El filòsof: Sempre amb el Barça.\nÉs el lema que acostuma a utilitzar un mitjà que diu ser culer de Barcelona, juntament amb altres que se’ls omple la boca de barcelonisme però que al final són brossa de la pitjor. Si fossin més rigorosos, el lema seria sempre intentant-nos lucrar de tot el que envolta al Barça, ja siguin promocions o ventes directes de diaris i publicitat de gent que vol aparèixer a la seva web intentant captar l’aficionat blaugrana. Perquè al final, quan veuen que poden tenir més tirada, se’ls en fot el Barça, la seva gent i les conseqüències del que pot passar. Ja de per si, són mitjans de molt dubtosa qualitat, que en lloc d’analitzar el que passa, el que intenten és tornar els favors als jugadors que els concedeixen entrevistes, filtracions, etc. a base d’anàlisis totalment subjectius i interessats defensant a uns jugadors en benefici d’uns altres. Ara, durant aquesta setmana passada, tant se’ls n’ha fotut el mal que li podien fer al club i la desestabilització que podien crear, tant poc els ha importat, que ni s’han dignat a intentar contactar ja sigui amb els principals afectats, o el seu entorn directe. Han llençat la merda per a emplenar diaris i guanyar diners i el club que es foti. També hem vist com, en quant el president ha dit que convocaria eleccions, s’han llençat tots al coll a criticar les errades que porta des de que està al càrrec. Que no em sembla malament perquè són certes, però mentre ha estat el president amb total seguretat, tots els mitjans s’han callat la boca miserablement i només han atacat a Zubizarreta, que era un cadàver pul·lulant pel club des de feia ja temps, però clar, la mecànica del poder, no ataquis al que et dona promocions i merchandising per a que puguis oferir-los als teus lectors, els que al final decideixen el tipus d’accessibilitat que tindràs per a fer el teu treball. Això és la premsa blaugrana, una premsa que ha creuat el llindar i que ha estat tota la setmana provocant que tot fos irrespirable per una simple derrota a Anoeta, camp on han perdut Madrid i Atlètic per cert, on fins al darrer segon de partit es van tenir opcions de guanyar. Que passa, que la premsa del primer dia que està a mort amb Lucho, perquè no s’abaixa els pantalons com han fet altres i no estan a dalt de tot del poder del club. No és una cosa nova, va passar l’any passat amb el Tata, que quan va començar a contestar-los amb una mica de mala hòstia i no es va plegar als seus desitjos, va començar la cacera. Va passar amb Mou a Madrid, un Mou que van arribar a defensar-lo fins a extrems inaudits, però que en canvi en quant es va discutir amb periodistes, va començar la cacera i el que li havien defensat llavors eren errors imperdonables i fins que no el van fer fora no van parar.\nAra toca el torn amb Lucho, que ja venia amb la aura de que no congeniava bé amb els periodistes, que els tolerava com un mal necessari però que no els donava cap facilitat. I vaja si ho ha pagat. Tota la merda que ha sortit els darrers dies ha estat una vergonya, ha estat tant vergonyós el tema que vàrem haver de veure la vergonyosa situació davant l’Elx. És l’exemple més clar de com l’entorn pot influenciar a l’aficionat, és molt trist però és així. Qualsevol que analitzi la situació amb una mica de tranquil·litat i per si mateix, no pot entendre com s’ha pogut arribar a aquests extrems per una simple derrota quan l’equip anava raonablement bé durant la temporada, assolint poc a poc els objectius i vius en totes les competicions. Sort que la victòria i la convocatòria d’eleccions ha abaixat una mica el souffle i s’han calmat uns ànims que podien fer trontollar la temporada massa aviat. Per desgràcia estem veient dia rere dia com les rodes de premsa de l’entrenador s’estan embrutant massa i s’està generant una tensió per part dels mitjans que comença a ser insuportable, no poden guanyar sempre aquesta gentussa que es pensen que tenen el poder home, espero que Lucho aguanti fins al final.\nUnes eleccions, per cert, que em semblen una barbaritat que es faci a final de temporada, però és ben evident el perquè. Per a començar, aquestes eleccions s’havien de fer en quan va fotre el camp Rosell, perquè el club necessitava un canvi i començar amb una bona cimentació i amb un entrenador consolidat, una junta consolidada i una part tècnica esportiva que hagués fitxat sabent que no podria fitxar el proper any i mig, fent una purga adequada consensuada amb entrenador i director esportiu i fitxar el que es necessitava, fent una inversió gran a dos anys vista. No s’ha fet res de tot això i s’ha produït el gran desastre. Gran desastre perquè per no fer les coses bé, al convocar ara eleccions, li ha tret tota autoritat possible a l’entrenador, ja que els jugadors saben que al finalitzar la temporada, molt probablement el president serà un altre i tota l’estructura esportiva serà una altra també. El mateix passa amb el director esportiu, que és un pegot per acabar la temporada, a veure qui li farà cas ara, portin a Abidal o Pep Guardiola.\nEl motiu de tot aquest error, més que evident, la necessitat del senyor Rosell de deixar les coses ben amarrades de cara al futur, és a dir, afavorir als seus amics de Qatar de cara al patrocini, afavorir als seus amics de Nike de cara a la publicitat de la samarreta, afavorir als amics de cara a assignar els contractes d’obra per les reformes i la construcció del nou espai Barça. Per això penso que és un error garrafal i que algú amb un mínim de responsabilitat hauria de fer una moció de censura i fer-los fora ja, degut a la importància que té el que queda de temporada i que pot marcar totalment el futur de la institució. Si no es fa així, la gent que ja ha llençat pel terra el futur del club, esportivament parlant, no pot ser l’encarregada de renegociar el contracte televisiu, el contracte de la marca que hagi de vestir al club, els patrocinis, els contractes d’adjudicacions d’obres i moltes coses més que no poden quedar en mans d’aquesta colla d’incompetents. Entre altres coses perquè deixaran al que entri a la presidència totalment lligat de mans i peus, amb contractes de llarga duració en tots els àmbits importants del club i sense poder fer res esportivament parlant. S’està encaminant tot això a un futur molt molt negre sense possibilitats de recuperació per part del que entri, entre altres coses perquè ja s’encarregaran de posar als contractes nous clàusules d’indemnitzacions prohibitives per a que no es puguin rescindir, estil projecte Castor amb el “senyor” Florentino Pérez com va fer el govern.\nLa part esportiva, es va veure diumenge que si el Barça juga amb el teòric equip titular, que pot competir amb qualsevol equip, li va pegar un bany a l’Atlètic i hagués pogut acabar amb golejada, d’estar mínimament encertats i que es va patir pel resultat durant una estona, perquè el de sempre, el senyor Undiano, va actuar com havia d’actuar per a mantenir la seva internacionalitat sent un àrbitre mediocre. Molts àrbitres internacionals, saben com tenen que xiular per aconseguir-la i mantenir-la, són àrbitres mediocres que saben a qui han d’afavorir i a qui han de perjudicar, per acontentar al comitè designador i els que s’encarreguen de les designacions arbitrals, que encara que la caguin de forma clara i facin arbitratges de nevera, continuen xiulant els partits importants, exemples clars Fernández Borbalán i Mateu Lahoz, el mateix Undiano, etc. L’arbitratge tampoc em vull estendre massa que diguem, perquè tothom ho va veure, que se’n va anar de mare, començant per no xiular ni falta a l’entrada de vermella directa de Jiménez i acabant pel penal que li xiula a Messi i que a continuació es menja un penal sobre Rakitic, va ser un desastre d’arbitratge.\nEl problema que té el bon partit que va fer l’onze, per a mi titular del Barça als partits grans, és que després la gent es pensa que són màquines i que ho han de jugar tot i és on s’equivoquen i quan l’entrenador ha de fer rotacions per a que no es trenquin, es tornen bojos quan passen coses com la d’Anoeta. Jo personalment estic molt d’acord amb el sistema de rotacions, però no tant dràstiques, és a dir, durant l’any hi ha molts partits on es poden rotar jugadors, però clar, quan rotes a 8 jugadors de cop, llavors l’equip se’n ressent i molt del joc. Probablement és aquí on Lucho està tenint més problemes, però de moment penso que està portant bastant bé l’equip.\nDiumenge van demostrar que quan tothom juga amb ganes, juguen els que estan en forma i no semi acabats, que tots corren a una i la pressió a dalt és molt efectiva, quan juguen dos mitjos que corren es demostra que Busquets i la defensa tenen molta menys feina. També es va demostrar que no hi ha color de quan juguen dos centrals amb cara i ulls a quan juga el paquet de Mathieu. La seguretat, tant per dalt com a l’anticipació, que van mostrar la parella Piqué-Mascherano (amb Bartra també passa), així com la capacitat de sortir amb la pilota controlada, és totalment diferent. Dona goig veure sortir als centrals amb seguretat del que estan fent i no quan ho fa Mathieu que sembla que estigui obligat a fer-ho i se’l veu cagat als calçotets de perdre-la i molt tens. La col·locació també és molt diferent al camp i permet viure a Busquets bastant més tranquil.\nDel gran partit que van fer no es pot dir que cap jugador va estar malament, va ser un rendiment col·lectiu fantàstic, tots van treballar moltíssim a la pressió, Messi inclòs, l’equip va estar tot el partit molt junt i li van donar molt poques opcions a l’equip matalasser, que van venir a pegar patades i poca cosa més i que l’únic perill que van crear va ser a base d’empentar a pilotades i generar segones jugades i forçar corners i faltes laterals, on el senyor Undiano tenia menys miraments a l’hora d’assenyalar-les que a l’altra part de camp. Personalment, ja ho he dit en més d’una ocasió, em repugnen aquest tipus d’equips, que es dediquen a defensar i esperar l’error del rival, parlo dels equips que s’anomenen grans, perquè això t’ho fa l’Elx, amb tots els respectes, que va cuer i no pots exigir-los que juguin a una altra cosa contra equips com el Barça. Però un equip amb Arda, Griezman, Koke i jugadors amb capacitats per a jugar a futbol, és vergonyós veure com juguen onze jugadors al seu camp defensant davant la seva àrea i pegant patades a tot el que es mou. Però el problema ja no és que siguin durs, el problema és veure com dos jugadors companys de selecció de Suárez, els dos centrals, van donar un recital de provocacions al seu compatriota, pegant patades i cops sense pilota. Un joc subterrani lamentable. El més lamentable de tot és que van acabar molt igualats de targetes i de faltes tots dos equips, cosa que explica a les clares la tendència arbitral.\nEn l’apartat individual, Messi va ser el millor, com la majoria de cops, però es que va aportar una gana i una agressivitat, que feia molt temps que no li veiem, va marcar l’últim gol però va ser decisiu al partit. Va estar molt ben secundat per un gran Neymar, aquest és el Neymar que volem a can Barça, agressiu i desequilibrant, que ajudi en la pressió i que ajudi al seu lateral, que deixi les floritures per a quan el partit estigui decidit. Fantàstic també el partit de Suárez, que cada cop és més decisiu per a l’equip amb la pressió, que recorda la gana que posava Eto i jo diria que fins i tot amb més qualitat individual. Un estil de davanter que feia molta falta al Barça, que permet que Messi jugui per on vulgui i li obri espais pel centre a la zona de mitja punta, fixant els centrals i que aporti en les parets i el joc col·lectiu. Un gran fitxatge que tampoc calia ser superdotat per a veure que seria fantàstic per a l’equip, el preu i que els dirigents blaugranes no sàpiguen negociar ja no és culpa seva.\nEl mig camp per fi va jugar com un col·lectiu, pressionant tots a una, movent-se per a generar espais i treballant en tots els aspectes del joc i que van evitar que l’equip es partís. Busquets espectacular com sempre, tant en la recuperació com en la pressió avançada, cosa que li permet fer quan té dos mitjos que li fan les cobertures. Després podem celebrar la tornada del Rakitic de començament de temporada, un cop ha recuperat una mica de la continuïtat que tenia llavors i que havia perdut els darrers temps deguda a la imposició del que juga per decret. Iniesta poc a poc va recuperant la forma i va fer un autèntic partidàs, generós en la pressió i en les ajudes i recordant a l’Iniesta dels temps passats, croquetes incloses, amb canvis de ritme i el seu típic regat de parada i arrencada. Molt bon partit de tots tres que es va notar i molt al joc col·lectiu. A vegades una lesió pot ser molt oportuna, espero que serveixi per a que la gent s’adoni de qui ha de jugar i deixar-nos de sentimentalismes del que han estat segons quins jugadors en el passat i que deixin d’hipotecar el present i el futur. Un gran error que es quedés perquè està tallant la projecció de Rafinha i Sergi Roberto, que podrien ser molt importants al futur de l’equip i per a que jugui ell només estan jugant els minuts de la brossa. Sergi Roberto va fer un gran partit contra l’Elx a la copa, per exemple, però juga un partit cada molt de temps i així un jugador no pot progressar, el Barça s’hauria de plantejar una cessió.\nLa part defensiva va ratllar a un gran nivell també, amb seguretat tant als laterals com al centre de la defensa. Una defensa que molts cops es parla del joc aèria i que un equip amb tant de perill a dalt a les pilotes aturades en va tenir un bon número i no van aconseguir crear perill. Ho dic perquè normalment quan els fan un gol per dalt salten les alarmes i resulta que potser no defensen tant malament com alguns ens volen fer veure.\nMolt bon partit dels dos centrals en l’anticipació i a les cobertures de les bandes quan els laterals pujaven. Uns laterals que no van tenir massa dificultats ni exigència ofensiva ja que els jugadors ofensius van fer un partit molt complert, a vegades estan espessos i alguna entrada de segona línia pot ajudar molt però diumenge no va ser necessari. Molt seriosos i concentrats tots els defenses i es va patir realment poc amb un equip que complica molt la vida en les segones jugades i les contres.\nTambé destacar el treball de Bravo, que encara que no va haver d’actuar massa, va oferir seguretat per dalt, excepte una sortida en fals i sobretot una bona col·locació per a evitar possibles perills, com la jugada que s’anticipa a Torres a passada de Mandzukic que es quedava sol el davanter i ho va evitar fent una passa endavant a temps guanyant els metres necessaris. A més va estar segur amb la possessió i va donar passades de risc que van ser decisives per a trencar la pressió a dalt de l’equip matalasser, un dels seus punts forts.\nPer acabar el tema del filial. Tema molt preocupant que continuo sense entendre perquè la directiva no ha fet encara cap moviment, és surrealista que encara estigui l’incompetent d’Eusebio a la banqueta i l’equip caient al pou de segona b. Entendria la continuïtat, si l’equip fes un bon joc, generés ocasions però que per un tema de joventut i d’inexperiència, es cometessin errors que costessin un partit. Però és que veure un partit del filial és una autèntica tortura, és un depressiu molt potent, veure jugadors amb la capacitat que tenen i que estiguin tant mal entrenats, jugant fora de posicions. Surrealista la veritat.


TOYOTA PRIUS Compromès amb la mobilitat sostenible | ElMotordeGirona.cat\n17 febrer, 2017 albertalsina 0\nText: Ramon Ortiz / Fotos: Toyota\nDesprés de gairebé dues dècades d’existència, la quarta generació del Toyota Prius proposa un disseny atrevit i un enfocament tecnològic avançat. La firma japonesa recorre a una nova plataforma -més rígida- que garanteix una dinàmica de conducció millorada i un nivell superior de confort.\nL’experiència de conducció millora gràcies a una posició de conducció renovada que inclou seients nous i una visibilitat davantera millorada, amb un parabrisa ampliat i pilars més estrets. El vehicle és més alt, però el centre de gravetat de carrosseria s’ha rebaixat.\nL’eficiència mecànica evoluciona. S’ha optimitzat la combustió del seu motor gasolina 1.8, incrementant en un 40% l’eficiència tèrmica. Els seus 98 CV, units als 72 CV del motor elèctric, llancen una potència conjunta de 122 CV. El consum homologat és de 3,3 l / 100 km.\nEl rendiment del nou sistema híbrid permet reduir en un 21% les emissions de CO2 i millorar la seva eficiència, sobretot a velocitats reduïdes. La grandària menor de la bateria que alimenta el motor elèctric habilita un maleter de gran capacitat, 502 litres.\ntags: cotxe híbrid mobilitat híbrida Toyota Toyota Prius\nprevious Proposen construir dos vials a l'entrada de Torroella per acabar amb les endèmiques cues de l'estiu\nnext Rieju factura 20 milions d'euros, un 25% més que el 2015


El Barça s'aprofita dels errors en el derbi\nDesprés de l'ensurt inicial de Jurat, que va tenir una claríssima només començar el xoc, el Barça es va reposar i va tenir un filó durant tota la primera part per la banda de Neymar, que va reaparèixer després de la seva sanció de tres partits i va estar molt actiu.\nEl partit no va ser per les estrelles en el sentit vistós, sinó per als que curren, com Luís Suárez, que va ser un dels millors del partit. Messi no va marcar, però només amb la seva presència va donar una altra classe de futbol als allí presents.\nDesprés d'una primera part batallada per tots dos equips i amb un Barça que no acabava d'agradar-se, un gran error de la defensa espanyolista va permetre a Suárez obrir la llauna. Després del gol, els pericos van treure orgull, i van descol·locar als de Luis Enrique amb molta intensitat.\nEl Barça, sense saber què fer sense pilota, perquè no la va tenir durant aquest tram, només podia assistir a llarg Neymar o esperar la genialitat de Messi. Que va ser el que va passar. La va agafar el '10' i no va parar fins a deixar el gol en safata a Rakitic. Finalment, després d'una pífia d'Aaron, Suárez va marcar el 0-3 definitiu.\nEl resultat, potser una mica voluminós, segueix donant ales al Barça, que es manté a un sol error del Reial Madrid per posar-se líders a falta de només 3 jornades per al final.


La família Bonet dóna l’escultura 'Pau Casals' de Josep Viladomat a l’Auditori Pau Casals - El Vendrell turístic\n15/10/2015 | Sense categoria\nLa família Bonet dóna l’escultura ‘Pau Casals’ de Josep Viladomat a l’Auditori Pau Casals\nJordi Camell, pianista, interpretarà sis peces per a piano de Pau Casals, entre les quals hi ha Pàgina íntima (1898), i Prélude (1946). Jordi Camell(Llorenç del Penedès) és un pianista de llarg recorregut format a Tarragona, Barcelona, París i Londres i dotat d’una marcada capacitat de comunicació i claredat en l’exposició artística. Ha editat a la World Premiere Recording la Integral per a piano de Pau Casals (Columna Música, 2012). Jordi Camell desenvolupa en paral·lel una intensa activitat pedagògica. Actualment és professor de piano i Cap del Departament de Música Clàssica i Contemporània de l’Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC)


Organització de cinc viatges per a professionals de les agències de viatges, oficines de turisme i periodistes internacionals.\nAl febrer es van organitzar dos viatges de premsa per a mitjans procedents de França, Rússia, Ucraïna i Bielorússia, que van portar a la destinació dotze periodistes interessats a conèixer l’oferta de turisme actiu —esquí— i cultural al Pirineu de Girona i també iniciatives turístiques sostenibles a la Costa Brava.\nAixí mateix, es van portar a terme dos viatges de familiarització en els quals van participar 26 agents de viatges d’agències genèriques i agències especialitzades en l’organització d’esdeveniments congressuals; aquests dos viatges es van completar, a tall de cloenda, amb workshops i sessions de networking.\nAlhora, cal destacar un viatge de familiarització intern, adreçat a una vintena de tècnics d’oficines de turisme gironines, que tenia per objecte donar a conèixer establiments i empreses del sector de l’enoturisme a l’Alt Empordà.


La migdiada | Consumer\nUn plaer recomanable que pot ser contraproduent si es prolonga massa\nLa migdiada és reparadora fins al punt d’augmentar el rendiment laboral, descarregar l’ansietat i desbloquejar la ment, encara que convé no prolongar-la massa, ja que un excessiu descans vespertí podria alterar el cicle normal del somni. Quant temps és el recomanable? Quines conseqüències té en el nostre organisme si es prolonga? Els especialistes recomanen migdiades d’entre 10 i 20-30 minuts diaris i mai més de 40. No obstant això, ni tan sols arriba al 10% dels espanyols que té l’oportunitat de gaudir d’aquest ratito per a combatre el sopor que ens envaeix al migdia, enfront del 22% dels alemanys o el 16% dels italians. Conegui els avantatges que comporta descansar havent dinat i com fer-ho de la manera correcta.\nDurada de la migdiada\nRespecte a la pregunta de si aquest costum llatí és recomanable, el doctor Estivill afirma taxatiu: “per als nens fins als cinc anys és imprescindible, per als adults és recomanable, però sempre curta. No més de vint o trenta minuts.”\nEn la durada exacta de la migdiada els experts no es posen d’acord. La psicòloga Victoria de la Font, que també considera molt recomanable la migdiada, fixa la seva durada entre deu i vint minuts mentre explica que aquest temps “és suficient, per a quedar-nos en els primers esglaons del somni i no interferir en la vigília”. En la mateixa línia, César Escalante, psicòleg clínic de la Unitat de Salut Mental de l’Hospital Reina Sofia de Còrdova i estudiós de la migdiada per encàrrec del Col·legi de Psicòlegs d’Andalusia, recomana migdiades d’entre deu i quaranta minuts, ja que un somni més llarg “pot produir el contrari del que busquem. En sobrepassar el temps de no vigília sortim amb mal humor, tenim dificultat per a despertar i la sensació de no haver descansat”.\nAquesta sensació d’ensopiment i mal geni després de la migdiada es produeix quan el descans es prolonga en excés “perquè aprofundim massa en el somni i entrem en l’etapa de moviment ràpid dels ulls coneguda com a son REM (Rapid Eyes Movement) i ja no ens resulta tan fàcil despertar”, comenta Victoria de la Font.\nA mesura que el somni avança es va produint un bloqueig en la recepció de la informació sensorial que facilita el dormir. El bloqueig sensorial i la paràlisi muscular, que impedeix que representem allò que somiem, es fan més intensos com més profund és el somni. Aquesta és la raó que un despertar durant el somni profund, sobretot si ja s’ha entrat en la fase REM, que és en la qual es produeixen els somnis en forma de narració, provoca gran desorientació i confusió.\nPer aquesta raó l’ideal- segons el doctor Estivill- és una migdiada “cada dia, de vint minuts i en el sofà, no en el llit”. Un hàbit que el doctor considera desaconsellable “només per als insomnes greus”.\nEn els nens, segons Victoria de la Font, una migdiada evita que alguns petits estiguin cap a les set de la tarda “tan irritats i inquiets, així com episodis de somnambulisme i terrors nocturns”.\nVes a la pàgina anterior: « Un parèntesi en la jornada\nVes a la pàgina següent: Hàbit mediterrani? »\nespecial especialistes hábitos-ca horas-ca migdiada minutos-ca


La volta al món en vuitanta llibres: Un petó de mandarina\nEtiquetes de comentaris: 1r ESO, 2n ESO, aventures, realista, romàntica\nins moianès 2 d’octubre de 2012 a les 23:18\nRuth Lopez Verges, ha dit:\nAl cole d'en Travi ha vingut una nena nova. El Tavi s'enamora d'ella i ell vol fer tot el possible per parlar amb ella, Peró el Riki no vol que s'hi acosti a la Vanina.\nM'ha agradat molt perquè els dibuixos estaven ben fets, explicaven molt bé la història.\nLi recomanaria a la gent que li agraden les històries d'amor.\nLA NOTA:La nota que li posaria un 8.\nLaia F. 1r C 11 de novembre de 2012 a les 1:08\nAquest llibre m 'agradat molt.\nVa sobre un nen que es diu Tavi, al qual li agrada la nena nova, la Vanina. A l' hora del pati sempre intenta parlar amb ella, però mai pot perquè el Rick i els seus amics no el deixen passar.\nEl Tavi descobreix sentiments que mai abans havia sentit.\nEl recomano a tothom perquè té una mica de tot,d'emoció, romanticisme, etc.\nBerta R. 2n B 13 de desembre de 2012 a les 10:16\nUn noi molt curiós, que es diu Tavi, s'enamora de la Vanina, la nena nova que ha vingut a l'escola. Ella ve d'un país molt llunyà on hi ha guerra. En Tavi i els seus amics on de tot i més per què la Vanina s'adapti el millor possible a l'escola nova.\nAquest llibre és molt maco, però el recomanaria a gent de 10, 11 o 12 anys.\nLi poso la nota de: 8\nQueralt F. 1r A 17 de gener de 2013 a les 23:35\nAl cole del Tavi ha vingut una nena nova i ell s'enamora d'ella. Ell fa tot el possible per parlar amb ella, i intentar que s'instal·li amb comoditat a l'escola. El Tavi descobreix que és estar enamorat.\nJo aquest llibre li recomanaria a tothom, però sobretot als que els agraden les històries d'amor, li posaria un 9.\nnicole anahy solis espinoza 23 de gener de 2013 a les 13:04\nNicole S. 1rC\nAquest llibre el trobo molt maco i romàntic me agrada com esta explicat i el que passa prehistòria, els protagonistes són la Vanina i el Tavi.\nJo li recomanaria ,es a una nena que a un nen i la meva puntuació per aquest llibre es un 9'5.\nEmma.A 1r C 23 de gener de 2013 a les 13:18\nEl Tavi s'enamora de la Vanina el primer dia que la veu asseguda a la classe. Ella ha arribat d'un país llunyà, envoltada de misteris.Cada vegada que en tavi e vol acostar a la vanina ve en Rick i li du que no s'acosti a ella. La vanina esta rista perque el seu pare esta a la guerra i fa dies que no sap res d'ell.Despres el pare de la Vanina torna i...\nJo a aquets llibre li posu u 9\nPilar G. 2N ESO B 1 de febrer de 2013 a les 15:46\nEl Tavi, un nen tímid s'enamora de la Vanina, la nena nova que ve d'un país llunyà on hi ha guerra. Ell es preocupa de la vida del seu pare que està lluitant i fa dies que no rep notícies. A l'hora del pati sempre està llegint, i quan el Tavi mira de parlar amb ella, el Rick i els seus amics li fan la vida impossible.\nÉs una història molt imaginativa i romàntica, amb unes il·lustracions boniques.\nEls personatges són ben creïbles. Destacaria a la Vanina perquè és un personatge misteriós.\nÉs un llibre molt àgil de llegir, perquè encara que sigui curt, el vocabulari és entenedor hi ha diàlegs.\nLi recomanaria a les persones que els agrada les històries romàntiques.\nAlba R. 1r C 4 de febrer de 2013 a les 16:55\nA mi m'ha agradat molt le trobat molt romàntic i m'ha demostrat una cosa: si t'agrada algú no et pots rendir. M'ha agradat molt tot i no m'ha desagradat res. Als que siguin romàntic i els agradi la música jo els recomano aquest llibre. Li poso un 9!\npau belvis tresens 8 de maig de 2013 a les 12:26\nun petó de mandarina es un llibe olt romantic i molt tendre i m'a agradat molt si\nMarc Planas 8 de maig de 2013 a les 12:55\nUn petó de mandarina :\nEn Tavi acaba de començar el curs i s'enamora d'una noia nova que es diu\nVainilla, que ve d'un pais que esta amb guerra i el seu pare se agut de\nquedar allà. La vainilla està molt precupada per el seu pare i li costa\nadaptar-se. Amb els amics d'en Tavi i ei, li faran una canço en contra de\nla guerra , per aixecarli els ànims i que pugui segir el curs amb\nTrobo que no es normal barallar-se a osties per una nena, que el cap i a la fí esta més amargada que ella mateixa. L'autor/a crec que va fer que en Riky (el goril·la del curs) es baralles amb en Tavi, un tap de vassa, només per crear una escena de drama per la Vainilla, només per aixó, perque no és normal barallarse per tonteries, si després la Vainilla els deixa als dos plantats. Nota: 2\nLi recomano a la gent que li agraden el llibres d'amor irrealistes.\nFlor 1r A 15 de maig de 2013 a les 12:25\nEn el cole d'en Tavi ha vingut un noia nova, i ell s'ha enamorat de la Vanina, la nena nova.\nAquest llibre m'ha agradat molt es molt romàntic, fan tot el que poden per estar junts i es molt xulo. Jo li recomano aquest llibre a les persones que els hi agradin les histories romàntiques, i de nota li poso un 10 !\nPaula B. 1r A 15 de maig de 2013 a les 12:45\nAquest llibre tracta d'un nen, en Tavi, que s'enamora d'una noia, la Vanina. Ella ha arribat d'un país molt llunyà on hi ha guerra. El tavi fa tot el possible per parlar amb la Vanina, però en Riki, no vol que s'acosti a ella.\nM'ha agradat molt, és molt tendre, et demostra que per res del món t'has de rendir.\nCrec que li podria agradar a la gent romàntica. De nota li poso un 9\nMíriam M. 1rC 15 de maig de 2013 a les 13:12\nAquest llibre va més aviat de l'adaptació de qualsevol noi o noia que s'hagi d'aptar a un nou entorn i els problemes o guanys. És un dels llibre que m'ha agradat més. Aquesta història no aborreix gaire, es pot seguir tranquilament perquè no acostuma a canviar de tema ràpidament. Va de sentiments d'adolescents cosa que entenem casi tots que llegim el llibre. LI poso un 8,5.\nQuim B. 1r ESO C 29 de maig de 2013 a les 13:40\nAquest llibre tracta sobre un nen que li agrada bojament una nena. Per aquesta raó fa tot lo passible per poder-li fer un simple petó. Però entre mig és troba que els seus amics és posen entre ells dos i des d' aquí passen moles coses. En definitiva aquest llibre no m'ha agradat gaire perquè no és del meu gust.\nNaiara Simó 10 de gener de 2014 a les 12:59\nEDITORIAL I COL·LECCIÓ: editorial és BARCANOVA i la col·lecció és Sopa de llibres\nRESUM:Tracta d’un noi anomenat Tavi que s’enamora d’una noia anomenada Vanina, ella és d’un país de fora i s’ha anat a viure allà amb la seva mare perquè al seu país hi ha guerra i el seu pare s’ha quedat al país. En Tavi no ho té gens fàcil perquè cada vegada que es vol acostar a la Vanina en Ricky i els seus amics no li deixen. I això li fa servir per descobrir coses sobre ell mateix que no sabia.\nOPINIÓ PERSONAL: Aquest llibre m’ha agradat molt, m’agradaria tornar-lo a llegir. El personatge que més m’ha agradat ha sigut la Vanina perquè marxar-te a un altre país ha de ser molt dur.\nNOTA: Jo li posaria un 10.\nNaiara Simó 28 de gener de 2014 a les 13:23\nNaiara Simó, 1er ESO A\nJana Vila 3 de febrer de 2014 a les 16:57\nEl Tavi s'enamora de la Vannina el primer dia de classe, el Tavi s'interessa molt d'ella . La Vannina ha arribat d'un país molt llunyà. El Tavi no tindrà el camí fàcil.\nA mi aquest llibre m'ha agradat molt de nota li poso un 9.\nJo el recomano a la gent que li agradin els contes romàntics.\nA l'escola del Tavi ha arribat una nena nova, la Vanina, que prové d'un país llunyà on estan en guerra. El Tavi s'enamora d'ella i no pot deixar de pensar en la nova noia. Sempre la mira i intenta parlar amb ella, però el Ricky i els seus amics no li posen gens fàcil acostar-se a la Vanina. El Tavi, viu molt apassionadament el seu primer amor amb moltes aventures junt amb els seus amics.\nÉs un llibre molt bonic i romàntic. M'ha agradat molt i li recomanaria a la gent que li agraden les històries d'amor. Li posaria un 9.\nAbril Candelas Corderas 3 de desembre de 2015 a les 14:26\nAquest llibre ja me'l vaig llegir quan anava a l'escola, i de tant que em va agradar l'he volgut tornar a llegir, m'agradat molt tot i que a mi no m'agraden les històries d'amor. En aquest llibre el protagonista és un nen que és diu Tavi, el Tavi és un mica tímid, i a l'escola hi ha una nena nova que és diu Vanina.En ell li agrada molt, la Vanina vé d'un país que està en guerra, mica en mica el Tavi va desconrint que la Vanina és una nena molt maca i que ha passat un futur molt dolent.La veritat és que no tot va tant bé el Riki i el seus amics li fan un mica la gitza. Però en en el fons no són tant dolens i al final passen un munt d'aventures tots junts... Li recomano a la gent que els hi agradi les històries d'amor i a les que no...En aquest llibre li poso un 9.Proveo-lo.


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - [ÀUDIO] Comerç fa un balanç positiu de les activitats que s'han organitzat aquestes festes a Malgrat de Mar\n07-01-2020 / 10:59:37\n07-01-2020 / 11:20:37\nLa regidoria de Comerç ja ha fet una primera valoració sobre les activitats que s'han organitzat durant aquestes festes a Malgrat de Mar. El balanç en general és positiu pel què fa a la participació.\nEl regidor de Comerç, Ludwig Ivan Hasko, ha explicat a Ona Malgrat que "ha anat molt bé; hi ha hagut molta resposta per part de la població". "Estem contents perquè totes les activitats realitzades han tingut molta afluència", ha assegurat Hasko.\nEl regidor ha recordat que amb l'organització d'aquestes propostes durant aquests dies festius es pretén, sobretot, "demostrar al poble que a Malgrat un també s'hi pot quedar i que no ha de marxar a Barcelona, Girona o Mataró".\nEntre les activitats que han aconseguit atraure més públic aquests dies hi ha la visita dels Patges Reials, el Quinto de l'Associació de Comerciants o els jocs gegants de fusta, que es van organitzar coincidint amb el primer diumenge d'obertura dels establiments. "El trenet també ha tingut molta acceptació i als tallers de cuina, la veritat, és que les sessions han omplert", ha afegit Hasko.\nComerç balanç activitats Nadal Ludwig Ivan Hasko


La importància de créixer amb grans valors\nPotser tothom hauria de fer una reflexió sobre allò que vam aprendre de petits\nActualitzada 17/05/2018 a les 21:11\nEn la societat actual en què ens trobem, molt sovint s’estan oblidant coses fonamentals i de caràcter important. Potser tothom hauria de fer una reflexió sobre allò que vam aprendre tots de petits o, si més no, que hauríem d’haver après. Al cap i a la fi, són els primers cinc anys de vida d’una persona els que determinen quina informació s’instaura al subconscient, per tal de poder resoldre una possible situació al futur, atès que aquesta és la funció de la ment subconscient, poder facilitar de manera immediata una resolució davant de qualsevol acció. I tot i que tots ens fem grans i creixem dia a dia com a persones, acumulant diferents experiències que ens enriqueixen i modelant el nostre caràcter davant de les dificultats, tenim patrons de conducta molt antics i molt arrelats que ens fan actuar d’una manera que, tot i conscientment saber que no és la que ens afavoreix o la que voldríem, ens fa sobreviure.\nI és per aquest motiu que, reprenent el titular d’aquest article, un ha d’estar atent a la informació que transmet a tots aquells nens, joves i adolescents que representaran el nostre futur el dia de demà; sobretot aquells afortunats que gaudeixen de tindre fills i els que d’alguna manera tenen contacte directe amb aquests col·lectius, com ara podria ser professors d’escola i d’altres professors. Perquè tot i ser o no ser conscients d’aquesta realitat, és un fet tangible i demostrable que moltes de les pors, moltes de les nostres creences –tant limitadores com impulsores–, molts dels nostres valors, tenen un origen molt antic, on d’alguna manera vam estar tots exposats davant d’un constant cúmul d’experiències i informació vital per al nostre creixement humà. I quan un ja és una mica més gran, més adult, en molts casos no troba el camí per desfer-se de tota una sèrie de pensaments, hàbits i patrons de conducta que fa tant de temps que practica. El pitjor és que com més temps passa, més difícil és poder canviar totes aquestes coses i d’alguna manera arribar a gestionar els nostres resultats a través de la gestió de les nostres emocions.\nPotser hauríem de tornar a aquella època en què, molt abans de creure en tots aquells comentaris de les persones que ens envoltaven fins fer nostres les seves pors, valors i creences, ens vèiem amb la confiança suficient per poder somiar que podríem obtenir qualsevol cosa. Seria fantàstic que haguéssim après a prendre confiança davant dels reptes, o la importància d’aprendre certs valors comuns i humans per poder utilitzar-los en el futur. Potser la nostra assignatura pendent seria haver tingut classes de consciència o bé assignatures d’apoderament.\nPerò la realitat és que vam aprendre que un més un era igual a dos i se’ns van oblidar els deures d’aprendre a no desanimar-nos mai davant de les dificultats, o de ser perseverants per allò que estimem i volem aconseguir. Sempre escoltàvem: “Has d’estudiar i treure bones notes per al dia de demà tenir un bon futur.” O coses com: “Si no estudies no arribaràs enlloc.” I no tracto de dir que la informació acadèmica no sigui important –és clar que ho és–, dic que realment no serveixen de res tots els títols que hi hagi penjats en una consulta o en un despatx si ens oblidem del que és senzill però veritablement important. Parlo d’escoltar un bon dia en entrar a un lloc o a un ascensor. Parlo de donar les gràcies quan ens donen un servei. Parlo de demanar si us plau quan volem qualsevol cosa.\nEn quin moment vam perdre les coses importants? En quin moment vam deixar que l’atabalada societat ens absorbís fins al punt de transformar-nos en robots automatitzats per patrons subconscients sense prendre consciència del que de veritat importa?\nPotser algú em titllaria d’exagerat, però soc dels que valoren els pocs herois d’aquest món, aquestes persones que amb petits detalls canvien el món. Els que somriuen sense motiu, els que afronten les pors, els que ajuden la gent gran a creuar el carrer, els que diuen molt bon dia en entrar a algun lloc sense conèixer ningú.\nEncara hi som a temps. Encara podem recordar i fer un esforç. Encara podem canviar el món.\n#4 Charo Arias\nno sé jo fins a quin punt va dir..En aquest món cada cop més infantilitzat, de sensacions ràpides i instantànies, de poca cultura de l'esforç, de mandra mental, de pocs valors, de mala educació, d'inseguretat, de justícia anacrònica, de demagògia barata sense anar al moll del problema, de molta gent i poc afeina, de malbaratment de recursos naturals, de l'egoísme capitalisme imperant desde fa 200 anys, de la mediocritat dels càrrecvs polítics, del big data que serà la nostra ruïna, en definitiva, en aquest nmón de m... que ens toc aviure, la veritat és qu equan tens fills i els mires penses... no sé si he fet bé portant-los al món...\nTotalment d'acord amb tú... De vegades penso el matéix, fins que punt val la pena i aquells amb 38/40 anys, que encara no tenen fills però sí amb ganes, els miro i els hi dic... T'ho has pensat bé??... Jajaja. Per sort la meva ja té 23, es molt madura i està educada amb els meus valors.\nQue grande eres!Te lo he dicho muchas veces,pero es que no me canso.Sigue asi,no decaigas,porque con gente como tú,algún dia el mundo será de otra manera.Un abrazo inmenso Marcos Romera.Eres todo un ser humano!!\n#2 no sé jo fins a quin punt\nEn aquest món cada cop més infantilitzat, de sensacions ràpides i instantànies, de poca cultura de l'esforç, de mandra mental, de pocs valors, de mala educació, d'inseguretat, de justícia anacrònica, de demagògia barata sense anar al moll del problema, de molta gent i poc afeina, de malbaratment de recursos naturals, de l'egoísme capitalisme imperant desde fa 200 anys, de la mediocritat dels càrrecvs polítics, del big data que serà la nostra ruïna, en definitiva, en aquest nmón de m... que ens toc aviure, la veritat és qu equan tens fills i els mires penses... no sé si he fet bé portant-los al món...\nMadre mía.!!!!! Cada vez que escribes me emociono..\nDe que padres has salido tú?\nQueremos más gente como tú en este mundo..\nMil felicitaciones rey.


L'exadvocat de Trump el demanda per impagament - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'exadvocat de Trump el demanda per impagament\neuropa press 08.03.2019 | 00:09\nL'exadvocat de Trump el demanda per impagament Regió7\nMichael Cohen, antic advocat del president dels EUA, Donald Trump, va demandar Trump Organization per impagaments per costos legals que va avançar durant la seva feina en el seu nom. En una demanda presentada davant un tribunal de Manhattan, Cohen va denunciar que Trump Organization va violar un acord de compensació per la seva feina.\n«Aquests assumptes inclouen múltiples vistes al Congrés, la investigació del fiscal especial Robert Mueller i altres», sosté la demanda de Cohen. Cohen va testificar la setmana passada davant la comissió de Supervisió de la Cambra de Representants i va reconèixer que havia mentit en el passat, i va lamentar haver ajudat a encobrir els «actes il·lícits» del mandatari.\nRebutgen la demanda d'una actriu porno contra Donald Trump.\nUn exadvocat de Trump el qualifica de «racista, estafador i mentider».\nTrump va ordenar al seu advocat que mentís al Congrés.


Apartment Bredene 16 Bredene Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartment Bredene 16Apartament-, Bredene Aan Zee, Bredene, Bèlgica, 8450 - Veure al mapaExcepcional10,0Basada en1comentariApartment Bredene 16Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nConvenientment situat a Bredene, Apartment Bredene 16 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Bredene 16 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Bredene. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen ascensor, habitació familiar. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí, piscina exterior estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bredene, el Apartment Bredene 16 és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


El grup de grans hem començat els FariGames al migdia – ampafarigola.cat\nA partir dels diferents interessos del grup de grans (4t, 5è i 6è) de l’escola, els monitors i monitores de migdia organitzem unes olimpíades anomenades “FariGames”, en que proposem una sèrie de proves esportives de diferents modalitats.\nLes proves, que van des de salts de longitud, de corda, fer punteria, el joc dels relleus, petanca, etc., s’ofereixen als nens i nenes que hi vulguin participar de forma voluntària.\nAixí, cada dimecres fem una prova, individual o d’equip, i anotem al mural del menjador els primers de cada prova. Al final de curs es realitzarà una festa per clausurar els jocs i es farà el lliurament de premis.\nBy Eva Garcia| 2019-01-29T17:47:19+00:00\tgener 29th, 2019|notícia menjador, Sense categoria|Comentaris tancats a El grup de grans hem començat els FariGames al migdia


1433 lectures\t9 Comentaris\tImprimir\tEnviar notícia\t+A\nOpini�. Anna Figuera\n24/04/2012 No hi ha marxa enrere\n"A Catalunya portem anys i panys fent advert�ncies, insinuacions, amenaces, posant el crit al cel… sense que mai acabi passant res"\nEl xoc de trens entre Catalunya i Espanya arribar�. O m�s tard o m�s d’hora, per� arribar�. Un xoc de trens real, on ser� impossible posar el fre de ma per evitar una trompada en el darrer minut. Hores d’ara no s’ho creuen a Madrid, aix�. �s l�gic. A Catalunya portem anys i panys fent advert�ncies, insinuacions, amenaces, posant el crit al cel… sense que mai acabi passant res. �s la nostra hist�ria. A l’hora de la veritat, sempre ens ha faltat el coratge, no per plantar cara –que ho fem constantment– sin� per plantar-nos. Perqu� ens fa por la incertesa d’aquest futur. “Qu� ser� de nosaltres? Qu� passar� amb les nostres empreses i la nostra economia, essent Espanya el primer mercat on exportem?”, es pregunten i dubten en petit comit� alguns empresaris del nostre pa�s. “Europa �s molt gran –els responen– i el m�n encara m�s. I… creieu que les grans empreses espanyoles, com Telef�nica, deixaran perdre un mercat tant potent com el catal�?”.\nEl Govern d’Espanya reclama a la Generalitat el compliment del d�ficit sota l’amena�a d’una possible intervenci�. Alhora, la colla, l’escanya, l’exprimeix a m�s no poder sense pagar-li ni un dels milions d’euros que es deuen a Catalunya. Amb quin objectiu? L’esgotament? La residualitzaci�? Fa anys que el partit que governa ara Madrid va comen�ar un proc�s de recentralitzaci�. El model d’Estat actual no els agrada, no els conven�, fins i tot potser els molesta. Aquest proc�s est� sent molt lent. Primer perqu� han hagut de passar una travessia de set anys a l’oposici�. Per� ara, aprofitant l’excusa de la crisi econ�mica, s’estan fent tots els passos que porten en aquesta direcci�: comunitats aut�nomes del PP van tornant, de mica en mica i sembla que de molt bona gana, compet�ncies a l’Estat alhora que aquest nou Estat va envaint altres compet�ncies auton�miques amb l’argument que calen lleis de base de reequilibri i unitat. Pel Govern espanyol, el seu m�n ideal �s fer d’Espanya un pa�s veritablement estatalista, amb un poder central fort, i amb unes regions sotmeses que no piulin massa fort. Aix� no �s criticable. Cada partit est� en el seu dret a redissenyar l’Estat a la manera que m�s li plagui. El problema �s que els catalans, i penso que una gran majoria de catalans, no som d’eixe m�n. Ni ens entenen ni ens volen entendre. Aix�, fins i tot, ja ho diuen els catalans que van venir al pa�s fa uns quants anys i que n’estan tips de pagar, no rebre res a canvi i escolar-se dir pels seus paisanos que s�n uns agarraos. Per aix� ara em pregunto: cal continuar reclamant a Madrid les engrunes? El Govern creu que s�. Fins al darrer moment �s necessari demanar que ens tornin all� que �s nostre, siguin 759 milions d’euros, siguin 219 milions. Fins al final cal presentar recursos d’inconstitucionalitat malgrat que qualsevol sent�ncia d’aquest tribunal o ens ha anat a la contra o no s’ha complert. Tamb� fer l’intent d’assolir el pacte fiscal. Suposo que si els nostres governants ho estan fent aix� �s perqu� volen que el sac de les raons estigui ben ple, a vessar. El xoc de trens arribar� i no ser� f�cil fer-hi front. Caldr� molta habilitat i intel·lig�ncia pol�tica. Si pot ser, que sigui sense escarafalls, sense consultes ni refer�ndums, sense crid�ria. Aix� ja ho faran des de Madrid. Anna Figuera\nPeriodista. �s redactora de pol�tica d'Els Matins de TV3 i professora de la Facultat de Ci�ncies de la Comunicaci� Blanquerna (Universitat Ramon Llull). Anteriorment, ha treballat en diversos mitjans de comunicaci�: Cadena SER, El Peri�dico de Catalunya, R�dio Nacional d'Espanya, Onda Rambla i Ona Catalana.\tSeguir l'autor\n@AnnaFiguera\tM�s de l'autor\nProc�s constituent? Esclar!\nAgafa els diners i corre! Per� no menteixis\nCorrupci� per aturar el proc�s sobiranista?\nMal·leabilitat del temps\nCal una data per a la consulta?\nNarcís\t24/04/2012 20:48\tTant de bo no hi hagi ' marxa enrere , però si a Catalunya ningú informa de tot el que se'ns fa des d'espanya mitjançant premsa que pugui ser llegida i/ o escoltada per n'aclaparadora majoria de ciutadans d'aquesta nació negada, anihilada i espoliada a carretades/ fora mida .. serà possible? PD: tanmateix, sembla mentida, a hores d'ara, quedin compatriotes que no se n'adonin de l'odi a mort que ens hi tenen per pura perversitat! Nota: si persones com tu tenint-hi possibilitats d'allò més d'ésser ' cru i net ' pel que fa a la realitat sofrida i patida no hi exerciu, no ho propagueu .. llavors, qui ( els comentaristes?)? Anotació al marge: primer nostre Poble .. que no pas un hom!\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nferran\t24/04/2012 18:16\tEconòmicament, l'estat espanyol gairebé sempre ha estat inviable, tan pel tipus de model econòmic com per la seva incapacitat genètica d'evolucionar d'un model centralitzat del XIX cap a un en xarxa del XXI. Per acabar-ho de rematar, van parir unes autonomies artificials que ningú demanava per omplir-les amb unes inversions basades en el clientelisme polític absolutament improductives. Aquests reietons autonòmics més unes ruïnoses infraestructures i trens d'alta velocitat procedents de cap lloc i que no van a cap altre, han fet que la inviabilitat de l'estat sigui irreversible definitivament. Per tant, com l'espoli s'accentuarà el xoc de trens de que parla l'Anna el veig inevitable. Els recursos que espanya necessitarà pel manteniment d'unes inútils infraestructures més la gegantesca casta funcionarial madrilenya i espanyola de la que mai voldran renunciar, farà que inclús els colons espanyols que viuen a casa nostra ensinistrats en l'odi a Catalunya, es faran independentistes.\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nSimó d'Olot\t24/04/2012 16:41\tNo oblidem, que els polítics tenen moltes limitacions. Només tenim una solució: la REVOLTA SOCIAL. L'11 de setembre ha de ser tan brutal, que hem de sortir a tota la premsa mundial. Com? no sé...intentar fer coses constructives (tipus MaratóTV3), i també coses més dures (tallar AP7...). Que la Mérkel sàpiga d'una vegada, que tenim el doble de déficit fiscal del que ells admeten. Així quan ens intervinguin, sabran que cal revivar la gallina d'ous d'or (Catalunya) que España ha matat.\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nJoan\t24/04/2012 16:33\tTant debò, però això fa 20 anys que ho sento dir. Tenim un gran problema, allò que diem "seny català" que es cobardia\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nSimó d'Olot\t24/04/2012 16:32\tNo oblidem, que els polítics tenen moltes limitacions. Només tenim una solució: la REVOLTA SOCIAL. L'11 de setembre ha de ser tan brutal, que hem de sortir a tota la premsa mundial. Com? no sé...intentar fer coses constructives (tipus MaratóTV3), i també coses més dures (tallar AP7...). Que la Mérkel sàpiga d'una vegada, que tenim el doble de déficit fiscal del que ells admeten. Així quan ens intervinguin, sabran que cal revivar la gallina d'ous d'or (Catalunya) que España ha matat.\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nM.\t24/04/2012 13:07\tJ, o ens treiem les cadenes del damunt ara o ens convertirem amb la residualització que és ara València.\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nMCF\t24/04/2012 13:04\tTens tota la raó. Sobretot quan parles que el camí que s'ha de fer es faci sense cridòria. Poques paraules i anem marxant\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\natlasac\t24/04/2012 10:51\tVISCA L´ANNA\nCOM HI HA SED........\nLa solució mundial....anar als OASSIS a buscar l´aigua.---- i...la de la pluja o rius).---aquesta ni tocar-la ni tant sols olorar-la, i vos a tornar-los a VOTAR d´acord? desde la BUTACA del meu ANFITEATRE veig com està canviant l´obra dramàtica que mirava en una obra de TITELLES ! ! ! és prou divertit! ! !\tNotice: Undefined index: REMOTE_ADDR in /home/elsingulardigital.cat/admin/lib/db/cms/Comentario.php on line 53\nJ\t24/04/2012 09:01\tSerà mes facil fer front al suposat "Xoc de trens" que a l'expoli i la vexació combinats amb el sabotatge continuat a la nostra economia.\nEls españols potser vagin en tren, als catalans ens ho han robat tot i no tenim ni bicicleta, no es tracta de xocar, n'hi ha prou amb fugir de la preso anomenada España.\nEl xoc es el pretexte de les oligarquies catalanes per mantenier el statu quo que creuen els va millor que quansevol cmbi.\nAmb la debilitat actual d'España tenim una oportunitat daurada que dificilment tornarem a tenir.\nMarxar es molt facil seguir com fins ara es cada cop mes insoportable.\nAra es el moment de treure'ns les cadenes del damunt, imaginació i una mica de coratge!\t1433 lectures\t9 Comentaris\tImprimir\tEnviar notícia\t+A\nResultats\t186 vots\t3


La instal·lació, que s'ubica en uns terrenys situats a la carretera que uneix el municipi i Felanitx, està controlada amb vuit càmeres de videovigilància\n2 min. Palma 04/01/2021 15:28\n651x353 La zona d'aparcaments amb vial té una superfície de 1.119 metres quadrats. / AJUNTAMENT DE MANACOR La zona d'aparcaments amb vial té una superfície de 1.119 metres quadrats. / AJUNTAMENT DE MANACOR\nManacor ha posat en marxa el nou dipòsit municipal de vehicles. L'Ajuntament ha informat que la instal·lació, que s'ubica en uns terrenys situats a la carretera que uneix Manacor i Felanitx i que té capacitat per a 50 cotxes, es controlarà amb vuit càmeres de videovigilància.\nEl Consistori ha subratllat que amb aquesta nova instal·lació es permetrà buidar la planta de l'aparcament subterrani de la plaça de Sant Jaume que es feia servir els darrers anys per als vehicles custodiats. Així, el petit dipòsit de les dependències de la Policia Local es destinarà als vehicles retirats de la via pública per un breu termini (cotxes mal aparcats o retirats per la grua), mentre que el nou dipòsit es destinarà als cotxes abandonats o custodiats per les autoritats judicials i que fan preveure una llarga estada.\nEl batle de Manacor, Miquel Oliver, ha assenyalat que amb aquesta instal·lació es "posa ordre" al problema dels cotxes abandonats. "Tenim molta demanda i poc espai, i per això, ara els cotxes estaven al carrer. Els vehicles molestaven i fins i tot eren un perill, però ara s'aniran retirant i per això podrem garantir un millor ús de l'espai públic", ha dit Oliver.\nSegons ha apuntat l'Ajuntament, la Policia Local de Manacor té localitzats una cinquantena de vehicles a tot el municipi. El Consistori ha recalcat que la posada en marxa del nou dipòsit coincideix amb la nova Ordenança municipal de retirada de vehicles, aprovada el mes de setembre i que "per primera vegada regula aquesta problemàtica al municipi". El cap de la Policia Local, Manel Prieto, ha explicat que "l'actuació que s'ha començat a fer de manera més urgent ha estat retirar del carrer aquells vehicles que podien suposar un perill i traslladar-los a les noves instal·lacions".


Projecte Verkami del Brigadista Irlandès que va creuar l'Ebre amb una senyera\nAquest 26 de maig, la Comissió de la Dignitat farà lliurement a l’Espai de la Guerra Civil a Gandesa d’un quadre molt especial en ocasió del 80è aniversari de la Batalla de l’Ebre. Pintat per l’artista Pere Piquer –molt vinculat al Procés–, recull el moment en què el membre de la Columna Connolly, Micheál O’Riordan, de la 15à Brigada de les Brigades Internacionals, va creuar l’Ebre, a Vinaixa, a la matinada del 25 de juliol de 1938, portant una senyera a l’espatlla.\nLa Comissió no vol deixar passar aquest 80è aniversari sense honorar aquell gest, que si bé és llunyà en el temps, no ho és en l’esperit, ara que Catalunya necessita, un cop més, de l’ajut internacional per tal d’assolir els seus anhels.\nUs demanem que considereu la possibilitat de fer una petita (o no tan petita) contribució a la campanya de Verkami que hi hem organitzat, amb la voluntat d’ajudar a portar a terme aquesta iniciativa de “crowdfunding”. En trobareu més informació a l’adreça: http://vkm.is/oriordan (versió en anglès i català).\nEnllaç: Canpanya Verkami


Localització: Santa Pau - Sant Martí (Garrotxa)\nCan Sala no va ser una masia de caire senyorial-residencial, ni va disposar mai d'un estudi arquitectònic previ a la seva construcció. Can Sala s'ha convertit en una gran masia gràcies a molts afegitons bastits en èpoques diferents. Segons l'historiador Grabolosa, és molt possible que la seva antigor es remunti a l'època feudal. Avui, les traces arquitectòniques més importants pertanyen al segle XIX, moment en què la masia es va ampliar considerablement. És una construcció de carreus, molt ben treballats en els angles i en les obertures.\nLa masia de Can Sala va començar, segurament, per ser una petita casa dedicada a les tasques del camp. A les seves estructures primitives s'hi afegiren diferents cossos i estructures noves donant com a resultat el seu aspecte actual, amb una planta totalment asimètrica.\nEl moment constructiu més important va ser en el decurs del segle XIX, com ho demostren les dues dates que apareixen esculpides: a la llinda de la porta d'entrada principal, 1884, i en una finestra d'un corral, 1861.


Segueixen els robatoris: 2 policies ferits durant una detenció al Vendrell\nLa policia del Vendrell ha detingut l'autor d'un robatori a un supermercat. | Pixabay\nNous robatoris en comerços del Vendrell i Cunit\nLa policia local del Vendrell aconsegueix detenir l'autor del robatori en un supermercat\nper Redacció 18/02/2021 10:07h\nComerços del Vendrell i Cunit han patit aquesta setmana sengles robatoris, un dels quals va acabar amb el seu autor detingut. El primer va tenir lloc el dimarts 16 de febrer a la nit a Cunit, a una farmàcia situada a l'avinguda de Barcelona. Segons avança el Diari de Tarragona, els autors del robatori van destrossar un vidre per entrar i es van endur la caixa del local.\nEls lladres van marxar ràpidament del lloc dels fets i la policia local del municipi està revisant les càmeres de seguretat de la zona per si troben imatges del succés. L'altre robatori va tenir lloc al Vendrell aquest dimecres 17 de febrer al matí.\nEn aquest cas, un individu va robar en un supermercat, però agents de la policia local el van atrapar i detenir. Segons han explicat des de la policia, durant la detenció els agents van resultar ferits lleus.\nEl Vendrell Cunit robatori Policia local comerç


Caldes de Montbui acull l’exposició "Catalunya, terra d'ateneus”\nL’exposició “Catalunya, terra d’ateneus” es podrà visitar fins l’11 de setembre a Caldes de Montbui. Aquest recull del passat, el present i el futur de l’ateneïsme català parla també dels ateneus de Caldes El Casino de Caldes, el Centre Ateneu Democràtic i Progressista i l’Ateneu Molí d’en Ral.\nL’exposició "Catalunya, terra d’ateneus" va obrir les seves portes al Museu Thermalia de Caldes de Montbui el passat 20 de juny. A l’acte inaugural hi van assistir l’alcalde de la ciutat, Jordi Solé, el regidor de Cultura, Josep Gaspar, el president de la Federació d’Ateneus de Catalunya, Salvador Casals, i representants de dos dels ateneus calderins, Jaume Pieres del Centre, Ateneu Democràtic i Progressista, i Anna Mata de l’Ateneu Molí d’en Ral.\nActualment la ciutat compta amb tres ateneus en actiu, El Casino de Caldes, el Centre Ateneu Democràtic i Progressista i l’Ateneu Molí d’en Ral. Per aquest motiu l’exposició, que explica la història de l’ateneïsme català en clau de passat, present i futur, inclou també imatges i material d’aquestes entitats calderines. Una plataforma que permet a les entitats donar a conèixer la seva història i les seves activitats.\nLa mostra també inclou una bústia on el visitant pot deixar el seu missatge i adreçar-se a les entitats per tal de valorar la mostra i demanar més informació. Fins el dia 11 de setembre es podrà visitar i durant aquest temps les entitats implicades organitzaran activitats adreçades a la ciutadania.\nL’objectiu de l’exposició\nLa Federació d’Ateneus de Catalunya va crear l’exposició "Catalunya, terra d’ateneus" amb l’objectiu de donar a conèixer el moviment ateneístic així com la feina que han realitzat, realitzen i poden realitzar en el futur. És un recorregut a través del temps per entendre quan i per a què van aparèixer els ateneus, com van adaptar-se als constants canvis polítics i com van arribar a ser claus en el foment de la cultura catalana.\nsalvador casals, Casino de Caldes, ateneu el centre de caldes de montbui


Economia circular, zero waste i aprofitament alimentari, un triplet inseparable - Fundació Espigoladors © Tots els drets reservats | Fotos: © Jordi Flores, Glòria Solans, Rafael Coelho, Lucia Gulminelli, Arxiu Espigoladors\nEconomia circular, zero waste i aprofitament alimentari, un triplet inseparable\nUna col·laboració de Bûmerang, una entitat que treballa pel Zero Waste a través d’un model basat en l’economia circular.\nParlen de la necessitat de reduir els residus per assolir un model més sostenible i del seu lligam amb la lluita per l’aprofitament alimentari.\nAquest article és una contribució de Bûmerang, el bowl que torna\nAl 2015 estava en una platja d’Indonèsia, hi havia unes onades increïbles, però la meva vista no se centrava en les onades, se centrava en els centenars de trossos de plàstic que hi havia a la platja, un fenomen que malauradament també trobem al nostre territori. En aquell moment, me’n vaig adonar que feia molts anys que fèiem les coses malament, i que el reciclatge no treurà d’aquest problema.\nRealment volem omplir els nostres oceans de plàstic? És el millor que sabem fer la, encara considerada, espècie animal més intel·ligent del planeta?\nAbans de parlar de les solucions al plàstic d’un sol ús, cal entendre per què ens trobem en aquest embolic.\nDissenyat per contaminar\nLa invenció dels plàstics es remunta a principis del segle XX, va ser una revolució i ha ajudat les nostres societats a prosperar en molts aspectes, i a arribar a llocs que eren impensables si no fos per la lleugeresa i prestacions que ofereixen alguns materials creats a partir del plàstic.\nNo va ser fins a mitjans del segle passat que els plàstics van començar a comercialitzar-se per crear alternatives d’un sol ús que substituïen a objectes de consum del dia a dia; tal com mostra aquest anunci del 1955, els plàstics van significar un canvi d’estil de vida per a la majoria de les famílies. De cop i volta, aquest nou material et permetia “ser més lliure i tenir més temps”.\nQui hagués pensat que la seva major virtut i la més celebrada, el fet que fossin “per tirar”, seria alhora el que portaria als envasos de plàstic d’un sol ús a la vora de la desaparició i, inclús, a la seva prohibició total?\nLa invenció del reciclatge no va arribar fins més endavant, prop dels anys 70, quan alguns grups ambientals van començar a assenyalar el fet que s’havia d’implementar un sistema de reciclatge per a aquests materials, que ja començaven a acumular-se de manera massiva als abocadors dels Estats Units i Europa.\nLlavors, si el reciclatge no ens ajudarà a solucionar aquest problema, com podem fer-ho?\nFa aproximadament 10 anys que se sent a parlar molt sobre un nou concepte, el de l’economia circular. I si parlem d’economia circular, això significa que actualment estem en un sistema d’economia…lineal.\nA grans trets, això és el que hem estat fent al llarg dels últims 100 anys d’història de la humanitat.\nL’economia circular se centra a mantenir el valor dels materials el màxim temps possible en el cercle de producció. Això significa que allarga al màxim la vida últil dels productes i, al mateix moment, treballa per crear sistemes que permeten recuperar tots els materials del producte una vegada la prersona que els hagi comprat no els necessiti més. D’aquesta manera, s’evita que els productes arribin als abocadors i s’incentiva a les empreses a fer dissenys centrats en la longevitat i no pas en l’obsolescència programada.\nUna empresa que treballi amb un model d’economia circular, crearà productes i serveis que no crearan residus al final del seu cicle d’ús.\nPartir del recurs desaprofitat.\nUna altra forma de crear organitzacions basades en l’economia circular és partir d’un residu que, ara com ara, no s’aprofiti. Aquest és el cas d’Espigoladors, una Fundació que parteix de la premisa que el 30% de la producció d’aliments mundial es malbarata. Amb aquest punt de partida, treballa amb aquests excedents que el sector primari no pot comercialitzar a causa de les polítiques estètiques i de preu, i els dona valor, ja sigui des d’un punt de vista no lucratiu donant-los a entitats socials, o a partir de la creació dels productes es im-perfect®. Partir d’un recurs desaprofitat i crear un producte de valor afegit també es coneix com a “upcycling”.\nZero Waste, l’economia circular duta al dia a dia\nTot això sona molt bé per a treballar-ho com a organització o negoci, però…com ho fem per viure d’una manera més circular en el nostre dia a dia?\nD’aquesta inquietud neix el, ara ja conegut, moviment “zero waste”, que busca minimitzar al màxim els residus que es generen les persones amb la seva activitat diaria. Es calcula que un europeu pot arribar a generar fins a 500kg de residus a l’any. Això significa que una ciutat com Barcelona estaria generant 750.000 tones de residus l’any.\nQualsevol que hagi intentat minimitzar els seus residus sap com de difícil que pot arribar a ser i com de desesperançador si ho intentes sense estar preparad@. Per sort, cada vegada comptem amb més informació online i són més els serveis que ens volen ajudar a fer que aquest objectiu sigui més fàcil d’assolir. El moviment ecologista és molt famós per les seves 3 sigles: Reduir, Reutilitzar i Reciclar. Nosaltres creiem que cal afegir-ne un parell més: Rebutjar i Repensar. Quan sentis l’impuls de consumir alguna cosa, passa primer, detingudament, per cada una de les fases:\nRebutjar: D’entrada, la resposta sempre és No.\nRepensar: Si realment creus que és imprescindible, és moment de repensar-ho.\nReduir: En cas que realment ho necessitis, com pots fer-ho perquè consumeixi o impacti al mínim.\nReutilitzar: En cas que sigui un objecte de consum, el puc utilitzar d’una menera que em permeti reutilitzar-lo?\nSi davant qualsevol compta passem detingudament per aquests punts, veure que portar una vida zero waste no és tan difícil com sembla.\nEls nostres serveis que ens ajuden\nDe la mateixa manera que Espigoladors ha implementat l’economia circular, existeixen altres iniciatives també de l’economia circular que busquen ajudar a les persones a viure sense residus. És el cas de la nostra iniciativa Bûmerang, amb la qual busquem dur al segle XXI el que els nostres avis i àvies sabien fer, reutilitzar. Avui en dia, ens hem tornat una societat que va molt de pressa i que té poc temps, el dinar s’ha convertit en una cosa ràpida que es fa amb poc temps, i la majoria ens decantem per la fàcilitat de comprar alguna cosa ja preparada. És molt frustrant saber que cada dia, al menjar, estàs generant residus. Una alternativa podria ser portar el teu propi tupper, però també som una societat oblidadissa i és per això que hem creat Bûmerang, el bowl que torna, un servei gratuït que està disponible a diversos punts de menjar per endur-se de la ciutat de Barcelona, i on podràs gaudir del teu plat per endur-te en un envàs reutilitzable de forma 100% gratuïta.\nA través d’una app controlem que retornis els Bûmerangs en menys de 15 dies, el temps que et deixem per gaudir-lo. Aquest envàs el pots retornar a qualsevol altre punt de la xarxa Bûmerang, i podràs gaudir-ne d’un de nou en qualsevol moment i en qualsevol altre punt de la xarxa, només et demanem que el retornis en 15 dies.\nCom hem vist, el reciclatge és una No solució que, encara que sigui important dur-la a terme, no ens farà sortir del problema on estem posats i posades. Si vols solucionar la problemàtica dels residus alimentaris, d’envasos o de la moda, necessitem posar tot i totes una mica de part nostra i recolzar iniciatives com Bûmerang i Espigoladors que ens ajuden, a poc a poc, a doblegar els extrems de l’economia lineal en què vivim per acabar convertint-la en una de 100% circular.\nSobre l’autor: Oriol Segarra Pol és enginyer industrial i compta amb una llarga trajectòria en el camp de la contaminació causada pel plàstic i l’economia circular. Actualment és CEO de Bûmerang, empresa Zero Waste que va fundar l’any 2019.\nAutor Anna GrasPublicat el juliol 9, 2020 juliol 9, 2020 Categories malbaratamentEtiquetes bumerang, economia circular, residuo cero, residus, sostenibilidad ambiental, sostenibilitat, zerowaste\nAnterior Entrada anterior: Milena Pomerol Olaya: “La seguretat alimentària és l’encarregada d’assegurar que els productes alimentaris es puguin consumir sense perjudicar la nostra salut”\nSegüent Entrada següent: Califòrnia també és espigoladora


Plataforma per la Llengua participa en la presentació de l'Informe de l'Observatori de les Discriminacions a Barcelona 2020.El 70% de les discriminacions lingüístiques a la ciutat succeeixen en l'àmbit privat, sobretot en les relacions de consum.\nPlataforma per la Llengua va participar en l'acte de presentació de l'Informe de l'Observatori de les Discriminacions a Barcelona 2020 al Saló de Cent de l'Ajuntament de Barcelona. Marc Serra, regidor de Drets de Ciutadania i Participació, va encapçalar la trobada, que va comptar amb un ampli nombre d'entitats que van exposar la seva tasca per combatre les discriminacions en cada àmbit específic a la capital catalana.\nAgustí Tola, delegat territorial de Plataforma per la Llengua Barcelonès, va exposar les dades sobre les vulneracions lingüístiques a la ciutat, que són el quart motiu de discriminació a Barcelona, per darrere de les discriminacions racistes, xenòfobes i per discapacitat.\nTot i ser un any marcat per la pandèmia, les discriminacions lingüístiques no han disminuït. L'informe en recull un total de 47, dues més que l'any anterior. D'aquestes, el 70% succeeixen en l'àmbit privat, sobretot en les relacions de consum, i cal destacar que les discriminacions lingüístiques són el segon motiu de discriminació per part de les empreses i les entitats privades a Barcelona.\nPel que fa a la resta de vulneracions lingüístiques a la capital catalana, el 25% són perpetrades per l'administració pública. En la seva intervenció, Tola va recordar que la llei és clara en aquests casos perquè reconeix el dret de ser entès i atès en català pels treballadors públics. En aquest sentit, Tola va exigir a les administracions públiques i als seus representants que vetllin pel compliment de les lleis i facin del català una llengua de cohesió social.\nI és que una de cada deu discriminacions a Barcelona recollides a l'informe té com a origen l'ús de la llengua. Les discriminacions per raó de llengua sovint comporten un tracte vexatori en forma de violència verbal, com també un tracte diferenciat en la prestació de serveis o en l'accés a la informació.\nA més, aquestes discriminacions continuen sense un reconeixement oficial explícit per algunes administracions que accepten o normalitzen la imposició del castellà. Així, les discriminacions lingüístiques sovint són menyspreades i considerades vulneracions menors, fet que complica la majoria dels processos d'intermediació i denúncia administrativa.\nDes del 2019 Plataforma per la Llengua forma part de la Taula d'Entitats, juntament amb disset organitzacions civils més que atenen persones afectades per discriminacions per raó de gènere, orientació sexual, religió, salut o llengua, i que té com a objectiu compartir experiències i treballar en xarxa entre les diferents entitats que la formen, a fi de millorar l'atenció de les persones que han estat discriminades.


Els carrers dels pintors Sorolla i Agrasot (II) | Comunidad Valenciana Home | EL MUNDO\nEl Port d'Alacant pintat per Agrasot al 1875.\nEn l'anterior entrega vam poder veure el primer intent de donar-li un carrer al pintor valencià Joaquín Sorolla i el fracàs de la creació d'un Museu de Belles Arts per al qual Sorolla pensava cedir dos quadres.\nEl segon intent de retolar un carrer a Sorolla tampoc va fructificar i això que el pintor ja havia mort i no hi havia cap impediment legal. Esta vegada va ser l'Alcalde Miguel de El Izaicín qui va sol·licitar la retolació. Va ser novament aprovada al plenari del 15 de novembre de 1923 amb l'acord dels veïns de l'actual plaça d'Espanya que passaria a portar el nom del pintor valencià. Però hi havia un problema. La plaça es denominava Alcalde Pobil des del 1916. Però, a més a més, pocs dies després el Governador Civil va ordenar eliminar el nom de Pobil perquè hi era viu. Encara que València va agrair la retolació per telegrama, alguna cosa va passar perquè la plaça mai portaria el nom de Sorolla.\nEl 18 de febrer de 1925, Sorolla va rebre, per fi, el seu carrer a Alacant. Encara que es va escollir el de Sant Ildefons, el que va acabar portant el seu nom va ser l'anomenat carrer del Parc (d'artilleria). València, amb un nou telegrama, va agrair per segona vegada esta retolació, ara sí definitiva.\nUna cosa semblant va ocórrer amb el carrer que Alacant va voler dedicar-li a l'oriolà Joaquín Agrasot. Becat per la Diputació havia estudiat en l'Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València i a Roma va establir una gran amistat amb Fortuny que influiria en la seua pintura. Igual que Sorolla, Agrasot va plasmar també el costumisme de la seua terra i va destacar entre les seues obres una bella vista del Port d'Alacant.\nDoncs bé, el 1919, a l'assabentar-se el nostre Ajuntament de la defunció d'Agrasot va acordar retolar-li un carrer al seu honor. L'escollit va ser el del Diluvi i es va sol·licitar a la família un quadre per al museu projectat que esta vegada sí que va arribar a la ciutat. Sis anys després, el periodista Francisco Montero Pérez advertia de l'incompliment de l'acord. Al febrer del 1925 es van instal·lar per fi les plaques.\nPerò això no acaba ací. El 1929, a suggeriment del diari El Tiempo es va acordar donar el nom de Pascual Pérez al seu carrer natal, l'antic del Diluvi, i traslladar a Agrasot quatre carrers més avall, al de les Delícies, on hui podem veure el seu rètol definitiu.\nEls carrers dels pintors Sorolla i Agrasot (I)\nUna ciudad impresionista\nAl nacionalismo catalán le sale competencia por la herencia de Dalí\nVolver a la noticia 'Els carrers dels pintors Sorolla i Agrasot (II)'


Condemnat a presó un veí de Bellver per traficar amb cocaïna\nActualitzada 25/08/2021 a les 12:21\nEl lleidatà, de 26 anys, va ser interceptat amb droga a Galícia || Li han imposat només dos anys a l'aplicar-li la circumstància atenuant de ser addicte a les drogues\n© Imatge dels jutjats d'Ourense.\nL’Audiència d’Ourense ha condemnat a dos anys de presó un jove de 25 anys de Bellver de Cerdanya per traficar amb cocaïna. El lleidatà va ser penat per un delicte contra la salut pública en un judici de conformitat després de l’acord al qual van arribar la Fiscalia, que inicialment sol·licitava una condemna més alta, i la seua defensa. El jove va reconèixer els fets davant del tribunal i en l’acord se li va aplicar la circumstància atenuant molt qualificada de ser consumidor de tòxics.\nL’home va ser detingut per la Guàrdia Civil l’octubre de l’any 2018 a la carretera N-532 a l’altura de la localitat de Verín, a la província d’Ourense, quan anava amb cotxe.\nDavant de l’actitud sospitosa que va mostrar, els agents van escorcollar el vehicle i van trobar més de 14 grams de cocaïna. D’aquesta forma, segons la sentència, es considera provat que “l’acusat va ser sorprès l’1 d’octubre de l’any 2018 en el punt quilomètric 1 de la carretera N-532 per agents de la Guàrdia civil quan portava oculta sota el seient del vehicle una bandolera en la qual guardava dos bossetes de cocaïna de 0,709 grams i una puresa del 38,7 per cent i una bossa més gran contenint 12,457 grams de cocaïna amb una puresa del 58,88 per cent”.\nAl costat de la substància que li van decomissar hi havia una bàscula de precisió i un llistat de clients\nLes substàncies es van confiscar juntament amb una bàscula de precisió i un llistat de clients i pagaments i “estaven destinades a ser venudes”, segons la sentència. Els més de 14 grams de cocaïna van ser valorats en 1.048 euros.\nD’aquesta forma, el tribunal va condemnar per conformitat el lleidatà a la pena de dos anys de presó i al pagament d’una multa de 524 euros, que és la meitat del valor de la droga intervinguda per la Guàrdia Civil. La sentència ja és ferma. El jove va estar durant un temps empresonat i posteriorment va sortir en llibertat amb càrrecs. El cas va ser investigat pel jutjat d’instrucció 1 de Verín.\nTretze detinguts d’Albània la setmana passada a Lleida per maria\nEl tràfic de marihuana està a l’alça a Catalunya, que s’ha convertit en un lloc de cultiu. Els Mossos d’Esquadra alerten de l’arribada de màfies de països de l’Est especialitzades en el cultiu i la distribució d’aquesta substància. Un dels motius és que la llei a Espanya és menys dura que en altres països. La setmana passada hi va haver tres operacions policials independents a la comarques de Lleida en les quals es va detenir tretze homes, tots ells de nacionalitat albanesa i que vivien a les plantacions.\nAl Solsonès van decomissar 18.000 plantes, 2.500 en una nau de Torrefarrera i 2.000 a Os de Balaguer. A Catalunya també han augmentat els narcoassalts, però no ha transcendit si n’hi ha hagut a Lleida. L’any passat els Mossos van comptabilitzar-ne 96 casos.


‘Torna a l’escola amb el comerç de Paiporta’\nL’Ajuntament de Paiporta ha repartit aquest dijous els premis corresponents a la campanya ‘Torna a l’escola amb el comerç local’. Des de l’estiu i fins a finals de setembre, els comerços adherits a la iniciativa han repartit vals per al sorteig de 10 xecs de 50 euros entre tota la seua clientela. Una vegada realitzat el sorteig, les persones agraciades han acudit hui al Centre de Formació Ocupacional per a recollir els premis.\nLa regidora d’Economia, Ocupació i Comerç, Olga Sandrós, ha sigut l’encarregada de repartir els xecs. Per a Sandrós, “es tanca una iniciativa que té com a objectiu incentivar les compres típiques de la tornada al curs lectiu al comerç local, que és fonamental per a la vida econòmica i social de Paiporta, davant les grans superfícies, que tenen al seu abast recursos sense límits per a promocionar-se i baixar preus, però que no reverteixen els seus beneficis a Paiporta, com sí que ho fa el comerç de proximitat».\nLa regidora d’Economia ha agraït la participació als i les comerciants de Paiporta, i també a les consumidores i els consumidors, que «han tingut la sensibilitat d’enrecordar-se del comerç local en les compres pròpies d’aquesta època».Sandrós ha afegit que «li devem molt als negocis de barri, que han mostrat la seua sensibilitat, disponibilitat i capacitat d’adaptació en temps de pandèmia».\nLa campanya ‘Torna a l’escola amb el comerç de Paiporta’ es reprendrà el pròxim estiu per a continuar promovent les compres relacionades amb l’entrada al nou curs als comerços de barri.


No us perdeu els Campaments Generals! – #SomDeCau\nInici Projectes Activitats Obertes No us perdeu els Campaments Generals!\nEls Campaments Generals 2015 és una gran activitat que organitza Acció Escolta de Catalunya (AEC) per a tots els escoltes i guies de Catalunya entre el 2 i el 6 d’abril. L’activitat consistirà en uns campaments a Guardiola de Berguedà de 5 dies a on es realitzaran activitats per franges d’edat i conjuntes al voltant de l’eix dels campaments; la llum.\nEls Campaments Generals d’enguany, més enllà de ser una activitat interna d’AEC, s’han obert a la participació de tots els agrupaments de la Federació Catalana d’Escoltisme i Guiatge. Això fa possible que tots els escoltes puguem viure aquesta gran experiència i que entre tots/es fem possible que es converteixi en un dels campaments més grans que recordarem; uns 2.000 participants i 200 voluntaris!\nInformació bàsica sobre els Campaments Generals:\nDel 2 al 6 d’abril a Guardiola de Berguedà\nPoden participar-hi tots els membres d’Acció Escolta de Catalunya, Escoltes Catalans i Minyons Escoltes i Guies de Catalunya, ja sigui com a participants, caps o staff.\nLa inscripcions s’han de fer a través d’aquest enllaç i el període sense recàrrec (95€ per participant tot inclòs) s’acaba el proper 31 de gener.\nMés informació a http://campaments2015.accioescolta.cat\nArticle Anterior Tota la informació de la TRINCA 2.0\nArticle Següent Projecte pel foment de la participació juvenil migrada


L’Ajuntament procedeix a la retirada de 29 horts il·legals a la zona del Sorrall - Ajuntament de Mataró\nPolicia Local i tècnics del Servei de Llicències feien seguiment de l’ocupació il·legal dels t...\nL’Ajuntament ha començat a executar avui de manera subsidiària l’enderroc, retirada i posterior neteja dels horts i casetes d’obra que ens els darrers mesos s’havien instal·lat de forma il·legal en un terrenys privats de la zona del Sorrall, a la part posterior del complex esportiu municipal i en paral·lel a la riera d’Argentona i el lateral de la Via Sèrgia. L’actuació ha estat conjunta entre el Servei de Llicències i la Policia Local, que prèviament havien identificat i notificat tant als ocupants com al propietari dels terrenys que l’Ajuntament procediria a restaurar la legalitat urbanística en l’àmbit.\nLa finca està qualificada com a espai de verd públic situat en sòl urbà o urbanitzable que no admet l’aprofitament per ús d’horts privats, ni la parcel·lació ni la construcció. L’Ajuntament va obrir l’expedient d’indisciplina urbanística el passat mes de juny, arran d’una denúncia veïnal. La primera inspecció realitzada va detectar 10 parcel·les que s’havien delimitat i tancat amb canyes, malles i plàstics, desbrossant els terrenys per fer els horts.\nEn els darrers mesos l’ocupació havia anat a més i en aquests moments hi havia 29 parcel·les amb horts, casetes d’obra i prefabricades i fins i tot algun animal, generant també un problema de seguretat perquè en alguns casos els ocupants guardaven líquids inflamables. El passat mes d’agost una part dels horts es va cremar arran d’un incendi.\nL’Ajuntament havia requerit al propietari de la finca que executés l’enderroc, retirada de les construccions i neteja ja que, malgrat havia denunciat l’ocupació il·legal dels terrenys, la propietat és responsable del manteniment dels mateixos. Finalment, davant el risc per a la salut i la seguretat de les persones, l’Ajuntament ha contractat els treballs a una empresa i els ha executat de forma subsidiària. El cost l’haurà d’assumir la propietat, a qui també s’ha requerit perquè instal·li una tanca perimetral per evitar futures ocupacions.\nEs preveu que la neteja dels terrenys quedi enllestida aquesta mateixa setmana.\nL’Ajuntament havia notificat també a un dels ocupants l’ordre de desallotjament i l’autorització judicial per entrar-hi a la parcel·la que ocupava, on hi havia indicis que hi podria pernoctar, i se’l va informar de la possibilitat de sol·licitar ajut a Serveis Socials. Aquest matí però no ha estat necessari efectuar cap desallotjament.


L’Ajuntament de Vic rep el premi a la Millor Gestió Pública – elgarrotxi.cat\nL’Ajuntament de Vic rep el premi a la Millor Gestió Pública\nAhir dilluns 28 d’abril, Anna Erra, primera tinent d’alcalde i regidora de Comerç de l’Ajuntament de Vic, va ser present en 14a l’edició dels Premis a la Iniciativa Comercial i als Establiments Centenaris. L’acte va tenir lloc al Palau de la Generalitat.\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, juntament amb el conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, van lliurar els Premis a la Iniciativa Comercial i als Establiments centenaris de Catalunya. Els Premis són el reconeixement del Govern a les iniciatives més innovadores del comerç urbà de proximitat. També cap als establiments comercials amb més de cent anys d’antiguitat i activitat ininterrompuda al servei del comerç. L’acte va comptar amb la presència del secretari general del Departament d’Empresa i Ocupació, Xavier Gibert; el director general de Comerç, Josep Maria Recasens, i del gerent del Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya, Miquel Rodríguez.\nEn la categoria de “Millor Gestió Pública”: es va reconèixer el suport dels ajuntaments i altres entitats públiques al comerç de proximitat, així com la creació de sinergies entre els diferents agents comercials, i la potenciació d’aspectes singulars de la zona comercial, resultat premiat: l’Ajuntament de Vic, per la seva implicació en la creació de la federació de les associacions de comerciants.\nEntre d’altres premiats, la Generalitat també va distingir un total de 50 establiments centenaris, per la seva trajectòria durant més de cent anys de servei de qualitat i personalitzat als seus clients, i per la seva adaptació als canvis i necessitats de compra dels ciutadans. En el cas de Vic, s’ha reconegut la trajectòria de la Rellotgeria i Joieria Prat.


Animals Vida Digna recull signatures perquè «no ens volen» al refugi d’animals - Ripollès Digital\nAnimals Vida Digna recull signatures perquè «no ens volen» al refugi d’animals\nDijous, 13 de març de 2014 a les 07:00h\nL’associació Animals Vida Digna ha iniciat una recollida de signatures per tal que el Consell Comarcal del Ripollès impugni el concurs d’adjudicació del servei de la gestió del Refugi d’Animals del Ripollès i recollida d’animals abandonats. L’ens comarcal va treure a concurs el servei després que el concessionari que se’n feia càrrec renunciés a continuar-ho fent. Aquest concessionari tenia subcontractada l’associació Animals Vida Digna, que es feia càrrec de les tasques que garantien el benestar dels animals.\nSegons Animals Vida Digna, després d’un concurs públic el Consell Comarcal ha adjudicat el servei a uns particulars que l’entitat afirma en uns escrits que «faran negoci amb els animals». La presidenta d’aquesta entitat, Flora Casademunt, creu que al Consell Comarcal «no els deu haver agradat el servei que oferíem» perquè el sistema de puntuació del plec de condicions del concurs «no afavoria» que poguessin ser-ne els guanyadors. Tot plegat ho redueix a una qüestió d’«ètica». Entre d’altres condicions es demanava que es regalessin 30 gossos, circumstància que considera «molt gore, perquè no és gens fàcil trobar-los família i molt menys en les condicions que pateix actualment la societat». A més s’havien de comprometre a tenir-hi com a màxim trenta-cinc gossos. Flora Casademunt es pregunta «i què havíem de fer quan ens arribés el gos que fes trenta-sis? I el trenta-set?».\nLa responsable d’aquesta entitat explica que «no sé per què, però no ens hi volen». A més han exclòs la recollida de gats del servei, animals amb els quals «no sé què caldrà fer» perquè no se’n recolliran com fins ara. Tot plegat és un cúmul de circumstàncies que ha impedit que poguessin acceptar-ne les condicions, i per tant han acabat perdent el concurs. El principal temor amb l’entrada d’una empresa privada com a concessionària, és que «lògicament hi voldran fer diners» i això només ho podran aconseguir «minvant les condicions dels animals» en detalls com ara la qualitat dels aliments, la neteja o les hores de passeig. Fins ara l’associació Animals Vida Digna havia d’afegir 1.500 euros cada mes a la gestió dels animals: «sort en tenim de les aportacions dels particulars», afegeix Casademunt.\nA partir d’aquest moment Animals Vida Digna tem que no podrà entrar més al Refugi d’Animals, tot i la gran estima que els seus membres tenen per als animals, i això els «preocupa moltíssim». Per això han iniciat aquesta recollida de signatures, perquè en cas que el Consell Comarcal acabi admetent la documentació que presenti l’empresa privada que teòricament ha guanyat el concurs, la gent sàpiga què s’està fent amb els diners públics.\nFlora Casademunt té la sensació que «hi ha algú que mai ens hi ha volgut» i que de fet ja van començar amb mal peu, perquè quan es van estrenar les noves instal·lacions de Baups, l’associació ja va qüestionar diferents aspectes en l’àmbit intern. De fet pensa que el problema prové més d’algun dels tècnics del Consell Comarcal que no pas del polítics que hi ha al capdavant. Casademunt recorda que Animals Vida Digna és una entitat sense ànim de lucre, amb més de 1.800 seguidors al Facebook. Durant els darrers set anys es van fer càrrec d’un pis al carrer del Prat de Ripoll, on tenien i alimentaven animals recollits del carrer.\nEl president del Consell Comarcal del Ripollès Miquel Rovira afirma que el concurs «encara no està tancat» i remet a una roda de premsa que possiblement oferirà dimarts o dimecres vinent, després que es tanqui el termini per presentar documentació. Rovira afirma que un cop finalitzat aquest darrer tràmit ja es podrà saber amb tota seguretat qui és el proper adjudicari d’aquest servei.


Llegiu Darwin! | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nBona part de l’obra del naturalista anglès no ha estat traduïda (o és impossible de trobar), cosa que diu molt de la nostra cultura\nFa uns anys, en la revista Mètode vàrem traduir per primera vegada al català l’autobiografia de Charles Darwin. És un llibret deliciós, on Darwin mostra el seu tarannà, els seus dubtes religiosos, les fites més importants de la seua vida. No deixa de ser extraordinari que un llibre d’aquell interès, tan poc extens, romanguera inèdit en català. I que nosaltres, des de les nostres limitades possibilitats, tinguérem la sort de ser els primers a presentar-lo en la nostra llengua.\nPerò, curiosament, bona part de l’obra del naturalista anglès no ha estat traduïda (o és impossible de trobar), cosa que diu molt de la nostra cultura. Certament, és totalment anormal no poder adquirir una edició del Viatge del Beagle o de L’origen de l’home en català. Dues obres cabdals per a la història del pensament: si amb el Beagle Darwin mostraria urbi et orbe l’evolució del seu pensament i la seua transformació humana, amb L’origen de l’home posaria els fonaments per a l’estudi de la nostra espècie des d’una perspectiva evolutiva. També resulta molt significatiu que la primera edició de L’origen de les espècies en català no es publicara fins a l’any 1982: un llibre fonamental de la història de les idees, que hauria de ser de lectura obligada per a qualsevol persona culta...\nAra, els professors Juli Peretó i Andrés Moya han publicat una versió reduïda d’aquella obra, per tal de fer-la encara més accessible als lectors joves. Es pot discutir si aquest Darwin reader’s digest és més o menys convenient, però el que és indubtable és que així serà més fàcil per a molts acostar-se a la figura del pensador de Down. Perquè la realitat és que ni els biòlegs llegeixen Darwin! I això és com si un llicenciat en Filologia Espanyola no haguera llegit el Quixot...\nPerò Darwin és molt més que L’origen de les espècies o el Viatge del Beagle. La col·lecció Clàssics de la Ciència acaba de publicar L’expressió de les emocions en l’home i en els animals, en la versió ben acurada de Xavier Bellés. Aquest és un llibre excepcional, on Darwin demostra com la gesticulació, les expressions humanes, tenen un origen biològic i estan presents en totes les races. És una obra que sempre recomane als meus amics escriptors, per la fina anàlisi que fa de la manera d’expressar els sentiments, cosa que pot ser molt útil en la caracterització de personatges literaris. Darwin, fent ús de nombrosos testimonis, i fins i tot de cites literàries, explica els mecanismes de l’expressivitat humana: els arrufaments de nas, l’alçament de celles, els ulls oberts o tancats, els gests de por o de supèrbia, d’horror i de satisfacció... Tota aquella galeria d’emoticones, vistes des d’una perspectiva biològica. Un llibre totalment necessari, que no hauria de faltar en cap biblioteca. Llegiu Darwin. Col·leccioneu Darwin. De segur que us farà més savis.


El projecte de renovació de la Piscina Municipal es troba en període de licitació - Altea Digital\nPere Barber: “està previst iniciar les obres una vegada finalitzat el procés de contractació”.\nEl regidor d’Esports, Pere Barber, ha informat que les obres de remodelació de la Piscina Municipal donaran inici a finals d’octubre previsiblement. En estos moments les empreses que desitgen optar a executar les millores disposen de les bases de la convocatòria al portal de contractació de l’Ajuntament d’Altea, https://altea.sedelectronica.es/contractor-profile-list\nCom a responsable d’Esports, Barber ha animat a les empreses de la localitat “a estudiar el projecte i si està dins les seues possibilitats que es presenten per realitzar esta obra que serà molt important per al municipi perquè serà per reobrir en millors condicions la piscina municipal”.\n“Esta licitació estarà publicada 30 dies i a partir d’una vegada realitzada donaran inici les obres. La previsió és que estiguen concloses a finals d’este any o principi del pròxim “; ha detallat l’edil.\nPel que fa a l’estat actual de la piscina, el responsable municipal d’Esports ha indicat que “la piscina no està en un estat d’abandó, sabem que l’aigua està verda, però està tenint un manteniment mínim perquè no produïsca mosquits. S’ha decidit no buidar el got de la piscina perquè així ho van aconsellar els tècnics municipals per evitar trencaments en el got que empitjorarien el seu estat. Per este motiu no s’ha buidat i esta aigua podrà recuperar-se quan es vaja a posar en funcionament la piscina i estarà en perfectes condicions i complint la normativa pel que fa a l’estat de l’aigua a les piscines municipals”.


Inici > Noticies > The World: “El Mercat Central de València és el millor mercat del món”\nThe World: “El Mercat Central de València és el millor mercat del món”\n| 04/07/2018 | Mercat Central de València |\nFrancisco Dasí mostra la seua satisfacció pel reconeixement a la qualitat i varietat dels productes del Mercat Central\nDiversos membres de la tripulació del luxós buc The World han visitat aquest matí el Mercat Central amb la finalitat de proveir-se dels seus productes frescos i gravar un reportatge per al seu canal privat de televisió.\nLa responsable d'esdeveniments i relacions públiques, el Cap de Cuina i diverses persones del Departament de Compres de The World han recorregut aquest matí el Mercat Central per a comprar productes per a elaborar els plats dels seus restaurants en els pròxims dies; per a proveir la tenda en la qual poden comprar els seus residents; i per a gravar un reportatge sobre el Mercat Central que s'emetrà en el seu canal privat de televisió. A més, l'informatiu que diàriament s'emet en el vaixell ha sigut gravat avui en el Mercat Central, informant de la visita realitzada avui i d'altres temes d'interès concernents a les instal·lacions del vaixell.\nEl Cap de Cuina ha afirmat que el Mercat Central de València és “el millor del món”, entre els múltiples que ha visitat en els seus desplaçaments en tota la seua trajectòria professional. Tant ell com altres membres del seu equip i del Departament de Compres han adquirit productes del Mercat aquest matí i, encara que s'han portat partd'ell samb si, han utilitzat també el Servei a domicili, que permetrà el lliurament en el propi vaixell de part de la mercaderia.\nEn aquest sentit, el president de l'Associació de Venedors del Mercat Central, Francisco Dasí, ha mostrat la seua satisfacció pel reconeixement a la qualitat i varietat dels productes del Mercat Central, “un mercat incomparable” i ha afegit que a València, a voltes, no som conscients de la sort que hem de gaudir d'un recinte de productes frescos com este.\nEls membres de la tripulació s'han interessat molt especialmente pel Servei a domicili que podrán utilitzar no solament els responsables dels restaurants sinó també els residents del iot.\nPer a la venda en la seu atenda han cercat productes autòctons, diferenciats i de sabors suaus, en envasos reduïts i amb una data de caducitat curta. No han faltat, a més, formatges frescos i semi, embotits, mermelades, xocolates, ous, xufes i cerveses.\nThe World és un luxós vaixell residència, una autèntica comunita tflotant que va fer el seu primer viatge l'any 2002 i que des de llavors solca els mars de tot el món. Pertany a la compañía ResidenSea Ltd, amb base a Miami, que ofereix als seus residents un estil de vida i experiències úniques.\nEls seus passatgers són milionaris que han comprat o lloguen algún dels seus 165 apartaments i que viuen navegant tot l'any i visitant les destinacions més exòtiques i transitats per a després tornar a bord en voltats de tot tipus de comoditats i instal·lacions, com a restaurants, boutiques, piscines i pistes de tennis i golf. El perfil dels passatgers és d'una edat mitjana de 52 anys, procedents principalment d'Amèrica del Nord i Europa –i, en menor proporció, d'Austràlia, Àsia i Sud-àfrica- que tenen en comú la seua afició pels viatges, la valoració del luxe, l'èxit en els negocis i un molt elevat nivel econòmic.\nEl recorregut de cada any ho confecciona el capità juntament amb els residents. En 2018 ha fet escala a Miami, Nova Orleans, el Carib i diverses destinacions d'Amèrica del Sud. Després de creuar l'Atlàntic i visitar les Illes de Cap Verd, ha arribat al Mediterrani. En les próxime setmanes es dirigirà cap a l'oest i el nord d'Europa i després tornarà de nou al Mediterrani. Finalitzarà el seu periple en les illes volcàniques d'Ascensión i Santa Elena, per a donar la benvinguda al nou any 2019 en l'extrem sud d'Àfrica.


4,8 g (pes al naixement)\n41 g (pes adult, mascle)\n35,6 g (pes adult, femella)\nMaguri Motapung Beel i parc nacional de Dibru-Saikhowa\nLa guatlla blava asiàtica (Synoicus chinensis) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae). Aquesta guatlla és l'espècie més petita de l'ordre dels gal·liformes (Galliformes) i tradicionalment ha estat inclosa al gènere Coturnix.\nHabita praderies, zones pantanoses, garrigues i terres de conreu, fins als 2000 m, a l'Índia, Sri Lanka i el sud-est de la Xina, illes de Hainan i Taiwan, sud-est asiàtic, illes Andaman i Nicobar, Indonèsia, Filipines, Nova Guinea, arxipèlag de Bismarck i costes septentrional i oriental d'Austràlia. S'ha introduït en alguns indrets, com les illes Mascarenyes i Guam.\nLa posta varia entre 4 i 8 ous que coven entre 18 i 19 dies.\nBirdLife GBIF ITIS NCBI Ubio\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Guatlla_blava_asiàtica&oldid=30099657»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 abr 2022 a les 16:51.