Disseny Hub Barcelona, Plaça de les Glòries 37, Barcelona (2021)\nNou espai de referència del disseny a Barcelona a la Plaça de les Glòries.\n🏆 Només queden quatre dies perquè tanquin les convocatòries pels #PremisFAD!\n📆 Presenteu les vostres propostes abans de dimecres 27. Trobareu les bases de participació aquí: bit.ly/3qBR0lk\n📸 David Klein.\n🗣 Xavier Fina: «Fer política és prendre decisions, no llençar diners i esperar que les coses caiguin».\nEl gestor cultural i professor de l'Escola Superior de Música de Catalunya, Xavier Fina, assenyala que a Catalunya no hi ha hagut un pla de política cultural sòlid que hagi permès construir un sector potent i econòmicament viable. Proposa fer xarxa a escala local, invertir més recursos públics, aliar-se estratègicament amb el sector privat, i crear grans empreses culturals.\nFina ha participat en el fòrum de debat 'Ciutat, turisme i cultura', que ha conclòs avui en una sessió plenària al #DissenyHub.\n👉 Llegiu l'entrevista completa aquí: bit.ly/3p2VWPZ\n🙋 Participa a la nova edició del programa #Creamedia, que dona suport a la creació d’empreses del sector de les indústries creatives i culturals, dissenyant un itinerari a mida de les persones emprenedores.\n📆 Inscriu-t'hi fins al 7 de febrer: http://bit.ly/39Kme2V\nPromogut per Cultura. Generalitat de Catalunya, Barcelona Activa, Fundació Catalunya Cultura, Fundació Carulla, ESCAC Escola Superior de Cinema i Audiovisuals de Catalunya i l'Institut Català de les Empreses Culturals.\n🌺 El Museu del Disseny de Barcelona convida l'arquitecte i professor d'Història de l'Art i l'Arquitectura a ETSAB, Juan José Lahuerta, a parlar sobre per què Antoni #Gaudí no era un dissenyador pròpiament?\nEl #disseny és un projecte, un treball intel·lectual, que es planifica i s'executa. Gaudí no feia això sinó que tenia una pràctica més experimental, i rarament considerava que havia conclòs un projecte.\nLahuerta ens ho explicarà en detall a la conferència "Contra el disseny: el cas Gaudí" que podreu seguir en streaming al canal de YouTube del #MuseudelDisseny.\n📆 Dimecres 20 a les 19 h.\n👉 Streaming: bit.ly/3qkKIq5\n🏆 La 13a edició dels Restaurant & Bar Design Awards ja està en marxa! Fins al 25 d'abril, les convocatòries estan obertes per reconèixer el millor disseny i interiorisme del sector de l'hosteleria internacional.\n👉 bit.ly/2XBHtOP via Diariodesign\n🏆 Si voleu presentar les vostres propostes als #PremisFAD 2021, podeu fer-ho fins al 27 de gener!\nCreats al 1958 per l'arquitecte Oriol Bohigas, són els guardons més antics d'Europa en l'àmbit de l'arquitectura i l'interiorisme, i uns dels més prestigiosos a nivell espanyol.\n👉 Consulteu les bases aquí: bit.ly/3nK1bTh\n🖥 L'estudi de #Barcelona Medio Design Studio ha creat l'escriptori ideal per treballar en espais petits. Plegat, el moble #Halfadesk ocupa uns 30 cm de fons, sent una solució perfecta en l'era del teletreball.\n👉 bit.ly/3igBacX via Diariodesign\n✈ La crisi causada per la pandèmia de la COVID-19 i les restriccions que impedeixen la lliure mobilitat de les persones han posat en el punt de mira el model econòmic que considera el turisme com la font principal de riquesa de la ciutat de #Barcelona, i que la fa econòmicament dependent d’aquest.\nUna crisi que, alhora, ens dona l’oportunitat de repensar la relació de la ciutat amb “l’economia del visitant” i ressituar i enfortir el diàleg entre els mons de la cultura i el turisme.\nEl dia 20 de gener, la Regidoria de Turisme i Indústries Creatives, junt amb Barcelona Cultura, promou el Fòrum de debat ‘Ciutat, turisme i cultura’ amb l’objectiu que, a partir de la reflexió i el debat entre persones expertes i representants d’aquests àmbits, s’identifiquin espais potencials de relació i estratègies d’intervenció a mig i llarg termini.\n👉 Inscriviu-vos-hi aquí: https://bit.ly/39npSjb\n⏳ Encara esteu a temps de fer la vostra proposta del disseny de l'enllumenat de Nadal de la ciutat de #Barcelona per 2021, 2022 i 2023!\nL'ADI-FAD juntament amb l'Ajuntament Barcelona.cat convoca als professionals i equips de disseny industrial a desenvolupar una proposta de projecte d'enllumenat, dels carrers Aragó i Gran Via, i de la plaça Catalunya.\nEls equips interessats hauran de presentar els seus portafolis abans de dilluns, 11 de gener, a les 15 h, via correu electrònic a [email protected].\n👉 Consulteu les bases aquí: bit.ly/2L8M6x2\n🛍Recupereu l'entrevista que FAD Barcelona va fer a Antoni Bassas. Un amant del disseny que, al 1987, va fer la seva llista de noces a #Vinçon.\n👉 Llegiu-la aquí: shorturl.at/iDESX\n🏫 L'Ajuntament Barcelona.cat i el Consorci Educació Barcelona han posat un marxa un pla de transformació de 10 patis escolars que reivindiquen l'educació a l'aire lliure i la ciutat saludable.\nL'any 2017, les Jornades "Disseny per viure" del Museu del Disseny de Barcelona van abordar el disseny com a transmissor de coneixement. Les conferències i presentacions van girar al voltant de projectes que buscaven millorar les experiències educatives.\n👉 Recupereu la conferència de Rosan Bosch Studio, dissenyadora holandesa especialitzada en espais educatius, aquí: bit.ly/3mFZANv\n📆 Teniu fins al dia 10 de gener per visitar l'exposició "Emergència! Dissenys contra la COVID-19" al Museu del Disseny de Barcelona!\nUn recull d'iniciatives que, des del món del disseny, han volgut donar resposta a la crisi sanitària causada per la pandèmia.\n📸 Xavi Padrós.\n🏆 Teniu fins al 5 de gener per visitar l'exposició dels #PremisFAD 2020 i dels Premis Habitàcola "Habitar la platja" a la seu del Col·legi d'Arquitectes de Catalunya (COAC)!\nL’exposició mostra els projectes seleccionats, finalistes i guanyadors dels Premis FAD d’Arquitectura i Interiorisme 2020, en les categories Arquitectura, Interiorisme, Ciutat i paisatge i Intervencions Efímeres. També hi trobareu els projectes finalistes i guanyadors dels Premis FAD Internacionals, de Pensament i Crítica i dels Premis Habitàcola per a estudiants d’arquitectura i disseny.\nUna exposició organitzada per ArquinFAD, imprescindible per descobrir què està passant en l’àmbit arquitectònic a Espanya i Portugal i per conèixer els millors projectes que els estudis locals han desenvolupat a nivell internacional.\n📆 DL-DV 10-19 h, DS 10-14 h, DG tancat.\n💫 L’ADI-FAD convoca als professionals i equips de disseny industrial a presentar-se per a l’encàrrec del disseny de l’enllumenat de #Nadal de #Barcelona 2021, 2022 i 2023, per l’Ajuntament Barcelona.cat. Fins a l'11/1!\n👉 Consulteu les bases aquí: bit.ly/34VXWSb\n🎄 El #DissenyHub us desitja unes bones festes i un feliç 2021!\n🌟 ¡El #DissenyHub os desea unas felices fiestas y un próspero 2021!\n🎅🏼 The #DesignHub wishes you a Merry Christmas and a Happy 2021!\n❗🏆 L'ArquinFAD convoca els #PremisFAD 2021! Podeu fer propostes d'obres i presentació de material fins el dia 27 de gener de 2021 a les 12 h.\nCreats al 1958, es tracta dels guardons més longeus d’Europa en l’àmbit de l’arquitectura i l’interiorisme i un dels més prestigiosos de la península Ibèrica.\n👉 Tota la informació i les bases aquí: bit.ly/2LI1TmA\n☀ Avui és diumenge i les portes del Museu del Disseny de Barcelona estan obertes de manera gratuïta de 15 a 20 h!\nSi encara no heu visitat les noves exposicions "Modernisme, cap a la cultura del disseny" i "Emergència! Dissenys contra la COVID-19", avui és un bon dia per fer-ho, a banda de revisitar (o conèixer per primera vegada!) les exposicions "Del Món al Museu", "El Cos Vestit" i "Dissenyes o Treballes?", de disseny de producte, moda i indumentària històrica, i disseny gràfic.\nUs esperem al #DissenyHub!\n📸 Martí Pujol\n👠 Enguany el Sustainable Challenge ha buscat replantejar el futur del sector de la moda des del punt de vista de la sostenibilitat a partir de la perspectiva de gènere.\nPer això, 40 estudiants de disseny d’escoles d’Espanya i del Regne Unit, assessorats per expertes de les dues nacionalitats, han treballat desenvolupant dissenys i conceptes de moda que comparteixen l’objectiu d’entendre perspectives fora del normatiu, per poder aplicar noves metodologies dins dels processos de creació i distribució de la moda.\nEl resultat són nous enfocaments i propostes en àmbits de la moda com el disseny, el patronatge, el màrqueting, el periodisme especialitzat, el retail design, el càsting, la fotografia i l’estilisme.\n♀ Vine a descobrir-los fins al 31 de desembre en una instal·lació a peu de carrer al Centre Comercial Glòries, on trobaràs un aparador des del qual poder veure i valorar els treballs dels estudiants seleccionats. Una instal·lació que ens ajudarà a replantejar-nos com és la moda que consumim.\n🎨 Aquest cap de setmana, t'esperem a l'Urban Creative District del Poblenou Urban District!\nApropa't al barri del #Poblenou els dies divendres 18, dissabte 19 i diumenge 20 i coneix el motor creatiu de la ciutat, alhora que contribueixes a la reactivació econòmica del barri.\nTrobaràs subhastes solidàries, tallers familiars, mostres de peces d'art, disseny, il·lustració i artesania, instal·lacions lumíniques, actuacions musicals i espais d'activitats muralistes i d'artistes.\n✌ Vine, el districte creatiu de #Barcelona t'espera!\n🤖 En una hora comença l'última taula rodona "Neomatèria Talks: Orgànic i robòtic" amb Robert D. Thompson, director científic de Materfad Barcelona, Surzhana Radnaeva, dissenyadora i fotògrafa, i Ryu Jong Dae, dissenyador.\n👉 Inscriviu-vos-hi aquí: bit.ly/37ilYZa\n✨ «La desaparició d'un lloc com #Vinçon és il·lustrativa, perquè més que una botiga, era un lloc on anaves a xerrar. #Barcelona estava plena de galeries, llibreries, espais amb activitat... i de cop i volta va quedar buida. Ara l'hem de recuperar!»\nAnna Gasulla és publicista i cofundadora l'any 2012 de l'agència creativa Make it GAS. Conversem amb ella sobre la publicitat, el seu món i la seva passió, que ha maridat a l'agència amb el "saber fer" del disseny.\n💡 Gasulla ens explica com es construeix una agència que busca camins poc convencionals per realitzar allò que es proposi, i ens dona idees perquè fem que Barcelona torni a brillar.\n👉 Llegiu l'entrevista aquí: bit.ly/2KrRlqQ\n☕ 🍴 La #cafeteria del #DissenyHub ha reobert i us està esperant amb deliciosos cafès, dolços, entrepans i plats per emportar de Sauleda.\nAtureu-vos a fer una mossegada o un beure amb nosaltres!\n📸 Dizy Díaz.\n🔴 Avui a les 18.30 h arriba un altre #FADLive a les vostres pantalles!\n«Tips: experiències útils per entrar al mercat» és el títol de la sessió d'avui, on dissenyadors i marques independents que han aconseguit fer-se un lloc al mercat compartiran la seva experiència amb aquells que també volen viure de vendre les seves pròpies creacions.\nJosé Antonio Roda, il·lustrador que des de 2017 es guanya la vida dibuixant i ho ha fet per institucions com l’Ajuntament Barcelona.cat o el Ayuntamiento de Madrid, així com per a El País Semanal o Instagram.\nXavi Mora, cofundador de livingthings, una editoria que combina disseny i artesania en objectes quotidians de llarga durada, respectuosos amb les persones i el seu entorn, connectant usuari i objecte.\nNatalie Capell, que des de 2002 crea els seus vestits al seu atelier de #Barcelona, cadascun fet a mà amb una paciència infinita i un gran amor pel material.\nI finalment, Teixits Vicens, una empresa de #Mallorca que fabrica roba de llengües o ikats artesanalment des de 1854. Segueixen el legat i la filosofia dels seus creadors: produir de manera intel·ligent, no més ràpida.\nPresenta i modera Andrés Rodreguez, editor i director de Forbes España i Tapas, i president de Spain Media.\n👉 Registreu-vos-hi gratuïtament aquí: bit.ly/3n3u1OG\n🎁 Vols fer regals originals aquest #Nadal? Vols promoure el disseny local i #sostenible? Visita el #DesignMarketBcn del FAD Barcelona, que enguany s'ha fet virtual!\nEl Design Market és el mercat de dissenyadors independents que el Foment de les Arts i del Disseny (FAD) organitza cada Nadal. Després de vuit anys consecutius aquest mercat s’ha convertit en una cita imprescindible per als amants del bon disseny.\nModa, complements, joieria, publicacions, pòsters, productes de papereria, Il·luminació, petit mobiliari, articles per a la llar, jocs, articles infantils, artesania, art i molt més!\n🎄 Remena tot el que hi ha al #DesignMarketBcn i fes els millors regals aquestes festes: bit.ly/3gbKYnu\n🚨 Encara no heu visitat l'exposició temporal "Emergència! Dissenys contra la COVID-19" del Museu del Disseny de Barcelona?\nLa mostra fa un recull d'iniciatives i projectes que, des del món del disseny, han buscat donar una resposta ràpida a la crisi causada per la pandèmia.\nDes de mascaretes fins a respiradors, bates, robots, i també material gràfic. Una col·lecció diversa que fa palès que el disseny et pot salvar la vida.\n📆 Podeu visitar-la fins al 10 de gener!\n📸 Martí Pujol (Bonastre Photo).\n💡 Els propers dies 9 i 10 de desembre, el Museu del Disseny de Barcelona us porta les jornades "Disseny per viure: Dissenyant futurs en temps d'emergència", on es debatrà sobre el paper social del disseny i es plantejaran escenaris diversos post-COVID-19.\nConversarem amb persones rellevants del sector creatiu que hi tenen molt a dir. No us ho perdeu!\n📆 DC 9 i DJ 10 de 18 a 20.30 h.\nStreaming YouTube Museu del Disseny.\n🎄 Us heu adonat que ha arribat el #Nadal a #Barcelona?\nBarcelona centre de Disseny junt amb la Direcció de Comerç de l'Ajuntament Barcelona.cat i el Districte d'Horta-Guinardó han organitzat la nova edició de la iniciativa "Els llums de Nadal il·luminen el comerç", que pretén innovar i dinamitzar el comerç de proximitat tradicional dels barris de la ciutat en el marc de la campanya de Nadal.\nPer dur a terme l’acció s'ha convidat a participar les escoles de disseny Ártidi Escuela Superior d’Aparadorisme de Barcelona, ESDi Escuela Superior de Diseño, IED Instituto Europeo de Diseño, La Salle BCN, LCI Barcelona i UPC Terrassa, així com a nombrosos comerços del barri d'Horta.\nVeniu a veure aquests aparadors decorats per joves dissenyadors locals fins al 7 de gener!\n🏆 Et vas perdre la cerimònia dels #PremisADI del 24 de novembre?\n👉 Si vols recuperar-la i conèixer tots els guardonats, fes clic aquí! bit.ly/37aBk0w\n🔲 Tot i que cada cop hi ha més coneixement sobre la tecnologia d’impressió 3D, hi ha una manca d’adopció d’aquest coneixement en l’àmbit del disseny, on actualment només es considera un subconjunt de possibilitats i beneficis de la tecnologia però se segueix obviant gran part del ventall d’oportunitats i beneficis que presenta en un futur.\nLa Barcelona Design Week porta dues taules rodones on s’abordarà passat, present i futur de la fabricació i l’ús de nous materials a partir de l’experiència dels actors principals del mercat actual del sector 3D.\n📆 DC 25 a partir de les 9.30 h. Inscripció aquí: bit.ly/3pPJKTo\n♀ Roberto Piqueras: «El Sustainable Challenge busca crear un espai fora dels marcs capitalistes on es formen les dissenyadores».\nEl dissenyador i pedagog social Roberto Piqueras, en nom de Moda-FAD, ha comissariat, junt amb la directora creativa de la Manchester Design Week, Lucy-Isoben Bonner, l’activitat Sustainable Challenge 2020: Gender Perspective in Fashion, dins de la @barcelonadesignweek.\nParlem amb ell sobre sostenibilitat en la indústria de la moda, així com la responsabilitat de les dissenyadores i els dissenyadors per fer propostes que contemplin la perspectiva de gènere, en un sentit transversal, en tots els trams de la cadena de producció.\n👉 Llegiu l'entrevista aquí: bit.ly/3kPvPsT\n🏅 GRUPO TRAGALUZ guanya el premi Laus Empreses i Entitats 2020!\nL'ADG-FAD ha atorgat el premi a al grup de restauració per la seva significativa aposta i estreta vinculació del projecte amb el disseny gràfic, el disseny d'interiors i el disseny de mobiliari des de sempre, i per haver confiat en professionals de renom com Peret, Pepe Cortés, Javier Mariscal i Sandra Tarruella, entre molts d'altres.\n👏 Enhorabona, Grupo Tragaluz!\n🛍 A partir de demà, aparadors de l'Avinguda Diagonal de Barcelona es vincularan a la Barcelona Design Week per donar suport al comerç de proximitat!\nLa intervenció, de la mà del jove talent de les escoles de disseny, es farà als aparadors dels establiments, el primer reclam que reben els ciutadans quan passegen pel carrer, i anirà alineada amb el lema de la BDW “Disseny per a l’activisme”.\nNo us perdeu #DissenyenDiagonal!\n🌐 #AcrossBorders és una iniciativa global, col·laborativa i intercultural que aposta pel disseny com a eina per a trencar fronteres i crear un impacte positiu a la societat.\nReivindica la nostra identitat cultural, diversitat i multiplicitat de punts de vista, aprofundint en les nostres diferències i similituds a través del disseny. Les fronteres són punts de trobada, no barreres; encreuaments de camins on tots podem trobar-nos per imaginar un destí millor.\nPer això, la iniciativa ha connectat a més de 50 dissenyadores, il·lustradores, cal·lígrafes o tipògrafes de 30 països diferents, que han dissenyat 30 cartells solidaris que es podran adquirir online a la web d’Across Borders fins al 20 de desembre amb l’objectiu de recaptar fons per donar Dignity Kits a dones refugiades.\n📍 Els podreu veure exposats al #DissenyHub del 17 al 29 de novembre.\nOrganitza Barcelona centre de Disseny, Aiats & Mayuscula\nPartners producció: CANADA Punto Consulting Lavisual HTCViveArts Fedrigoni UK Vanguard Foilco\nCol·labora: Marc Martí, Zeferino & Hivern Discs\n+34 932 566 700\nSé el primero en enterarse y déjanos enviarle un correo electrónico cuando Disseny Hub Barcelona publique noticias y promociones. Su dirección de correo electrónico no se utilizará para ningún otro fin, y puede darse de baja en cualquier momento.\nEnviar un mensaje a Disseny Hub Barcelona:\nL'OFFF al #ConnectingHUB!\n💦On guardem l'aigua al #DissenyHub?\n💦Per a què serveix l'esplanada de gespa del #DissenyHub?\n🌧Què passa amb l'aigua de la pluja que cau a la coberta del #DissenyHub?\n#CallForEntries 💥 La convocatòria per a la 29a edició dels #ADCEAwards ja és oberta! Participa en la competició internacional organitzada per Art Directors Club of Europe, que reconeix els millors projectes premiats als certàmens europeus més prestigiosos. 📌 bit.ly/31sxtdT\n🏆 Ja coneixem els projectes guanyadors de la 62a edició dels #PremisFAD d'ArquinFAD, un dels guardons més longeus d’Europa en l’àmbit de l’arquitectura i l’interiorisme i un dels més prestigiosos de la península Ibèrica. FAD Barcelona Descobreix-los 👉 bit.ly/33fBbbs\n🔴 Última oportunitat per presentar el vostre projecte als #ADIReconeix! ADI-FAD llança enguany una convocatòria paral·lela als #PremisADI, amb l'objectiu de reconèixer les iniciatives que s'han posat en marxa per donar solució a la crisi causada per la pandèmia. 📌 bit.ly/3j6pSYL\n🏍 El Palau Robert. Generalitat de Catalunya acull l'exposició #Montesa, un recull dels principals models que han forjat la històrica empresa catalana, amb motiu del seu 75è aniversari. 📌 No et perdis la visita guiada que organitza l'ADI-FAD aquest dijous 16 de juliol a les 16 h: bit.ly/2CcaObx\n📝 #ConsumeixArtesania és la campanya impulsada per Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya amb la col·laboració d'A-FAD amb l'objectiu de fomentar el consum conscient i de proximitat i pal·liar les conseqüències de la pandèmia en el sector. #EnsEnSortirem\n🔴 ADG-FAD posa en marxa la iniciativa solidària #ADGxCruzRoja per pal·liar els efectes de la #COVID19. Compta amb la col·laboració d'una cinquantena de reconeguts professionals de la fotografia i la direcció d'art que posen a la venda la seva obra amb l'objectiu de recaptar fons. T'animes a col·laborar? 👉🏼 adgxcruzroja.org\n📝 Construïm la memòria col·lectiva del confinament entre totes. Amb escrits, vídeos, àudios o fotos. Documentem ara aquest moment històric a barcelona.cat/memoriesdelconfinament: el que hi enviem passarà a formar part de l'Arxiu Municipal de Barcelona. #MemòriesBCN\n✍🏼📅 Pren nota: el 13 i 14 de març el Flic Festival celebrarà deu anys experimentant noves maneres de viure la literatura al Museu del Disseny de Barcelona! El #FLIC10 estarà dedicat als personatges singuars de l'univers fictici. Afanya't i fes-te amb la teva entrada: flicfestival.com\nEl Museu del Disseny de Barcelona acull avui a les 17 h i per tercer any consecutiu la gala inaugural de l'Idem International Animation Summit, organitzada per L'Idem Creative Arts School - Barcelona. No deixis que t'ho expliquin! 👏🏼\n#SaveTheDate 🏆 El próximo 23 de enero te invitamos a celebrar el triunfo de los ganadores españoles de la 28a edición de los ADC*E Awards organizados por Art Directors Club of Europe. Te esperamos alas 19.30 h en el #DissenyHub. ¡Entrada gratuita! https://bit.ly/3a4cjod\n📢 Atenció, amants del bon disseny! Moda i complements, artesania, joies, mobiliari i molt més us espera avui i demà al #DesignMarket del @fadbarcelona. 📍 Us esperem al #DissenyHub 🎟 Entrada: 2 € + info https://bit.ly/38DcxSm #designmarketbcn\n🎉Aquest divendres és un dia gran al #DissenyHub. I no només perquè el Museu del Disseny de Barcelona està d'aniversari i ho celebra amb una jornada de #PortesObertes, sinó perquè acollirem el sorteig de la panera del #DesignMarket2019! 🎁 Descobreix què pots guanyar https://bit.ly/2E7t1o8 FAD Barcelona\n❌ Si saps que és violència, per què calles? Digues el que penses. 👉 barcelona.cat/presentfeminista #ElPresentésFeminista\n#LlumBCN20 MAGIC EVENING\nAlgú sap com puc arribar en tren desde Mataró? No se si aniria millor q baixes al Clot i agafar el metro o a Sant Adrià i pendre el Tram? Algú em pot ajudar? Es q estic liadisima. Gracies\nVols ser un dels 20 joves que viuran una experiència única en el programa #MIDtalent? Després de l'èxit de les convocatòries anteriors, amb més de 100 participants i 16 propostes innovadores, l'edició d'enguany torna a convocar joves que vulguin adquirir competències sobre #EmprenedoriaCreativa i potenciar el seu perfil professional a través del #DesignThinking. Suma-t'hi 👉 http://www.mercatideesdisseny.cat\n🎥 El documental "Leaning into the wind", dirigit per Thomas Riedelsheimer, explora l'obra d'Andy Goldsworthy i segueix l'escultor i ecologista en la seva exploració de les capes del món i en l’impacte del pas del temps sobre el seu art i sobre si mateix. La seva obra es caracteritza per l’experimentació, l’exploració del món i de si mateix a través d’obres efímeres i permanents que desenvolupa en el paisatge, en les ciutats i en el seu cos. Es projectarà el pròxim 12 de maig a la Filmoteca de Catalunya, en el marc de l'Arqu[in]film'19, la Mostra de Cinema d'Arquitectura de Barcelona.\nHola, Os envito a participar en este taller de dibujo al natural, para más info, hecha un vistazo en nuestro evento en Facebook https://www.facebook.com/events/2115361175215122/?ti cl\nHola a tots! com van els projectes d'interiors? què proposeu a les parets? mireu el que recomana Expert Line... https://www.facebook.com/expertline.es/videos/503883356644837/\nArmando Rangel y Paulina Jahn


IED Barcelona – Design School | Curs d'Estiu en Creativitat per a Esdeveniments Esportius » IED Barcelona - Design School Curs d'Estiu en Creativitat per a Esdeveniments Esportius » IED Barcelona - Design School\nProjecte: Clinch | Design\nCurs d'Estiu en Creativitat per a Esdeveniments Esportius\nHorari: De dilluns a divendres, de 16.30 a 21:30h (22 de juliol, de 9:30 a 14:30h)\nPreu: 1900€ (Taxa de matrícula 600€ + taxa de curs 1300€).\nLa importància de la identitat en els esdeveniments esportius a Barcelona té un punt d’inici en les Olimpíades del 1992. Aquest esdeveniment va donar a conèixer el potencial de la capital catalana i va aportar una nova visió en l’organització dels esdeveniments esportius que s’han anat succeint. Les institucions públiques secunden molt aquest sector i la indústria relacionada amb l’esport té un potencial cada vegada major.\nEl curs de Creativitat per a Esdeveniments Esportius estudia l’estratègia transversal que es necessita per a la creació de la comunicació d’aquesta mena d’esdeveniments, donant molta importància a la redacció d’un relat coherent amb les característiques específiques de cada esdeveniment.\nDisseny 'Let's go back to the basics', de Denise Graus i Sheila Casado\n– Formar a professionals que tinguin una visió de 360 graus en la part d’estratègia, comunicació i creativitat d’un esdeveniment. Des de la creació d’un relat coherent, fins al control de totes les figures i moments en els quals es pot intervenir per a donar suport a la comunicació: posicionament, patrocinadors, cerimònia d’inauguració i clausura, mitjans de comunicació i publicitat, mascota.\n– Aportar a l’estudiant una visió estratègica en la creació d’un esdeveniment donant molta importància a l’aportació de la creativitat com a factor diferenciador. Aquesta visió capacita a l’alumne per a avaluar el context general independentment de l’àrea específica en la qual es treballi.\n– Formar a professionals que lideren la gestió de processos de canvi complexos i assumeixen nous reptes a fi d’explotar oportunitats aplicant el coneixement i les metodologies en el camp de la comunicació en esdeveniments esportius.\n– Dotar als participants d’una sèrie d’habilitats relacionades amb les estratègies de màrqueting i branding.\n– Treballar en una visió estratègica transversal, que es pot aplicar en diversos sectors aportant planificació estratègica, contingut i forma.\nEls participants tenen l’oportunitat de compartir experiències amb experts en la comunicació d’esdeveniments que aportaran case study on s’analitzaran punts forts i febles de diversos esdeveniments.\nEs treballarà amb un exemple d’esdeveniment que té lloc a Barcelona i es realitzarà una proposta de comunicació general.\nEs realitzaran visites específiques a empreses i institucions de l’esport.\n– Dissenyadors del sector visual que vulguin especialitzar-se en la comunicació d’esdeveniments esportius com a sector de gran potencial.\n– Professionals del món de la comunicació i màrqueting que vulguin dedicar-se a l’àmbit dels esdeveniments esportius.\n– Emprenedors que vulguin iniciar una activitat relacionada amb els esports i entendre les possibles estratègies en l’àrea dels esdeveniments.\n– Esportistes amb interès en l’organització d’esdeveniments.\n– Professionals que desitgin desenvolupar una direcció de comunicació en entitats esportives.\n– Direcció creativa de empreses sector esports ( moda, articles esportius…)\n– Direcció d’esdeveniments esportius\n– Gestió d’entitats esportives\n– Direcció de comunicació d’entitats esportives\n– Event manager en el sector de l’esport\n– Gestió de patrocinis esportius\nProfessional amb una dilatada trajectòria en l’àmbit de la publicitat, comunicació i sector esportiu havent estat, entre altres: Director La Masia FC.Barcelona. Director Màrqueting i Comunicació Comitè Olímpic Espanyol, Director Comunicació del F.C Barcelona, CEO Tapsa-I&R (agència de Publicitat líder en el mercat espanyol), Vicepresident de la Federació Catalana de Futbol, Vicepresident de l’Associació Empresarial de Publicitat, Vicedegà del Col·legi de Publicitaris i RRPP de Catalunya. Va formar part de l’equip de comunicació i cerimònies de BCN 92 i dels Jocs Mediterranis.\nÉs professor universitari i conferenciant en temes com a Comunicació, Branding i Publicitat.


Cadet A Masculí SESE 90 - UE Horta A 37 - Secció Esportiva Santa Eulalia\nInici demolidor amb un primer parcial de 30-11 on els visitants van sumar els punts per errors nostres en la defensa del 1c1. Partit molt seriós on en el segon període la intensitat i el ritme baixen, i l’Horta aconsegueix aturar la sangria anotadora del SESE. Igualment, seguim jugant amb més calma i amb un bon joc estàtic i tàctic, i marxem al descans amb una avantatge considerable, de 32 punts.\nA la represa sortim molt concentrats, sobretot en defensa que ens permet córrer i, a més fer-ho molt bé. La distància es va enxamplant, ja que aconseguim que l’Horta no anoti la seva primera cistella fins a ben passats els 5 minuts del quart.\nComencem l’últim període amb una diferència de més de 50 punts i amb ganes de més. Això no succeeix així ja que s’instaura un bloqueig en el marcador on cap dels dos equips és capaç d’anotar. Finalment, l’anotació es reprèn amb un intercanvi de cistelles fins al final del partit.\nEl més important que ens hem d’emportar d’avui és que els partits duren 40 minuts, no podem jugar molt bé els 30 primers i malament els altres 10, per moltes proves tàctiques i de rotació que es facin.


Zanana Zermatt Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWichjeweg 35, Zona davant de l'aigua, Zermatt, Suïssa, 3920 - Veure al mapa\nMés informació sobre Zanana\nConvenientment situat a Zermatt, Zanana és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Zanana, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Zanana.


La campanya d’IRPF del 2018 preveu unes 17.000 declaracions • ALL ANDORRA\nLa campanya d’IRPF del 2018 preveu unes 17.000 declaracions\n24.04.2019 Negocis i economia, Notícies d'Andorra / Impost, tramits\nLa campanya de ladeclaració de l’Impost sobre la Renda de les Persones Físiques del 2018, que va començar el primer d’abril, s’allargarà fins al 30 de setembre. Així, els obligats tributaris poden acceptar o modificar les propostes de regularització emeses pel Departament deTributs i de Fronteres a través de www.e-tramits.ad. Enguany es preveuen un total de 17.100 declaracions.\nEl director general del Departament de Tributs i de Fronteres, Albert Hinojosa, ha explicat que en cas que el resultat sigui a retornar, es tramitarà la devolució en un termini màxim de tres mesos, i en cas que el contribuent hagi de pagar, ho podrà fer per domiciliació bancaria, que es cobrarà a final de cada mes.\nHinojosaharecordat que han de fer declaració o acceptar la proposta de regularització els obligats tributaris que hagin percebut rendes del treball superiors a 24.000 euros que no hagin estat sotmeses a retenció, o que siguin insuficients; els qui rebin rendes del capital immobiliari, en el cas que conjuntament amb les rendes del treball superin els 24.000 euros; i qualsevol obligat tributari que percebi rendes d’activitats econòmiques.\nAixí, es pot acceptar la regularització a través de www.e-tramits.ad o presencialment a l’Oficina Tributària, demanant cita prèvia per evitar cues.\nEl Departament de Tributs i Fronteres ha emès un total de 45.355propostes de liquidació, de les quals, 33.679són de resultat zero; 8.150tenen resultat a pagar i 3.526resultat a retornar.Així, s’espera que facin la liquidació un total de 17.100persones, i que el resultat sigui de 7.100 liquidacions a ingressar, per un import de 12,9milions d’euros; 5.100 liquidacions a retornar, per un import de 2,5 milions d’euros; i 4.900 liquidacions de quota zero. Així, en total s’esperen uns ingressos de 10,4milions d’euros.


Un tel als ulls: Balanç\nUn plaer robar un poc de tu molts dies.\n2 de gener de 2010 a les 8:14\nClídice, les gràcies no es mereixen, la companyia és mútua.\nT'admiro la lucidesa. Ho deu fer, en part, tenir aquell grapat de pedres tan a prop. :)\n2 de gener de 2010 a les 9:34\nExcepcional, com sempre. De finíssima sensibilitat.\nTot pensant en aquestes persones, reals i virtuals, que has conegut, i en la participativa companyia que ens fem mútuament, he imaginat -per quan faci bon temps- un arròs o una costellada fundacional del Front de Resistència Blogaire.\nSegur que de temes conversa no ens en faltarien. El Fedor no va preveure la possibilitat de la felicitat elevada.\n2 de gener de 2010 a les 10:56\nUn pensament força elevat per reflexionar, en tot cas no crec que la felicitat sigui barata.\nPer la meua part, gràcies per les vegades que m'has fet riure o, les més, pensar. Que siga per molt de temps.\n2 de gener de 2010 a les 11:42\nles gràcies no calien, si de cas hauria de ser a l'inversa pel plaer de llegir-te i coneixer-te encara que sigui virtualment que de fet és com coneixem la majoria de les persones.\nQue la cosi duri!\n2 de gener de 2010 a les 11:49\nNo estem fets perquè el sofriment ni perquè la felicitat ens duri gaire, tot tendeix a l'equilibri, ho vaig llegir l'altre dia no sé on, crec que ho deia una psiquiatra, i penso que té raó. I a la vida hi ha moments de tot, penso que s'utilitza amb massa facilitat el terme felicitat. Però si l'entenem com un estat de benestar en general, doncs celebro que el tinguis. Sofriment, vulguis o no, n'hi ha de sobres en qualsevol vida humana normal mínimament sensible, és la meva opinió...\nGràcies a tu també per la companyia virtual-real.\n2 de gener de 2010 a les 13:47\nClídice, gràcies a tu, per com escrius i ens fas reflexionar de vegades.... Un gran petó reina :)\n2 de gener de 2010 a les 16:16\nGràcies a tu, per fer-nos pensar i per la teva companyia.\nEsperem que aquest any doncs, com a mínim sigui com el que hem deixat enrera.\n2 de gener de 2010 a les 17:09\nPosats a donar les gràcies: gràcies a tu bonica, per tustar la nostra porta cada cop que bufa el vent malposat que alça les faldilles. Bon any nou que sigui de deu... això no s'ha dit encara, oi? Hi hi hi...\n2 de gener de 2010 a les 18:13\nVal la pena reflexionar-hi... la felicitat pot ser barata?\nJo no sé si pot ser... gràcies per ser-hi... m'agrada aquesta felicitat que dius a un preu ajustat o raonable.\nLa compartim... oi?\n2 de gener de 2010 a les 21:52\nÉs curiós... no entenc perquè la felicitat ha de ser barata i el sofriment elevat i no a l'inrevés. La frase em recorda als màrtirs cristians... o als artistes i literats que han de passar gana per fer alguna cosa de profit.\nQue tinguis una felicitat elevada i continua així!\nNo et preocupis GUAPA :) que segons la numerologia, el nº 2010 es redueix al nº 3, en realitat -no en sé gaire, però crec que és així- I el tes és un número màgic i de bona sort. i si no és veritat, m'agrada creure-ho i ja està.O sigui que serà un any de bona sort, perquè desitjo que així sigui, per mi i per tothom.MOLTA FELICITAT!!!\n3 de gener de 2010 a les 0:06\nGràcies per passar per aquí i per la vostra amabilitat :)\n3 de gener de 2010 a les 11:16\nQuina gent, aquests blocàires, eh, Clídice? És curiós com, sense conèixer personalment molts dels habituals, s'hi acaba establint un vincle tan intens. M'agrada, i m'agrada que t'agradi.\nGràcies per ser-hi, a tots.\n3 de gener de 2010 a les 11:36\nGràcies a tu per continuar escrivint. Llegir-te és trobar un moment de felicitat.\n3 de gener de 2010 a les 18:39\njo crec que com mes be s esta per la vida es siguent estupid i noble com un cavall...\nes a dir res de sensibilitats afiladissimes que poden copsar extasis que duren microsegons i aborrirse soberanament al llarg de la major part de la vida....\n3 de gener de 2010 a les 18:40\nMerci als últims en comentar :) sou molt amables, de debò :)\n3 de gener de 2010 a les 19:22\nFa dies que comentes que aquest serà un mal any, i suposo que els teus motius has de tenir. Però només et dic el que em deien a mi en un post recent, si ja hi vas amb mala predisposició, és evident que anirà malament. A la mínima li donaràs la culpa a l'any. Si una cosa anava bé, no té per què canviar.\n3 de gener de 2010 a les 23:11\nXeXu no sóc pas jo qui parla del "Crash del 2010". Tant de bo els economistes s'equivoquin. Ara mateix 40 milions de persones als EEUU viuen dels vals d'aliments que els dóna l'estat i aquí encara no hem arribat al fons de la crisi. No sé d'on treus tu que "si una cosa va bé no té perquè canviar". Jo no parlo de res personal, parlo de l'economia del nostre país. I una cosa durà l'altra. Els nivells d'atur ja estan fregant límits més que preocupants i no s'estan creant llocs de treball. Els aturats es quedaran sense subsidi i en totes aquestes xifres no es compten els milers i milers de persones sense papers i sense feina. Prop del nostre poble ja s'estan atracant urbanitzacions senceres per part de bandes de l'Europa de l'Est. No és vocació d'apocal·lipsi, és intentar veure la realitat. Si m'equivoco jo, millor dit, si s'equivoquen els analistes, seré la dona més feliç de l'univers :)\nAmb una mica de retard...encantada de fer-nos companyia mútua. Espero que els baticinis negatius finalment no ho siguin tant. A veure què passa.\n5 de gener de 2010 a les 12:57\nHola Eulàlia! :) això espero jo també, si més no per la part més apocal·líptica de l'assumpte. Per la resta ... és el mateix treballar que fer feina no? :)\n5 de gener de 2010 a les 22:56\nLes gràcies te les dono a tu per deixar-nos gaudir sempre d'aquest espai.\nDesitjo que fer de pitonisa no sigui el teu fort. M'ha fet gràcia perquè a mi tampoc m'agraden gens els anys parells, però li donarem un vot de confiança, no?\nBon reis (reixos)!\n5 de gener de 2010 a les 23:02\nGràcies -assumpta- pels teus bons desitjos. I si, bons "reixos" :)\n8 de gener de 2010 a les 15:32


Per què prefereixo els vàters que els urinaris? | utupia\n« Els blogs normals\nEn Buenafuente traït pel subconscient? »\nPer què prefereixo els vàters que els urinaris?\nAvís/Disclaimer: Si el teu nivell d’escatologia i morbositat és nul potser millor que no continuïs llegint…\nAquesta setmana va de lavabos, semblarà que hi estic obsessionat (ho estic?). El fet és que rellegint allò de la llum vermella he pensat en la meva costum o mania a l’hora de pixar fora de casa.\nSempre que puc procuro evitar els urinaris i em decanto per una tassa de vàter, cosa que més d’un cop ha provocat alguna reacció d’un amic de l’estil: Que passa paio, no vols que et vegi la titoleta o què? ho ho ho (encara que socialment no es reconeix, algun cop també els homes heterosexuals, o més aviat nois, van alhora a pixar. Això sí, mai a cagar).\nJo ho tinc ben clar, no me’n avergonyeixo i tinc les meves raons. Potser són ridicules, però són les meves raons i ningú em dirà on he d’apuntar el meu raig. Ve-t’ho aquí la llista:\nUn cop vaig sentir que en una empresa es van contagiar d’una malaltia nombrosos treballadors, segons deien es va transmetre als urinaris, i ho crec possible.\nEncara que no contagiïn res, em repulsa el contacte de les micro-gotetes que tornen a tu amb records d’anteriors usuaris.\nEstàs obligat a mirar tota l’estona ben recte endavant, del contrari una mirada (o clatellot?) et pot anihilar a l’instant.\nLa superfície o paret que estàs obligat a contemplar tot sovint és digne d’un museu dels horrors.\nL’alternativa de mirar en direcció al carall tampoc és la panacea, l’espectacle que ens presenten l’interior d’alguns urinaris sembla decorat pel Tim Burton.\nEm resulta incòmode pixar tenint a menys d’un pam una persona desconeguda a cada costat.\nNo hi ha pixada més compromesa que compartint urinaris contigus amb algú que coneixes però amb qui no tens confiança (exemple: pixar amb el jefe).\nQuè si sóc raret, primmirat i maniàtic? Potser sí, i jo que sé. Però n’estic segur que n’hi han que encara tenen més raons o manies per no fer-los servir.\nAquest article va ser escrit el Friday, 8 de February, 2008 a les 18:53h\ti està guardat a la categoria Curiositats, Personal i intransferible.\n7 comentaris a “Per què prefereixo els vàters que els urinaris?”\nRoi ha dit:\nFriday, 8 de February, 2008 a les 20:08h\na mi em passa exactament el mateix. A més, necessito intimitat i concentració.\nUala, fem un grup al facebook d’això?\nminyu ha dit:\nFriday, 8 de February, 2008 a les 20:20h\nL’obsessió pels #lavabos no és nova, ja fa molts anys que la tens… xD\nFriday, 8 de February, 2008 a les 22:01h\nEi, estic molt d’acord amb tu en aquest tema, jo també prefereixo la tassa, tot i que té un inconvenient, i és els tolls que hi han a vegades al voltant d’ella, sort que mai porto sandalies ni coses d’aquestes…\nSunday, 10 de February, 2008 a les 14:26h\nFet Roi! Quan tingui una estona ho faig O si vols tu mateix.\nOsti minyu, doncs potser tens raó, ja no hi pensava… En tot cas, si tinc aquesta obsessió #lavabil, jo diria que la compartim\nIllenc, jo sobretot en locals nocturns, també procuro no anar mai amb xancletes, no saps mai el diluvi universal que pot haver patit aquella tassa\nA mi que no em reciclin | utupia ha dit:\nFriday, 29 de February, 2008 a les 13:14h\n[…] Si ets una escombreta del vàter, ja testà bé convertir-te en el que sigui, però sent una ampolleta sensual com jo, no estàs disposada a convertir-te en qualsevol cosa. I la veritat és que l’amo darrerament no m’omple ni em xucla tant, estic esgarrifada. […]\ndeusagrat ha dit:\nWednesday, 12 de March, 2008 a les 8:54h\nque no sigui per costum…\nWednesday, 12 de March, 2008 a les 23:21h\ndeusagrat, és tan bona raó que m’ha faltat poc per posar-la com a vuitena raó.


02 juny 2021 per Damià Amorós Albareda\nA poc a poc, l’activitat política ha retornat a les sales i a l’hemicicle del Parlament de Catalunya. Una construcció aixecada com arsenal de la ciutadella de Barcelona, però reconvertida al llarg del temps amb palau reial, museu d’arqueologia i d’art -activitat que no cessà fins a l’any 2004 amb el trasllat definitiu de part de les col·leccions de l’antic Museu d’Art Modern al MNAC- i, finalment, seu de l’òrgan legislatiu del país.\nLa col·lecció artística del Parlament de Catalunya s’expandeix dins i fora de les seves instal·lacions. Com a record del seu passat museístic, en una de les ales laterals, hi rau una galeria de 28 bustos – com també feien d’altres museus- amb els principals representants de l’art català, encarregada per la Junta de Museus l’any 1909 i instal·lats en aquest espai el 1911. Una obra col·lectiva on treballaren escultors com Fuxà, Smith, Carbonell, Carreras, Gargallo, Clarassó, Atché, Montserrat, Venanci Vallmitjana o els germans Oslé, com a representants dels millors cisells de principi de segle XX. També en espais exteriors hi trobem obres de Subirachs, Manel Alvarez o Ferran Ventura.\nPotser de les obres escultòriques més icòniques del Parlament, per la seva presència a mig de la font de la plaça d’Armes, sigui el “Desconsol” de Llimona. Una de les moltes versions produïdes d’aquesta obra conservades en diferents museus, col·leccions i institucions del país.\nEl fons d’escultura de la institució també disposa de bons exemples d’estatuària al seu interior. “Dona asseguda” -rèplica de Lluís Cera sobre l’original de Joan Rebull situada al Palau de la Generalitat- segurament és la més mediàtica de totes les escultures del Parlament. La seva localització, als peus de l’accés a l’escala d’honor, la converteix en secundària de la majoria de fotografies i imatges captades en aquest espai.\nSituades en la mateixa planta baixa també hi trobem obres d’Enric Casanovas -una peça donada pel diputat de la segona legislatura Marçal Casanovas, fill de l’escultor-, Salvador Jassans -un sant Jordi encarregada pel president Rigol-, Ricart Maimir i Torres Jimenez -aquesta última escultura, obsequi del Senat Espanyol-.\nUn fons d’escultura que fou ampliat l’any 2019 amb l’arribada d’obres de Clarà, Blay, Llimona i les escultores Maria Llimona i Palmira Collell -les úniques dones artistes presents a les col·leccions parlamentàries juntament amb la pintora Pilar Segura- cedides al Parlament pel Museu Nacional d’Art de Catalunya amb una. Dins d’aquest dipòsit del MNAC al Parlament també trobem obres de Rusiñol, Urgell, Coll i Meifrèn. Un conjunt de pintura i escultura que representà un augment, quantitatiu i qualitatiu, del fons artístic de la institució.\nEl pintor més representat a les col·leccions -sales, millor dit- del Parlament és Joan-Pere Viladecans. Una part del seu cicle “Patrimoni i Memòria”, format per setze obres de les quals sis són a la seu parlamentària, fou donada pel mateix artista a la institució. Una donació que enterra les seves arrels en la relació que ja establiren l’entitat i l’artista quan l’hi fou encarregada una peça per celebrar l’11 de setembre de l’any 2013.\nUna relació semblant, entre creador i institució, també la tingué Josep Guinovart. L’any 1988 la Mesa del Parlament encarregà al pintor una obra gràfica que s’oferí a tots els diputats de la II legislatura. Temps més tard, la filla de l’artista, Maria Guinovart, estrenyé la relació amb la donació de “la Porta” una obra en memòria del pare reivindicant “que a la llibertat se li han d’obrir les portes”.\nSala dels canelobres amb l’obra “7 de novembre del 1971” d’Antoni Tàpies. Wikicommons\nAntoni Tàpies, de qui ja vam dedicar un article sobre la seva relació amb el món institucional i també amb el Parlament de Catalunya, i Albert Ràfols-Casamada reveren respectius encàrrecs institucionals vinculats a diferents celebracions i commemoracions. Part de la seva obra, reproduïda en format gràfic, ingressà al fons del Parlament.\nUn cas curiós, per no parlar d’una “rara avis”, és el cartó per a tapís de Mestres Borrell per a una obra tèxtil, i encara avui conservada, a l’escala d’honor de l’edifici de l’Ajuntament de Barcelona. Una, delicada, obra que arribà al Parlament procedent de la col·lecció del diputat Prujà i Puig.\nUna de les presències més estel·lars dins del fons patrimonial del Parlament de Catalunya és l’obra de Joan Miró “Dona” del 1979. Un oli sobre tela que presideix la sala on habitualment es reuneix la Mesa del Parlament i la Junta de Portaveus. Una peça cedida pel patronat de la Fundació Miró de Barcelona.\nSala de la Mesa presidida per “Dona” de Joan Miró. Parlament de Catalunya


El sector agroalimentari representa el 19% del PIB català, segons un estudi de la Generalitat. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nEl sector agroalimentari ...\nSegons dades d’ACCIÓ i Prodeca, és el primer sector econòmic de Catalunya amb una facturació agregada superior als 43.000 milions d’euros i la generació de més de 177.000 llocs de treball.\nL’ecosistema agroalimentari a Catalunya està format per les gairebé 5.000 empreses de la indústria de l’alimentació i begudes i per les més de 57.000 explotacions agrícoles, ramaderes i de la pesca.\nPer segments, els que tenen un major pes són les càrnies (31% del total) i el fine food (30%), que inclou productes com la xocolata, el cafè, les begudes no alcohòliques o els làctics.\nEl sector agroalimentari representa el 19% del PIB i es consolida com el més important de l’economia catalana. En el seu conjunt, el sector agroalimentari genera una facturació agregada de 43.088 milions d’euros i ocupa a 177.031 treballadors. Aquestes són algunes de les dades més destacades de l’estudi ‘El sector agroalimentari a Catalunya’, elaborat per ACCIÓ -l’agència per la competitivitat de l’empresa del Departament d’Empresa i Treball- i Prodeca -l’empresa pública promotora dels aliments catalans del Departament d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural-, coincidint amb la celebració de la Fira Alimentària i que analitza les principals xifres del sector de l’any 2019 (últimes dades disponibles).\nEl sector agroalimentari a Catalunya està format per tres grans àmbits. Per un cantó, el conformen les més de 57.000 explotacions agrícoles, ramaderes i de pesca del sector primari, que generen 4.690 milions d’euros de facturació i donen feina a més de 55.000 persones. D’altra banda, el gruix del sector es troba en la indústria de l’alimentació i begudes, formada per 4.253 empreses que concentren més de 30.000 milions d’euros de vendes i ocupen més de 90.000 persones treballadores. Finalment, l’agroalimentari el completa la indústria auxiliar directament vinculada al sector, on hi ha 658 empreses que generen més de 8.300 milions d’euros i reuneixen més de 31.000 treballadors.\nL’estudi posa en valor la gran diversitat de productes agroalimentaris de Catalunya i el seu repartiment territorial. Per exemple, destaca el potencial en la producció de vins i caves, que compta amb 12 denominacions d’origen amb més de 7.000 viticultors inscrits (dades de 2020). També és rellevant a Catalunya la producció d’oli d’oliva, amb cinc denominacions d’origen concentrades principalment a les comarques de Tarragona i les Terres de l’Ebre.\nUn altre dels aspectes que ressalta l’estudi és el potencial exportador del sector. De fet, Catalunya és el primer territori exportador agroalimentari de l’Estat (22% del total), per davant d’Andalusia. L’any 2021, Catalunya va exportar productes agroalimentaris per valor de 12.878 milions d’euros l’any 2021 (16% del total de les exportacions catalanes) i compta amb una base de més de 2.700 empreses exportadores regulars en aquest àmbit.\nLa carn i els embotits (36% del total), són el producte català amb més vendes a l’exterior, seguit pel fine food-multiproducte (28%), les fruites i verdures (8%), els olis vegetals (8%) i els vins i caves (5%).\nEls segments que tenen un major pes sobre la facturació a Catalunya són les càrnies (31% del total), seguides pel fine food< (30%) i els olis vegetals (8%)


Introducció a la targeta d’expansió que inclou la seva aplicació - Biblioteca Wiki Minitool\nIntroducció a la targeta d'expansió que inclou la seva aplicació [MiniTool Wiki]\nIntroduction Expansion Card Including Its Application\nQuè és una targeta d'expansió?\nQuè és una targeta d'expansió? La targeta d'expansió també es pot anomenar targeta d'expansió, targeta adaptadora o targeta d'accessoris. És una targeta / placa de circuit imprès que s’utilitza per afegir altres funcions al sistema informàtic mitjançant un bus d’expansió.\nTècnicament parlant, totes les plaques de circuits impresos connectades al bus de l'ordinador són targetes d'expansió perquè 'amplien' les funcions de l'ordinador. Per tant, les targetes d’expansió disponibles inclouen targetes de so, targetes gràfiques de vídeo, targetes de xarxa, etc.\nConsell: Si busqueu alguns mètodes per solucionar problemes causats per targetes de so, targetes gràfiques de vídeo o altres coses, us recomanem que aneu a la MiniTool lloc web.\nTotes les targetes d’expansió s’utilitzen per millorar la qualitat de les seves funcions específiques. Per exemple, s'utilitza una targeta gràfica de vídeo per millorar la qualitat del vídeo a l'ordinador.\nPublicació relacionada: Com saber si la targeta gràfica està morint? Hi ha 5 signes!\nEl 1973, el primer microordinador comercial amb una funció de ranura d’expansió va ser MicralN. La primera empresa que va establir un estàndard de facto va ser Altair, i va desenvolupar Altair 8800 entre 1974 i 1975, que més tard es va convertir en un estàndard de diversos proveïdors, és a dir, el S-100. autobús.\nEl 1981, BM va introduir el bus traçable Industry Standard Architecture (ISA) amb el PC IBM. En aquell moment, la tecnologia es deia bus de PC.\nEl 1991, Intel va introduir la seva ranura PCI per substituir ISA.\nEl 1997 es va llançar el bus AGP. El bus AGP va ser dissenyat especialment per al vídeo.\nEl 2005, tant PCI com AGP van ser substituïts per PCI Express.\nAmb la invenció del USB, els ordinadors s’han tornat més flexibles i es poden afegir dispositius per millorar el rendiment sense necessitat de targetes d’expansió. Tot i això, la targeta de vídeo i la targeta de so encara s’utilitzen per personalitzar el PC.\nL’objectiu principal de la targeta d’expansió és proporcionar o ampliar funcions que no proporciona la placa base. Per exemple, el PC original de l'IBM no tenia cap gràfic incorporat ni cap capacitat de disc dur. En aquest cas, la targeta gràfica i la targeta controladora del disc dur ST-506 ofereixen capacitat gràfica i interfícies de disc dur respectivament.\nAlguns equips de placa única no proporcionaven targetes d'expansió i només poden proporcionar sòcols IC a la placa per a canvis o personalitzacions limitades. A causa del cost relativament elevat dels connectors multi-pin fiables, alguns sistemes del mercat massiu (com ara els ordinadors domèstics) no tenien ranures d’expansió, però utilitzen connectors de vora de targeta a la vora de la placa base per col·locar sòcols costosos coincidents en el cost de equips perifèrics.\nEn el cas d'expandir la capacitat integrada, la placa base pot proporcionar un sol port RS232 sèrie o un port Ethernet. Les targetes d’expansió es poden instal·lar per proporcionar diversos ports RS232 o diversos ports Ethernet d’amplada de banda superior. En aquestes circumstàncies, la placa base proporciona funcions bàsiques, mentre que les targetes d’expansió proporcionen ports addicionals o millorats.\nLa vora lateral de la targeta d'expansió es fixa amb un contacte (connector de vora o connector de pin) adequat per a la ranura. Establixen un contacte elèctric entre l’electrònic de la targeta i la placa base.\nLes targetes d'expansió perifèriques solen tenir connectors per a cables externs. Als ordinadors personals compatibles amb PC, aquests connectors es trobaven en claudàtors de suport a la part posterior de l’armari. El connector del sistema de placa posterior industrial es va instal·lar a la vora superior de la targeta, enfront dels pins de la placa posterior.\nSegons el factor de forma de la placa base i el cas, es poden afegir aproximadament una a set targetes d’expansió al sistema informàtic. Es poden instal·lar 19 o més targetes d’expansió al sistema del pla posterior. El consum total d’energia i la dissipació de calor es converteixen en factors limitants quan s’afegeixen moltes targetes d’expansió al sistema.\nAlgunes targetes d'expansió ocupen més d'un espai de ranura. Per exemple, a partir del 2010, moltes targetes gràfiques del mercat són targetes gràfiques de doble ranura, que utilitzen la segona ranura com a lloc per col·locar un actiu dissipador de calor amb un ventilador.\nAlgunes targetes són targetes de “perfil baix”, el que significa que són més curtes que les targetes estàndard i es poden instal·lar en caixes d’ordinador de menor altura. Un conjunt de targetes d’expansió per a connexions externes, com ara una xarxa, SAN o targeta de mòdem, se sol anomenar targeta d’entrada / sortida (o targeta d’E / S).\nEn resum, aquesta publicació parla principalment de la targeta d’expansió, de manera que després de llegir-la, heu de conèixer la seva història, aplicació i la seva construcció física.\nWarframe Cross Save: és possible ara o en el futur? [Notícies MiniTool]\nCom es poden recuperar dades d'un telèfon Android bloquejat? [Consells MiniTool]\nCom solucionar problemes de Windows 10 Spotlight fàcilment i eficaçment [MiniTool News]\n2 mètodes per comprovar el DPI del ratolí de l'ordinador a Windows 10 [MiniTool News]\nCom resoldre els problemes del disc dur i solucionar els vostres errors [MiniTool News]\nSolucionat: Fallout 76 bloqueig | Aquí hi ha 6 solucions [MiniTool News]\nCom es pot restaurar la còpia de seguretat del compte de Google al telèfon Android? [Consells MiniTool]\n5 solucions útils per sincronitzar fitxers entre diversos ordinadors [Consells MiniTool]\n7 maneres de solucionar les notificacions de discòrdies que no funcionen Windows 10 [MiniTool News]\n7 solucions per solucionar la preparació del Windows enganxat al Windows 10 [Consells MiniTool]\nCom es corregeix un problema de Photoshop en analitzar l'error de dades JPEG? (3 maneres) [MiniTool News]\n4 maneres de recuperar el fitxer del bloc de notes en Win 10 ràpidament [MiniTool Tips]\n[RESOLUT] L'error de la recuperació de dades de l'iPhone ha fallat? Com es recupera? [Consells MiniTool]\nQuè és reiniciar i actualitzar per mantenir el suport i com solucionar-ho [MiniTool News]\nCorregit: CONDUCTOR DESCARREGAT SENSE CANCEL·LAR OPERACIONS PENDENTS [MiniTool News]\nPer què Netflix és tan lent i com es pot resoldre el problema de Netflix Slow [MiniTool News]\nCom convertir MKV a MP4 sense perdre qualitat\n3 maneres: com desfer-se de la barra de cerca a la part superior de la pantalla [MiniTool News]\nSolucionat: què fer amb Chromebook després de la fi de la vida útil [MiniTool News]\nEl recurs per compartir fitxers i impressions està en línia però no respon [MiniTool News]\nl'ordinador no reconeix la unitat de disc\nla targeta SD no funciona Windows 10\ntancament de la línia d'ordres Windows 10\nquins fitxers he de suprimir al Windows 7 de neteja de disc\ndesfer-se d’una unitat\ncom recuperar un compte psn sense correu electrònic\nLes millors dues maneres d'arrencar des del símbol del sistema a Windows 10 [MiniTool Tips]\nTop 7 millors divisors d'imatges del 2021 (per a ordinadors i en línia)\nCodi d'error Xbox 0x87DD0004: aquí hi ha una solució ràpida [MiniTool News]


puntdvista: de febrer 2007\nDit d'una cosa que és pròpia, típica, del temps present o d'una persona que n'adopta els nous usos, gusts, etc, bé en general, bé en un aspecte particular. [GDLC]\nEtiquetes de comentaris: amor, noves tecnologies, plaça des parc\nametllers de corona\nAvui diumenge 11 de febrer he anat a Corona, a buscar es ametllers en flor. No estan del tot florits, els hi falten uns dies, però la visita mereix la pena!\nEtiquetes de comentaris: corona, flors, territori\nMolí muntat en una torre i que es mou per l'acció del vent sobre les aspes. [GDLC]\nEs Viver, febrer 2007, eivissa\nEtiquetes de comentaris: canvi, territori\nMàquina emprada per a l'elevació de càrregues, per mitjà d'una cullera o d'un ganxo suspès d'un cable, i per a llur moviment a petites distàncies. [GDLC]\nPlatja de'n Bossa, febrer 2007, eivissa\nEtiquetes de comentaris: canvi, pisatge, territori\nUna fotografia sobre els bombardeigs contra el Líban obté el World Press Photo 2006\nEl fotògraf nord-americà Spencer Platt és el guanyador del premi World Press Photo 2006 per una fotografia que mostra uns joves libanesos passejant en un cotxe descapotable per un barri del sud de Beirut, destrossat per les bombes de l'exèrcit israelià. Aquest any el concurs ha rebut 78.083 fotografies de 4.400 professionals. D'aquests, n'hi 58 que han estat premiats, dels quals dos són catalans: Pep Bonet, per aquest treball i Daniel Beltrà, per aquest altre.\nDispositiu que s'utilitza per a captar o produir ones electromagnètiques. [GDLC]\nEtiquetes de comentaris: dalt vila


Justícia de mangas y capirotes. | elsot.cat\nPer definició hacer mangas y capirotes és: hacer lo que uno quiera sobre un asunto, pero con el matiz de hacerlo arbitrariamente, sin respetar la forma habitual de llevarlo a cabo, de forma poco ortodoxa, e incluso deslizándose hacia la ilegalidad.\nL’assassí en sèrie, considerat més perillós a Espanya va ser Manuel Delgado Villegas, conegut com el Arropiero. Entre 1962 i 1971 va deixar darrere seu un reguerot de cadàvers. Va ser acusat de 24 morts violentes, que va confessar ser-ne l’autor. La justícia espanyola el va donar per boig i va ser ingressat en un centre especialitzat. L’Arropiero va morir a Badalona, l’any 1998, víctima d’una afecció pulmonar.\nCoetanis d’aquest sinistre personatge varen ser Julián Grimau Garcia i Salvador Puig Antich, que van tenir un final molt diferent. Julián Grimau va ser afusellat l’any 1963 i Salvador Puig Antich mort amb el garrote vil, onze anys després. Els judicis a que varen ser sotmesos no haurien pogut demostrar la seva culpabilitat, però se’ls va dictar injusta sentència. Grimau va ser detingut quan intentava reorganitzar al PCE i va ser acusat d’uns fets impossibles. Pel que respecta a Puig Antich, balística no va poder demostrar que la bala que havia causat la mort del policia Francisco Anguas, havia sortit del seu revòlver. En el tiroteig hi havia altres armes, totes del mateix calibre, però el jutge es va negar a investigar-les.\nA aquest nivell de disbarats s’hi ha arribat després de canvis estranys en la Judicatura, ja que el fiscal Maza, que va sentenciar que votar era il·legal, estava reprovat pel Parlament espanyol. Està més que acreditat que la jutgesa Lamela no ha fet altra cosa que prevaricar. A més, als magistrats Llarena i Marchena no els corresponia el lloc que ocupen. Per tant, no és gens descabellat pensar que s’hauria arribat a aquesta situació després de fer això… mangas y capirotes en l’àmbit de la justícia.


David Bueno: “El caos en l'habitació d'un adolescent és un reflex del que passa al seu cervell”\nEntrevista al doctor en biologia, professor i investigador, que ha publicat ‘El cervell de l'adolescent’\nActualització: 17.05.2022 - 11:15\nS’acostuma a dir que els adolescents són còctels d’hormones incomprensibles, i a vegades es banalitza força sobre el perquè dels seus comportaments i inquietuds. Saber els condicionants socials que els expliquen és essencial, però també ho és saber els condicionants biològics, com funciona el seu cervell i quins canvis s’hi viuen per a entendre les seves conductes i tractar-ho més bé com a pares i mestres.\nAquests canvis queden perfectament detallats en el llibre El cervell de l’adolescent (Rosa dels Vents), de David Bueno, doctor en biologia i professor i investigador de la secció de Genètica Biomèdica Evolutiva i del Desenvolupament de la Universitat de Barcelona. Parlem amb el doctor Bueno, que de manera entenedora i sempre optimista explica una part d’aquests canvis i dóna consells per a afrontar-los.\n—Parleu de l’adolescència com a una metamorfosi, no necessàriament dolenta. En quin sentit?\n—Corporalment no canviem tant com els insectes, però a escala cerebral canviem moltíssim. És una metamorfosi imprescindible. Si no, no deixaríem enrere la infantesa o seríem uns adults no empoderats, sense capacitat de gestionar decisions.\n—Hi ha animals que passen per etapes semblants a l’adolescència, però que els dura molt menys…\n—Són els animals més propers evolutivament, com els ximpanzés, cosa que indica que l’adolescència no ha aparegut de cop, sinó que segueix el procés evolutiu normal de totes les espècies. En la vida dels ximpanzés, hi ha quinze dies entre la infantesa i la joventut en què prenen alguns riscos innecessaris, s’enfaden amb els adults… Una adolescència molt més lleu i molt curta.\n—Dieu que, en humans, aquest procés és important per a mantenir la curiositat, per exemple.\n—Sense adolescència no seríem humans, no seríem els humans que som ara. L’espècie humana basa la seva supervivència biològica en l’aprenentatge. Som molt nyicris, no tenim urpes, ni ullals, ni cames prou veloces… Ara sobrevivim perquè hem creat un món tecnològic, però com a animals del Paleolític vam sobreviure perquè aprenem coses noves tota la vida. Tots els mamífers, quan són cries, aprenen coses per adaptar el seu comportament a l’entorn, però nosaltres n’hem d’aprendre moltíssimes més. Als primers homínids, s’hi va afegir una segona infantesa que la resta de mamífers no té, dels tres anys fins a l’adolescència, i que serveix per a aprendre moltes coses.\n—Però nosaltres tenim, a més, l’adolescència.\n—A diferència dels altres homínids, perquè si entréssim directament a l’edat adulta deixaríem enrere molts aspectes d’infantesa que també són clau per a la nostra espècie, com la curiositat, l’afany per les novetats i trobar una certa motivació i recompensa, fins i tot a l’hora d’assumir riscs. Som l’única espècie realment curiosa, com a adults.\n—Dieu que el cervell dels adolescents és com la seva habitació. Què voleu dir?\n—Tenim la tendència a portar el món exterior cap a dins i d’exterioritzar l’interior. El caos en l’habitació d’un adolescent és un reflex del que passa al seu cervell, que fa la poda neuronal. El cervell elimina les connexions neuronals que mantenien els comportaments infantils i incorpora connexions noves per a adquirir els comportaments adults. És un procés asincrònic i una mica caòtic. Les connexions d’adult s’incorporen per assaig i error. Assagen comportaments d’adult –i s’equivoquen o encerten–, i aquests assaigs es fan segons les situacions o contexts que es troben, no estan programats per a un dia en concret. Aquest caos l’externalitzen a la seva habitació.\n—Per tant, no se’ls pot jutjar pel fet de tenir l’habitació desendreçada?\n—Mentre no sigui insalubre! [Riu.] És més perjudicial esbroncar-los i obligar-los a tenir l’habitació perfectament endreçada que no pas mantenir un cert control, però deixar que exterioritzin allò que porten dins. Hi ha alguns adolescents –de mitjana, més noies que nois– que tenen una habitació immaculada. També té una explicació biològica, això: si, inconscientment, detecto caos dins meu, intento portar un ordre extern per a mantenir l’ordre intern.\n—Què recomanaríeu als pares, sabent el que sabem del cervell dels adolescents?\n—Que comencin a pensar-hi des que neixen. Però no per preocupar-se, l’adolescència s’ha de gaudir al costat dels fills, cosa que no implica que no hi hagi moments durs. Com podem gaudir-ne? Fent que confiïn en nosaltres, i això es comença a treballar des del naixement. Quan neixen van moltes estones a coll, i aprenen a confiar en tu, però a mesura que es fan grans i els esbronques, això es perd. No parlo de no amonestar-los, sinó de parlar-los en positiu.\n—Exactament. En comptes de dir “no facis això”, dir “no seria millor fer…?”. En comptes de “a veure si endreces l’habitació d’una vegada”, dir “vols que t’ajudi a decidir com posar les coses si no saps gaire com fer-ho?”. Han de tenir la percepció que confiem en ells, que hi mantenim un vincle. La confiança s’encomana, si confio en ells, confiaran més en mi. I quan tinguin un problema d’adolescent, serà més fàcil que m’ho facin saber. Aquesta confiança també fa que confiïn més en ells mateixos. En l’adolescència el cos canvia de manera inharmònica i perden autoestima. Si has treballat l’autoconfiança confiant en ells abans, aquesta autoestima es manté més alta.\n—La confiança es contagia gràcies a les neurones mirall?\n—Sí. Per mitjà de les neurones mirall i sistemes emocionals del cervell tendim a imitar allò que veiem. Si veig una persona que confia en mi, m’és fàcil confiar-hi. I viceversa. I cal ser coherents. Si un dia l’amonesto per una cosa i l’endemà li somric la mateixa ximpleria, això crea la sensació de no saber què fer. O si dic al meu fill preadolescent que no s’estigui tanta estona mirant el mòbil, però veu que sempre que sóc a casa jo el miro. O si dius al teu fill que no consumeixi alcohol i a casa, per a qualsevol celebració, el primer que fas és obrir una ampolla de vi. Transmets que, per a fer festa, l’alcohol és necessari. El pots fer servir, però és la manera com ho vens i ho transmets.\n—Però és l’etapa de la rebel·lia per excel·lència. Això té explicació biològica?\n—Sí. Per deixar enrere la majoria de comportaments d’infantesa, has de mirar com ho fan els adults i intentar comportar-te com ells. D’infants depenem per a tot dels nostres pares, per això es posen una sèrie de límits. Per passar a l’edat adulta, els adolescents han de trencar aquests límits. Encara que els diguem “ara ja pots venir sol a casa”, necessiten explorar-los. “Pots venir sol, però vine directament.” “I què passa si no hi vaig directament?”, pensen. Els adults també tenim una sèrie de normes compartides, però no sempre en fem cas. Necessiten límits de conducta per a mantenir-los sans i estalvis, però també necessiten límits per a poder-los trencar. Si no els trenquen, no maduraran tan bé, es mantindran dins la cotilla de la infantesa.\n—No hi ha normes, perquè cada adolescent és diferent. Hi ha adolescents molt llançats a qui potser cal posar límits més curts perquè no prenguin mal i hi ha adolescents introvertits a qui gairebé hem d’aplaudir el dia que se salten un límit. Aquesta relació s’ha d’establir en cada cas, i aquí hi ha la importància de la confiança.\n—Si no hi ha confiança per a explicar-se les coses, sovint s’acaben fent igualment, però mentint.\n—Amb el nostre fill gran, el primer dia que va dir-nos de sortir al vespre sense venir a sopar ens va preguntar a quina hora podia tornar. Havíem previst de dir-li a la una de la matinada, perquè fos aviat però ell tingués la sensació que era l’endemà. Però primer li vam preguntar a quina hora hauria de tornar. “A les dotze està bé”, ens va dir. I li vam dir que d’acord. Després va arribar a casa a un quart de dues. L’havíem sentit sense voler, però l’endemà li vam preguntar “a quina hora vas arribar?”, perquè veiés que no ens havíem quedat pendents esperant, sense confiar, que això és terrible. Ens va dir que havia tornat una mica més tard, gairebé a la una. Havia arribat una mica més tard de la una, però havia reconegut que havia arribat més tard, perquè hi havia aquesta confiança. Li vam dir que, si un altre dia es retardava, avisés per WhatsApp, i ara a vint-i-tres anys encara ho fa.\n—Un altre tret típic dels adolescents és el gregarisme. També té explicació biològica?\n—Sí. És l’època en què el seu cervell més busca socialitzar amb els seus iguals i per això el col·lectiu d’adolescents i joves és el que més ha patit psicològicament la pandèmia. Es fan adults juntament amb la seva franja d’adolescents. La societat d’adults que bastiran, la bastiran amb els seus companys adolescents. Quan el cervell vol socialitzar i detecta que no pot, s’encén un senyal d’alarma, i en bona part d’aquí vénen els problemes psicològics que hem vist. Grups que abans eren físics ara són digitals. Per això els és tan difícil gestionar les xarxes, perquè el seu cervell els hi impulsa. Si algú envia un WhatsApp o penja un tuit, han de mirar ràpidament què és per no quedar-se fora del seu grup social. Com quan quedaven tots els amics i tu no hi podies anar, que estaves neguitós i amb por instintiva de quedar-te al marge.\n—Aquest gregarisme a vegades és molt perillós: si els meus amics es droguen, jo també.\n—Sí, els pares hem d’assumir que tenim una influència relativa. Totes les drogues estimulen una zona del cervell que s’anomena estriat, que és la que ens crea les sensacions de recompensa i ens permet anticipar-les. Per a disminuir el risc des de casa, hem d’oferir un ambient en què ells ja trobin altres activitats que recompensin: un ambient esportiu –l’esport que ells triïn, no el que tu vulguis–, un ambient d’aprenentatge que no sigui punitiu…\n—Continuant amb la qüestió del sistema educatiu: què hi ha de veritat i de mentida en la teoria de les intel·ligències múltiples?\n—És un mite, un neuromite. Quan ho va proposar Howard Gardner, va ser una gran revolució. Fins aleshores es considerava la intel·ligència bàsicament com a lògico-matemàtica, lingüística i visió espacial. Ell va dir que hi havia més intel·ligències: la social, la intrapersonal –tenir capacitat de pensar sobre tu mateix– la físico-sinestèsica… La intel·ligència va adquirir una visió molt més àmplia, però s’ha vist que el cervell no té moltes intel·ligències, en té una i prou. Passa que aquesta única intel·ligència és la suma de molts aspectes, que coincideixen més o menys amb els que va proposar. És una intel·ligència més global. Gardner mateix va reconèixer que, des de la neurociència, no es podia parlar d’intel·ligències múltiples, que era més adient parlar de facetes múltiples de la intel·ligència.\n—I què en sabem, del coeficient intel·lectual? Comenteu que fins i tot pot augmentar i disminuir durant l’adolescència.\n—No és constant al llarg de la vida. Depèn d’uns condicionants genètics, però també d’uns factors d’aprenentatge. Com que en l’adolescència es guanyen i es perden connexions neuronals, es detecten canvis en aquest valor. Si només calculem el coeficient a partir de la lògico-matemàtica i la lingüística, no ho fem bé, s’han d’incorporar més aspectes que no es poden quantificar només amb un test, sinó amb una interacció llarga amb un professional. A mi, en el seu moment, em va sortir que no era especialment eixerit… Per sort els meus pares no em van donar el resultat, perquè m’hauria condicionat. El comentari era “amb esforç i ajuda, acabarà l’EGB”. Al final vaig acabar un doctorat! [Riu.]\n—També dieu que les classes de secundària comencen massa d’hora si es té en compte la relació que tenen els adolescents amb la son. Per què els costa tant dormir?\n—El ritme circadiari, que és el que fa que a la nit tinguem son i al matí ens despertem espontàniament, és un ritme de vint-i-cinc hores. S’endarrereix dues hores de mitjana en l’adolescència, no sabem per què, però això vol dir que la son els arriba més tard. Obligar-los a anar a dormir abans és la millor garantia que no dormin: o xategen o entren en bucles (“he de dormir i no puc”), i encara costa més. A Anglaterra, que entren a l’institut a dos quarts de nou, es va fer un estudi en què els alumnes entraven a les deu. El nombre de dies que faltaven al centre per estar malalts disminuïa un 50% perquè el sistema immunitari també es regeix pel ritme circadiari, i el rendiment acadèmic augmentava un 20%. Això vol dir que tots els alumnes acostumats a treure quatres, que pensen que mai no se’n sortiran, de sobte treuen un cinc i veuen futur acadèmic.\n—Per tant, retardaríeu l’horari escolar?\n—No ho sé, perquè és complicat per a la conciliació. Hi ha diferències amb Anglaterra, però és important que tinguem present que a les vuit del matí no els podem exigir la màxima concentració, el seu cervell encara no s’ha activat al 100%. Els mestres han de pensar estratègies per a mantenir les classes actives aquestes primeres hores. Potser la millor opció en aquesta franja és muntar un debat o crear situacions en què hi hagi interacció social.\nPodeu comprar El cervell de l’adolescent a la Botiga de VilaWeb


Vivim en un món on hi ha admiració per la falsedat i la hipocresia. En general, les persones critiquem els comportaments dels altres i som benèvols amb el que fem, fins i tot arribem a justificar totes les nostres contradiccions. ¿Quina autoritat tenim per judicar als altres quan som benèvols amb els nostres judicis?. “Aquell de vosaltres que no tingui cap pecat que comenci a tirar pedres”. Després s’ajupí i continuà dibuixant a terra” (Jn 8,7)\nAlgun cops ens sentim cansats o desanimats. Percebem que les coses no ens van bé o considerem que el món no se’n surt en resoldre els seus problemes. Tot i així, cal mantenir viva la confiança i esperar que les circumstàncies canviaran si ens posem en marxa per canviar-les. Mentrestant, cal obrir el cor per ser acollits pels altres.“No m’amagueu la vostra mirada en aquesta hora de perill; escolteu atentament, no trigueu més a respondre ara que us invoco”. (Salm 101)\nSom més esclaus de la mundanitat del que ens pensem. Al llarg de del dia ens trobem davant situacions que exigeixen discernir cóm actuar. Són moments que demanen petits instants de judici moral a fi de saber a quin costat es troba la veritat. Aquests moments posen a judici interior les nostres virtuts i principis. Segons quina sigui la nostra resposta serem lliures o ens mantindrem esclaus. “Si us manteniu ferms en el que jo us dic, sereu de debò deixebles meus, coneixereu la veritat i la veritat us farà lliures” (Jn 8, 31-32)\nPublicat per Jordi López Camps a 7.4.17


El Departament de l´Interior de la Generalitat de Catalunya presenta la nova campanya ” Revetlles amb precaució 2010 “ – Castellvilarenc.info\nDes de la Direcció General de Protecció Civil (DGPC) del Departament d’Interior, Relacions Institucionals i Participació, es presenta de nou la campanya ‘Revetlles amb precaució’ per aquest estiu. La campanya té l’objectiu d’informar la població sobre l’ús adequat del material pirotècnic, tan popular al nostre país en aquestes dates. A més, també fa una tasca de divulgació de les pautes de seguretat que cal seguir amb l’encesa de les fogueres per tal d’evitar accidents personals i incendis. En una nit de revetlla no són estranys els accidents causats per a incorrecta manipulació dels productes pirotècnics. Les principals assistències que s’atenen des del centres sanitaris de Catalunya durant aquesta celebració són les cremades, les lesions als ulls i a l’oïda, i les amputacions. A més, durant la nit de Sant Joan s’incrementa de manera important el risc de foc forestal, per l’encesa de les fogueres i per la ignició que poden provocar els petards i els coets llançats de\nmanera inadequada. Durant la revetlla de l’any passat, el telèfon únic d’emergències 112 va atendre un total de 9.649 trucades en la franja horària de les 20.00 hores del dia 23 de juny a les 09.00 hores del 24 de\njuny. De totes les trucades, al voltant de 3.000 van ser per atendre emergències reals, mentre que la resta es va tractar de falses alarmes.\nLa campanya, un cop més, la impulsen administracions públiques i empreses del sector de la pirotècnia. Com a novetat, enguany s’han incorporat a la llista de col·laboradors les Associacions de Diables Bestiari Festiu de Catalunya. Les Institucions que col·laboren són:\n• Generalitat de Catalunya, a través del Departament d’Interior, Relacions\nInstitucionals i Participació, amb qui han col·laborat estretament el Departament de\nSalut, el d’Educació, el de Cultura i l’Agència Catalana del Consum\n• Administració General de l’Estat, a través de la Delegació del Govern a Catalunya\n• Federació de Municipis de Catalunya\n• Associacions de Voluntaris de Protecció Civil\n• Empreses del sector (adherides a l’AFIMAC): Pirotècnia Recreativa, SA (Piresa),\nAntigua Casa Manuel Estalella, SL, Ars Pirotècnia, SL, Pirosafaja, Gironina, SA,\nComercial de Festes i Revetlles, SL. i Petardos CM.\n• Associacions de Diables i Bestiari Festiu de Catalunya: Federació de diables i\ndimonis de Catalunya, Agrupació del Bestiari Festiu i Popular i la\nCoordinadora de Balls de Diables centenaris amb Parlaments\nEnguany, des de la DGPC s’han incorporat a la campanya de Revetlles amb precaució tres novetats respecte l’any anterior: Les sessions informatives amb la col·laboració dels tècnics municipals i les associacions de voluntaris de Protecció Civil, les associacions de Diables i Bestiari Festiu i Creu Roja; l’edició d’un\ncòmic de revetlles amb precaució; i l’augment de la difusió dels missatges de prevenció.\nSessions informatives a nivell territorial L’any passat en el context d’una prova pilot, amb una acció impulsada per la Federació de Municipis de Catalunya, es van realitzar sessions informatives per difondre el contingut de la campanya de sensibilització. Aquest any s’ha ampliat la prova pilot, i s’ha programat un\nprocés formatiu per involucrar al voluntariat i als tècnics de Protecció Civil municipals en la difusió dels\nmissatges de prevenció. S’han organitzat 3 cursos de capacitació del voluntariat de Protecció Civil en\ncol·laboració amb l’Institut de Seguretat Pública. Amb aquests cursos s’ha pogut augmentar el número de\nmunicipis, arribant a realitzar més de 100 sessions informatives, amb 63 voluntaris i més de 40 tècnics\nmunicipals de Protecció Civil habilitats En el procés de formació de tècnics i voluntaris, s’ha\nfacilitat un KIT multi-institucional, que ha constat de material gràfic divulgatiu per coordinar els missatges de\nprevenció que s’han difós a les diferents sessions informatives programades als municipis Aquestes sessions informatives de sensibilització han anat dirigides principalment a tres col·lectius:\n* Associacions de Mares i Pares i Comunitat Educativa\n* Adolescents (escolars)\nLa realització d’aquestes sessions ha comptat amb la col·laboració de tècnics de la DGPC, Creu Roja,\nrepresentants d’AFIMAC i com a novetat d’aquest any amb la participació de membres d’associacions de voluntaris de Protecció Civil formats i tècnics de protecció civil municipals, i amb la col·laboració de les Associacions de Diables i Bestiari Festiu. En aquestes sessions s’ha parlat de:\n* Consells de protecció civil per les revetlles i la utilització de productes pirotècnics\n* Tipologia de productes i consells per a la seva manipulació\n* Riscos per a la salut: lesions i el seu tractament\n* Exhibició i utilització de diversos productes pirotècnics a càrrec d’un expert en la utilització d’aquests producte\nEdició d’un còmic de revetlles amb precaució\n“En Pau, l’Arnau i l’Anna a… Quina Revetlla!” és el títol del còmic que aquest any la DGPC ha editat amb la finalitat de fer arribar els missatges de prevenció a un dels col·lectius més vulnerables, els joves.\nAquest còmic informa sobre la manipulació correcta dels petards i, a més, ens explica elements tradicionals catalans relacionats amb la festa popular de la revetlla de Sant Joan.\nEn la producció del còmic hi han participat Xevi Domínguez (dibuix) i Montse Batalla (guió), entre d’altres col·laboradors.\nEn total s’han distribuït 30.000 exemplars impresos arreu del territori català, amb l’ajuda, entre d’altres, de la xarxa logística del Departament d’Educació. A banda d’això, el còmic es pot descarregar directament a través de l’enllaç 1de83f35-3d35-4d2c-b43f-0b64f3800646\nEl CEIP Jaume Balmes celebra el Fi de Curs a la pista poliesportiva municipal


Aleksandra Kazmierczak "Les persones vulnerables es veuen més afectades pels riscos ambientals" | Sostenible\nFont: Entrevista publicada al número de març de 2019 del Butlletí de l'Agència Europea del Medi Ambient\nQuines són les principals conclusions de l'informe?\nL'informe de l'AEMA, titulat «Exposició desigual i impactes desiguals: vulnerabilitat social enfront de la contaminació atmosfèrica, el soroll i les temperatures extremes a Europa», conté quatre missatges clau. El primer és que les persones que ja es troben en situació de desavantatge, per la seva situació socioeconòmica o la seva edat, també es veuen afectades de manera desproporcionada pels riscos ambientals que abordem a l'informe. En segon lloc, dins d'Europa es donen enormes diferències d'una regió a una altra pel que fa a on es troben les zones menys afavorides i on es concentra la contaminació. Algunes regions són relativament més riques i estan menys contaminades, mentre que altres són més pobres o desfavorides i estan més contaminades i exposades a temperatures extremes.\nAlgunes regions són relativament més riques i estan menys contaminades, mentre que altres són més pobres o desfavorides i estan més contaminades i exposades a temperatures extremes.\nUn altre punt clau que es tracta en l'informe és que nosaltres, com UE, tenim una bona base en les polítiques europees per reduir les vulnerabilitats, però cal fer més pel que fa a l'aplicació de mesures. Aquest aspecte és veritablement urgent, ja que és probable que aquestes desigualtats -o almenys algunes d'elles- persisteixin en el futur. L'última observació que l'informe destaca és que necessitem analitzar quines mesures podem prendre a nivell local, nacional i europeu.\nQuin tipus d'accions es prenen per fer front a aquestes desigualtats i impactes?\nExisteixen molt bones avaluacions locals sobre la vulnerabilitat social i l'exposició als riscos ambientals. Berlín és un bon exemple d'això, ja que tota la ciutat s'ha dividit en petits sectors i en cada un d'ells s'han avaluat la situació socioeconòmica dels residents i els problemes ambientals. Aquest mapa combinat de problemes socioeconòmics i ambientals permet que les autoritats locals abordin les zones en què es concentren aquests problemes i on és probable que la qualitat de vida dels residents sigui inferior.\nL'ús continuat del carbó per a la calefacció domèstica és un greu problema, especialment als Estats membres orientals i alguns meridionals de la UE, ja que genera una contaminació atmosfèrica considerable. No obstant això, hi ha diversos programes nacionals de subvencions que proporcionen ajudes dirigides a les llars amb menys recursos per substituir la calefacció domèstica basada en el carbó per una basada en el gas i altres fonts menys contaminants.\nFoto © Harry Oliver, My City/EEA\nQuina informació i dades van emprar en l'avaluació?\nPel que fa a les dades socioeconòmiques, ens basem principalment en les dades d'Eurostat, ja que es tracta d'una font europea que facilita una base de dades comparables a tot Europa. Per descomptat, hi ha alguns desavantatges pel que fa a la granularitat de les dades. Només es disposen sobre unitats territorials grans, les denominades regions NUTS II i III, per la qual cosa no s'analitzen unitats inferiors a aquelles d'entre 150.000 i 800.000 habitants. Quant a les dades ambientals relatives a la contaminació atmosfèrica i al soroll, fem servir les dades facilitades pels països a l'AEMA i els avaluem aquí.\nPel que fa a les dades climàtiques, també fem servir el conjunt generat a escala europea i denominat E-OBS, que són dades observacionals diàries organitzades per quadrícula. Aquesta font s'ha analitzat internament per representar variables climàtiques al mateix nivell territorial que les dades socioeconòmiques.\nPer què l'informe només se centra en la contaminació atmosfèrica, les temperatures extremes i el soroll?\nPodem veure clarament les repercussions de les temperatures extremes en la vida dels ciutadans, tant pel que fa al fred com a la calor extrema registrats en les últimes dècades. Tot i haver aconseguit millores substancials de la qualitat de l'aire a Europa, la contaminació atmosfèrica segueix suposant un important problema per a la salut dels europeus. És habitual veure titulars de premsa sobre la superació dels nivells de contaminació atmosfèrica a diversos punts del continent.\nTot i haver aconseguit millores substancials de la qualitat de l'aire a Europa, la contaminació atmosfèrica segueix suposant un important problema per a la salut dels europeus\nA més, pel que fa a la contaminació acústica, l'Organització Mundial de la Salut (OMS) calcula que aproximadament un de cada cinc europeus està exposat a uns nivells de soroll de trànsit que podrien estar afectant el seu benestar.\nAixí doncs, ens centrem en aquells perills que tenen més repercussions per a la salut humana. El nostre objectiu també es va veure determinat en part per la disponibilitat de dades i el molt bon coneixement que tenim sobre aquests perills.\nQuè significa aquest informe per l'AEMA? Com es farà servir?\nAquesta és la primera vegada que a l'AEMA contrastem dades ambientals amb dades socioeconòmiques. Això pot constituir un punt de partida per a futures avaluacions i esperem que contribueixi al nostre proper informe sobre l'estat del medi ambient a Europa el 2020. També estem elaborant altres informes que examinen les connexions existents entre el medi ambient i la salut.\nQuè més està fent la UE en aquest àmbit?\nEl vincle entre el medi ambient i els problemes socials és de gran importància, com hem comprovat amb les recents protestes a França i les vagues d'estudiants a tot Europa pel canvi climàtic\nLa Comissió Europea i altres parts interessades han acollit de bon grat les qüestions plantejades en el nostre informe. De fet, diversos agents de la UE ja han reconegut els vincles entre els problemes socioeconòmics i ambientals, i estan treballant per garantir que s'aborden conjuntament de manera més eficaç per millorar el benestar dels europeus. El vincle entre el medi ambient i els problemes socials és de gran importància, com hem comprovat amb les recents protestes a França i les vagues d'estudiants a tot Europa pel canvi climàtic. La UE fa front a les desigualtats socials i econòmiques mitjançant diversos programes, com les seves polítiques regionals i de cohesió. Aquests esforços per la seva banda complementen altres mesures adoptades a nivell nacional i local.


Àngel Ruiz i Neus Dinarès - la Floresta, patrimoni i memòria\nENTREVISTES > Paco de Urmeneta > \nÀNGEL RUIZ PERALTA I NEUS DINARÈS VILÀ formen part dels florestans que van arribar com a estiuejants, primer el Sr. Àngel, que va venir de menut, amb 3 o 4 anys i després la Sra. Neus quan ja tenia 18 anys, que va venir l’any 1954. Es van casar l’any 1964 i van tenir tres fills, l’Àngel, la Neus i el Jordi, dels quals dos viuen al barri. És una família discreta i amable que ha viscut feliç a la Floresta, estimada per molta gent. Dos temes juguen un paper important a la Floresta al voltant d’aquesta família, la fàbrica de gel i el club de futbol de l’Olímpic. Veiem quins són els orígens.\nÀngel Ruiz va néixer el 23 d’octubre de 1939, a Barcelona, va anar als Escolapis, al Campo Sagrado, a prop de casa seva, tocant al Paral·lel, on va fer batxillerat i Pre-universitari fins als 16 anys, i després va anar a la Universitat on va estudiar la carrera de químiques fins als 21 anys. Després va tenir una beca del CSIC (Consell Superior d’Investigacions Científiques) i una altra del Comitè Espanyol de la Detergència, i compaginava les dues treballant a una torre on ara hi ha la Banca Catalana, a la Diagonal. Va fer classes pràctiques de química inorgànica i de química general a la Universitat de Química que aleshores estava a la Plaça Universitat. Aquesta formació li va sevir tota la seva vida ja que va treballar com a químic sempre. Des de petit, quan tenia entre 3 i 4 anys, va començar a venir a estiuejar a Cal Renyé, a prop del Dipòsit.\nNeus va néixer l’any 1937, el seu pare va marxar a la guerra i va estar en un camp de concentració i després va viure pocs anys. Així que es van quedar soles la mare i dues germanes més grans que ella. La més gran es va casar i es va quedar a viure a casa amb elles, va tenir una nena i aviat, tota la família va buscar lloc per passar l’estiu, primer van anar al Figaró i després van trobar la Floresta que estava més a prop de Barcelona. Neus treballava en un taller de modistes i als 18 ja estiuejava a la Floresta, on estava molt a gust perquè la deixaven sortir i anar a la casa dels amics i de les amigues fins ben tard.\nEls estiuejants formaven grups d’amics joves que venien dels mateixos grups de pares. Jugaven entre ells i no es barrejaven amb la gent que vivia tot l’any al barri, només els nois quan jugaven a futbol. Entre aquests grups es van conèixer l’any 1954, quan va arribar la Neus i aviat es van fer nuvis.\nEs van casar l’any 1964, i van llogar uns anys una casa a Pere Planes. I l’any 1975 van comprar un terreny al Sr. Busquets, amb dues casetes, les van tirar a terra i en van fer una de nova. El Sr. Busquets tenia aleshores 90 anys i encara conduïa el seu 600, d’una manera una mica temerària, un personatge al barri. El fill petit no volia vendre però al final va accedir. Van comprar i van construir 6 habitacions, deixant la piscina que hi havia i que encara és avui.\nTots dos treballaven a Barcelona. La Sra. Neus tenia una botiga al barri de Gràcia i baixava els fills a l’escola, a un col·legi on parlaven en català. I el Sr. Àngel va treballar en diferents empreses sempre com a químic.\nLA FÀBRICA DE GEL. Quan L’Àngel era jove, cap als anys 50, recorda que el seu pare, que aleshores treballava de comptable al Port de Barcelona, es va decidir a fer una fàbrica de gel, feia calor i no tenien encara frigorífics. Tenia un cunyat mecànic de càmeres frigorífiques i ho va muntar, van trobar un local al carrer Casino, que encara hi és, en la cruïlla amb Verdaguer. No tenien prou potència elèctrica i FECSA els va obligar a canviar un transformador, que hi havia al carrer Major, en cruïlla amb Verdaguer pujant fins a Dr. Vil·là. Els va costar 35.000 pessetes, fer i portar els plànols a FECSA, i els rotlles de cables elèctrics de la Pirelli. La fàbrica va durar fins als anys 60, que van començar a aparèixer els frigorífics. Els germans Perico i Silvano, feien de transportistes, partien les barres a quarts, però no sempre arribava el gel. En aquells moments podia haver uns 25 colmados a la Floresta, durant l’estiu, on repartien el gel.\nL’AMBIENT FLORESTÀ després de la guerra sempre va ser molt acollidor. Tot era de tamany mitja i petit, fins i tot els més rics vivien en cases petites, hi vivia molta gent en cada casa, amb molts fills, les minyones i les cuineres dormien als soterranis. El Sr. Àngel recorda l’equip de Hockey de la Floresta, que van crear amb els fills de la família Salarich, que anava per tot arreu fins que van aparèixer equips més grans i els petits van desaparèixer. Organitzaven moltes activitats esportives.\nLA PISCINA DEL SR. PIJOAN. El Sr. Pijoan tenia un comerç d’ous i va decidir fer una piscina amb un contingut d’aigua tan gran que cada vegada que s’omplia el dipòsit del barri es buidava. Allí es van fer competicions de salt de trampolí. Quan es van fer els primers Jocs del Mediterrani, en 1955, el Sr. Ruiz recorda que allí es va fer alguna activitat de lluita, amb un “payos” musculosos. Els joves del barri, sobretot els estiuejants, havien fet les seves olimpíades a l’estiu, amb la pràctica de diversos esports com el waterpolo o la natació. També comenta les curses de bicicleta i, en general, l’esperit creatiu d’aquells moments. Recorden alguna edificació que es va fer al voltant de la piscina i fins i tot un hostal que van construir al costat. Però el Sr. Pijoan no ho va poder mantenir, era un projecte gran i de vegades precari perquè la piscina tenia moltes despeses i no gaires guanys, encara que la cura de la piscina també era precària i no tenia ni filtres, quan l’aigua estava verdosa, treien el verd i ja estava net. Poc a poc la piscina va deixar de funcionar i va quedar abandonada.\nLA COOPERATIVA D’AIGÜES I LA CONSTRUCCIÓ DE PISOS. El veïns de la Floresta quan volien aigua l’havien de contractar a la Cooperativa d’aigües, de la qual se n’havien de fer socis, passant primer per fer-se socis de l’Associació de propietaris, compromís al qual estaven obligats si volien estar a la cooperativa. Ells ho van fer i van en comprar dos comptadors. El president era un germà de la família Ros, però al 1994, la Cooperativa es va dissoldre i se la va quedar una empresa privada. El Sr. Ruiz considera que ho va fer pels seus interessos privats, lluny de mirar per la Cooperativa. De la mateixa manera que també van fer el que van voler a l’hora de fer pisos, aquí teòricament no es podien fer cases de pisos i el Sr. Ros ho va permetre.\nDEL CASINO A L’ARAC I DESPRÉS A L’AEC. Cap a la meitat del anys 50, un grup de joves estiuejants van començar a fer teatre amb el Sr. Tarrats, germà del pintor Tarrats, que els hi feia de director. Van fer vàries obres, entre elles, “Las lavanderas de Portugal”, la Sra. Neus recorda aquells temps amb nostàlgia i ens diu que es divertien molt als assajos. Durant aquells anys venien, com ja hem comentat en altres entrevistes moltes orquestres, i ens recorden una anècdota de l’artista Carmen de Ovidio, que no hem trobat a google, però a la qual el joves li van fer un rogle per a que es pogués canviar i riuen recordant com aquell fet es convertí en l’escàndol del moment. El Sr. Àngel ens explica que els seus pares tenien un palco compartit amb els del Srs. De Urmeneta. I recorden com anava de ben vestit tothom, diu que moltes dones anaven amb espardenyes fins a la porta del Casino i allí es canviaven per tal d’anar més netes i boniques. El Casino els pujava el lloguer i els estiuejants decidiren no continuar, van buscar un altre local i el van trobar a la Bolera, l’ARAC, aleshores, avui l’UREF. El van transformar, van fer un escenari, on van fer festes, teatre, una revista... fins que més endavant l’ARAC va decidir comprar un terreny, eren unes 50 famílies, i el van comprar al Passatge Segalà, darrere d’on vivien els Segalà, on ara hi ha el frontó. El venedor va ser el marit de la Sra. Pilar Segalà, van comprar uns 8000m2. Volien fer allí una piscina, camps de tennis, un espai de teatre, un club esportiu i cultural, i van arribar a tenir els plànols del que seria i es van convertir en l’AEC, Associació esportiva i cultural la Floresta, que va deixar enrere l’ARAC, l’Associació recreativa de amics del Casino. L’AEC va néixer com una cooperativa i va escripturar el terreny com a cooperativa. El Sr. Àngel en va ser president i ho va deixar l’any 1994 quan se’n va anar a treballar a Portugal. Allà van fer alguna revetlla, amb una caseta que servia de local social, però va anar decaient i no es va fer el club que havien somniat. Actualment, allí hi ha l’escola Tretzevents, i el terreny, segons el Sr. Àngel Ruiz encara és de la cooperativa dels 50 propietaris, mai es va donar de baixa, es va pagar un preu inicial pel terreny i després es pagaven quotes fins que es van deixar de fer activitats i la gent va deixar de pagar quotes. Hi ha una persona que, segurament, continua sent el president, és tracta del Sr. Alfonso Miñarro, el qual se’n cuida de tot allò, però en tots aquests anys no han fet cap reunió.\nQuan els estiuejants van deixar el Casino, aquest es va convertir en el Casal parroquial, allí es van continuar fent moltes activitat culturals de la mà de la parròquia, primer es va crear l’Agrupació teatral de la Floresta, de la mà del Sr. Pedro José, però després van marxar quan va començar el moviment hippy, quan segons el Sr. Àngel es feien concerts diferents (Pi de la Serra), i va entrar droga i poc a poc va arribar el declivi del Casino. Neus ens diu que no li agrada la reconstrucció que se n’ha fet i recorda la frase que molts recorden: “un centre cívic per fer macramé”. Està clar que el record de l’antic Casino té molt glamur i que a molta gent no li agrada el resultat actual, molt llunyà del caliu que va tenir en altres temps. El matrimoni Ruiz-Dinarès troba a faltar el bar, les taules i les cadires per reunir-se que hi havia a dalt i a baix. Des que es va tapiar als anys 1992/93 - l’ajuntament l’havia comprat l’any 1983 i es va anar deteriorant fins la seva reobertura l’any 2010 27 anys després-, el Casino va passar a una altra vida.\nENTITAT MUNICIPAL DESCENTRALITZADA. A la Sra. Neus li agradaria recuperar quelcom d’aquella Floresta en la qual la gent vivia al carrer, de casa en casa... té nostàlgia del passat. Saben que actualment hi ha persones que s’estan reunint i ocupant per revifar la vida social del barri, però veuen que l’ajuntament no fa una distribució econòmica com caldria, no es veuen aplicats els impostos, i l’ajuntament decideix massa en què s’ha de gastar els diners del barri. Pot ser una EMD podria resoldre les necessitats que té la Floresta, pensa el matrimoni que viu la Floresta gairebé des de sempre.\nGràcies per haver-nos concedit aquesta amable i simpàtica entrevista.\nUs convidem a escoltar amb més detalls algunes de les idees que s’han apuntat aquí. Vam entrevistar al matrimoni Ruiz-Dinarès, la Mont Carvajal i la Maria Beneyto el 12 de juny de 2018, a casa seva a la Floresta.\n bcn els jocs mediterranis 1955 - Museu Olímpic\n Després de la guerra civil i malgrat l'intent d'imposició d'un art oficialista per part del franquisme, als anys 50 apareixen creadors com Coderch, Bohigas i Martorell, Bofill, Moragas, Sostres, Busquets i Sert, entre d'altres. En front de la repressió cultural i el convencionalisme franquista, una sèrie d'artistes plàstics d'avantguarda evolucionen cap a un cert informalisme, corrent de tipus abstracte. Es tracta de Tàpies, Tarrats, Ponç i Hernàndez Pijuan. Més endavant hi ha un retorn de la figuració, tal com ho reflecteix l'obra de Guinovart.