 13 de març durant dues hores, de 12 a 2 del migdia. Ho faran per mostrar el seu desacord amb l’obligat tancament dels establiments no essencials els caps de setmana, mesura excepcional per frenar l’evolució de la pandèmia de la Covid a Catalunya que està en vigor des del passat 7 de gener, és a dir, des de fa més de dos mesos.\nL’objectiu d’aquesta obertura simbòlica és que el govern els «escolti» i reivindicar «la necessitat de treballar per poder sobreviure», ja que els comerços no essencials estan «farts d’aquesta situació» que asseguren que «cada cop és més dura».\nAixí mateix, destaquen que sempre han vetllat per fer complir les mesures sanitàries i evitar contagis a l’interior dels establiments.\nFinalment, remarquen una vegada més que la imposició de les mateixes limitacions per tot el territori català no té cap sentit d’aplicació, ja que cada comarca té les seves pròpies característiques demogràfiques.\nAquesta acció està impulsada per la patronal Pimec Comerç i s’hi han adherit 25 associacions de comerciants de Lleida, entre les quals hi ha Foment Tàrrega, entitat que recomana a tots els participants en l’acció de protesta, posar una taula o un precinte a l’entrada de l’establiment, anunciant que no és permès l’accés del públic, amb la finalitat d’evidenciar el compliment normatiu.


Torrons Mel i Alemany, productors centenaris\nTorrons i Mel Alemany és una empresa familiar d’Os de Balaguer, nascuda el 1879. Es dediquen a produir torró de forma totalment artesanal, elaborant 60 tones anuals de torró, de les quals un 80% les venen a Catalunya, un 10% a l’Estat espanyol i un 10% a l’estranger. A més, envasen unes 1.500 tones de mel, de les quals un 50% es destinen a l’exportació, especialment al mercat francès. Els torrons els fabriquen amb una recepta clàssica del segle XIX, mentre que amb la mel són més innovadors, sempre sota el concepte de valor afegit. Actualment, la cinquena generació de la família es dedica al negoci.\nEl concepte de proximitat forma part de la filosofia de la nostra empresa. En el cas del torró, seleccionem la millor qualitat possible dels productors de fruits secs i dels apicultors que estan al nostre voltant. El nostre ADN no ha variat gaire des de 1879, quan la besàvia del Ferran Alemany, el nostre gerent, elaborava un caramel de mel i fruits secs, que era la base del torró actual. Aquesta fórmula clàssica ens ha obert les portes a cadenes de supermercats com Marks&Spencer o la principal botiga on-line dels Estats Units, LaTienda.com.\nL’empresa sorgeix al peu del Montsec amb una recepta del 1879, en la qual l’àvia Mundeta va crear un caramel de mel i fruits secs. D’allà va sortir el primer torró. Des d’aleshores, cinc generacions de la família Alemany hem seguit el procés artesanal de l’elaboració del torró. Als anys 70 del segle XX, el Miquel Alemany va decidir muntar una envasadora de mel i ampliar la fabricació de torrons. Els nostres torrons són molt acceptats pels consumidors per la tendresa de la massa i el punt cremat. El nostre objectiu és continuar mantenint un creixement sostenible.\nOferim més d’una desena de varietats de torró elaborades de forma totalment artesanal i més d’una vintena de mel. Gràcies a una cocció lenta a base de fruits secs de proximitat i una mel de romaní molt seleccionada, el nostre torró té una pasta blanca molt característica. En el cas de la mel, som innovadors amb les línies gourmet i salut. A la primera, disposem de la mel amb ametlles, avellanes, nous, pell de taronja i bresca. En la línia salut, comptem amb mel i gelea reial fresca, pròpolis i pol·len. És el valor afegit de la nostra mel.\nSón productes fets de forma totalment artesanal. Es tracta d’una selecció de matèries primeres de qualitat i de proximitat. Ens assegurem que els torrons i les mels siguin el més natural possible. Comercialitzem amb una marca pròpia i el nostre sistema d’elaboració està molt vinculat a la col·laboració amb el territori que ens envolta, ja que estem ubicats al peu de la serra del Montsec. Part de l’embalatge de la nostra marca el realitzen entitats lleidatanes que ocupen a persones amb algun tipus de discapacitat. Considerem que és un compromís tornar a la societat part del que ens ofereix. Un altre valor diferencial que tenim és la innovació en la mel, amb les línies gourmet i salut.\nTel. 973 438 072


Hiperacúsia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa hiperacúsia, en medicina, fa referència a l'increment del llindar de tolerància dels sorolls ambientals. Aquesta baixa tolerància al soroll desencadena un malestar físic i, fins i tot, psicològic.\nGeneralment, la població té un nivell de confort auditiu fins als 100 dB. Això, no passa en els pacients amb hiperacúsia. Aquests mostren disconfort auditiu als 40 dB o també, valors inferiors.\nNen protegint-se del soroll\nAquesta alteració auditiva és molt rara i afecta entre el 9% i el 15% de la població total. Aquesta és més prevalent en persones que ja, prèviament, han estat diagnosticats d'acúfens. Els acúfens consisteixen en la presència d'un o més sons a l'oïda. En aquest segons cas no hi ha estímuls sorollosos externs.\nLa hiperacúsia es pot classificar en diferents tipus, segons gravetat i grau de disconfort que provoca. A més a més, en aquesta classificació també hi intervé el llindar de disconfort.\nLlindar de disconfort\nNo-negativa > 95 dB en totes les freqüències\nLleu 80-90 dB en 2 freqüències\nModerada 65-75 dB > 2 freqüències\nSevera = o < 60 dB en 2 o + freqüències\nLa hiperacúsia es pot desencadenar a partir de diferents factors o situacions. Hi ha tota una sèrie d'alteracions o patologies perifèriques que poden provocar aquesta hipersensibilitat al soroll. Algunes d'elles són: paràlisi facial Bell, extracció d'un tap de cera, traumatisme cranial, miastenia gravis, malaltia de menière, entre altres.Tot i les possibles causes esmentades anteriorment, no saben del cert quines poden ser les etiologies.\nA més a més, s'ha associat la serotonina. Alteracions a la producció de serotonina poden afectar la modulació del senyal auditiu.\nEl diagnòstic d'hiperacúsia pot ser diagnosticar juntament amb altres patologies auditives o bé, de forma independent. Aquesta pot anar associada a patologies esmentades prèviament com: malaltia de Addison, paràlisi de Bell, migranya, entre altres.\nEl tractament principal de la hiperacúsia consisteix en la dessensibilització utilitzant sons de banda ampla. És una teràpia de reentrenament per incrementar el llindar de molèstia dels sons. El fet d'escoltar sons, de banda ampla, dia rere dia, desencadena l'adaptació de l'oïda per tornar a establir la seva tolerància al so.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Hérraiz, C «[http://apps.elsevier.es/watermark/ctl_servlet?_f=10&pident_articulo=13096786&pident_usuario=0&pcontactid=&pident_revista=102&ty=67&accion=L&origen=zonadelectura&web=www.elsevier.es&lan=es&fichero=102v57n8a13096786pdf001.pdf Fisiopatología y tratamiento de la hiperacusia (hipersensibilidad al sonido)]». Acta Otorrinolaringol Esp, 2006, pàg. 373-377.\n↑ 2,0 2,1 «Hiperacúsia» (en castellà). Clínica Juan Carrero. [Consulta: 15 novembre 2016].\n↑ «Hiperacusia» (en castellà). Centro del audifeno. [Consulta: 15 novembre 2016].\n↑ «Acúfens» (en català). Coflleida. [Consulta: 15 novembre 2016].\n↑ «Hiperacusia: Síntomas, tratamiento y causas» (en castellà). [Consulta: 15 novembre 2021].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Hiperacúsia&oldid=22266099»


Serra Mariola - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Serra de Mariola)\nLa serra de Mariola és una serralada d'orientació bètica, situada entre les comarques de l'Alcoià, el Comtat i la Vall d'Albaida. Constitueix un dels territoris valencians en què es concentren en major mesura valors mediambientals, paisatgístics i socioculturals d'especial rellevància.\nParc natural, serralada, àrea protegida i parc natural\n38° 44′ 01″ N, 0° 35′ 30″ O / 38.7336°N,0.5917°O / 38.7336; -0.5917Coord.: 38° 44′ 01″ N, 0° 35′ 30″ O / 38.7336°N,0.5917°O / 38.7336; -0.5917\nsàlvia de Mariola i el teix, voltor comú\nTé una formació gairebé rectangular, amb una alineació de sud-oest a nord-est, i ocupa una superfície aproximada de 16.800 hectàrees. La delimitació natural de la serra de Mariola és al nord amb la vall d'Agres, al sud amb el riu Polop, que separa la serra amb la del Menejador. A l'est amb el riu Serpis, i queda l'oest per determinar a causa de la continuïtat de la serra de Mariola per les serres d'Onil i Biar.\nMés fàcil serà delimitar la serra pel cinturó de carreteres format per les poblacions que envolten Mariola i que penetren amb els seus termes municipals cap a l'interior de la muntanya, com Alcoi, Cocentaina, Muro d'Alcoi, Agres, Alfafara, Bocairent i Banyeres de Mariola.\n1 Descripció geomorfològica\n5 Incendis forestals\nEls primers indicis de la Mariola van aparéixer fa 60 milions d'anys, configurada com una illa. Durant l'Eocé mitjà i superior la Mariola va anar emergint del mar, i és al Miocè quan el mar abandona la serralada per la zona sud. Al quaternari, la Mariola adopta la gran complexitat estructural amb què hui en dia la coneixem, i a causa de l'erosió climàtica va adoptant les formes suavitzades actuals. Ara la Mariola és un important jaciment geològic àmpliament estudiat.\nConstituïda majoritàriament per materials calcaris, la intensa activitat tectònica ha generat un massís amb una topografia molt variada, que arriba a la màxima agressivitat a l'extrem nord-oriental, sector en el qual se situen també les màximes altures, presidides pels 1.389 m per l'emblemàtic Montcabrer.\nAixí, la serra de Mariola queda dividida en dues parts, la nord-oriental (zona més agresta de la serra) i la sud-occidental (zona més suau i plana), prenent com a referència la línia divisòria de les dues parts de la carretera CV 794 que comunica per l'interior de la serra les poblacions d'Alcoi i Bocairent, i travessa per complet tota la serra.\nLes altures més importants se'n troben a la zona nord-oriental, i destaca l'alçada del Montcabrer, de 1.389 m sobre el nivell del mar, el més alt de la serra i tercer de les comarques d'Alacant després del pic d'Aitana i del Puig Campana. Li segueixen el pic de l'Alberri, Morro del Comptador, Alt del Cerincal, Alt de la Mola, Alt de Mariola i el de la Codolla, el Cavall Bernat, el pic del Portí i Cabeçó de la Cova, tots superant els 1.000 m sobre el nivell del mar. A la zona sud-occidental destaca el pic de l'Eixar de 1.090 m, i és l'alçada més important de la zona, seguida de l'Alt de Sant Jaume, Capoll de l'Aguila i el Morro del Porc, que no arriben cap dels tres als 1.000 m d'alçada msnm.\nEls importants aqüífers de Mariola, reconeguts ja per Cavanilles, donen lloc a innombrables fonts, ullals i surgències que esguiten tota la superfície de la serra. L'aigua és un important element de la serra de Mariola. Hi ha nombroses bosses d'aigua, que molt sovint emanen a l'exterior, donant lloc a fonts com la de Mariola, Molí Maton, la Cova, la font Freda, el Sumadoret, el Xorrador, la Coveta, el Sapo, la Boronada, o la font de Sanxo. De la Mariola sorgeixen tres importants rius valencians, el Clarià, el Vinalopó i el Serpis.\nLa serra de Mariola ha estat i està en el punt de mira de molts botànics d'arreu del món per la seua singularitat i diversitat florística. Més de 1.200 espècies de plantes superiors han estat catalogades a la Mariola (fins a 2.000 segons alguns autors), amb molts endemismes iberollevantins i xativins. No sols en treballs científics es troba documentada aquesta riquesa, també en la transmissió oral de la cultura popular, plena de cançonetes i històries ("Serra de Mariola, tota a floretes..."), en què adquireixen especial rellevància aquelles espècies amb propietats aromàtiques i medicinals, les quals, des de temps immemorials, han sigut emprades amb fins gastronòmics, per a l'elaboració de begudes alcohòliques i com a condiment, fàrmacs, com a remei d'infinitat d'afeccions, cosmètics, en l'elaboració de perfums... En aquest sentit, cal esmentar la famosa sàlvia de Mariola, el romer o romaní, el timó, el rabet de gat, la camamilla, l'apreciat i escàs timó reial, la pebrella, l'espígol, la santònica o betònica, el pericó, el te de roca i un llarg etcètera que han servit per a l'elaboració del conegut herber.\nPodem trobar bons, encara que escassos, exemples de la vegetació potencial climàtica, protagonitzada en aquestes terres pel carrascar, i fins i tot el bosc mixt mediterrani, a les zones més ombrívoles i inaccessibles. La carrasca, com a espècie clau, i caducifolis, com el fleix, l'auró i també el galer, van acompanyats d'un ric estrat arbustiu compost per marfulls, ruscus, lligaboscs, aladerns, i altres arbustives i enfiladisses. La següent etapa de degradació està caracteritzada pels coscollars amb matapoll, càdec, arçot, i espinars, a les zones més humides i ombrejades, d'esbarzers, aranyons, cirerers de pastor, rosers o tapaculs, etc. Però la major superfície de la serra està coberta per un dens pinar de pi blanc barrejat amb cepells, argelagues, romers, estepes i moltes de les plantes aromàtiques i medicinals ja esmentades. També hi ha bons exemples de vegetació edàfica, com per exemple els boscos de ribera, localitzats en aquest cas a la capçalera del Vinalopó.\nUn dels ambients del parc que destaca especialment és la microreserva de la teixera d'Agres, que ha sigut considerada com el bosc de teixos més meridional d'Europa i que, tot i que en té una població molt reduïda, encara conserva espectaculars exemplars d'est arbre.\nTambé cal fer especial menció de les comunitats vegetals associades a les nombroses fonts i brolladors naturals de Mariola, com per exemple el cas de l'espectacular tosca de la font del Molí Maton, i també la vegetació rupícola (amb importants endemismes) i d'altura (amb el pic del Montcabrer com a protagonista i un interessant component relicte).\nLa serra de Mariola alberga una gran quantitat d'ambients i per tant de comunitats vegetals, la qual cosa es tradueix també en una important diversitat faunística. És així com insectes i artròpodes, amfibis, rèptils, ocells, mamífers, etc., colonitzen boscos, bosquines, prats, penya-segats, coves, rius, basses, àrees conreades i fins i tot nuclis urbans. Així a la serra de Mariola podem trobar, per esmentar alguns exemples dels grups més aparents, amfibis com la granota comuna o el gripau comú, entre altres, rèptils com la sargantana comuna, cuallarga i cendrosa, alimentant-se d'insectes i altres invertebrats, el fardatxo, la serp d'aigua, la serp blanca, verda, de ferradura, el sacre, que se n'alimenten dels anteriors, de micromamífers i de menuts passerells. Entre aquests darrers, i per destacar-ne alguns dels més comuns, hi ha granívors com el pinsà, la perdiu o el gafarró, insectívors com el pit-roig o reiet, el totestiu o capellana i altres pàrids, còrvids, picots, etc.\nBen representades es troben també les rapinyaires, tant diürnes com nocturnes; així, crien i s'alimenten espècies com l'àguila reial, l'àguila serpera, l'aligot, el falcó, l'astor, l'esparver i el xoriguer comú; entre les nocturnes, hi són el brúfol o duc, el mussol banyut, el gamarús o caro, el mussol, l'òliba i el xot.\nActualment, està portant-s'hi a terme un projecte de reintroducció del voltor comú; fins al moment, aquesta espècie només hi feia acte de presència esporàdicament; a més, aquest projecte ha afavorit la presència d'altres espècies com el milà reial. Entre els mamífers, cal ressaltar el conill com a aliment bàsic dels carnívors com el gat salvatge, la fagina, la mostela, la geneta, el difícil de localitzar teixó i l'abundant rabosa. Per la seua abundància també cal esmentar el porc senglar.\nA títol anecdòtic, alguns investigadors de la Universitat d'Alacant han descobert un tipus estrany de rabosa a la serra de Mariola. És una rabosa completament negra i de la qual s'han pogut catalogar fotogràficament 8 individus. Després de dur a terme diversos estudis de genotip, s'ha corroborat que no és una nova espècie animal sinó una mutació genètica de la guineu comuna (Vulpes vulpes).\nCava Gran, al terme municipal d'Agres\nInnombrables troballes arqueològiques testimonien la presència humana a la serra des del paleolític (vegeu jaciments de cova del Pastor i cova del Salt, Alcoi; etc.), principalment al sud-est i a les proximitats del riu Vinalopó: pintures, jaciments (neolítics, del bronze i ibèrics, principalment), castells, caves, masos, forns de calç i altres construccions així ho demostren. Del neolític trobem la cova de la Sarsa i cova "Emparedà", Bocairent; cova Bolumini, Alfafara; etc.; de l'eneolític cova de la Sarsa i cova "Emparedà", Bocairent; cova del Moro, Agres; coves de la Boira, cova de la Figuereta i jaciment funerari de les Llometes, Alcoi; etc.; de l'edat del bronze Mola Alta de Serelles, Cocentaina; mola d'Agres, Agres; etc.; i de la cultura ibèrica l'Alberri, Cocentaina; el Castellar, Alcoi; etc.\nAquest poblament humà estaria molt condicionat pel clima, el relleu i l'altitud, i serien la riquesa de la fauna, l'exuberància de la vegetació, però sobretot l'abundància d'aigües, els elements que impulsarien els primers pobladors a assentar-se en aquestes terres.\nAmb el temps, l'aprofitament dels recursos naturals donaria lloc a l'aparició de molts diversos oficis, hui en dia molts desapareguts, com a conseqüència dels avanços en tecnologia i l'èxode rural.\nAixí, la serra disposa de moltes sendes i camins que servien a la necessitat vital de comunicació de persones que exercien oficis diversos, com ara nevaters, masovers, caçadors, llenyataires, carboners i ramaders, i que hui són usats per senderistes. Amb la finalitat de conservar eix patrimoni històric i de preservar la flora i la fauna autòctones, la serra de Mariola fou declarada parc natural el 8 de gener de 2002.\nCom qualsevol altre entorn natural mediterrani, cada estiu la serra de Mariola presenta un alt risc d'incendi forestal. Prova d'això és que en els últims 15 anys s'han declarat més de 5 incendis, alguns de provocats. L'últim en fou declarat l'11 de juliol del 2012 i calcinà 500 hectàrees amb quatre focus independents. La zona més afectada per aquest últim incendi fou la part central del parc natural, és a dir, la zona septentrional del terme d'Alcoi i la meridional de Cocentaina.\nDecret 79/2007, de 25 de maig, del Consell, pel qual s'aprova el Pla Rector d'Ús i Gestió del Parc Natural de la Serra de Mariola. [2007/7045].\nDecret 3/2002, de 8 de gener, del Govern Valencià, de declaració del Parc Natural de la Serra de Mariola (DOGV núm. 4167, de 14-01-2002).\nDecret 76/2001, de 2 d'abril, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Serra de Mariola (DOGV núm. 3978, d'11-04-2001).\nRuta per les caves de neu de la serra de Mariola[Enllaç no actiu]. Ruralicante.com\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Serra Mariola\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Serra_Mariola&oldid=27637279»\nDarrera modificació: 26 juny 2021 a les 09:48\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 juny 2021 a les 09:48.


Psicologia Esportiva (1) | Sau Vasaris\nAvui començo nou projecte, una nova pàgina web on aniré publicant articles i opinions de manera regular. Per començar, m’agradaria escriure una mica sobre què és la psicologia esportiva, com es pot treballar i quins beneficis pot tenir. Bàsicament informar sobre les funcions que tenim en l’esport i si al finalitzar l’article encara tens algun dubte, pots contactar amb mi i et respondré sense cap problema.\nHi ha moltes variables a treballar des de la psicologia esportiva\nPer començar, hem d’entendre que la psicologia és la ciència que estudia la conducta humana i, encara que pugui haver-hi uns patrons lògics, el comportament o reacció davant d’una situació variarà segons els factors de personalitat de la persona involucrada i del context on es troba en aquell determinat moment. Si especifiquem en l’àmbit de l’esport, una de els definicions que podem trobar és: La PAFD (psicologia de la actividad física y el deporte) comprèn l’estudi científic de les persones i les seves conductes en el context de l’esport i de les activitats físiques, i l’aplicació pràctica d’aquests coneixements (Gill,2000).\nTal i com podem veure en la definició, la psicologia de l’esport te diferents funcions on, a més de les ja vistes, hi hauríem d’afegir la formació i fins i tot els diferents tipus d’aplicació segons què s’ha de treballar, ja que no es el mateix aplicar la psicologia esportiva per a un esportista que vol recuperar el seu rendiment després d’una lesió o un entrenador intentant millorar l’estil de comunicació. Així doncs, la podem dividir en 3 funcions principals:\nQuines funcions te la psicologia de l’esport?\n– Des del rol de l’investigador: la seva funció es profunditzar en els coneixements a través d’estudis científics i analitzar les variables que afecten en l’àmbit esportiu. També comprova la efectivitat i fiabilitat de les eines existents a més de provar les que es van creant per tal de validar-les.. Aquí no es treballa rendiment, més aviat s’observa i s’investiga la conducta de la població per tal de millorar la part aplicada d’una manera completament objectiva.\n– El rol del docent: aquest actua des de l’àmbit de la formació, pot fer-ho de manera reglada en universitats i acadèmies o realitzant ponències, tallers i cursos especialitzats per a esportistes i personal relacionat amb l’esport. Les seves funcions es basen en ensenyar les bases de la psicologia esportiva i a utilitzar les eines i coneixements obtinguts pels investigadors per ajudar als professionals a ser ells mateixos qui puguin fer-les servir en el seu dia a dia per tal de millorar el rendiment,\n– Per últim, el rol aplicat: es aquell que treballa directament amb el client. Poden ser els mateixos esportistes els qui busquin els serveis del psicòleg o ser un club qui contracti els serveis per tal de treballar amb els jugadors del mateix club, els entrenadors o un equip concret. Aquest camp està molt obert degut a la quantitat de perfils amb els que es pot treballar i de la quantitat de funcions que es poden realitzar.\nÉs per això que el psicòleg quan treballa en l’àmbit aplicat, necessita fer una bona avaluació i escollir la millor manera segons la quantitat de variables a tenir en compte, sempre amb la intenció d’ajudar en el rendiment esportiu del professional. Recordem que a més de treballar de manera individual o per un club, una altre funció habitual es formant part d’un Staff Tècnic formant part del equip d’acompanyament del entrenador juntament amb els altres especialistes.\nLa pressió del público és un dels factors que pot influir al rendiment\nTotes tres funcions son igual d’importants, ja que es retroalimenten entre si millorant la part aplicada a través dels avenços científics i millorant els estudis a través de la observació de la aplicada, per això un psicòleg esportiu en general te la capacitat per poder actuar en qualsevol de les tres, tot i que on més demanda hi ha es en la part aplicada degut a la quantitat d’esportistes en actiu.\nI en aquesta aplicació, els jugadors poden treballar per millorar el seu rendiment a través d’entrenar aspectes com l’atenció i la concentració, aprendre a tolerar la pressió, saber gestionar les emocions, treballar la confiança o autoestima. Però també poden fer-ho per gestionar el procés d’una lesió, saber controlar la situació i entrenar aspectes que es poden seguir entrenant sense la part física i fer un retorn a competició sa, sense por a la recaiguda ni la precipitació a tornar al 100%.\nEls entrenadors també se’n poden beneficiar introduint imputs en l’entrenament per millorar comunicació o cohesió de l’equip sense haver de modificar la pauta del entrenament i els directius ho poden aprofitar facilitant aquesta figura per millorar tots els aspectes ara comentats a més de tenir un professional per gestionar possibles problemes de conducta, evitar situacions de bullying o ajudar a generar una identitat de club entre tantes altres coses.\nLa psicologia esportiva també pot ser molt útil en esports de base per treballar la formació en valors\nEn la pàgina sobre Com et puc ajudar, pots trobar de manera més detallada la quantitat de funcions que puc realitzar ja siguis esportista, entrenador o directiu d’un club. Tot i no ser-hi totes, hi ha una bona llista de possibilitats que podrien veure’s ampliada segons si es vol treballar en professional com en esport de formació o si es tracta d’esports d’equip o esport individual, et recomano donar-li un cop d’ull per a més informació.\nLa psicologia esportiva realment és un camp molt variat i que, quan es coneix, genera molt interès. Ara mateix tinc la sort de poder gaudir en el meu dia a dia d’ella i trobar-me amb experiències tant variades que podria dedicar hores escrivint sobre elles, però crec que serà millor fer-ho de manera reduïda i tocant punts concrets que aniran venint en format d’articles com aquest.\nEspero que us hagi agradat i us deixi més clar algunes de les seves funcions i com ja he dit al principi, per qualsevol dubte que tingueu, o si voleu que escrigui sobre algun tema concret, podeu contactar amb mi a través de qualsevol dels mitjans disponibles i us respondré sense cap problema.\nPosted in Esportistes, clubs, Entrenadors.\nPerquè és tant important la… →


In-form@’t 2018: les nostres jornades formatives - Blog 7 i TRIA\nHome » Treballadors » In-form@’t 2018: les nostres jornades formatives\nIn-form@’t 2018: les nostres jornades formatives\nby Mar Cots|Published març 15, 2018\nDes de 7 i TRIA apostem per la formació contínua dels nostres treballadors. Una formació que afavoreixi la promoció personal i professional, la presa de decisions i la solució de problemes. Creiem que aquesta formació és bàsica per millorar individualment i també conjuntament, com a equips i com a empresa.\nPer això cada any, treballem per oferir noves propostes a les les jornades Inform@’t, un conjunt de formacions adreçades a tots els treballadors, que s’ajusten a les necessitats dels diferents llocs de treball, tant els equips pedagògics com els de cuina.\nLes propostes formatives de les Jornades Inform@t tenen tres elements principals:\nContingut interessant per millorar la nostra intervenció en el dia a dia\nPer aquest any hem preparat tres temàtiques, que seran impartides per formadors experts amb molta experiència en el món del lleure i l’hostaleria:\nVols conèixer les teves capacitats i com aplicar-les en el teu dia a dia?\nVols descobrir la teva consciencia a través del mindfulness aplicat a la teva feina i a nivell personal?\nVols perfeccionar les teves tècniques culinàries?\nLes formacions es duran a terme en 5 dissabtes, cada sessió en una zona diferent (Osona, Maresme, Barcelona, Baix Llobregat i Baix Penedès). D’aquesta manera ens acostem als territoris i facilitem la participació i la relació dels treballadors.\n“Quant més fem, més podem fer”. William Hazlitt.\nPublished febrer 17, 2017\nAquesta setmana estem fent la llista de la compra per preparar els nostres menús de formació per a la primavera. Amb els […]\nPrevious post Mengem sols!… però ben acompanyats\nNext post Deixem que ens ajudin a ajudar


Arxius de Islamisme - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nAtac islamista o atemptat de 'falsa bandera' per atiar l'odi contra els refugiats musulmanss? A mesura que passen els dies, cobra força la hipòtesi que apunta a grups ultradretans, o fins i tot 'hooligans' de futbol, com a autors de l'atac amb explosius de dimarts passat contra l'autobús del Borussia Dortmund....\nI si els morts no haguessin estat turistes?\nL'atemptat de Tunísia omple les portades dels diaris i les tertúlies per segon dia consecutiu. Hi ha raons informatives òbvies que justifiquen l'interès: La proximitat geogràfica d'un país que, fins ara, s'havia lliurat relativament de la violència integrista, el valor simbòlic de ser on la primavera àrab havia...\nUn conte de Nadal terrorífic a la premsa madrilenya\nLes festes nadalenques no han suposat cap treva als rotatius de Madrid, que han llençat una curiosa campanya conjunta per tal d'alertar sobre els riscos imminents de possibles atemptats gihadistes sense cap motiu aparent que permeti entendre els motius d'aquesta alarma. El 2015 començava amb aquest tema com a...\nDes de la presa de Mossul, segona ciutat de l'Iraq, el juny passat els mitjans s'han bolcat en una cursa per veure qui publicava l'atrocitat més gran de l'ISIL o Estat Islàmic (EI). El material que els mateixos milicians penjaven a la xarxa –execucions massives de presoners, decapitacions d'hostatges occidentals,...