Santa Pau (la Garrotxa) | Malandia\nArxiu d'etiquetes: Santa Pau (la Garrotxa)\nDel Pla del Penedès a Inca i els Sants de la Pedra\n1 de novembre de 2020 Generalel Pla del Penedès (l'Alt Penedès), els Sants de la Pedra, Inca (Illes Balears), la Riba (l'Alt Camp), matriarcalisme, religiositat popular en Catalunya, religiositat popular en les Illes Balears, Riudellots de la Selva (la Selva), Sant Boi de Llobregat (el Baix Llobregat), Sant Nin i Sant Non, Sant Vicenç dels Horts (el Baix Llobregat), Santa Pau (la Garrotxa), Sarral (la Conca de Barberà), Terrassola i Lavit (l'Alt Penedès), Vallbona de les Monges (l'Urgell), Vilallonga del Camp (el Tarragonès)Lluís Barberà i Guillem\nA continuació, passarem per diferents poblacions catalanes, com ara, el Pla del Penedès, la Riba, Santa Pau i Terrassola i Lavit, com també per Inca (en les Illes Balears), en relació, sobretot, amb la religiositat popular vinculada amb els Sants de la Pedra.\nEn el Pla del Penedès (comarca de l’Alt Penedès), per mitjà de Pere Rovira Alemany, qui m’envià un missatge, el 7 de gener del 2019, hi ha que Josep Guitart, estudiós d’aquest poble, per exemple, comenta que en “una foto que surt al llibre ‘El Pla, històries de l’ahir i l’avui’, del 1994, primer llibre de temàtica planenca”, apareixen els Sants de la Pedra, en escultura i de manera curiosa: el de l’esquerra (segons mirem frontalment), no sols porta el nom a peu de l’escultura (“SANT ABDÓ”) sinó que, a més, duu un llibre; en canvi, el de la dreta (“SANT SENEN”, sic), duu una creu i una palma. Un cas realment insòlit i que pot recordar-nos obres de pintura dels segles XVI i XVII que figuren en l’article “Historia, arte e iconografia de los Santos Abdón y Senén”, de Daniel Benito Goerlich, publicat en el llibre “De la Festa d’Acció de Gràcies i d’altres festes de Carpesa”, on hi ha una obra en què els dos germans porten una bola i una vara cada u, o, en el mateix article, un oli anònim del segle XVII, d’Alpont (comarca dels Serrans), en què encara no apareixen el típic manoll de forment i el penjoll de raïm (pp. 87-88). Tot seguit, Pere Rovira escriu que “aquestes imatges que hi ha a l’església [de Santa Magdalena] son obra de l’escultor Josep Ricard. Són d’argila, i van ser presentades en societat a la Festa Major del Pla del 1992”. Així mateix, addueix que Josep Guitart “no té constància de que hi hagi cap imatge mes abans d’aquestes (tret dels goigs que es guarden a Lavit). També em diu que el nom dels sants el porta un carrer del poble, les escoles, i les campanes petites del campanar”. Informació realment interessant, entre altres motius, perquè, com en el cas de Castelló de la Ribera, manifesta que els Sants de la Pedra, encara són presents en el Pla del Penedès.\nSobre la Riba (comarca de l’Alt Camp), per mitjà d’informació de Jordi Company Besora (amic de Facebook) facilitada el 19 de gener del 2019, hi ha que “La meva infància i primera joventut van ser a La Riba, poble dels meus pares, on descansen. De Sant Abdó i St. Senén, en sé molt poc, per no dir res. Estan al retaule de l’església dedicada a St. Nicolau i ells són els co-patrons”.Igualment, a partir de l’entrada “La Riba: El patronatge religiós” (https://blocs.tinet.cat/lt/blog/del-penya-segat-estant/category/750/la-riba/2013/04/06/la-riba-la-religiositat-popular), del blog “Del penya-segat estant”, a què vaig accedir el 2 de desembre del 2019, hi ha que, “amb anterioritat al segle XVIII es veneraven les figures de Sant Abdó i Sant Senén, la Mare de Déu del Roser, Sant Nicolau i Sant Andreu. Una devoció manifestada en les confraries que funcionaven exercint funcions tant pietoses com socials.\n(…) a partir del segle XVIII (…) L’associacionisme religiós el formaven voluntàries i voluntaris laics que units amb una finalitat concreta i diversa manifestaven la seva fe i mantenien tradicions com l’ofrena del pa beneït, tradició perduda, però si calia també organitzaven balls, com consta en les relacions d’activitats i comptes de les confraries dels sants Abdon i Senen i la de Andreu”. Una informació realment interessant.\nEn relació amb Riudellots de la Selva (comarca de la Selva), per mitjà de part d’un document enviat per l’Ajuntament de Riudellots, en un missatge del 20 de novembre del 2018, hi ha que “El 1763 dues processons celebrades a Riudellots tenien com a destí la capella del Remei. La primera era per Sant Jordi (…). La segona processó tenia lloc el dia dels Sants Abdó i Senén, el 30 de juliol: arribant a la capella es cantava la Salve Regina, s’hi feia la missa i es cantaven els goigs i, de tornada, el Tedeum. Aquell dia, en apuntar l’alba i mitja hora després, tocaven les campanes de l’Hostal Nou per convocar la gent a la processó”. En aquest document, hi ha una part de la consueta de 1763, en què Josep Calderó descriu les processons que es feren en la capella de l’Hostal Nou. Així, textualment, es llig que “Esta festa de devoció (Sants Abdó i Senén), com y també … la proffesó se fa a dita capella lo die de sant Jordi…, són tant antigues en esta parròquia com la matexa capella… Per tradició d’uns a altres dende dit tems s’ha conservat la notícia d’aver-se introduït estas proffessons, la primera per rogatives de conservació dels fruits de l’anyada, y la segona que se fa en est die 30 de juliol, per acció de gràcies d’aver-se conservat dits fruits.\n… Se té ja de temps molt antich la consuetut de cuydar-ne special administració encarregada a las donsellas fillas de la parròquia, y per ço quiscun ayns las dos pabordesses que en ell han servit, n’alegexan altres dos… per servir en l’any següent. Esta elecció se fa alguns dies antes del die de Sant Jordi en lo mes de abril, en que las dos pabordressas exints donan lo siri a las dos pobordessas entrants”.\nEn Santa Pau (comarca de la Garrotxa), si partim de l’entrada “Goigs a sants Abdó i Senén. Santa Pau (Garrotxa, Girona)” (https://algunsgoigs.blogspot.com/2014/08/goigs-sants-abdo-i-senen-santa-pau.html), que figuren en el blog de Mn. Josep Maria Vinyolas “Goigs i devocions populars”, hi ha que “L’aplec [, amb motiu de la festa dels sants Abdó i Senent,] actualment es celebra l’últim dissabte de juliol amb missa, coca i vi dolç, amb joc de la virolla, acompanyats de música i més tard el sopar. És organitzat pels estadants del Camó, que també són propietaris dels terrenys on és construïda la capella. Temps enrera, cada any, feien de pabordes diferents cases de la vall de Sant Martí; cada diumenge pujava una de les cases a ‘fer llum als sants’; també al mes de maig es feia la benedicció dels termes de Santa Pau, Batet i Begudà”. Durant la recerca, hem pogut comprovar que els Sants de la Pedra, en més d’un cas, també van associats a la benedicció (per exemple, dels camps).\nTambé sobre Santa Pau i relacionat amb Batet i amb Begudà, afegirem que, en l’article “Èxit de l’aplec a l’ermita dels sants Abdon i Senén, a Santa Pau” (http://www.elpuntavui.cat/societat/article/5-societat/68095-exit-de-laplec-a-lermita-dels-sants-abdon-i-senen-a-santa-pau.html), publicat en el diari “EL PUNTAVUI”, hi ha que “Els estandants de Santa Pau, Batet i Begudà veneren els sants Abdon i Senén, sants màrtirs protectors de la pagesia”.\nEn Sant Boi de Llobregat (comarca del Baix Llobregat), per mitjà de l’entrada “Com eren les nostres Festes Majors d’abans?” (http://museusantboi.blogspot.com/2013/05/com-eren-les-nostres-festes-majors.html), acompanyada d’un article de Carles Martí Vilà (1898-1987), qui en fou cronista, i publicada en la web “Museu de Sant Boi de Llobregat”, llegim que la festa dels Sants de la Pedra, tot i que no era la major de la vila en ple segle XVI, sí que n’era la de més ressò. De fet, “Un incident d’ordre local ens dona a conèixer alguns dels divertiments més populars en les festes dels nostres passats. Fou en l’any 1649, quan el rei de França s’havia apoderat de quasi tot Catalunya i, en nom seu, el virrei Pere de Marca feia mercè als que el servien de gràcies i benifets, sobretot concedint-los els bens dels que lluitaven contra la seva dominació.\nEl castell de Sant Boi i els drets i rendes del mateix foren donats al capità Francesc de Borrell, el qual, ignorem per quins motius, suspengué les festes de la vila, no precisament la major, sinó la segona, la dels Sants Màrtirs Abdó i Senén”. Els representants polítics de Sant Boi de Llobregat no hi estaven d’acord i, en l’apartat següent de l’article, llegim que, després d’acabar els oficis religiosos, es celebraven, per exemple, les danses i els balls de plaça.\nEn Sant Vicenç dels Horts (comarca del Baix Llobregat), també hi ha devoció als Sants de la Pedra i, de fet, com veiem en el número 443 de “L’Informatiu El Centre” (http://www.cencatsvh.org/app/download/19205415/Març2017.pdf), en l’entrada “El Centre en imatges”, la festa d’estiu és el 30 de juliol, “per ser la festivitat dels sants Abdó i Senént (sic), primers patrons dels llauradors i pagesos de les terres de parla catalana” (p. 2).\nSobre Sarral (comarca de la Conca de Barberà), com es pot llegir en l’article “Sant Abdó i Sant Senén i llur veneració a casa nostra”, un article de Ramon Sabaté publicat en el diari catòlic “La Cruz”, el 30 de juliol de 1930, hi ha que, el poble “Honora com patrons de la vila els Sants Abdó i Senén. Llurs imatges ocupen un lloc preeminent al retaule major de la parroquial. Se’ls hi dedica una Festa major en el dia present. És remarcable que l’únic objecte que es pogué salvar, al cremar-se l’església en 1801, fou el reliquier dels subdits Sants amb les venerandes relíquies” (p. 1). I, en “Festes i Fires de Sarral i Pedanies” (http://www.sarral.altanet.org/festes.php), una entrada d’Internet sobre Sarral (i on hi ha informació més actual), llegim que té lloc “La Festa Major en honor als Sants Patrons, Abdon i Senén (darrer divendres de juliol). La Festa compta amb l’actuació dels gegants Martí i Margarida i dels capgrossos, acompanyats per un grup de grallers. Sessions de ball i concert”. A hores d’ara, no figuren aquestes línies sobre les festes i les fires de Sarral.\nEn Terrassola i Lavit (comarca de l’Alt Penedès), partint d’informació facilitada per Pere Rovira Alemany, el 4 de desembre del 2018, per mitjà d’un missatge, en un document amb títol “SANTS ABDÓ I SENÉN (SANT NIN I SANT NON) al Pla del Penedès i a Lavit (avui part del poble de Torrelavit o Terrassola i Lavit)”, hi ha, textualment, que “Se sap documentalment que els hospitalers, amb la Ordre de Sant Joan de Jerusalem, que ostentaven drets al senyoriu del lloc i castell de Lavit, l’any 1497 van concedir un privilegi municipal el dia de l’onomàstica dels sants Abdó i Senén (sant Nin i sant Non), facultant a la Universitat (Corporació) i prohoms de la parròquia i del terme de reunir-se tots els anys en presència del batlle de l’Ordre, per a tal d’escollir tres jurats encarregats del règim i administració de dita Universitat.\nAquest fet sembla indicar que l’advocació a aquests sants a finals del segle XV era ben present al terme de Pla i Lavit (llavors un sol poble); i d’aquesta època deuria venir la seva veneració a les esglésies del territori (avui continuant al Pla, i perduda a Lavit).\nMes endavant trobem que el 30 de juliol es celebrava un aplec en honor als antics patrons dels pagesos catalans (Abdó i Senén) al lloc conegut per la Creu de Lavit (terme de Lavit ,avui pertanyent al poble de Torrelavit). Semb[l]a ser, segons la tradició oral, que es celebrava des de finals del segle XVIII. En aquest lloc, petit coll de muntanya amb molt boniques vistes a la vall de Mediona-Riudebitlles i la serra de Montserrat, hi acudien els feligresos de les esglésies de Santa Maria de Lavit, i de Sta. Magdalena del Pla del Penedès, que hi anaven en processó, tot portant cadascuna la seva creu processional. Allà junts cantaven els goigs als sants màrtirs esmentats, tot demanant-els-hi de ser preservats de les pedregades o calamarsades d’estiu, que tan mal ocasionaven en els conreus. Després de la cerimònia religiosa, es duia a terme un àpat tradicional consistent amb pa pastat amb blat de la darrera collita; i ceba de les hortes dels dos llocs, que sembla gaudia de molt bona anomenada als contorns. Era la anomenada festa ‘del pa i ceba’. Aquests dos patrons eren tinguts com a tals a les dues esglésies. Com hem dit, al Pla encara hi continúa, mentres que a Lavit ja fa molts anys s’ha perdut la advocació.\nAclarim que Pla i Lavit formaven un sol municipi, amb capital eclesiàstica a Lavit; i capital administrativa al Pla del Penedès.\n(…) Es conserven els goigs dels dos sants (de data aproximada del 1880), els quals avui sols son venerats ja al Pla, on es conserven dues imatges elaborades d’argila per l’escultor Josep Ricard, que flanquegen l’altar major de l’església de Sta. Magdalena del Pla. En aquest poble porten el nom dels sants un carrer i les escoles públiques. També hi hagué la Confraria dels Sants Abdó i Senén. I també es va crear al 1981 el Club d’Hoquei (sobre patins) Sants Abdó i Senèn, que més tard s’inscriurien com a Club Patí del Pla”. Agraesc la generositat de Pere Rovira, per la informació, prou extensa, interessant i que compensa bona part del buit informatiu que hi ha, a hores d’ara, en recerques sobre etnologia i sobre religiositat popular en relació amb els Sants de la Pedra.\nSobre Vallbona de les Monges (comarca de l’Urgell), mitjançant l’article “Sant Abdó i Sant Senén i llur veneració a casa nostra”, de Ramon Sabaté i publicat en el diari catòlic “La Cruz”, el 30 de juliol de 1930, hi ha que “Una consueta de la seua parròquia diu que en temps passats (retroactis temporibus) se els hi dedicava festa tal dia com avui, i que llurs efígies poden veure’s al altar o retaule de l’església de Santa Maria i a la parroquial” (p. 1).\nEn Vilallonga del Camp (comarca del Tarragonès), segons podem llegir en el llibre “Vilallonga del Camp. Un segle d’imatges (II) 1901-2000”, editat l’any 2011 per l’”Agrupació Cultural i Centre d’Estudis de Vilallonga del Camp”, en l’apartat “La vida religiosa”, diu que “El 30 de juliol de 1908, diada dels patrons de la vila, Sant Abdon i Sant Senén, s’inaugurà l’altar major. Els diaris comarcals i nacionals es feren ressò de l’esdeveniment. La Crònica de Valls del 8 d’agost descriu amb tot luxe de detalls la festa que s’organitzà”. Vaig accedir a la informació el 7 de desembre del 2017, gràcies a la col·laboració de Marian Gabaldón, de la biblioteca municipal d’aquesta vila catalana.\nEndinsant-nos en les Illes Balears, com ara, en Inca, trobem informació, per exemple, en l’article “Els dos retaules barrocs dedicats a Sant Abdon i Sant Senén. Arles i Inca”: “el 30 de juliol també és festa grossa, però a diferència d’Arles els actes religiosos patronals comencen el vespre anterior amb el cant de completes en honor als patrons. Les completes són un cant que forma part de l’anomenada ‘litúrgia de les hores’ i és la darrera oració abans del descans nocturn. Tradicionalment s’han cantat sempre en llatí, però actualment s’hi intercalen algunes parts en català” (p. 151). I en la pàgina 152, afig que “L’endemà se celebra la missa major amb exposició de les relíquies i el ball de l’Oferta de la mà de la Revetla d’Inca. Una vegada que acaba, el poble passa a venerar les santes relíquies. A diferència d’Arles, a Inca no hi ha processó, però això no sempre fou així. Està documentat que des del 1738 fins al 1930 cada 30 de juliol es treien les relíquies en processó pels carrers d’Inca per demanar que Déu protegís els conreus i els habitants inquers de tempestes i desgràcies”.\nContinuant en Inca, però ara, mitjançant l’article “Sant Bartomeu, patró d’Inca (1230-1643)” (http://ibdigital.uib.cat/greenstone/collect/jornadesEstudisLocalsInca/index/assoc/2004_Jor/nadesEst/udisLoca/lsINca_v/06_p129.dir/2004_JornadesEstudisLocalsInca_v06_p129.pdf), de Pere Fiol i Tornila i a què vaig accedir gràcies a l’Ajuntament d’Inca, el 14 de gener del 2019, i sobre el qual em parlà Pere Fiol (“un capellà ara jubilat i que visc a Inca, que és el poble on vaig néixer”) amic de l’autor de l’escrit (“també prevere inquer”), hi ha que “Mossén Joan Coli i Noguera, gran coneixedor i escorcollador dels nostres arxius tant parroquial com municipal, ens donà múltiples notes sobre el patronatge dels dos sants perses a la nostra ciutat. L’any 1563 ja hi havia obreria i bacinet. L’any 1571 es veu que hi ha una capella dedicada a tan bons protectors dels nostres conreus, fins que l’any 1608 ja s’uneixen dues grans devocions dels nostres avantpassats, el Sant Crist i els dos màrtirs perses, devoció que més grossa es farà quan l’any 1623 es compra un tros d’hort a Guillem Vallespir per engrandrir la capella del Sant Crist i donar-li l’aire que tots coneixem; amb l’esplendor que pertocava, fou traslladat al nou temple del s XVIII, que és el que tenim.\n(…) Els retaules dels patrons que treien en fer mal temps, segons en Binimelis, varen desaparèixer, segurament, junt amb la primitiva església; avui existeixen unes formoses estàtues amb indumentària guerrera, col·locades una a cada banda del nínxol del prodigiós Sant Crist i del sagrari del Sagrament, formant un estol d’imatges de devocions inqueres que inspiren gran confiança i sentiments de pàtria” (sic).\nLes dues talles d’Abdon i Senén, antigues, que hi ha a Santa Magdalena, sempre he pensat que eren les de l’antic retaule de la parròquia”.\nUn poc després, escriu que sí que sabem que, els dos sants, “a la reforma de 1900 foren posats amb els atributs pagesos de blat i vi, que encara podem veure després de la reforma de 1990”.\nLes escultures de l’altar, com indicava Guillem Coll Morro, a través d’un missatge que m’envià el 15 de gener del 2019 i que anava acompanyat d’unes fotos dels Sants de la Pedra (“de part del Mn. Pere Fiol Tornila”) relacionades amb Inca, “Estan a la Parròquia de Santa Maria la Major. A la capella del Sant Crist d’Inca. Les altres talles més antigues, al Museu de la parròquia”.\nSobre Inca, com llegim en l’article “Gegants mallorquins (6)”, publicat el 7 de juny del 2006, en el suplement “Diari de l’escola”, dins del “Diario de Mallorca” (https://www.diariodemallorca.es/media/suplementos/2006-06-13_SUP_2006-06-07_00_47_11_escola.pdf), i escrit per Pau Tomàs Ramis, també hi ha que “compta amb dues parelles de gegants. La més antiga és de 1928. Representen dos pagesos que, segons llegim a Les festes Llunyanes de Gabriel Janer Manila, nomen Abdon i Maria, tot i que actualment pareix que s’han perdut aquests noms.\n(…) La segona parella és la que representa la ciutat d’Inca a les trobades geganteres a Mallorca. També participen a les festes patronals de sant Abdó i sant Senén, on antigament els fusters de la ciutat feien el ball dels cavallets.\nEls gegants sabaters construïts al 1993, feren el primer ball al 1994. La Colla Gegants d’Inca, emperò, no es constituí com a tal fins a l’any 2000.\nLes figures s’han d’entendre com un homenatge a unes de les principals indústries del municipi; la de la pell i les sabates. Ja al 1453 Inca compta amb confraria pròpia. Amb alts i baixos, ens situam al 1784 quan és el segon centre sabater de Mallorca. Al segle XIX proveia (sic) de calçat als calçats colonials” (p. 4). Sembla, doncs, que, en Inca, tot i que aquests gegants formen part de la festa, no estan directament relacionats amb l’agricultura. Cal dir que, hui, no es pot accedir a la informació mitjançant aquest enllaç.\nFinalment, i en relació amb Inca, el 1r d’agost del 2019, “Revetlers Puig Inca”, per Facebook, em passà una foto d’un escrit publicat eixe dia en el setmanari “Dijous”, sota el títol “Qui són Abdon i Senén?” i signat per Mn. Pere Fiol i Tornilla, cronista diocesà. Textualment, hi ha que, per la Corona Catalanoaragonesa, la devoció “va fer que, a Inca, a més de tenir belles imatges i garrida capella, es miràs d’aconseguir unes relíquies, per això gràcies als frares dominics d’Inca i de Girona pogueren arribar a Inca les relíquies el 1704 i el 1705 foren guardades dins preciós reliquiari obrat per l’argenter Josep Fuster. Ara les veneram en un reliquiari de fusta policromada, doncs la plata va ser exigida pels mai assaciats Governs de Madrid del s. XIX”.\nNotes:  Alpuente, oficialment.\n Una consueta és el llibre on consten les cerimònies i consuetuds, és a dir, els costums, litúrgiques d’una església o monestir.\n En català actual, “s’elegeixen”.\n Ací se’ns diu que es té la consuetud (el costum), molt antic, de tenir cura en triar les filles de la parròquia i que, per això, cada any, per Sant Jordi, les dues pabordesses d’eixe any, n’elegiran dues, en aquest cas, les de l’any següent.\n En català actual, “en què les pabordesses eixints donen lo ciri a les dos pabordesses entrants”.\n La virolla és un joc d’atzar (en castellà, ruleta).\n Fer llum als sants, com m’explicava Mn. Josep Ma. Viñolas Esteva, en un missatge del 7 d’octubre del 2018, vol dir posar espelmes o ciris encesos per a venerar els sants.\n Batet (reducció de Batet de la Serra), és un poble annexionat a Olot (la Garrotxa). En Batet, com podem llegir en l’entrada “Aplec de Sant Abdó i Senén 2012” (https://www.batetdelaserra.cat/?p=613), publicat en la web “Batet de la Serra”, es fa “l’aplec de Sant Abdó i Senén” en l’ermita es celebra missa i berenada popular. De nit, es torna cap a Batet.\n Poble annexionat al municipi de Sant Joan les Fonts (la Garrotxa).\n És a dir, el 30 de juliol.\n El 6 de desembre del 2019 era diferent l’enllaç de l’article respecte al que hi havia quan em facilitaren la informació.\n Càrrec d’obrer en una parròquia, confraria, etc. En castellà, obrería. Banc on s’asseuen els obrers de la parròquia els dies de les festivitats de l’església.\n Platet per a recollir almoines.\n En una nota que acompanya en Binimelis, en l’article, hi ha que Miquel Duran, en la seua obra “Goigs, tradicions i notícies històriques” (de l’any 1918), en la plana 33, fent “l’explicació de l’estrofa VII dels seus Goigs als patrons”, escriu: “Quan vaig escriure aquesta estrofa sols sabia aquesta tradició de boca de mos pares. Mirau En Binimelis què diu a la darreria dels sitgle setzè: Tenen els habitadors de la vila d’Inca per esperiència certa, que en temps de temps de tempestats de trons, o llamps o qualsevol altra infortuni, corren qui primer s’hi troba, a treure els retaules dels SS. Abdòn i Sennen; i tantost cessa la tempestat, tenen d’assò els naturals de allí grans exemples i tradicions dels passats” En Barberí, que fa menció del mateix costum, diu que també s’enportaven en processó aquests retaules an el Monestir de les Religioses Gerònimes”.


El ple desencalla la construcció del nou pavelló poliesportiu, projecte iniciat el 2010 | Ajuntament d'Amposta\nInici ComunicaciÃ³ NotÃcies NotÃcies 2018 El ple desencalla la construcció del nou pavelló poliesportiu, projecte iniciat el 2010\nEl ple desencalla la construcciÃ³ del nou pavellÃ³ poliesportiu, projecte iniciat el 2010\nEl ple tambÃ© aprova l’adjudicaciÃ³ del contracte de neteja del Parc dels Xiribecs i del CamÃ de Sirga a un centre especial de treball\nEl ple ordinari de novembre desencalla la construcciÃ³ del nou pavellÃ³ poliesportiu, projecte iniciat el 2010. AixÃ, el ple de dilluns 26 al vespre va donar llum verd, amb els vots favorables de tots els grups municipals, de la permuta d’uns terrenys amb la Generalitat de Catalunya. "Quan es va construir el nou Institut de TecnificaciÃ³ (en funcionament des del curs 2012/2013) el departament va ocupar uns terrenys on hi havia projectat part del pavellÃ³ amb una pista", explica l’alcalde, Adam TomÃ s, "aixÃ² ens obliga fer la permuta, cedir els terrenys al departament i que aquest ens cedeixi els que necessitem nosaltres per construir el pavellÃ³". "De fet, el departament haurÃ d’enderrocar una part de la pista que va construir i que ocupa aquests terrenys", assenyala l’alcalde.\nTanmateix, el ple tambÃ© va aprovar, en aquest cas amb els vots en contra de la regidora no adscrita i el grup de CiU, l’abstenciÃ³ de PSC i PxC i els vots a favor de l’equip de govern d’EA, una modificaciÃ³ de pressupost d’1,758 milions d’euros entre la qual hi figura una modificaciÃ³ de 600.000 euros destinada a la modificaciÃ³ del pavellÃ³. "El vam traure a licitaciÃ³ el 2017 per 1,9 milions d’euros, tal i com el va deixar preparat l’antic equip de govern, perÃ² ja durant el concurs, el gremi de constructors ens va alertar que el projecte estava massa ajustat", recorda TomÃ s, "tot i aixÃ vam decidir tirar-ho endavant". "NomÃ©s es va presentar una empresa, que va guanyar, perÃ² en el moment de fer l’acta de replanteig i veure els problemes que hi havia amb els terrenys, aquesta empresa va decidir fer-se endarrere", explica l’alcalde. "Ã‰s llavors quan fem una revisiÃ³ del projecte del 2010 i, amb l’anÃ lisi de les necessitats tÃ¨cniques i econÃ²miques hem detectat que aquell projecte inicial s’ha de complementar amb prop de 600.000 euros perquÃ¨, per una banda, hi havia partides que no estaven completes i d’altres que estaven a la baixa".\n"Al ple vam portar a soluciÃ³ tot allÃ² necessari per a la construcciÃ³ d’aquest nou pavellÃ³", diu TomÃ s, "que esperem iniciar durant el primer trimestre del 2019". L’obra estÃ pressupostada en prop de 2,6 milions d’euros. La Generalitat fa una aportaciÃ³ d’1,3 milions d’euros i la resta, l’aporta l’Ajuntament. "Segurament hi haurÃ una baixa dels 2,6 milions d’euros, que rebaixarÃ tambÃ© l’aportaciÃ³ de l’Ajuntament", diu TomÃ s.\nEl ple tambÃ© va aprovar l’adjudicaciÃ³ a la FundaciÃ³ Astres del contracte de serveis de neteja viÃ ria d’espais verds del Parc dels Xiribecs i el CamÃ de Sirga, reservat per a centres especials de treball per un import de 7.000 euros anuals durant 5 anys. "Aquesta adjudicaciÃ³ forma part de la voluntat de l’equip de govern d’incorporar la responsabilitat social a les licitacions", va argumentar l’alcalde, "i la llei de contractes ens permet fer una licitaciÃ³ tancada per a centres especials de treball sense Ã nim de lucre".\nEl ple de dilluns va debatre cinc mocions dels grups municipals, de les quals es van aprovar quatre. Van progressar per unanimitat la mociÃ³ del PSC-CP on s’instava al Departament de Salut a reconÃ¨ixer l’atenciÃ³ primÃ ria com el veritable eix pÃºblic de la salut, la de PxC per posar llums a un parc pÃºblic (amb l’abstenciÃ³ de la regidora no adscrita i els vots favorables de la resta de regidors) i les del grup municipal EA-AM per l’absoluciÃ³ dels presos polÃtics (amb l’abstenciÃ³ de PxC, el vot en contra del PSC-CP i el vot favorable de la resta) i per la retirada del recurs d’inconstitucionalitat sobre l’impost catalÃ que grava el risc mediambiental dels elements tÃ²xics de les centrals nuclears (per unanimitat). Per altra banda, la mociÃ³ de CiU per actualitzar els guals permanents es va rebutjar (amb els vots a favor de Ciscar i Pertegaz, l’abstenciÃ³ del PSC i el vot en contra d’EA-AM) i la mociÃ³ conjunta de tots els grups menys EA es va acabar retirant davant l’acord de consens entre els partits assistents al ple municipal.


S'estableix un nou termini de presentació d'ofertes, atesa l'entrada en vigor del RDL 17/2020 que ha aixecat la suspensió de terminis administratius en els procediments de contractació.\nContractació del Servei de manteniment de les portes automàtiques de l'edifici ubicat al carrer Salvador Espriu 45, de l'Hospitalet de Llobregat propietat del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya.\n31.680,00 € sense IVA\nPossibilitat de pròrrogues parcials de fins a un màxim de dos (2) anys addicionals.\n07/05/20 09:47 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nPonderació: 72.00 - Criteri: Oferta econòmica del manteniment preventiu\nPonderació: 11.00 - Criteri: Reducció del temps de resposta exigit\nPonderació: 2.00 - Criteri: Garantia de les instal·lacions\nEl patrimoni nét al tancament del darrer exercici econòmic per al qual estigui vençuda l'obligació d'aprovació de comptes anuals, haurà de ser d'almenys el 20% del valor estimat del contracte.\nRealització de serveis o treballs d'igual o similar naturalesa a l'objecte del contracte realitzats en els darrers tres (3) anys. L'import anual d'aquests serveis o treballs realitzats durant l'anualitat de major execució del període de tres (3) anys esmentat serà de, com a mínim, el pressupost de licitació (IVA exclòs).


13 persones han experimentat com la força de la terra i les varietats autòctones es traslladen a la copa, amb el màxim respecte pel medi ambient, mitjançant l’agricultura ecològica i, s’expressen en els seus vins, en aquest taller titulat “La Copa Natural”. La sessió ha tingut lloc en el mateix celler, permetent als assistents impregnar-se de l’ambient on s’elaboren i envelleixen els vins, i conèixer de primera mà, del viticultor i elaborador, com es treballa en la vinya i en el celler per a obtenir vins de qualitat i un caràcter singular.\nPer començar Calafat va fer una breu explicació de la filosofia del celler. “Feim feina en la producció de vins principalment de varietats autòctones de Mallorca i de producció ecològica”, diu Pere. “La producció ecològica és respectuosa amb el medi ambient, respectuosa amb el producte, el raïm i en definitiva el consumidor. L’objectiu principal és aconseguir la màxima qualitat del vi, tots sabem que el vi es fa a la vinya i que és la qualitat del raïm la que condiciona la qualitat del vi”.\n“Al celler, afegeix, també cal ser respectuós i respectar la fruita i deixar-la expressar naturalment”.\nI és que, en definitiva, cal saber respectar i aprofitar el que ens dóna la natura. Tota una manera d’entendre la feina i la vida. I el vi no és res de diferent, clar.\nEn aquesta ocasió es va fer a les instal·lacions del mateix celler a la Plaça Nova, 23 Santa Maria del Camí per aconseguir un dels objectius de la iniciativa: obrir les bodegues i els cellers al públic i donar a conèixer la DO Binissalem i les seves principals característiques, els vins i les varietats de raïm autòctona. L’idea és arribar als consumidors iniciats o als que s’inicien en el món del vi i, sobretot, desmitificar-lo.\nEs tracta d’aprofitar la curiositat i les ganes d’aprendre i de gaudir una estona amb bona companyia i un bon vi i arribar a saber per què un vi agrada.\nEl cicle seguirà dia 11 d’abril amb Joan Crespí, del celler Vinya Taujana, que parlarà de “Vi, vinya, sòl i canvi climàtic”. Sabrem alguna cosa més dels reptes que planteja el canvi climàtic i els seus efectes a la vinya i al vi, la importància de l’àrea geogràfica, el clima en les característiques dels vins a través d’un tast vertical de distintes anyades, de 4 vins negres.


Calella afronta la remodelació de La Muntanyeta | Esportiu Maresme\nCalella afronta la remodelació de La Muntanyeta\n1.300.000€ D’INVERSIÓ I FORTA APOSTA PER LA SOSTENIBILITAT\nEl projecte inclou dues parts. Per una banda, la renovació del paviment esportiu de les pistes d’atletisme i reconversió a gespa artificial del camp de futbol, amb un import de 1.043.000 € (IVA inclòs); i, per l’altra, la remodelació interior dels vestidors, per un import de 257.000 € (IVA inclòs). Està previst que el projecte estigui acabat abans de finalitzar l’any 2020.\nLa primera part consistirà en renovar l’actual paviment esportiu sintètic de les pistes d’atletisme de 6 carrers per un nou paviment amb millors característiques; la reconversió del paviment de gespa natural a gespa artificial del camp de futbol 11 de 100×60 metres; la renovació del sistema de reg del camp de gespa artificial amb una nova instal·lació amb canons emergents fora del terreny de joc; la realització d’un dipòsit per al sistema de reg amb una nova caseta i bomba d’impulsió més aïllada alliberant l’actual espai on es troba; la renovació del sistema de sanejament i drenatge de la totalitat de les pistes i camp de futbol; les ampliacions de la zona de llançament de pes i la del salt de perxa amb dos espais de salt i la reubicació de l’espai de salt d’alçada; l’adaptació de la ria de la carrera d’obstacles a la nova normativa; i la instal·lació de tanques parapilotes als fons de les porteries dels camps de futbol 11 i els dos camps de futbol 7, per tal de protegir espais.\nEL TERMINI Està previst que l’obra, que es duu a terme en dues fases, estigui enllestida abans de final d’any.\nPer la seva banda, el segon projecte de la remodelació dels vestidors implica la creació de dos nous vestidors redistribuint els espais actuals i la remodelació de les zones humides de la resta de vestidors quant a revestiments i paviments, es compartimentarà un dels actuals vestidors en dos, i es crearà un nou vestidor a l’actual zona de recepció amb dutxes i zona de lavabos compartits amb un dels vestidors existents; es crea una possibilitat d’accés addicional per tal d’independitzar els accessos dels jugadors en partits; es substitueix l’actual sistema de producció d’aigua calenta de caldera de gasoil amb un sistema de producció per aerotèrmia amb suport de plaques fotovoltaiques que se situaran a coberta. L’enllumenat dels vestidors també funcionarà per energia de les plaques fotovoltaiques, que ajudaran a disminuir el consum elèctric de l’edifici de vestidors.\nRecepció de la zona de vestidors.\nEl regidor Marc Buch explica que “la sostenibilitat és una de les claus bàsiques d’aquest projecte, que aposta fortament per sistemes d’estalvi energètic com els nous sistemes de reg amb canons emergents fora del terreny de joc, els sistemes de drenatge, l’enllumenat led, la instal·lació de plaques fotovoltaiques o el sistema d’aerotèrmia”.\nPer la seva banda, l’alcaldessa de Calella, Montserrat Candini diu que “amb aquest projecte es desenvolupa un pla aprovat amb l’acord d’altres forces polítiques. Era una remodelació quasi obligada, els equipaments i els clubs s’ho mereixen, ja que alguns equipaments fa més de 25 anys que estan fets”\nTeià aposta per l’esport femení


PILOTS DE CAT | Catalonian Airlines\nBreu nota personal (camps ordenables)\nLes fotografies i les dades publicades en la pàgina de breu nota personal han estat proveïdes pels propis membres i es modificaran o despublicaran en el moment que la persona ho demani.\nCABOT, Jordi CAT027 936583\nAmb 31 anyets de res (el 2006), sóc llicenciat en Ciències Ambientals i algunes coses més. Des de petit, quan els demés nens jugaven amb cotxes i 'clicks', jo ho feia amb avionets. Volo virtual i real (PPL a LEAP); com a hobby: aeromodelisme!! Sóc un malalt de l'aviació!!\nCALDENTEY, Enrique CAT011 856291\nFundador de CAT i segurament el més veterà d'edat. Nascut el 1945, vaig escollir la carrera d'enginyeria elèctrica d'entre diverses opcions, una d'elles la de pilot. Sempre ho he considerat una assignatura pendent i el poc temps que puc dedicar-li ara, ho gaudeixo (i ho suo) plenament, sobretot gràcies a la serietat dels procediments de CAT. La meva feina actual, no virtual, es al Port de Barcelona.\nCARBONELL, Pablo CAT026 822360\nVa "aterrar" l'any 1966 al costat de LFSB on de petit va veure i quedar fascinat pels primers AVOs. Enginyer tèc. Industrial, exerceix de part-time project manager d'automatització i BI. Casat i amb 3 filles vola quan la Captain i els PAX l'autoritzen.\ndel CERRO, Lluís CAT012 810821\nFundador de CAT. Collita de l'any 1959. Casat i amb dues filles que, per sort, comparteixen l'amor i la passió pel mar. Tot i que és més controlador que pilot, mira de compaginar ambdues activitats virtuals. Doctor en Biologia que exerceix a l'administració catalana en gestió de la recerca, però que també en fa com i quan pot.\nESCUDER, Joaquim CAT031 945421\nNascut el 1951, casat i amb una filla, sóc advocat especialitzat en dret penal i amb plets que tinguin a veure amb defensa de drets fonamentals. La muntanya i el simulador quasi m'agraden tant com la meva professsió.\nGALLARDO, Marc CAT030 881393\nQuan era petit sempre deia que de gran volia ser pilot comercial i tenir un Mercedes. De moment no he aconseguit cap de les dues però m'ho paso pipa exercint d'advocat durant el dia i voltant pels cels virtuals de nit.\nMARTINEZ, Pere CAT041 1073323\nNascut el 1960, fill de Barcelona. Estudis de nàutica, especialitat pont, i comissari d’avaries. Amant de la mar i l’aviació. Professionalment, a la mar, vigilo i protegeixo les persones i l’entorn marítim des d’una unitat de Salvament Marítim. Estic destinat a Burriana (Castelló), a La Plana Baixa. PPL en procés.\nRUEDA, Juan Manuel CAT037 954485\nAlacantí, del 64, casat i amb una parelleta de fills, fascinat per l’aeronàutica des de molt petit per les visites estiuenques a Son Sant Joan, intenta millorar, amb l’inestimable ajut dels integrants de CAT, un hobby iniciat amb el MSFS 4.0, que comparteix quant pot amb les responsabilitats familiars i l’exercici de la seva professió com administrador de finques.


El president intenta apaivagar els ‘armilles grogues’\n4 min. París 25/04/2019 23:27\n651x366 Els armilles grogues encara es manifesten cada dissabte. Aquí, al districte financer de París. / IAN LANGSDON / EFE Els armilles grogues encara es manifesten cada dissabte. Aquí, al districte financer de París. / IAN LANGSDON / EFE\nEmmanuel Macron va voler prémer ahir la tecla reset del seu quinquenni. Durant més dues hores, el president francès va explicar a la premsa diverses mesures del seu govern que busquen apaivagar definitivament la crisi dels armilles grogues, com una baixada de l’impost sobre la renda o una reforma de les pensions. De retruc, també busca donar un impuls al seu mandat, alentit des de fa cinc mesos per una de les crisis socials més greus que ha patit França en els últims anys.\nEl rumb, però, segueix sent el mateix: “¿Cal aturar el que s’ha posat en marxa des de fa dos anys?”, es preguntava ahir Macron davant de més de 300 periodistes. La resposta, deia, és “no”, malgrat el matís que va fer sobre el seu propi projecte: “Ha de ser més humà per unir”.\nAlguns francesos esperaven que el president mogués fitxa des que, ara fa un mes, va acabar el gran debat en el qual s’han organitzat unes 10.000 reunions populars arreu del país, segons dades del govern. D’altres ja fa temps que no esperen res del president, si no és la seva dimissió. De fet, Macron sap que no convencerà els armilles grogues, que continuen manifestant-se cada dissabte i que ho tornaran a fer demà passat. És per això que el paquet de mesures d’ahir va dirigit a aquells que sostenen el moviment sense participar-hi. Fins a 7 de cada 10 francesos han arribat a donar suport als armilles grogues en el moment més àlgid, entre els quals hi ha jubilats i famílies monoparentals.\nEn aquesta línia, el president va anunciar que indexarà les pensions de menys de 2.000 euros mensuals amb la inflació a partir del gener del 2020. A més, Macron vol que els jubilats cobrin un mínim de 1.000 euros (actualment són uns 700). Macron també va prometre que no es tancarà cap escola ni hospital fins al final del quinquenni.\nUn dels anuncis forts va ser la promesa d’abaixar “significativament” l’impost de la renta per afavorir les classes mitjanes: el va quantificar en 5.000 milions d’euros. El president francès vol que aquesta mesura es financi amb la supressió de certes llacunes fiscals que beneficien les empreses, és a dir, disposicions legislatives o reglamentàries derogatòries que generen pèrdues d’ingressos per a l’Estat.\nMacron va tornar a rebutjar la restitució de l’impost de solidaritat sobre la fortuna (ISF), una de les reivindicacions més repetides pels armilles grogues. “Si no és eficaç, en farem un balanç”, va deixar caure, sense detallar ni quan ni com. Segons el govern, l’objectiu d’aquesta supressió és que els seus beneficiaris reinverteixin el capital en l’economia francesa i que a llarg termini acabin creant llocs de treball.\nEl president també va tancar la porta al referèndum d’iniciativa ciutadana (RIC), molt reclamat pels armilles grogues. En canvi, es va mostrar favorable a fer més accessible el referèndum d’iniciativa compartida (RIP), simplificant-ne el reglament. Actualment, per convocar un referèndum sobre una proposició de llei es necessita les firmes d’una desena part de l’electorat -4,5 milions de ciutadans- i les d’una cinquena part dels parlamentaris. Una de les principals diferències entre el RIC i el RIP és que, en el primer cas, la iniciativa és ciutadana i el segon es basa en una iniciativa parlamentària que necessita el suport d’una part de la ciutadania.\nEl cap d’estat també va confirmar la reducció del nombre de parlamentaris i que un 20% sigui escollit de manera proporcional a les legislatives, dues mesures del projecte de reforma constitucional que va quedar aparcat l’estiu passat, després que esclatés el cas Benalla. En el marc d’aquesta reforma, el president vol que hi hagi més descentralització a França. “La nostra política ha estat percebuda com massa freda, massa tecnocràtica. Vull obrir un nou acte de descentralització, adaptat a cada territori, pel que fa a l’habitatge, el transport i la transició ecològica”, va explicar.\nÉs la primera vegada que Macron es planta tot sol davant dels periodistes des de l’inici del seu mandat. Un fet rellevant que posa en evidència la importància que el president donava al seu paquet de mesures. Amb aquests anuncis, Macron es juga la camisa de president. Si no convenç, la seva imatge en sortirà molt perjudicada i els resultats de les pròximes eleccions europees podrien servir-li d’indicador.


Continuem presents a la Lliga Catalana de Tennis\n30 gener 2018 Escola de Tennis\nUna setmana més els equips del Club continuen presents a la Lliga Catalana de Tennis.\nL’equip +30 i els dos equips cadets han jugat aquest passat cap de setmana. El dissabte l’equip +30, lider provisional de la classificació es va desplaçar fins a les instal.lacions del Club Tennis Girona, un dels clubs més potents on van disputar 4 partits individuals aconsegunint un resultat de 2-2. Així doncs, el resultat dels dobles va ser definitiu. La igualtat entre els jugadors va fer que s’arribés al súper tie break després que cada jugador guanyés un set, el primer 6-3 a favor dels locals i posteriorment 3-6 a favor de l’equip del Club, que va acabar imposant-se amb un resultat final de (9-10).\nEscola de tennis equip cadet\nPer altre banda l’equip Cadet A jugava a casa i rebia al Club Tennis Girona. El marcador final va reflectir la diferencia entre els dos equips 1-4. Tot i que els jugadors de l’equip del CN vam lluitat per endur-se algun punt més la victoria no va ser possible.\nL’equip cadet B es va desplaçar fins a les intatal.lacions del CT Figueres. La igualtat i el nivell dels jugadors dels dos equips va fer que el públic disfrutés de bons jocs però el resultat va acabar en un 4-1 a favor de CT Figueres


May confirma que el Regne Unit abandonarà el mercat únic europeu - Diari de Girona\n?La primera ministra britànica aposta per un Brexit dur i promet intentar negociar un acord comercial amb la Unió Europea\nefe/ddg 17.01.2017 | 23:56\nLa primera ministra britànica, Theresa May, va confirmar ahir que el Regne Unit abandonarà el mercat únic europeu, tot i que intentarà negociar un acord comercial «el més ampli possible» amb la Unió Europea (UE).\nEn un discurs a Londres, la dirigent va afirmar que la permanència en el mercat únic significaria en la pràctica que aquest país no surt de la UE, com es va votar en el referèndum del 23 de juny de 2016, perquè encara estaria sotmès a la legislació europea.\nLa líder conservadora va insistir que intentarà aconseguir «un acord ambiciós de comerç lliure» amb els 27 i un «màxim accés al mercat únic a base totalment recíproca», tot i que també va remarcar que prefereix acabar sense un pacte que acceptar un que perjudiqui els interessos del país.\nVa assenyalar també que vol sortir de la unió duanera, perquè continuar-hi «impediria signar acords comercials» amb altres països de fora de la UE, però voldria conservar acords concrets d'absència de tarifes per sectors i mercats específics.\nMay va insistir que vol «un acord tarifari» amb Brussel·les, fet que podria significar algun tipus de pertinença parcial a la unió duanera.\nLa primera ministra va acceptar que el Regne Unit probablement hagi de continuar fent contribucions a la UE un cop abandoni el bloc, depenent de l'acord que negociï, però aquestes seran «relativament petites» comparades amb les que fa actualment.\nTambé va advocar per un acord «transitori» entre Londres i Brussel·les que permeti aplicar de manera ordenada el nou marc resultant de la negociació del Brexit.\nMay va pronunciar al palauet de Lancaster House, a Londres, un esperat discurs sobre la seva estratègia per al Brexit o sortida de la UE, després de mesos d'ambigüitat que han indignat l'oposició política i provocat inestabilitat en els mercats.\nDesprés de caure gairebé un 20% des del passat referèndum del 23 de juny de 2016, la lliura esterlina es va mantenir ahir a l'alça davant la garantia de May que sotmetrà a votació parlamentària l'acord definitiu amb la Unió Europea.\nTot i que la notícia de la sortida del mercat únic va fer caure els ànims, els inversors van valorar que el Regne Unit reduirà les seves contribucions a les arques europees, cosa que va mantenir en positiu la moneda britànica, que va pujar ahir al matí gairebé un 2% respecte del dòlar, fins a 1,228 $, i un 0,92% respecte de l'euro, fins a 1,146.\nEn canvi, la Borsa de Valors de Londres va baixar un 0,62%, 45,31 punts fins als 7.281,82, en un reflex de la pujada de la lliura, que perjudica les empreses exportadores.\nEl president del Consell Europeu, Donald Tusk, va valorar l'anunci «més realista» realitzat ahir per la primera ministra britànica i va reiterar que laUE està «unida» i preparada per negociar aquest procés. «És un procés trist. Són temps surrealistes, però almenys l'anunci sobre el Brexit és més realista», va indicar Tusk a través del seu compte de Twitter.\nEl president del Consell Europeu va afegir que els 27 Estats membres menys el Regne Unit estan «units i preparats per negociar», un cop Londres activi l'article 50 del Tractat de Lisboa, que marca l'inici del període de dos anys de negociacions prèvies a l'abandonament de la Unió.\nLa ministra principal d'Escòcia, la nacionalista Nicola Sturgeon, va afirmar ahir que el pla del Govern britànic d'abandonar el mercat únic europeu obre la possibilitat de convocar un nou referèndum perquè la seva regió triï un «futur diferent» al del Regne Unit.\nL'Executiu «no pot treure'ns de la UE i el mercat únic sense tenir en compte l'impacte en la nostra economia, l'ocupació, els estàndards de vida i la nostra reputació\nEl comerç de la frontera preveu recuperar les vendes tot i els controls policials.


Nausica Musach: QÜESTIONARI\n1.Què vol dir “Digitalitzar”?\nDigitalitzar vol dir agafar una imatge en paper escanejar-la al ordinador i llavors ja es te la mateixa foto que tens en paper al ordinador.\n2.A quina pàgina web has d'anar per editar el teu blog?\nHaig de anar a blogger, que és un lloc web on la gent es pot fer el seu propi blog. El meu és: http://nausicamusach4.blogspot.com/\nI aquí us deixo una foto:\n3.Què és un fotoreportatge?\nUn fotoreportatge és un conjunt d'imatges de una mateixa temàtica totes elles. Hi han infinits temes de fotoreportatges, cadascú decideix fer del tema que més li agradi. Molta gent segons enquestes han pogut comprovar que ha crescut el nombre de persones que es dediquen a la fotografia o n'és una cosa que fan al seu temps lliure.\n4.Quina diferència hi ha entre un logotip en positiu i un en negatiu?\nUna imatge en negatiu la utilitzem en fondos clars, és característic que de la imatge en negatiu es vegi destacada la seva silueta. En canvi la imatge en positiu s'utilitza per els fondos que són més clars i sol destacar els detalls de la imatge no del fondo o la silueta.\n5.Quan és recomanable utilitzar-ne un o un altre?\nQuan tenim un fons fosc, utilitzaríem la negativa per poder-la veure millor, i quan tenim el fons blanc utilitzaríem la imatge en positiu.\n6.Digues dos aspectes importants que cal tenir en compte per aconseguir una bona fotografia.\nL'enfocació que ens permet veure amb més claredat el contingut de la imatge, i també poder-ne veure els detalls més petits. I en segon lloc la llum, ja que si tenim una imatge molt fosca no es podria veure res de la foto, però tampoc si la imatge és molt clara, sempre ha de haver-hi un nivell entremig de lluminositat.\n7.Quines són les 8 intel·ligències múltiples?\nLes intel·ligències múltiples es defineixen com a potencials que cadascú te més desarrollat i aquests en són els 8 tipus.\n- Lingüística: bona capacitat amb els llenguatges, idiomes, paraules..\n- Lógic-Matemàtica: capacitat amb les ciències, la lògica, els càlculs\n- Naturalista: gent capacitada per poder identificar diferents aspectes de la naturalesa, comprendre els sistemes naturals.\n- Espacial/Visual: capacitat de saber emmagatzemar imatges al teu cervell i saber-les recordar, tenir memòria fotogràfica.\n- Musical: capacitat a ser sensible a les melodies o cançons, saber recordar-les.\n- Cinétic-Corporal: capacitat de un mateix conèixer molt bé el seu cos, o expressar-se a través d'activitats físiques.\n- Interpersonal: capacitat de comprendre als demés i en interactuar amb facilitat amb ells.\n- Intrapersonal: capacitat de conèixer molt bé el teu propi cos.\n8.És el mateix una adreça web que un link o un enllaç?\nJo crec que un enllaç és el lloc on poses el link perquè es pugui veure. Semblen el mateix però no ho són.\n9.Quina és la URL del teu blog?\n10.Quan parlem d'una selecció al Gimp, a què ens referim?\nUna eina que ens permet copiar la imatge segons la froma, colors, o tons de colors.\n- De rectangle\n- De el.líptica\n- Tisores de selecció\n11.Com pots canviar la mida d'una imatge al Gimp?\nS'ha de anar imatge i llavors a una pestanya que diu escala d'imatge.\n12.Quina diferència hi ha entre una pàgina i una entrada d'un blog?\nUna entrada és un apartat de una pàgina, una part més de la pàgina d'un blog, i una pàgina ès també un apartat però del blog, són les diferents parts en les quals es pot dividir el blog.\n13.Com podries explicar què són les capes del programa Gimp?\nLes capes del Gimp, quan parlem d'elles són com diferents nivells de la foto, que si per exemple tu enganxes una cosa a la foto i després vols moure la part de sota, ho podràs fer, sense emportar-te les altres parts de la fotografia.\n14.Què són els “gadgets” del blog?\nSón diferents accessoris que et pots ficar per decorar el teu blog. T'hi pots ficar rellotges, calendari, propaganda imatges que es mouen...\n15.Què vol dir “incrustar” o “insertar” un contingut digital en una pàgina web?\nInsertar significa incluir arxius com imatges, vídeos, o quadres de text.\nEl fet de enganxar aquesta foto en aquest blog això és inserta.\n16.Dels següents correus electrònics, indica quins creus que són correctes i funcionarien:\nmicrocurs $ gmail.com\n17.Quins d'aquests formats són d'imatges digitals?\nPublicado por Nausica Musach en 16:32


Nou petits cellers participaran aquest dissabte a la IV Nit de Vins a l'Esglèsia Nova de Son Servera — Mallorcactual.com\nNou petits cellers participaran aquest dissabte a la IV Nit de Vins a l'Esglèsia Nova de Son Servera\nLa IV Nit de Vins de Son Servera és un dels actes del programa de festes de Sant Joan.\nSebastià Pastor, Bodegues Àngel, Ava Vins, Jaume de Puntiró, 7103 Petit Celler, Can Vidalet, Can Axrtell i bodegues Biniguall són els nous cellers que participaran a la IV Nit de Vins que se celebrarà aquest dissabte a l'Església Nova de Son Servera.\nAquest acte, emmarcat dins el programa de festes de Sant Joan, ha estat organitzat per l'associació serverina Fogoneu 15 amb la col·laboració de l'Ajuntament de Son Servera i de l'Associació Petits Cellers de Mallorca.\nFrancesc Riera, regidor de Festes de l'Ajuntament de Son Servera ha presentat aquesta Nit de Vins com una mostra del que és la participació de tots els serverins en la programació de les festes patronals i, per descomptat, una oportunitat per promocional un producte local com és el vi de Mallorca.\nL'acte començarà a les 20 h i l'entrada al recinte és de 6 €, 3 dels quals comptaran com a crèdit per a la compra d'una botella de vi dels cellers participants.


Segons la 5a DIRECTRIU pel 1r semestre de l’any 2021, de la Direcció General de Joventut, òrgan regulador de les titulacions de Monitor/a i Director/a d'activitats de lleure Infantil i Juvenil. La part teòrica del curs podrà desenvolupar-se en format ON LINE. SEMPRE que es desenvolupin un mínim del 25% d'hores Síncrones, en format de videoconferència i/o sessions presencials. D’acord amb aquesta normativa i de moment, als nostres cursos de lleure es programaran 2 sessions síncrones a la setmana (videoconferències) d’assistència obligatòria i en horari de DISSABTES i DIUMENGES de 9 a 11h. L'entitat assignarà al curs 1 docent expert en lleure educatiu i social per tutoritzar i acompanyar l'alumnat. Estudia al teu ritme mitjançant l' AULA VIRTUAL amb un seguiment constant, i planificacions setmanals de tasques orientades pel tutor/a i amb una coordinació de formació per resoldre tots els dubtes i/o consultes. La durada del curs s'estableix entre la data d'inici i fi d'aquest. Les 160h de pràctiques caldrà realitzar-les PRESENCIALMENT, malgrat que s'estableixen algunes mesures flexibilitzadores pels mesos vinents, arran de la COVID-19, de les que s’informarà puntualment a l’alumnat en el transcurs del curs.\nCodi Curs: 11801\nData Fi: 20/06/2021\nVideoconferències-Dm i Dj 10.15h – 12.30h


Més de 30 bosses per al noi que no vol lluir com a noia | wikiNoticia\nHas vist faltes en alguna notícia? WikiNoticia la fem entre tots! Si et registres podràs corregir els errors que has vist. Llegeix com funciona WikiNoticia o registrat!\tMés de 30 bosses per al noi que no vol lluir com a noia\nCultura i Ciència\t- Invents Estranys\tdivendres, 13 de juliol de 2012 19:47\tSi penses que usar bossa és un privilegi exclusiu de nosaltres les dones estàs molt equivocat. Avui són cada vegada més els homes que, com alguna vegada ho va fer Joey Tribbiani, s'atreveixen a desafiar prejudicis i portar amb si aquest accessori que no solament realça el look, també és súper útil i pràctic. Hi ha bosses varoniles per a tots els gustos, necessitats i pressupostos: des dels grans i atrevits plens d'estampats i colors, fins als petits i discrets, de disseny clàssic i sobri. A continuació et presento els diferents tipus de bossa que tu com a noi pots usar sense necessitat de comprometre la teva molt benvolguda manlyness. De mà Ja sigui un clutch, un pouch o un casi per iPad, les bosses de mà són ideals per qui busca un accessori no tan cridaner (es pot camuflajear entre llibres). Si bé hi ha alguns amb estampats colorits, abunden els de disseny simple en pell negra, cafè i marró, que bé poden passar com a sobres. Aquest tipus de bosses són perfectes per a sortides a esdeveniments, doncs en elles pots portar el més bàsic. Exemples: Comme donis Garçcons, Pierre Hardy, Steve Mico, Zagliani, Pendleton. Portafolio Per un look més executiu i formal existeixen els portafolios, un maletí rectángular clàssic en els grans corporatius (almenys els de les pel·lícules). Aquestes bosses solen ser espaiosos, estar fets de materials finíssims i per tant, ser costosos. Si busques alguna cosa una miqueta més casual pots optar pels satchels la silueta dels quals és similar però el seu disseny s'inclina cap a l'escolar . Hi ha alguns bastant divertits i en ells pots guardar infinitat de plomes, documents i cables. Exemples: Burberry, Gucci, Swaine Adeney Brigg, Bottega Veneta, Steve Mico Tote El tipus de borsa ideal per qui camina tot el dia fos i necessita portar amb si un milió de coses: claus, lents, cel·lular, càmera, llibres, suèter, ampolla d'aigua i de vegades fins al rebost. Aquestes borses tenen un parell de rosteixes que faciliten es porti al costat. Es tracta d'accessoris súper còmodes, pràctics i versàtils, que pots trobar en versions elegants de materials costosos o súper senzilles amb estampats graciosos, tu tries. Exemples: Filson, Salvatore Ferragamo, Yves Saint Laurent (Saint Laurent Paris), Want Els Essentiels De la Vie, Opening Ceremony x NYABF, Florian Denicourt Missatgera Tal vegada el nom no et soni però segur les has vist per aquí perquè són de les més populars a la ciutat. Es tracta de les borses missatgeres (messenger, utility o courier) que és un tipus de sac gairebé sempre de tela el qual penja d'una espatlla, gira al voltant del pit i descansa en la part de l'esquena . Per als nois que caminen amb bicicleta són d'allò més útils, a més existeixen molts models que utilitzen material impermeable, perquè no es preocupin si els agarra la pluja i hi ha unes altres amb corretges removibles, per si vols portar-la com a bossa de mà. Exemples: Jack Spade, Mateix, Salvatore Ferragamo, Lacoste, Tumi Motxilla Arribem a la meva bossa favorita del moment (per a noi i noia): les motxilles o backpacks. Les coneixem des que estàvem en primària, són aquests sacs que omplíem de quaderns i llibres i portàvem penjats a la nostra esquena, sostenint-los en les nostres espatlles per dues corretges (una en secundària perquè així era més “cool”). Avui les motxilles s'han convertits en una icona de les colles veritablement cool de tot el món, des dels skaters en LA, els nois alterns d'Omotesando i els models macos de Milà. La varietat de backpacks és enorme, així que dati gust. Exemples: Mateix, Peters Mountain Works, Mulberry, Mark McNairy, Fjällräven Kanken Duffel Per anar a nedar, d'excursió o al gym les borses duffel, també cridades weekenders o carryalls, són l'accessori ideal per portar amb tu tot el que necessites. Encara que aquesta borsa ja explica com a equipatge de mà també pots usar-ho diàriament a la ciutat si el teu estil de vida així ho requereix. Les hi ha de teles gruixudes i fins a en pell, així com hi ha unes altres de materials lleugers, que ajuden al fet que la càrrega no sigui tan pesada. Exemples: Yves Saint Laurent (Saint Laurent Paris), Mulberry, Billykirk, Peters Mountain Works, Adidas Originals Fotos: The Sartorialist i Street FSN Font Compartir Enviar a un amic


L’alumnat de 3r d’ESO va visitar el museu de les matemàtiques el passat 5 de desembre. A causa de la pluja es va canviar la gimcana matemàtica prevista inicialment per una sessió de jocs de taula. Els alumnes van tenir l’oportunitat de practicar diferents jocs i intentar esbrinar l’estratègia guanyadora de cada un d’ells. Seguidament es va fer un esmorzar compartit i, a continuació, es va visitar l’exposició Visions de la Guerra Civil en Còmic. Per acabar, els alumnes van fer un petit taller sobre les cúpules de Leonardo i van tenir ocasió de construir una cúpula entre tots.


La Barcelona Vintage La Barcelona Vintage\nA aquestes alçades tots sabem a què es refereix la paraula vintage, tant de moda entre els més joves. En boca de tots, aquest mot fa referència a allò pertanyent a èpoques passades, inclosa la roba de segona mà. Vaja, tot allò que fins fa poc la gent tirava o considerava ”passat de moda”. Fins que per ser cool s’ha de ser antiquat.\nCartell edició passada del Lostandfound. Autor: Almagro Tattooer\nCiutats com Londres i Berlín estan repletes d’establiments dedicats a la compravenda de peces vintage i de segona mà, i Barcelona, capital dels hipsters, no n’és una excepció. L’impacte de la crisi econòmica ha accentuat aquest fenomen, sobretot en carrers cèntrics de la capital catalana com Tallers o Riera Baixa. El carrer Tallers ha estat, durant anys, l’epicentre de les compres underground de la capital catalana: s’hi pot trobar des de complements d’estil gòtic o metal fins a roba dels anys 80 i 90. Establiments com l’Holala!, el primer de la zona especialitzat en roba i complements de segona mà, són imant dels seguidors d’aquesta moda: s’hi poden trobar camises de mecànic americà (amb el nom brodat del propietari original i tot), fins a botes d’estil western a preus assequibles. Una altra botiga emblemàtica és SOUL, especialitzada en la venda de roba de reproducció d’estils tant diferents com els cinquanta, els seixanta, el rocker i l’estil babydoll, per a dona.\nModes a part, hi ha gent que ha sentit vertadera fascinació pel passat durant tota la seva vida. Els famosos antiquaris del Barri Gòtic reben clients d’arreu del món atrets per la història que hi ha al darrere de cada peça, però també ciutadans anònims fascinats per allò d’abans que, malauradament, ha desaparegut amb la massificació de la moda i les tendències actuals. Una d’aquestes botigues que sembla aguantar el pas del temps és la barreteria Obach, situada al carrer del Call. El carrer de la Palla és un centre de compravenda de peces antigues, com és el cas de l’Antiquari Xaloc. Aquest establiment aplega una gran col·lecció de pòsters i cartells catalans d’abans de la Guerra Civil, la majoria d’ells relacionats amb el món de la moda o l’automobilisme.\nEls Encants de les Glòries, recentment reformats, també són un dels epicentres històrics per a trobar (i regatejar) objectes i roba de fa uns quants estius. Però l’esdeveniment que possiblement atrau més curiosos és el Lostandfound Market, tota una festa per als compradors compulsius del vintage: s’hi poden trobar des de càmeres fotogràfiques dels 70 fins a roba de segona mà amb estampats propis d’altres èpoques. Altres mercats de carrer que s’omplen de curiosos els caps de setmana són el Demanoenmano i el Flea Market, establerts per la zona de Ciutat Vella. Al barri del Raval cada diumenge proliferen paradetes d’articles handmade (fets a mà) o vintage, una tendència que va en augment i que resulta molt positiva per un dels barris més multiculturals i alhora visitats de la capital catalana.\nA conseqüència de la crisi, la compravenda d’objectes de segona mà ha proliferat en mercats de carrer, com el Lostandfound i el Demanoenmano\nEl vintage no només engloba moda i col·leccionisme, sinó també moviments musicals i culturals. L’escena underground barcelonina ofereix, cada vegada més, propostes alternatives i diferents a les discoteques i clubs més populars de la ciutat. Si teniu ganes d’escoltar i ballar rock and roll, la vostra festa és el Rave On, celebrat un cop al mes a la Sala Barts de Barcelona. Aquí no hi trobareu hipsters, si no rockers i pin ups que ben bé podrien fer d’extres a la pel·lícula Grease. Cada sessió ve presidida per concerts de grups locals i nacionals de rock, country o blues, seguida per un exèrcit de fidels punxadiscos que encenen la pista de ball. Una altra proposta suculenta per als amants de la música dels 50 i els 60 és l’A Wamba Buluba, o el que és el mateix: la sessió setmanal de Soul i rock and roll que cada dijous s’instal·la a la sala Marula Café (c/ Escudellers, 49). En aquest club tot hi cap, mentre soni a antic: surf, beat anglès dels 60 i ritmes afroamericans dels 70. I si sou més de sales emblemàtiques, la 2 d’Apolo també homenatja gèneres musicals com el Rock, el Funk i el Soul els dijous, sota el nom d’Stash RnR. Els puristes del Soul i els sons afroamericans tenen una cita al Movin’ On, club especialitzat en la música negra dels 60 i els 70 que revoluciona la ciutat cada dos mesos. Aquí hi sona des de James Brown fins a joies oblidades del disco, temes ballables i amb molta ànima.\nEndinsar-se en aquest món és com viatjar en el temps: parelles que semblen sortides d’una pel·lícula d’època, joves (i no tant joves) plens de tatuatges, velles glòries de l’escena underground de la ciutat…Tots ells ballant al ritme de la música, sons que fins fa poc es consideraven antiquats. Aquí no hi ha mirades d’odi ni de desaprovació, sinó de comprensió i bona entesa. Perquè, al cap i a la fi, tots ells coincideixen en una cosa: “Mentre hi hagi noves generacions interessades pel passat i la història, aquestes subcultures mai moriran”.\nCreixerà la febre del vintage o serà un amor de 4 dies? Només el temps ho dirà.


Amb el pas dels anys, l’Agència Mundial d’Antidopatge ha anat afegint noves infraccions i definicions, com per exemple, la presència de substàncies prohibides a la sang dels esportistes, l’omissió de proves mèdiques o la seva no presentació, el fet de fer trampes a l’hora de realitzar els controls mèdics, la possessió de substàncies prohibides, la complicitat, etc.\nEs tracta d’un procés delicat que s’ha de fer minuciosament, ja que, algunes persones generen per si mateixes substàncies que poden ser sospitoses, però que no per això significa que hagin volgut dopar o infringir la llei actual. El dopatge no és una cosa nova: S’ha descobert que ja en l’Antiga Grècia, a les Olimpíades del segle VIII aC ja s’utilitzaven algunes dietes especials i pocions per ajudar als esportistes a treure més rendiment, moguts sobretot per les grans recompenses econòmiques que suposaven el fet de guanyar les proves.\nEXEMPLES DE SUBSTÀNCIES DOPANTS\nEsteroides: són les més conegudes i les més utilitzades al llarg de la història. El que fan és augmentar la massa muscular i la força, per la qual cosa se la vincula molt directament amb esports com ara l’aixecament de pesos.\nEstimulants: serveixen bàsicament per aguantar més i vèncer la fatiga i la son. La més popular es la cafeïna, que va ser considerada dopatge fins a l’any 2005. Actualment la cafeïna ja no està a la llista, donada la quantitat de begudes refrescants que en porten. Així i tot, durant les anàlisis es comprova la quantitat existent en el cos de l’esportista.\nFísics: En funció del tipus de substància, la dosi i la regularitat de la seva administració, aquests mitjans poden tenir efectes secundaris molt greus per a la salut. Alguns dels danys infligits a l’organisme no tenen marxa enrere, mentre que altres efectes secundaris poden fins i tot posar en perill la vida dels esportistes.\nPsíquics: Algunes substàncies prohibides no només produeixen efectes secundaris físics, sinó que també poden modificar i perjudicar aspectes psíquics de les persones. L’ansietat i les al·lucinacions i fins i tot les psicosis cròniques són alguns dels efectes demostrats que pot produir el dopatge.\nEconòmics: La violació de les disposicions antidopatge, sobretot en l’esport d’elit, pot tenir com a conseqüència la imposició de multes i l’obligació de tornar diners de patrocinadors i premis. Aquells esportistes que tenen prohibit dedicar-se a la seva disciplina durant diversos anys o per sempre ja no poden guanyar-se la vida de la mateixa manera i, en el pitjor dels casos, arriben a endeutar-se, ja que han de seguir pagant les seves despeses corrents o fins i tot tornar elevades sumes de diners.\nLa conclusió que podem treure a partir d’això és que siguis expert o siguis un principiant no és bo el dopatge, sobretot pels efectes secundaris, si no hi hagués tants efectes secundaris, potser seria bo, però a més a més, si us hi fixeu, influeix també en la competició.\nSOPA DE LLETRERS


Segle XV: Els Reis Catòlics | Blog sobre el món del cinema\nPosted Dv, 04/04/2014 - 19:49 by manel\nJoana la Boja,\nFelip el Bell,\nexpulsió dels jueus,\nAl 1412, la dinastia dels Trastàmara havien pujat al poder a la corona catalano-aragonesa amb Ferran d’Antequera. A aquest monarca el van succeir els seus fills Alfons, conegut com el Magnànim, i Joan, dit el Sense Fe.\nEra l’any 1469 quan el rei Joan Sense Fe va aconseguir que el seu fill Ferran es cases amb la princesa castellana i hereva del tro de Castella, Isabel, que era també de la casa dels Trastàmara i cosina de Ferran. Uns anys després, a l’any 1479, va morir el rei en Joan i Ferran el va succeir, assumint els títols de rei d'Aragó, de València i de Mallorca i Comte de Barcelona.\nAmb la unió de les dues corones en una poderosa confederació es va iniciar un període de gran influència i de notable expansió. Hi ha una dada a destacar: les dues corones van restar unides per aquesta “aliança” però van mantenir les seves personalitats i les seves institucions ben diferenciades. De fet, la primera vegada que algú es refereix a elles en el seu conjunt és José Bonaparte, al 1808, referint-se a aquests territoris com “Les Espanyes”, en plural i no és fins la Constitució Española del 1978 que s’esmenta per primer cop el nom de Regne d’Espanya.\nEl regnat dels Reis Catòlics va ser un regnat ple d’avenços però també d’ombres i de coses miserables.\nVa estendre els seus dominis cap a l’orient, principalment cap a Itàlia i el nord d’Àfrica, va recuperar amb el Tractat de Barcelona de 1493 el Rosselló i la Cerdanya de mans franceses i va aconseguir que l’Alta Navarra s’incorporés a la corona de Castella.\nEl 1481 el rei Ferran va reorganitzar la hisenda del regne de Castella introduint aquelles institucions que havia conegut bé a Catalunya com era el Consolat de Mar, i els gremis, la qual cosa va afavorir en molt la prosperitat econòmica de Castella, sobretot pel que fa al comerç de la llana.\nPel que fa a les seves accions directes com a rei de la corona aragonesa i Comte de Barcelona, Ferran va consolidar el pactisme a les Corts de Barcelona, celebrades el 1480-1481, on va establir-se el principi de submissió del poder reial a les lleis de Catalunya, que va mantenir-se intacte al llarg dels anys fins als Decrets de Nova Planta del 1716, en ple absolutisme borbònic.\nTambé va tenir mesures proteccionistes cap als productes tèxtils catalans, la indústria manufacturera en general i del comerç del Principat, enfortint l’economia de la nació catalana així com també afavorint el seu augment demogràfic.\nEn pujar al poder el rei Ferran, hi havia un fort conflicte amb la pagesia catalana. Els pagesos anomenats de remença es trobaven sotmesos a la servitud de la terra que ocupaven: no podien deixar-les sense haver estat redimits per part del seu senyor, redempció que s’aconseguia després que el pagès afectat realitzava un pagament determinat al senyor. Aquest deute afectava també de igual manera a la seva dona i als seus fills, que havien de servir a casa del senyor si aquest així ho volia. El senyor exercia sobre qualsevol de les dones el dret de cuixa (prima nocte). A més, si el pagès moria sense fer testament el senyor es quedava amb un terç del seu patrimoni. Tot plegat havia provocat més d’un aixecament de la pagesia que havien estat sufocats per les armes. Al 1486 Ferran va dictar la Sentència Arbitral de Guadalupe que acabava amb els anomenats mals usos i abolia el dret al maltractament i a tots els altres abusos contra la pagesia. Aquesta sentència vas situar als pagesos catalans del segle XV, en una llibertat personal que a la resta de la Península i d’Europa no van aconseguir en molts casos fins els segles XVIII o XIX.\nA la part més fosca del seu regnat trobem la seva lluita religiosa per aconseguir la uniformitat en la fe:\n- Va introduir al 1478 l’abominable Santa Inquisició amb Tomás de Torquemada al front, com a Inquisidor General dels regnes de Castellà i Aragó i responsable de que durant el seu mandat fossin cremades més de deu mil persones i unes altres vint-i-set mil patissin penes infames.\n- Va promulgar els decrets per a expulsar als jueus de la península a l’any 1492 malgrat que la majoria d’ells vivien en aquestes terres des de feia generacions. Aquests jueus anomenaven Sefarad a la Península Ibérica i és per això que a ells i als seus descendents se’ls anomena encara actualment sefardites.\n- També va decretar la conversió forçosa dels moriscos de Granada al 1503 tot i que se’ls havia promès anys abans que seria respectada la seva fe.\nNaturalment tots aquests “mèrits” li van valdre que el papa Alexandre VI li concedís el títol de Catòlic, títol que va compartir amb la seva esposa Isabel.\nPerò el Reis Catòlics també seran recordats per un altre fet remarcable: la descoberta oficial d’Amèrica, el Nou Món. L’almirall Cristòfor Colom va presentar-los el seu gran projecte: aprofitant les corrents marines navegaria amb tres caravel•les i donaria la volta al món fins arribar a la Índia, a la recerca d’una nova ruta comercial. Així és que després de la seva travessia marítima, quan el 12 d’octubre de 1492 després de poc més de dos mesos de navegació va topar-se amb terra davant seu, va entendre que havia aconseguit el seu objectiu. No és d’estranyar, doncs, que a les terres descobertes les anomenés les Índies Occidentals. Amb aquesta gesta va obrir les portes al comerç amb tot un continent, però també a la seva colonització i involuntàriament a les posteriors barbaritats comeses contra la població autòctona... però això ja és una altra història.\nA llarg del seu regnat, els Reis Catòlics van utilitzar sota el seu escut la frase “Tanto Monta”. Aquest lema va malinterpretar-se i es va composar la frase “Tanto monta monta tanto Isabel como Fernando”, conferint a la paraula “Monta” el significat de “Manda”. L’explicació és una mica més profunda. Després del casament, Isabel i Ferran van intercanviar els seus símbols: el jou era el símbol de Ferran i les fletxes el d’Isabel i a l’escut apareixen ambdós símbols amb una corda lligada a cadascun d’ells. Les fletxes estan lligades amb una corda que forma la lletra F de Ferran i al jou es forma la lletra Y de Ysabel (en la seva grafia antiga). Aquestes cordes lligades en donen la clau per a resoldre el lema: fan referència al nus gordià.\nEl nus gordià té origen en una antiga llegenda que parla del llaurador Gordias que portava els seus bous lligats al jou amb un nus impossible de deslligar. Deien les històries –segons aquesta llegenda- que vindria un home, el futur rei de Frígia, que aconseguiria deslligar-lo i que aquest seria el presagi per a reconèixer al que seria el conqueridor de l’Orient. Quan Alexandre el Gran (356-323 a C) anava de camí cap a la conquesta de l’imperi Persa va parar per enfrontar-se al dilema i quan va trobar-se davant del jou en qüestió va treure la seva espasa i va tallar el nus. “És el mateix tallar-lo que deslligar-lo” va exclamar Alexandre. I efectivament, tot seguit va conquerir l’Orient.\nPer tot això sembla que la interpretació més adequada és que els reis posaven de manifest que els mitjans utilitzats sempre són bons perquè l’important és aconseguir els objectius perseguits. Vindria a ser com la dita que afirma que “el fin justifica los medios”.\nEls Reis Catòlics van governar plegats fins l’any 1504 en que va morir Isabel. En aquells moments es va posar de manifest que una bona part de la noblesa castellana era més partidària de Felip el Bell de la dinastia dels Habsburg, marit de la filla dels reis Joana I de Castella, coneguda com a Joana la Boja. Veien al rei Ferran com un intrús a Castella, es referien a ell com al “viejo catalanote” i s’intuïa que la disputa podia acabar en un enfrontament armat, així que el rei va renunciar al tron de Castellà a favor de Joana i Felip.\nNo gaire temps més tard, a la mort de Ferran a l’any 1516, les dues corones van passar a mans del seu nét, Carles, fill de Joana i de Felip, aquell que es convertiria en Carles I, aquell que reuniria els títols d’emperador del Sacre Imperi Romanogermànic (1519-1556), rei de Castella i Lleó, rei de València, rei de Mallorca, Aragó i Sicília i comte de Barcelona; rei de Nàpols (1516-1554); arxiduc d'Àustria (1519-1522); i, finalment, príncep d'Astúries (1504-1516) convertint-se, amb aquesta herència, en el monarca més poderós del seu temps.\n« Un segle després del compromís de Casp, la corona que havia senyorejat la Mediterrània durant dos segles patia un segon canvi dinàstic, amb l'entrada dels Habsburg (que passaren a anomenar-se Àustries), que a més heretaven la unió iniciada per Isabel de Castella i Ferran d'Aragó. D'aquesta manera, Catalunya es convertia en un apèndix de l'enorme imperi Espanyol, que continuaria creixent al llarg del segle XVI i que encaixaria com un guant amb la nova forma política dominat a l'època, l'absolutisme, una manera de governar contrària al parlamentarisme que havia estat tradicional a la monarquia catalanoaragonesa. Els esforços d'un dels reis amb més tremp que va tenir mai Aragó i un dels seus governants més inteŀligents i hàbils, no van servir de res davant d'implacable curs del destí. Ferran II significa el final, amb més glòria que pena, d'una de les etapes més brillants de la nostra història.»\nCònsul, Arnau i Casals, Àngel, a "L'estranya mort de Ferran el Catòlic",\nrevista Sàpiens, núm. 54, abril 2007. Pàgina 29.


ALBERT SOLÉ Barcelona Actualitzada el 19/05/2017 09:50\n651x366 Josep Pujol Ferrusola a Catalunya Ràdio Josep Pujol Ferrusola a Catalunya Ràdio\nJosep Pujol Ferrusola explica a Catalunya Ràdio que el seu pare, l' expresident Jordi Pujol, "ja era ric quan va entrar en política; no és cert que s'hagi fet ric amb la política, com diu molta gent". Josep Pujol ha explicat que en aquesta entrevista només parla en nom seu "i de part de la família".\nJosep admet que si ha decidit sortir ara a parlar públicament és perquè ha vist que l'odi cap a la figura del seu pare s'està traslladant a Catalunya. "El meu pare és un home fort i molt creient. Està una mica desorientat i desbordat per la situació, per l’ odi que es destil·la contra ell".\nEll considera que " el seu empresonament és una operació mediàtica després de l’esclat de l’ operació Lezo del PP; els anava molt bé posar-lo a la presó".\nRespecte als seus diners, Josep Pujol assegura: "No he comès delicte fiscal, mai". "Jo vaig regularitzar els diners amb l' amnistia del 2012, i quan va venir Hisenda vaig pagar el que em van dir i ja està".\nJosep Pujol també ha explicat com l'Estat està fent servir la investigació policial contra la seva família amb finalitats polítiques. I ho exemplifica explicant les dues reunions que va tenir amb el comissari Villarejo: "Em vaig reunir amb ell i em va dir que ho sabia tot de mi. Em va dir que estava viatjant a Rússia per comprar armes per fer l’exèrcit català. Jo vaig quedar descol·locat. I em va dir que tenia instruccions de Fernández Díaz [ministre de l'Interior, llavors] de vigilar-nos, i em va fer una demostració del seu poder. Llavors em va dir que tot això es podria arreglar si el meu pare sortia a fer unes declaracions per frenar el procés independentista. Jo li dic que això no és possible, perquè el meu pare no té capacitat de frenar res, i que qui ho pilota és Artur Mas. Un any més tard ens vam tornar a reunir, quan ja havien sortit filtracions a la premsa, i em va dir: «Ja et vaig avisar »".\n" Victoria Álvarez va ser amant del meu germà, no la coneix ningú, a casa meva, i va ser utilitzada per Jorge Moragas, que també era amic seu. En un moment que Álvarez buscava feina, Moragas li va presentar Alícia Sánchez-Camacho, i quan Victòria va començar a parlar de la seva relació amb Jordi Pujol Ferrusola, Camacho decideix gravar-la i munta tot allò de La Camarga", ha assegurat.


ITIL® Intermediate: Estratègia de servei\nHome Catàleg de Cursos Informació ITIL Intermediate - Estrategia de Servicio\nEl certificat ITIL® Intermediate: Service Strategy és una qualificació independent, però forma part del grup de certificacions ITIL® Intermediate Lifecycle, i és un dels mòduls que condueix cap a l’ITIL® Expert in IT Service Management. L’objectiu principal d’aquest mòdul i del seu examen associat és impartir, provar i validar el coneixement de les pràctiques de la indústria en l’estratègia de la gestió de serveis tal com està documentada al llibre ITIL® Service Strategy.\nEl curs cobreix la gestió de l’estratègia de servei i la informació principal de les activitats de suport de la fase de Service Strategy, però no tracta amb detall cadascun dels processos de suport que s’hi descriuen.\nCodi del curs: ITILSS\nEls principis i els objectius principals de l’estratègia de servei.\nConceptes bàsics d’estratègia aplicada a la gestió de serveis de TI.\nDefinició de servei i espais de mercat.\nRealització d’anàlisi estratègica.\nGestió de l’aplicació de l’estratègia a través del cicle de vida del servei.\nAquest curs va adreçat a persones que vulguin adquirir un coneixement més profund de la fase de Service Strategy definida per ITIL i de com les activitats poden ser implementades per millorar la qualitat dels serveis de TI a les organitzacions. Especialment indicat per a professionals de TI que treballen en rols associats a la planificació estratègica, execució i control dins de models organitzatius orientats a serveis, que busquen la comprensió dels conceptes, processos, funcions i activitats relacionades amb el Service Strategy.\nCompletar altres cursos dels mòduls de Cicle de Vida o de Capacitats. Podeu consultar els cursos amb codis de referència ITILSD, ITILST, ITILSO, ITILCSI, ITILMLC.\nPrincipis de l’Estratègia de Servei.\nDefinició de serveis i d’espais de mercat.\nPortar a terme avaluacions estratègiques.\nProcessos de l’estratègia de servei.\nConduir l’estratègia a través del Cicle de Vida del servei.\nEntendre els Factors Crítics d’Èxit i els riscos.\nAquest curs permet presentar-se a l’examen de certificació d’ITIL® Intermediate: Service Strategy. L’examen pot estar inclòs dins del curs. En tot cas, el curs inclou la preparació suficient per als alumnes que vulguin superar amb èxit l’examen. Aquest examen consisteix en un test de 90 minuts de durada i superar-lo proporciona 3 crèdits dels 22 necessaris per obtenir el títol ITIL® Expert.