Xat "El temps en directe", amb Francesc Mauri - El Temps - El temps amb nom i cognoms\nRosa Estirado franco ha escrit:\nHola me gusta mucho estos dias de sol .\nostres, a bones hores el post. jajaja.\n8,4mm a Bescanó\nBon dia, des d'Esclanyà,avui minima de 14º, ara mateix 20º, el cel tapat, encara que hi ha hagut clarianes fins a migdia, el vent fluix del SE.\nDesde les 12:00 que va plovent.A estones més fort i a estones més fluix.De tant en tant se senten trons\nDe moment portem recollits 12.7 lts.\nTemperatura de 14.5º\nQue passeu bona trada de dijous plujosa.\nara plou amb més alegria a Cardona.\nAvui aquí a Almoster, al meu observatori he recollit 24,4 mm de pluja. Ha estat una regada molt ben caiguda, fins i tot hi ha hagut estones que algun cor vermell ens ha arrebassat i ha fet ploure molt fort fent així que el sotabosc també rebés aigua i sigui favorable pel que tots volem en aquesta època ;-)\nAra no passem dels 14.7ºC i està plovent feblement ara.\nAl Baix Camp ja necessitavem pluja així, es necessitava i per fi sembla que ha arribat.\nCal dir que al matí quan plovia fort queien llamps i trons.\nDe moment, portem 16mm. És pluja d'anar fent, però la veritat és que convenia molt!\nA veure si sumem uns quants litres més...\nA Manresa hem recollit 18mm, ara ja ha parat de ploure, però aquest migdia plovia a estones fort amb llamps i trons.\nDesde Juliol que no plovia tant i tant bé, almenys s'ha regat bé, que ja convenía.\nAra a veure la posible llevantada de demà..., o no!!!\nes una pluja molt benvinguda oi? amb la falta que fa.\nAqui a Cardona, també va plovent poc a poc anem suman litres una pluja quieta sense fer soroll ni trons ni vent.\nperò va caient aigua.\nal radar s'hi veuen traces de color vermell.\nalerta a les rieres, que no faci mal.\nel pluviòmetre marca 11mm.\nA les 4 he mirat el pluviòmetre i a Hortoneda ja hem recollit 15 mm.\nI per ara continua plovent. Pluja que mulla i no és gens arrebatosa.\nPlou d'ananr fent.\nFins ara la màxima 10º.\nAvui la temperatura ha variat poc. Mínima 7º màxima 10º.\na Sant Dalmai ha fet una tempesta d'uns 30 minuts que ha deixat 36 litres!!! La carretera de Girona a Santa Coloma de Farners està mig inundada en diversos trams (no tota, pero si algun carril), els camps estan ben anegats d'aigua, i les rieres baixen molt.\nAra ha afluixat, i mirant el radar sembla que tenim una treva.\nAra a Guardiola ja en portem 25mm!\nEp a Cardona fins ara 19mm\nha parat de ploure.\nara potser si es compleix la dita que potser molts de vosaltres ja sabeu.\n"Si al octubre plou, el rovelló es mou"\nla temp. màxima 15,2ºC\nal baix empordà està caient molta i molta aigua, segons em comenten des de la bisbal.\ncorresponsal a la bisbal, marc???\nAquí els nuvols es van trencant, i ara dominen els nuvols alts.\naaah, he fet una migdiada mentre escoltava la pluja i els trons bestial! jaja.\nQuin ruixat més maco que ha caigut!\npluja recollida 53,4mm\n1004 hPa Pressió\nhola des de Manresa avui a plogut durant tot el dia ja era hora tambe tronaba\nes veritat marina ha sigut maco\nT Max 18º\nT min 12º\npluja 16mm 95% prob\ntormenta 9% prob\nDesprés d'algun xàfec i alguns ruixats amb 4 trons i 3 llaps a les hores es manté cobert,sense pluge.La temperatura d' avui similar a la d' ahir.\nMáxima d’ avui .............. 20,3º\nActual ........................... 17,0º\nHumitat ........................ 98 %\nVent ............... W. de 3 nusos\nMar ..........de fons de l’ SE de 1 a 1,20 m\nPressió atmosfèrica ..... 1008,5 hpa\nPluja de o8,00 a 18,00 h ..... 7,5 mm\nA Manresa finalment hem recollit 24mm, han caigut sense fer mal.\nPer BCN Hal Sant Pau nomes han caigut 5 litrets.\nJa s'ha calmat la cosa, tempestat electrica mar endins, 17mm.\nAvui estava a Constantí i Reus, i el patac d'aigua ha estat important, ha durat 1 hora aprox. Els camps i carreteres estan ben negats.\nA Figueres han caigut 26 mm.\nA St. Llorenç Savall, 40'5 mm.\nVaig a mirar els mapes per demà, aquesta matinada quan ho he mirat, treien quasi tota la precipitació!\nMolt bones des de Barcelona,\ncom ja han comentat per aquí també hi ha hagut una mica de xip xap, cap a la tarda ha plogut puntualment amb certa intensitat, peerò en general no ha estat tan com altres indrets.\nespero d'aqui dos caps de setmana anar a buscar bolets! ja que pel que veig avui també ha plogut per l'empordà.\nA Palafrugell 16,5 mm http://www.meteopalafrugell...\nTarda de pluja (27mm) i ara festival elèctric dins el mar.\nPressió: 1006.9 hPa\nPrecipitació des de les 00: 26.4 mm\nDirecció: 179° (S)\na Sant Dalmai, rapidament s'ha tranquilitzat la situació.\nDespres de caure 37 litres, el cel està variable. Fa una estona encara es veien llamps a l'horitzo, mirant cap a l'est. Pero ara al radar, tornen a pujar precipitacions que apunten en primer lloc a la costa central. A veure si rega una mica més el país.\nTemperatura maxima 19.4\nTemperatura actual 14.9\nRatxa maxima vent 41km/h SE\nAl final avui he recollit al meu observatori 30,7 mm. Ha anat de conya. Una regada generosa per la meva zona, amb bones quantitats d'aigua.\nMontsecq, benvingudíssima la pluja, a veure si sol·lucionem el tema de sequera que portavem fins ara, de moment va pel bon camí.\nTemperatura mínima de 14.6ºC i temperatura màxima de 17.2ºC. Cel núvol al llarg del dia, ha deixat que l'aigua es filtrés amb comoditat i sense evaporar-se i el terra encara és mullat.\nFinalment avuí han caigut 32.7 mm. molt ven caiguts.Aviam si surten cuatre rovellons per treuren´s el mono de bolets d´aquest any\nTemperatura de 14.9º\nAvui hem recollit 21 mm.\nAquest més en 3 dies hem recollit 44 mm.\nMillor que hagi plogut i pot ser surtan bolets. Però encara hi ha sequera.\nEsperem que demà es regui més.\nEl promitg dels octubres és de 71.05 mm i estem a 44mm\nI l'acumulat any el promitg dfins a final d'octubre és 570.61 mm i estem a 462mm. Ja em direu si hem d'estar contents.\nBé que plogui. Però en falta bastant més.\nUn petit ruixadet just al sortir de la feina i m'ha acompanyat tot el camí, ara ha parat. Total del dia 7,2 litrets, m'esperava més.\nhe oblidat, t actual 18º\n12,4 mm finalment la jornada d'avui amb aquesta última tongada\nAquesta jornada a Vic hem recollit 18 litres...aviam si aquesta nit i demà en recollim uns quants més...sembla que demà de cara a la tarda podria ser un bon moment.\nFinalment 34.8 mm\nAquesta nit ha anat fent petiti ruixats Hem recollit 8.5 mm. més.En total en aquest dos dies portem recollits 42.2 mm. de pluja molt ven caiguts.\nTemp. de 14.4º\nHum. de 98%\nBon divendres gent\nAqui des de les 4h de la matinada mes o menys que va plovent, i ja portem 15 litres!!! MOlt bona aigua caiguada, a poc a poc i sense fer mal.\nTemperatura minima i actual 13.9\nHola bon dia , previsio pel cap de setmana i el pont de tots sants al meu blog http://tempmanresa.blogspot... i tambe hem possat una petita historia de la castanyada , recordeu que podeu anar votant l'enquesta nomes queden 3 dies per que s'acabi. A Manresa ens llevem amb el dia molt tapat i cauen algunes gotes.\nT actual 17º\nrecollits 22 litres\nTreieu les barques.\nBon dia i bona pluja.\nA primera hora cel cobert i pluja moderada,visibilitat regular a dolenta.Temperatura estacionaria o lleuxerement mes alta.\nMàxima d’ ahir ....... 20,3º\nMínima d’ avui ....... 15,7º\nActual .................... 15,7º\nCel .... cobert, pluja moderada i persistent\nHumitat .................. 100 %\nVisibilitat ................ 1 milla\nVent .............. N. de 4 / 5 nusos\nPressió 1016,2 hpa\nPluja amb 24 h ........ 32,1 mm\nL' any 2006, 31,2ºGraus a Clariana de Cardaner\nL' any 1608, Inundacions a Barcelona i a tota catalunya\nTota la nit plovent a estones, i sense fer mal, aquesta nit hem recollit 3,5mm, pluja ideal pels bolets i si els propers dies no fa fred, d'aqui 10 dies els boscos plens de bolataires!!!\nTº Min: 13,4ºC\nPasseu bon divendres i agafeu el paraigues o la barca, jejeje!!!!\ncel tapat i gris, està plovent, com ahir de forma feble però va fent.\nfa una horeta que plou han caigut 2 litres més en total fins ara 21mm.\ntemp. mínima 11,8\nPresió 1016 hPa\ntemp. actual 12,6ºC\ncom ho teniu per Vilafranca?\nesteu recollint molts litres???¿¿\nvinga et trobem a faltar ;-))\nPunt de rosada: 18.3°C\nPrecipitació des de les 00: 8.9 mm\nDirecció: 71° (ENE)\nBon dia des de Boadella d'Empordà\nAhir vam recollir 55mm. Avui portem 13mm i va plovent de forma feble a moderada. Pluja d'anar fent sense pausa.\nBon DIA amb majúscules!\nPlou i plou molt bé. Que segueixi que era molt necessària aquesta pluja, tot i que "mai plou a gust de tothom".\nEl cel cobert de Ns i St. Tot moll.\nAquesta setmana ja acumulem 111 mm. 53mm dilluns, 40mm ahir, i 18mm avui, fins ara. I plou més.\nUs dedico aquesta cançó:\nEls 40mm d'ahir els comparo amb companys i l'estació meteorològica de la Bisbal i no em quadren. Poden haver-se distorsionat per algun motiu que encara desconec.\nMirant la mitjana de les dades que comparo veig que lo normal serien entre 20-25mm. O sigui que rectifico la dada anterior.\nsegueix el festival: 20mm\nPer veure l'estat del mar a l'Escala: http://www.escot-lescala.co...\na Sant Dalmai continua plovent, i ja superem els 25 litres (i els 100 des de dilluns).\nMolt bon dia a tothom des de l'Observatori de Pujalt!!\nBones notícies, continua plovent tal com teníem previst amb menys intensitat, però, va acumulant litres. De moment en tot l'episodi ja freguem els 20mm de precipitació. POt semblar poc respecte el que ha caigut a molts punts de Catalunya, però, pels 6 litre sque portàvem en 3 mesos i mig, això és molta aigua.\nCom anècdota comentar que en l'observació de les 9h del matí és el primer dia des del 13 de juliol que tenim tolls a Pujalt.\n- Màxima ahir = 13,3ºC\n- Mínima d'avui (a dins de l'abric meteorològic a 1,5m) = 11,3ºC\nDades a les 7h TU (9h) divendres 28 d'octubre\nT = 11,4ºC\nMeteors = Pluja i boirina\nVent = 10km/h - E - Cops màxims ahir de 42 km/h del ESE. Avui a les 5hTU cop màxim de 26km/h\n8 octes de cel cobert per Ns\nP = 1019,1 hPa\nS'ha acabat la pols als camps, com a mínim fins l'any que ve....\nBon cap de setmana i bon pont pels que en féu... a, i bona pluja!\nOstres! Quim dei n'hi do l'onatge!\na cardona continua plovent,\n"sense pressa, però sense pausa"\ncal felicitar-nos doncs per aquests tolls ;-)\naigua molt benvinguda!\na Sant Dalmai han caigut 37 litres fins ara. Els camps estan ben molls, embassats, i les rieres baixen alegres.\nEntre dilluns i ara portem 115 litres.\nSegueix plovent amb ganes. No podia fallar: hem estat una hora sense llum.\n35mm fins ara.\nEn Marc ens dedica una cançó, jo també us dedico aquesta\nPer a l'Àlex Roca. Espero que ja estiguis ben recuperat.\nBon dia, 31,0 mm recollits més els 12,4 mm d'ahir fan un total de 43,4 mm, 95,4 mm aquest mes i 670,4 mm aquest 2011\nAra ha parat de ploure amb 16,4ºC i un 88%\nQuim Teixidor Poch ha escrit:\nJA superem els 40: 41.5mm\nAvui ja comptabilitzem 30mm. I segueix...\nUna cançó que sumada al so de les gotes de la pluja constants dóna molt "bon rotllo".\n34.5mm i més...\nEnguany de bolets res de res. Penseu que tots els boscos estaven extremadament secs i per tan aquesta pluja que ha caigut no servirà perquè surtin. A més, tal i come stava tot , els bolets és el menys important. Ja sabem el que passarà, de bolets no se'n faran però vindran tots a destroçar els boscos.\n41mm i més...\nMireu les Medes, pobretes!\njoan, a la teva zona no ho sé, pero a les comarques de girona i prelitoral de barcelona, la pluja ha estat abundant, entre 50 i 100 litres (o mes) en aquesta setmana, i ha deixat els boscos ben molls.\nAra la pluja ha parat una mica.\nA Bescanó també ha plogut a la nit. No se ben bé quina hora era però ha caigut un ruixat maco i crec que amb trons i tot. Estava tan cansada que no he pogut ni obrir cap ull jaja.\nBé, portem forces litres des de dilluns!\ntotal de la setmana: 140,8mm !!!!!!\nAquí, de moment perquè encara plou, i amb la rectificació que he comentat abans: 120mm!!!!!!\nMolt ben caiguda la pluja per aquí el Baix Vallés Or. A Mollet vora els 30 litres i ja hem arrivat a la mitjana anual de precipitació. Segur que enguany la superem i podrem dir en termes generals que ha estat un any plujós.\nBon dia des d'Eslanyà, ara no lluev, pero ho ha fet, coi que si ho ha fet, el cel tapat tot el mati, pero, ara s'ha obert alguna clariana, minima 15º, temperatura actual 18'5º, vent molt fluix del SE, i recollits 49'5mm.\nHa parat de ploure, però hi tronarà.\nAhir + avui: 74.4mm\nep! tinc dades de banyoles! uouuuu jajaja.\nHe descobert una nova estació. Posa que amb l'episodi d'entre ahir i avui, porten recollits 98,3mm!\nA Bescanó entre ahir i avui ja portem: 99mm\nDia totalment de tardor amb núvols, pluja d'anar fent i els camps i boscos que ho agraeixen. No és que hagi plogut com al nord-est, però s'ha aprofitat tota l'aigua caiguda durant aquest temporal.\nPluja avui: 10mm\nPluja desde ahir: 34mm\nTº Max: 16,8ºC\nBona tarda des de Barcelona. Es veuen nuvolades força aparents al voltant de la ciutat però de moment no ataquen.\nHe estat una estona a platges i hi havia curiosament més mar de fons que no pas mar de vent. Ara marxo cap a Camprodon. Demà matí intentaré caçar una mica de neu tot i que hauré de pujar molt amunt per veure-la.\nLa plouja hi ha ataca jeje l' expressió de Ramon Elpepito.\nRuixats dispersos en el dia d' avui aquest mes portem enregistrats 137,6 mm ( pasem de la mitjana de 90 mm ).Temperatura estacionaria.\nMàxima d’ avui ......... 20,3º\nActual ........................ 18,0º\nCel .................. 6 / 8 núvols alts mitjos i baixos\nHumitat ..................... 94 %\nVisibilitat ................. 4 / 5 milles\nVent ................ N. de 6 / 7 nusos\nMar .......... Maror a F.Maror ( mar de fons de l’ E )\nPressió atmosfèrica ..... 1019,1 hpa\nPluja de 08,00 a 18,00 h ........ 9,2 mm\ntorna a ploure des de les cinc de la tarda: 68.5mm fins ara\nHola gent, 7mm. mes aquesta tarda, per un total, avui, de 56'5mm.\nUs deixo dues imatges de la riera, seca normalment, dir que dilluns al mati baixava molta mes aigua, en la segoa foto, es veu a la dreta, que les herbes estan xafades mes amunt:\nSembla que la tongada de pluja d'avui ja ha acabat. Per tant, podem concloure que avui han plogut 50mm.\nDe dilluns fins avui: 128mm!!!\nQuina setmana per Esclanyà, jajaja, aixo es millor que la setmana blanca del corte ingles, jajaja:\nDissabte 22: 19'5mm\nDilluns 24: 114mm.\nDimarts 25: 1mm.\nDijous 27: 17mm.\nDivendres 28: 56'5mm.\nTotal, 216mm., jajajaja, i aixo sense contar 15mm. mes, entre dimarts i dimecres de la setmana pasada, quin clima que tenim, UA!!,qui s'enrrecorda de la calor de fa quatre dies?\nAvui ja portem 44 mm recollits i continua plovent molt ben caiguts.\na Sant Dalmai avui han caigut 42 litres, i des del dilluns 120,5 mm.\nDurant la tarda el cel s'ha aclarit, pero amb nuvols alts i mitjos.\nTemperatura maxima 16,9\nTemperatura actual 14,1\nJoan nadal, jo m'en recordo de la calor i l'enyoro ja.\nT actual 19,8º\nRecordeu que aquest cap de setmana és el canvi d'hora.\nT'entenc perfectament, anna. ;)\nA Pujalt 30mm al final. 16 ahir i 14 avui.\nAra a descansar i a partir de mitjans de la propera setmana torne-m'hi, més pluja. Sembla que la pluja s'anirà de pont tot i que en alguns indrets es mantindrà fins demà.\nBon dia des de Camprodon(Bac de Sant Pere 972m). La mínima ha estat de 6ºC gràcies a que una bona part de la nit ha estat força asserenat el cel. Ara és ben ennuvolat tot i que no plou.\nLes muntanyes son tapades pels núvols i no puc veure si hi ha neu dalt de tot o no. Diuen que si la neu no va a Elpit, Elpito va a la neu, jejeje. Segurament i si no es posa a ploure massa, d'aquí una estona aniré a donar una volteta pels cims, jejeje.\nA primera hora cel cobert amb roines, vent moderat del N.NE i maror de fons a primera linia de la costa.\nMàxima d’ ahir ......... 20,3º\nMínima d’ avui ......... 16,4º\nActual ...................... 18,0º\nCel ........ cobert ( roines )\nHumitat ................... 96 %\nVent .......... N.NE 9 / 12 nusos\nMar ........... Maror ( mar de fons de l’ E de 1 a 1,20 m\nPluja amb 24 h ...... 19,2 mm\nL' any 2006, bombolla d' aire calid 29ºC Girona 28ºC a Barcelona, 31ºC a Clariana de Cardaner.\nL' any 1828, Inundacions a Girona\nL' any 2008, Un profun minicicló produex a Mallorca vents molt forts amb ratxes de 138 km/h a Formentor, 135 km/h a Dragonera i 105 km/h a l' aereoport de Palma.\nCel ben tapat, espurneja\nPressió: 1020.4 hPa\nPrecipitació des de les 00: 0.8 mm\nDirecció: 275° (W)\nMínima de la nit 7º.\nAquesta matinada matí ha caigut 1 mm.\nAra no plou està tapat, però començan a obrir-se clarianes.\nPasseun un bon dissabte.\nBon dia, continua el cel cobert per aquí, mínima de 17,6ºC\nCel gris, t actual 20º.\nja et deixo anar de passeig ELPITO i desprès m'ho expliques...\nBon dia gent, 13'5º de minima, vent en calma i dia emboirat, humit, asqueros, seria millor que plogues:\nAquests, pero, estan en el seu ambient, humitat i temperatures gens baixes:\nCel ennuvolat i al mati ha fet un ruixat que ha deixat 2 litres mes.\nTemperatura minima 13.4\nTemperatura actual 17.4\nHola gent, la temperatura clavada als 17º, ventet del NNE. i 0'5mm. acumulats entre el pixum de la boira i un ratet que ha roinejat. El cel continua tapat.\nDia ennuvolat i suau.\nTº Max: 21ºC\nOn sembla que ja ha arribat l'hivern és a Nova York:\nAllà ja tenen la primera nevada de la temporada!!!\nEl que portem de mes so ja 147,5 mm i la mitjana que es correspon a la nostra zona, es de 90 mm\nAvui he estat tot el dia per les muntanyes pasturant matí i tarda i només baixant de les alçades, per dinar a casa. Al matí he pogut veure boires denses i espesses i bones cortines de precipitació.\nI a la tarda he pogut veure la neu per damunt d'uns 2500-2600m. Al matí ha plogut a estones i a la tarda ha fet temps variable amb estones de sol però ara està plovisquejant altra vegada aquí a Camprodon.\nA Vallter2000 tenia 5ºC a les 9h del matí amb boira que es podia tallar amb ganivet i plovisquejant sense gota de vent i ara a la tarda, sobre les 17h estàvem a 9,5ºC amb cel variable i ullades de sol però amb força vent.\nun dia tranquil meteorologicament parlant.\nla mínima 10,9ºC\nla màxima 21,6ºC\ni ara al vespre un tallet de lluna :\nCel serè, esplèndid.\nJa heu endarrerit els rellotges?\nDirecció: 219° (SW)\nSortida de sol: 7:17\nBon dia des de Camprodon. Ara he arribat de passejar pels afores de Camprodon i tela quins bancs de boira molt locals però que definien a la perfecció la capa d'inversió.\nLa temperatura mínima al centre del poble de Camprodon ha estat de 4,6ºC i aquí al barri del Bac de Sant Pere ha estat de 3,5ºC.\nTemperatura de 17.8º\nCel totalment cobert de núvols baixos que manté l'ambient ben humit.\nTº Actual: 15,2ºC\nPasseu bon diumenge!!\nBones, cel mig ennuvolat per aquí i suavitat pel que fa al termòmetre\n5-10 km/h. ESE\nBona tarda des d'Esclanyà, avui 13º de minima i 19'5º de maxima, els cel amb quatre nuvola alts i vent fluix del NNE.\nHe anat a caminar i he trobat la ciutat de les formigues, fixat tu:\nDeu ni dó Joan quina quantitat de formiguers!!! Senyal d'hivern fred?? Ho veurem!!!\nPer aqui dia totalment emboirat fins al migdia que ha sortit una mica el solet amb pinzellades de núvols alts, ara ja s'està enfosquint.\nTº Max: 19,8ºC\nTº Actual: 17,8ºC\nLa setmana que demà començem sembla que també tindrem moviment!!!\nBona tarda desde bcn.\nencara es veu un parell de taques de precipitació.\nempordanet, no sera a casa teva tot aquest eixam oi? per apretar a còrrer.\nT actual 18,3º va, no em queixaré.\nEumar, no se si anuncien un hivern fred, lo que es segur, es que degueren emplenar d'aigua i han fet neteja, jajaja.\nDia tranquil amb temperatura agradable al cventre del dia.\nMaxima d’ avui .......... 21,5º\nActual ....................... 18,0º\nCel ....... 3 / 8 nuvols alts i mitjos\nVent ......... Calma\nMar .......... Maror de fons de l’ E de 1 m\nPressió atmosfèrica ..... 1020,6 hpa\nLa pluja enregistrada del mes d’ octubre,\nfins avui es de 147,5 mm quedant en el sisè\nlloc de 35 anys d’ estadístiques.\nMesos de octubre amb mes pluja.\nOctubre 1979....... 264,4 mm\n1987....... 207,1 mm\n2005 ....... 193,3 mm\n1994 ....... 169,6 mm\n2003 ....... 148,2 mm\nAlgú sap què ha passat per Bordils?¿ Tinc un contacte a feisbuc que ha penjat fotos d'un tornado. Heu sentit alguna cosa?¿ També les ha penjat al mur d'espai terra.\nBé, aquí a Bescanó dia radiant, ara mateix amb 15,1ºC i una màxima de 21,3ºC. Cap a les 18h han aparegut núvols al cel deixant-lo pràcticament cobert. Molt malament perquè avui anava a veure les estrelles amb telescopi i els núvols m'han tirat els plans enlaire.\nmatí força ennuvolat i tarda asoleiada.\nles temperatures suaus :\nla mínima 11,6ºC\nHem celebrat la "XIX fira de la llenega"\nde llenegas poquetes però de rovellons i rossinyols prou n'hem vist a la plaça Mercat, aixó si no sé d'on han vingut:-((\nNo sé quins problemes teniu amb els bolets, el 13 d'agost jo ja en vaig veure\nMª del valle Sanchez Rodriguez ha escrit:\nme gusta el refran de las hormigas, en casa decimos cuando el grago vuela bajo hace un frio del carajo.gmail\nfrancesca garcía gil ha escrit:\nRecientemente dieron una información sobre los cambios climatológicos,en un periodo de tiempo corto la escasez de agua sera tan importante, que no dispondremos para cubrir las necesidades básicas por falta de lluvias que seran torrenciales y desvastadoras.\nAlbert Vila Moret ha escrit:\nha santa cristina d´aro nevara francesc maurí


Sr. Chen: “Busco divertir-me i em dóna igual el que estigui de moda”\n21 de març de 2021 Música Dispersa Entrevistes\nÉs l’arquitecte urbà més flirtejat actualment. El productor amb qui tothom vol treballar. Soci de Lildami, després del pandèmic 4Ever Domingo (Delpalo Records, 2020), Sr. Chen percuteix de nou en solitari amb Cómo no hacer un trío (Cycling Records, 2021).\nRetrat del músic, compositor i productor Sr. Chen.\nSón molts anys a la música, però per a qui encara no et conegui… qui és Sr. Chen?\nUn músic, cantant i productor que porta un fotimer d’anys currant amb molts artistes de l’escena. Sempre movent-se per la tangent de la tendència i amb un so inspirat en els moviments més “outsiders” de l’R&B, el hip hop i el trap.\nEn menys d’un any has tret dos discos.\nBé, considero 4ever Domingo la meva mixtape de quarantena. Un treball molt irregular. Una narració sobre com vaig viure el confinament. Como no hacer un trío, sí, és el meu segon disc. Sóc un cul inquiet i la prova és que aquest últim mes han sortit tres discos produïts per mi: Selva (Hidden Track, 2021) de Yudi Saint X, Cor trencat (Halley Supernova, 2021) de Yung Rajola, i Viatge en espiral (Halley Records, 2021) de Lildami.\nEscriure cançons és per a tu una teràpia?\nEscriure cançons em connecta amb una part de mi que oblido en el meu dia a dia. Aquesta part seria la meva realitat més emocional. A vegades les cançons m’expliquen coses que racionalment encara no sé explicar o no entenc. Sempre trobo que els meus temes tenen un punt de profètics a i això a vegades em fa molta por.\nNo vull fer espòilers, però he flipat amb el final de Cómo no hacer un trío.\nAl final de tots els meus treballs m’agrada deixar un espai per a l’espiritualitat o la psicologia: un lloc on relaxar-se i poder digerir el que acaba de passar. Amb 27 anys vaig perdre un bon amic i allò em va causar unes ferides mentals que em van fer connectar amb el món del budisme i la meditació. A mi m’han salvat literalment la vida. Potser els meus discos poden ser un espai on la gent pot trobar una finestra per provar-ho. Si és així, benvingut sigui.\nAixò és nedar a contracorrent de tots els estereotips del rap i el trap.\nSempre m’he mogut en el terreny de les contradiccions i els clarobscurs. M’agrada fer d’advocat del diable i generar debat. Trobo que la contradicció és la base de tots els éssers humans I la batalla ment i cor és una guerra amb la qual ens hi hem d’enfrontar tots constantment.\nAcostumat a les produccions com portes això d’agafar el micro?\nM’agrada molt actuar, crec que és una part on la gent pot acabar d’entendre tot el discurs: l’expressió corporal d’un artista diu molt sobre el que no es canta. És una pena que visquem una situació global on aquesta energia s’estigui perdent. El directe em sembla una part fonamental de la música.\nA l’hora de treballar, tens en compte les tendències o només ets fidel a la teva pròpia creativitat?\nLa tendència és important depenent del que estiguis buscant. Per a mi no té gaire sentit fer música de “revisió” per si mateixa. Amb això vull dir que sempre has d’intentar generar diàleg i obrir camí. Abans aquesta creença em robava molta pau interior. Ara la porto d’una manera diferent: simplement busco divertir-me i em dóna una mica igual el que estigui de moda o no.\nLes col·laboracions són habituals als teus discos. I en aquest trobem a noms com Sr Wilson, Yudi Saint X, Bearoid i evidentment Lildami.\nM’agrada molt currar amb altra gent. Trobo que és molt estimulant entrar en d’altres mons i deixar que altres entrin al teu. A més a més, escriure segons versos és una puta merda. Fent temes a mitges això deixa de ser un problema. Últimament tinc moltes ganes de col·laborar però ja no tant de produir per altra gent, sinó més bé que s’apropin al meu univers i treballar des d’allà.\nAmb qui no has treballat encara i t’agradaria compartir hores d’estudi i composicions?\nDoncs em fliparia currar amb Vic Mirallas i Ferran Palau. M’imagino als tres en un tema i m’entren taquicàrdies. També tinc els ulls molt posats a Madrid I tota la gent que està per allà, gent com Delaosa, Oddliquor o Deva son artistes que m’inspiren molt.\nPersona molt inquieta, almenys creativament parlant, segur que ja estàs cuinant un nou projecte.\nAra mateix us puc dir que venen alguns singles més lleugerets. Tinc ganes de sortir una mica del drama i entrar en altres emocions. Aquest any no crec que hi hagi projecte llarg sinó més aviat singles i potser algun EP.\nText: Aida García / Foto: Xavi Torres-Bacchetta\nBearoidEntrevistesFerran PalauLil DamiSr. ChenTrapVic MIrallas


L’Hospital de Calella atura temporalment l’activitat quirúrgica programada de quatre quiròfans - RÀDIO MARINA 100.3 | RÀDIO MARINA, sempre al teu costat\nL’Hospital de Calella atura temporalment l’activitat quirúrgica programada de quatre quiròfans\nEn el darrer control microbiològic realitzat, els paràmetres de bioseguretat superen l’índex recomanat, per això s’ha aturat l’activitat de forma immediata per garantir en tot moment la seguretat dels pacients\nEl quiròfan d’urgències continua en funcionament per atendre els casos que no poden esperar\nNo s’ha registrat cap infecció en pacients quirúrgics relacionada amb aquesta incidència, no obstant s’està fent una vigilància activa\nEls quatre quiròfans de l’Hospital Sant Jaume de Calella on s’hi desenvolupa activitat quirúrgica programada s’han hagut de tancar temporalment. Arran del darrer control microbiològic rutinari realitzat a l’àrea quirúrgica, els resultats de les mostres preses es troben fora dels llindars de bioseguretat recomanats. Per garantir en tot moment la seguretat dels pacients, s’ha procedit al tancament immediat. El quiròfan d’urgències continua en funcionament per atendre els casos que no poden esperar.\nParal·lelament s’han pres un seguit de mesures urgents. Intensificació de la neteja i recanvi dels filtres HEPA, que permeten evitar la propagació de bacteris i virus a través de l’aire i es procedirà posteriorment a fer una altra anàlisi microbiològica.\nA més també s’està portant a terme una vigilància activa de tots els pacients que han estat intervinguts quirúrgicament des de l’1 de desembre al centre hospitalari. Fins al moment no s’ha detectat cap infecció derivada d’aquesta incidència.\nL’activitat es reprendrà tan bon punt els resultats de les últimes anàlisis que es portin a terme garanteixin la seguretat pertinent. Cal tenir en compte que l’activitat quirúrgica es redueix entorn d’un 50% coincidint amb les festes nadalenques, motiu pel qual l’afectació pot ser menor en els pròxims dies.


El PP, és un partit il·legal? | País Valencià, Segle XXI\nEl PP, és un partit il·legal?\nPublicat per Redaccio el 25 Gener 2018 en Article del dia · 0 comentaris\n“ Les associacions que persegueixin fins o utilitzin mitjans tipificats com a delicte són il·legals” (art.22.2, Constitució espanyola)\nCom que la constitució d’un partit polític és el resultat de l’exercici del dret d’associació, és evident que són il·legals els partits polítics que persegueixin fins o utilitzin mitjans tipificats com a delicte.\nÉs l’única causa de dissolució o suspensió d’una associació que va preveure el constituent. Dissolució o suspensió que sempre hauria de recordar-se “ en virtud de resolución judicial motivada ” (art. 22.4, CE).\nEl Codi Penal (CP) és la Constitució espanyola (CE) en negatiu. La Constitució habilita a fer tot el que el Codi Penal no prohibeix. Exercir, per exemple, el dret d’associació sempre que no es faci de manera desviada, per perseguir fins o utilitzant mitjans constitutius de delicte.\nAquesta limitació per exercir el dret d’associació política és comuna a tots els ordenaments jurídics dels estats democràtics. Associació il·lícita i partit polític són termes incompatibles. Hi pot haver alguna limitació addicional de naturalesa constitucional. O no. Però aquesta no falta mai.\nI són associacions il·lícites, diu el Codi Penal, “ las que tengan por objeto cometer un delito o, después de constituidas, promuevan su comisión ” (art. 515.1, CP).\nÒbviament, els partits polítics no poden constituir-se com a associacions il·lícites, ja que abans de constituir-se el ministeri de l’Interior en controla els estatuts. Però sí que poden esdevenir associacions il·lícites després d’haver-se constituït, quan la seva actuació pugui ser qualificada de delictiva. ¿En quin moment es podria arribar a la conclusió que un partit polític s’ha convertit en una associació il·lícita?\nÉs fàcil donar una resposta a aquest interrogant de manera negativa. Queda clar que no seria suficient un acte delictiu, sinó que seria necessària una línia de conducta prolongada en el temps. Caldria, a més a més, que el o els protagonistes dels actes delictius no fossin persones que ocupen un lloc subaltern en l’organització.\nPerquè es pogués considerar que un partit s’ha convertit en una associació il·lícita caldria una reiteració delictiva protagonitzada per persones situades en els òrgans de direcció del partit o en els òrgans de govern estatals, autonòmics o municipals en representació d’aquest partit.\nQuan s’acumulen els indicis delictius respecte de la conducta del president del govern i del partit, contra els presidents dels consells de govern de comunitats autònomes que també han estat presidents del partit en aquest àmbit territorial, contra alcaldes i regidors de nombrosos ajuntaments, contra secretaris generals i tresorers del partit, sembla lògic que s’obri una investigació amb la finalitat d’esbrinar si realment el partit polític ha fet un ús desviat del dret d’associació i s’ha convertit en una associació il·lícita.\nSabent el que sabem, ¿la Fiscalia General de l’Estat no hauria d’haver obert una investigació i, d’acord amb el seu resultat, instar a la dissolució del PP?\nEls partits, per mandat constitucional, són instruments decisius en el procés de formació de la voluntat popular. ¿Es pot tolerar que un partit alteri, mitjançant pràctiques indiciàriament delictives, el procés de formació de la voluntat popular? ¿No entra dins de la tasca constitucionalment encomanada a la fiscalia perseguir aquests delictes?\nNota: reproduïm ací l’article del professor de Dret Constitucional de la Universitat de Sevilla Javier Pérez Royo, aparegut al diari ARA, pel seu gran interès. Un partit com el PP que en comptes de fer política invoca tothora la Llei, que eleva a tòtem, incorre en una contradicció de conseqüències molt greus i imprevisibles. Perquè ell mateix ha violat i viola le Llei quan li ha convingut. Tots els expresidents de la Generalitat Valenciana del PP, desenes d’alcaldes, regidors i expresidents de diputació del PP estan imputats, processats o condemants per il·legalitats, o en són sospitosos en grau màxim (gent que fins ara, per la seua habilitat i maniobres, se n’ha sortit, però que acabarà segurament en la garjola). Rajoy diu que no en sabia res. Bonig tampoc no sabia res. Però en van ser beneficiaris, de la corrupció. I responsables políticament, si més no. Tenim un problema molt greu amb el PP, un problema de país. Caldria il·legalitzar-lo?\nEtiquetes: Javier Pérez Royo\nArticle anterior Ximo Puig, Societat Civil Catalana i un grapat de vots Article següent Elogi de Ricardo Costa


Vora l'Ebre: Complir la llei – Vinaròs News\nVora l’Ebre: Complir la llei\nPENSAMENTSVINARÒS MAILVORA L'EBRE 29 Desembre, 2019 Vinaròs News\nJ.FERRÉ VERGE Perplex, estupefacte… No sabria dir exactament quin va ser el me estat quan vaig llegir que Puigdemont, després de donar-se a conèixer...\nPerplex, estupefacte… No sabria dir exactament quin va ser el me estat quan vaig llegir que Puigdemont, després de donar-se a conèixer la resolució del Tribunal de Justícia de la Unió Europea sobre Junqueras, va reclamar que s’havia de complir la Llei… ¿Quina Llei s’ha de complir Sr. Puigdemont? ¿Només la que afavoreix els interessos de l’independentisme? ¿O tota la resta?\nSóc dels qui penso que no totes les lleis són justes. Sovint, els parlaments, a instàncies del govern de torn, aprova lleis per a als seu propi benefici o els que és el mateix, per a poder aplicar sense contemplacions les seves pròpies polítiques. Però també sóc dels qui penso que les lleis estan per a complir-se, tot i que no ens agradin… El que no podem fer és complir aquelles que ens beneficien i saltar-nos les que ens perjudiquen.\nEl Parlament de Catalunya, sovint amb majoria independentista, ha aprovat lleis torejant les de rang superior sense despentinar-se i fent cas omís dels dictàmens dels Serveis Jurídics de la pròpia cambra o de la Comissió Jurídica Assessora. Una vegada vaig dir que la llei està per a incomplir-se… I és veritat. No conec cap llei que no s’hagi incomplert. No obstant si un ciutadà incompleix la llei, ja sap a què s’exposa. Tot i que no sempre (diguin el que diguin), la llei és igual per a tothom. De vegades depèn del jutge o del tribunal que la imparteix.


La volta al món en vuitanta llibres: Aquesta nit, digues que m'estimes\nAquesta nit, digues que m'estimes\nTancredi és l'home ideal: ric i guapo. És un gran seductor, i la seva afició és embolicarse amb les dones. Ara bé, totes les dones tenen els seus defectes, i les seves aventures mai no duren més d'una nit. Sofia és una pianista amb un do especial per la música que ha hagut d'abandonar la seva carrera per amor. Viu amb Andre a, que va quedar paralític després d'un greu accident. Sofia estima Andrea, però sent un profund dolor que amaga en el seu dia a dia. Un dia Tancredi surt a córrer per Roma, i entra per casualitat en una església. Tancredi queda extasiat per la melodia que canten els nens, i de sobte veu Sofia. Tancredi no pot oblidar la imatge de Sofia, i farà tot el possible per aconseguir-la. Sofia, per primera vegada posarà en dubte el seu amor per Andrea.\nins moianès 4 de juny de 2015 a les 10:40\nNerea Calero ha dit:\nEn Tancredi és un home lliure parlant d'amor: l'agrada molt tot allò que és impossible. Es caracteritza per ser una ànima lliure i anar de dona en dona.\nLa Sofia, és na dona casada des de fa anys amb un home invàlid pendent d'una operació. Ella té un gran talent, el piano. però, hi va haver de renunciar quan l'andrea es va despertar del coma. Tot i així, molts divendres va a veure tocar es seves ex's alumnes a l'esglèsia. I fou allí on coneguè de casualitat a en Tancredi.\nAquest llibre és planer amb un vocabulari estàndar. Caracteritza prou bé els personatges.\nEls espais están ben descrits i són variats. Avegades, costa de seguir la lectura perquè de cop i volta entra en récords o canvia de situación.\nEn resum, aquest llibre m'ha agradat molt, sobre tot les histories tant rebuscaeds que expliquen.


Steve Sidwell: el futbolista que va vendre Bentley i va obrir una\nSteve Sidwell: el futbolista que va vendre Bentley i va obrir una botiga infantil\nMigcampista del Chelsea, l'Arsenal i el Brighton. Un jugador de futbol talentós amb joc tècnic i molts premis i un pare solidari: tot això és Steve Sidwell ...\nQuan Steve va fer 35 anys, la seva carrera estava en ple desenvolupament. Sembla que, què més pot voler un jugador ambiciós i amb demanda? Però el destí de vegades no aporta les sorpreses més agradables. En un dels partits, Sidwell va patir una greu lesió a l'esquena. Aquesta lesió es va convertir en una prova no només per a ell i per al club de futbol, sinó també per a la família de l'atleta.\nQuan tingueu 35 anys i la vida estigui en ple desenvolupament, sembla que sempre serà així. Però si passa problemes, com trobar la força per no parar-se i seguir endavant, passi el que passi? Després de l’operació, el mal d’esquena de Sidwell era tan intens que de vegades ni tan sols es podia ajupir per rentar-se les dents, i menys encara intentar començar a entrenar de nou. va acabar sent ostatge de la situació. Cap activitat física és un diagnòstic terrible per a una persona que, des de la infància, no podia imaginar la seva vida sense fer esport. Què més podria fer? Com Sidwell no va perdre la fe en si mateix i va continuar lluitant?\nLa seva dona va ajudar el futbolista. Va estar allà durant tot el període de rehabilitació i un dia va dir simplement: Vindrem el meu cotxe? Per cert, Christell, l’esposa del futbolista, l’amo del Bentley. Un gir inesperat, oi? Així que Sidwell es va sorprendre. Però això només és al principi.\nMés tard, va descobrir el pla de la seva dona i va donar suport complet al seu projecte. Aquí hi ha la cosa. A Christell li encanten la roba per a nens i nadons. Tots aquests petits volants, volants i cercles sempre li semblaven bonics. Després va decidir convidar el seu marit a crear el seu propi negoci: una empresa que crea i produeix roba infantil.\nDesprés de la venda del cotxe, la parella va obtenir capital inicial. Però calia pensar en el disseny, l’embalatge i molts més detalls. I qui, si no els propis nens, pot dir el que els agrada? Per tant, Sidwell va començar a preguntar als clients joves sobre quins colors i estils consideren de moda, però alhora còmodes i pràctics.\nAixí va néixer la idea de la marca Blousey Baby al gener. Una història divertida està relacionada amb l'aparició del nom. Chris té un oncle. La va anomenar Blausy quan només era un bebè. Tan diminuta que era difícil trobar la roba adequada. Per tant, el seu oncle d'alguna manera li va portar roba per a nines, és a dir, una brusa. Va ser aquesta divertida situació la que va provocar que Kristell es proposés el seu propi nom per a la marca de roba, que finalment es va convertir en un èxit.\nSteve Sidwell continua la seva rehabilitació i intenta tornar als entrenaments de futbol. És molt sociable, li encanta aparèixer als mitjans de comunicació, compartir la seva història i també estima la seva dona i el seu nou projecte empresarial. Blousey Baby és una roba infantil que té alguna cosa més que el desig d’obtenir alts beneficis.\nPublicació anterior Car i barat: quant val la roba d’esportistes famosos?\nPropera publicació L’home d’un milió. Quant costen el whisky i els vestits de McGregor?\nMacho de Hollywood: com Channing Tatum es manté en forma als 40 anys\nChanning Tatum és un famós actor, model i productor nord-americà. Els seus papers a les pel·lícules Step Up, The Oath, Macho and Nerd i The Hate...\nQuè us passarà a l’esquena si pengeu una barra horitzontal cada dia\nPenjar en un trunik és un dels exercicis més accessibles i populars. Segons la creença popular, té un efecte positiu sobre la columna vertebral i ...\nMoscou contra Nova York: la marató de qui és més fresca?\nPer compartir amb els col·legues, adquirir experiència i declarar-se una vegada més a la plataforma internacional: per a aquests i per a molts alt...


Crítiques a la botiga de Paz Padilla: “Preus elevats i atenció al client nefasta” Crítiques a la botiga de Paz Padilla: “Preus elevats i atenció al client nefasta” – El Món\nCrítiques a la botiga de Paz Padilla: “Preus elevats i atenció al client nefasta”\nLa presentadora té una marca de roba que no fa més que rebre males ressenyes i valoracions negatives\nPaz Padilla, en un 'photocall' - Europa Press\nJennifer Navarro 21/08/2021 9:39 am\nPaz Padilla promociona sempre que pot la seva marca de roba. La presentadora de Sálvame, escriptora i actriu de La que se avecina, té una botiga anomenada No ni Ná en la que ven dessuadores, samarretes i accessoris molt estiuencs i acolorits. Fa un parell d’anys que va aventurar-se en el món tèxtil, el que li ha donat alegries però també li ha generat crítiques.\nFa un parell de setmanes, de fet, alguns usuaris la deixaven verda en considerar que els preus són massa elevats. Ella va gravar un vídeo en el que defensava l’artesania i la feinada que hi ha darrere dels productes. El problema és que les ressenyes dolentes segueixen acumulant-se. La gran majoria critiquen els preus, però d’altres també manifesten que la qualitat no és gaire bona.\n“Els materials de la marca són de molt mala qualitat, et surten boles a la peça de roba poc després de comprar-la. A més a més l’atenció al client després de la compra és de 0. Vaig enviar un missatge per Instagram i un correu, però encara no m’han contestat”, “Vaig contactar amb ells a través del mail i de la pàgina web per intentar canviar la talla d’un article perquè em quedava gran i no he rebut resposta. Ha acabat el termini de devolució. Ara què?” o “Vaig comprar un article quan era allà de vacances i ara em diuen que si el vull tornar he d’anar fins allà per fer-ho presencialment a la botiga”. Altres també es queixen de l’horari d’obertura: “Si dius que obres a una hora, doncs fes-ho. Hi ha gent esperant sempre. Una vergonya i un tracte al client pèssim”.\nEn definitiva, un bon grapat de clients desconents que no recomanen la marca de Paz Padilla. N’hi ha molts d’altres que la defensen a Instagram, però hauran d’afanyar-se a posar bones ressenyes de Google si no volen que baixi la valoració encara més.


Nous models econòmics: el cas ByHours | ESADE Alumni\nNous models econòmics: el cas ByHours\nAquest programa de continuïtat utilitza la metodologia Student First. És imprescindible i obligatori llegir el cas i treballar la documentació prèviament.\nESADE Alumni et convida a aquesta sessió del Programa de Continuïtat, titulada ''Nous models econòmics: el cas ByHours'', a càrrec de Josep Sayeras (Lic&MBA 93/Doct 06), professor titular del Departament d’Economia, Finances i Comptabilitat d’ESADE, i Juan Pedro Aznar, professor associat d’aquest departament.\nEl segle XXI ha vist la irrupció de les multi-sided platforms o dels matchmakers a l’economia real. Aquesta aparició ha provocat que les estructures de mercat tradicionals hagin quedat obsoletes com a eines per interpretar la realitat. En conseqüència, cal revisar amb profunditat aquest paradigma i dissenyar nous models que puguin servir de guia per als directius.\nL’objectiu pedagògic de la sessió és il·lustrar algun d’aquests nous models a través d’un cas real, concretament l’experiència de l’empresa ByHours. La metodologia del cas d’estudi, combinada amb l’enumeració d’alguns elements clau a les conclusions, presenta grans avantatges per a la formació de directius, perquè utilitza alguns dels processos cognitius que s’apliquen cada dia a les decisions empresarials. Josep Sayeras\nDesprés de llicenciar-se en Administració i Direcció d’Empreses per la Universitat Politècnica de Catalunya, fou visiting scholar a la Universitat de Columbia. Posteriorment, va col·laborar com a professor associat a la Universidad Centroamericana José Simeón Canyes d’El Salvador (UCA). Abans d’incorporar-se a ESADE l’any 2000, fou director de projectes en una empresa de consultoria. A més, des de 1993 acompleix tasques de direcció a Maspera, SA, empresa familiar dedicada al comerç minorista del sector tèxtil. Juan Pedro Aznar\nDoctor en Economia i Administració d’Empreses per la Universidad de Málaga, i llicenciat en Administració i Direcció d’Empreses per la Universitat de Barcelona.\nEls seus principals àmbits d’especialitat són l’anàlisi de la conjuntura econòmica, especialment de les economies espanyola i europea, i l’anàlisi econòmica del turisme. Col·labora amb ESADE en el Grau en Direcció d’Empreses-BBA, el Grau en Dret i els programes d’Executive Education. Té una àmplia experiència en l’àmbit de la consultoria economicofinancera de l’empresa.\nEls socis poden venir acompanyats d’un convidat\nAnnex de càlculs Caso By hours v8 Modalitat B\nCas byhours TEC


Contra la dictadura financera, hem de democratitzar les finances | ATTAC Acordem\n30 novembre 2018 | Categories: auditoria del deute, Banca, banca pública, crisi, drets econòmics i socials, especulació financera, euro, financiarització de la econòmia, fiscalitat, ITF, Justícia Fiscal Global, Mercats financers, paradisos fiscals, Portada, Regulació |\nQuan parlem de finances ens referim a totes les institucions i processos relacionats amb la creació/gestió dels diners i altres actius financers, que se suposa han de facilitar o donar suport a l’economia real (producció i consum). D’altre banda les finances públiques tenen que veure fonamentalment en com el sector públic obté ingressos (impostos, emissió de deute, etc) per finançar la despesa pública. L’actual economia neoliberal, de caire fonamentalista, vol posar preu a tots els bens, serveis i aspectes de la natura i la vida. En democràcia, l’economia hauria de servir als interessos de les persones, i les finances haurien de comportar un conjunt de principis i estar sota controls democràtics. Tanmateix, les finances capitalistes es van constituir al servei de les grans corporacions i capitals, en lloc de servir a tota la societat.\nL’ordenament financer global avui es regeix per uns principis bàsics: de la maximització de les finances privades, o de privatització; de competència (en principi lliure i no falsejada, això no obstant a la pràctica no és així); de llibertat absoluta de moviments de capitals, a la que s’afegeix l’opacitat de les grans transferències.\nLa vasta desregulació neoliberal de l’economia, a partir de finals dels 70, va trencar amb els control sobre el mercat i els capitals que existien des de la post-guerra. Les finances adquireixen una enorme proporció sobre el conjunt de l’economia i s’autonomitzen provocant el que s’anomena financiarització de l’economia . La hiperinflació financera i al descontrol generalitzat va alimentar la crisis financera de 2008, i la posterior recessió econòmica, que encara sofrim.\nActualment, el sistema bancari en Espanya és principalment privat i oligopòlic, a excepció de Bankia i la Sareb, algunes petites caixes i la banca ètica i cooperatives de crèdit. De la dictadura, es van heretar alguns bancs públics, que havien servit a la etapa expansiva «desarrollista», i que si s’haguessin conservat al servei de la economia productiva, podrien haver estat una potent font de desenvolupament i benestar per a la ciutadania. Tanmateix, els governs del PSOE primer i després, i fonamentalment, del PP els van fondre i privatitzar en l’operació BBV – Argentària. Els governs del PP van promoure una sèrie de mesures que suposen obstacles a la democratització financera, com seria els obstacles a la creació i activitat de entitats de crèdit cooperatives i solidàries.\nPosteriorment, en 2013, i després d’un període de reestructuració gradual, la llei de Caixes d’ Estalvi i Fundacions bancàries privades, transformava les caixes en entitats bancàries privades, amb les característiques dels bancs actuals com la possibilitat de concentrar les competències de la banca d’estalvi i d’inversió. L’objectiu de la reestructuració del sistema bancari espanyol en conjunt hi és marcat per les instàncies de la Unió Europea, té com objecte la convergència en 5 entitats sistèmiques. En l’actualitat 5 entitats ja representen el 70% segons el Banc d’Espanya i es preveu que encara es concentrarà més els pròxims anys fins arribar a més del 85%.\nDes del moment en que es va gestar la crisi, fins l’actualitat, l’escassa vigilància supervisora del Banc d’Espanya va a afavorir el desenvolupament de la bombolla financera. Això sobre els processos de fusió i bancarització de les caixes d’estalvis als últims anys, ha estat determinant en la crisis del sistema financer. I va ser possible en base a les directrius de la Unió Europea, i les mínimes normes reguladores internacionals de Basilea II y III.\nLes normes de regulació internacionals del Comitè de Supervisió Bancària de Basilea permeten una utilització desproporcionada del mecanisme de reserva fraccionada dels bancs, establint entre un 6 i un 8 %, respecte al total de actius emesos, la reserva del «core» capital o capital de qualitat, aspecte necessari per a garantir la mínima solvència. Però aquest és un mecanisme clàssic de l’enriquiment dels bancs amb la base dels depòsits de la ciutadania, això no obstant la majoria dels bancs tampoc compleixen amb aquestes mínimes normes regulatòries establertes a Basilea. Aquest incompliment és facilitat per les pròpies normes comptables.\nTot i que la creació de paper moneda és competència exclusiva de l’Eurosistema (Banc Central Europeu i els bancs centrals nacionals en l’eurozona), el sistema bancari crea la major part dels diners en circulació, que són els diners bancari, generat en forma de dipòsits en emetre préstecs. La desregulació ha suposat la cerca continua de liquiditat per part de les entitats financeres, fent us d’un excés d’emissió de títols, aprofitant-se del baixos tipus d’ interès i la manca de límits de l’apalancament creditici, títols que posteriorment s’agrupaven en productes derivats que es distribuïen per tot el sistema financer. L’abús de productes financers derivats ha creat una profunda inestabilitat en les finances mundials. Molts d’aquets productes, els tòxics, van portar al crash de 2008 i a una profunda recessió, que ha produït enormes ferides a l’àmbit social, un augment de l’atur i de les desigualtats, i un retrocés dels drets humans i també a l’àmbit de l’ecologia.\nPerò la banca ha fet, i segueix fent-ho, un us de males pràctiques, comissions abusives, i productes estafa com les preferents. Es suposa, al mateix temps, que el mercat aconseguirà que els gestors privats, guiats pel seu propi interès de benefici, actuïn d’acord amb l’ interès general. És evident que no és així, els alts directius s’assignen salaris escandalosos, inclús quan l’entitat té pèrdues i/o és a punt de fer fallida.\nEl procés de concentració i oligopolització bancària significa una altra volta de rosca sobre les rendes del treball que alimenten el capital bancari, o sigui, apropiació de beneficis i socialització de pèrdues. Per tant, els grans bancs es converteixen en entitats sistèmiques, massa grans per a fer fallida, i per tant, els Estats acaben impedint la fallida i el seu deute privat esdevé deute públic.\nA més a més dels grans bancs i de les caixes d’estalvis, existeixen altres inversors institucionals, amb autonomia, si bé moltes vegades es lliguen a aquests mateixos bancs de diverses formes. Parlem dels fons d’inversió, de les grans asseguradores internacionals, dels fons de pensions que van invertint a les borses mundials; de les societats e institucions d’inversió col·lectiva com les Sicav; de les Socimi, etc.\nEls gestors de tots aquests grans inversors institucionals han estat, durant dècades, els màxims agents d’especulació amb actius diversos, cercant el benefici ràpid, però assumint riscos i posant les economies en risc. Es va produir amb els productes financers i la moneda, a l’àmbit immobiliari, amb el deute dels Estats, amb els productes alimentaris i els recursos bàsics, amb els drets d’emissió, amb la compra d’empreses per a després disseccionar-les i vendre’ls ja reconvertides, invertint a la borsa, etc.\nL’especulació s’imposa a l’empresa i s’ha instal·lat dintre del flux econòmic, de tal manera que per cada unitat de flux de diners que circula a l’economia real, hi ha més de 75 unitats destinades a l’especulació, a curt termini, no productiva. Aquest sector financer és el que més beneficis en obté, 26 vegades més rentable que tots els demés[i], tanmateix , gairebé no paga imposts. Al mateix temps, es freqüent observar en les memòries de les grans companyies com en gran part els seus beneficis procedeixen d’una inversió financera, més enllà del seu objectiu productiu. Per tant, les entitats financeres privilegien l’especulació, que lis dona grans beneficis, en lloc del crèdit a les famílies i les empreses.\nActualment, l’opacitat és un dels majors obstacles pel necessari control i democratització de les finances. Impedeix la rendició de comptes, la supervisió consolidada i el control democràtic i social del sistema financer.\nPràcticament, els més grans fluxos financers, a nivell internacional entre bancs i altres institucions financeres, romanen ocults mitjançant instruments de transacció, registre i pagaments opacs (Swift, cambres de compensació, sistemes de pagament en temps real). La volta de rosca a la opacitat són els refugis fiscals i financers, que amb els seus sistemes jurídics offshore suposen una sèrie d’importants problemes per a l’economia mundial. Incentiven i protegeixen el delicte econòmic, la corrupció i la delinqüència organitzada. Creen descontrol a la banca i a les finances, amenaçant l’estabilitat financera. Possibiliten el fora de balanç i nodreixen la banca a l’ombra i els riscos sistèmics. També minimitzen els ingressos fiscals dels Estats. I són al centre de la crisi pressupostària actual que soscava l’ Estat democràtic i social. Augmenten la pobresa i la desigualtat, i incentiven la criminalitat organitzada, la corrupció i el terrorisme a nivell internacional.\nEl sistema fiscal espanyol recapta sis punts per sota de la mitjana europea. A més a més, el 83 % de la càrrega impositiva[ii] correspon a les famílies i solament un 12 % a les empreses, les grans solament el 4%. Aleshores són les famílies i el treball els que proveeixen els pressuposts generals de l’ Estat, sent mínima la contribució del capital i les empreses. La recaptació de l’impost de societats ha caigut dramàticament i, amb la recuperació econòmica la recaptació d’aquest impost no ha assolit els nivells pre-crisi. En el 2007 es recaptaven 44.669 milions d’euros i en el 2017 van ser 23.143 milions d’euros[iii].\nEls impostos i altres ingressos corrents haurien de ser suficients per a finançar les despeses públiques en circumstàncies normals. Tanmateix, els països han de poder utilitzar eventualment els dèficits i superàvits pressupostaris amb objectius anticíclics, mentre que els serveis socials no s’haurien de finançar, per norma, amb emissió de deute públic.\nNo obstant això, fa dècades que som amb economies cada vegada més endeutades, tant en l’àmbit públic com en el privat d’empreses i famílies. El deute és un instrument recurrent del capital i dels Estats per a finançar projectes econòmics i promoure el desenvolupament econòmic i social.\nLa Unió Europea imposa una política pressupostària de suficiència financera excessivament rígida. Les normatives de la UE, respecta a la despesa dels Estats, venen establertes per mitjà d’acords d’estabilitat i disciplina pressupostària, que mantenen el límit del dèficit al 3 % i del deute al 60 % del PIB. Però el nostre país supera ambdós límits, i això va ser el motiu perquè PP i PSOE, pressionats per l’ UE, van fer el «canvi exprés» de la constitució, incloent el criteris d’estabilitat pressupostària a l’article 135, que obliga a l’ Estat a amortitzar al termini degut, els acords del deute sobirà pactat i els interessos reportats, abans d’utilitzar els recursos pel subministrament dels serveis i prestacions públiques.\nExisteix una gran bombolla del deute dels països i també del deute mundial. Segons l’Institut Internacional de Finances (IIF), el deute global de les famílies, empreses, corporacions i governs és de 237 billones de dòlars[iv] , i equival al 317,8 % del PIB mundial. I a pesar de que els Estats van gastar bilions d’euros pel rescat de les entitats financeres, el deute privat és encara el més gran.\nEls criteris d’estabilitat i disciplina pressupostària són especialment onerosos pels Estats del sud d’Europa. El motiu és que els costs del seu finançament difereixen molt uns països d’altres, degut a la qualificació que les agències privades de qualificació li donen als seus deutes sobirans segons el risc d’impagament. Països com Grècia, Irlanda i Espanya tenen una prima de risc molt més alta que altres països del Nord d’Europa, el que incrementa el cost del finançament. El fet de que a l’eurozona existeixi una moneda comuna, l’euro, impedeix que els diferents països tinguin sobirania monetària i per tant autonomia en les seves polítiques econòmiques.\nAvui es pot constatar que aquesta plutocràcia global, que no arriba al 1 % de la població mundial, domina amb mà ferma l’economia, la política i la cultura, al mateix temps que promou en l’opinió pública els valors sistèmics. Amb uns medis de comunicació social sota el control de corporacions privades, la ciutadania roman desinformada i, aleshores, no s’implica, mes enllà de les votacions cada quatre anys, en l’ exercici democràtic i l’acció social. Avui solament una minoria de ciutadans i ciutadanes conscients representa a la societat crítica, social i políticament organitzada. Una majoria voten opcions que promouen polítiques neoliberals.\nAixò ens demostra fins quin punt la ideologia neoliberal hi és establerta i consolidada en amplies esferes de la política, cultura, universitats, medis de comunicació de masses i en general, en l’opinió pública, especialment als països desenvolupats i en una gran part del països en vies de desenvolupament. Per tant, és lògic que hàgim arribat on estem: les corporacions dominen el Món.\nMolts i moltes, des de la societat civil organitzada, ens preguntem com desenvolupar una acció política i social efectiva dintre de l’ actual context neoliberal i financiaritzat. Especialment ara, quan els governs es rendeixen al capital, és l’hora de la ciutadania organitzada per a l’acció social i política. L’estratègia més necessària es la de l’educació popular crítica i orientada a l’acció. S’ha d’anar teixint complicitats i xarxes ciutadanes entre les diferents associacions i moviments socials, a nivell local i internacional, per a construir el canvi col·lectivament. La construcció d’alternatives des de baix, s’està desenvolupant també amb noves formes de dissenyar el sistema monetari i financer, incloent les monedes socials i complementàries, finances ètiques i participatives, etc.\nL’actual sistema té un eix dominant, el fonamentalisme de mercat, per sobre tot els altres (estat, societat, ecologia, bens comuns…). Els neoliberals van fer molt bé el seu treball, per tant, la ciutadania conscient i activa, junt a les forces polítiques realment crítiques amb el sistema, han d’ enfrontar-se a una ingent feina. Com podrem de-codificar i de-construir l’actual estructura sistèmica neoliberal, tant a l’àmbit econòmic com polític i de valors?\nA les democràcies pluralistes actuals, diverses social i ideològicament, qualsevol projecte de canvi ha de servir per a avançar amb consens bàsics construïts col·lectivament entre les forces crítiques. I això és necessari per a guanyar espai cap a una construcció de l’hegemonia cultural i la conformació de l’opinió pública. Des de la perspectiva de teixir xarxes de consens es necessari intercanviar de punts de vista, anàlisis i diagnòstics, cap a un projecte alternatiu per anar construint una xarxa d’acció social ciutadana.\nMesures necessàries per establir un control democràtic i social sobre les finances:\nL’actual crisi és un reflex més d’un sistema econòmic depredador basat en dos principis absolutament hegemònics: la dogmatització de la cerca del màxim benefici com a aparent motor de desenvolupament i la cessió de la governança econòmica al capital. Aquests dos principis combinats comporten una dinàmica accelerada d’acumulació de capital, beneficis i poder polític en poques mans que no deixa amb prou feines lloc a consideracions ètiques en la pràctica econòmica i que es retroalimenta amb les crisis soci-econòmiques. El sistema financer, és el nucli central d’aquest procés a través de creació monetària, que està implícita en dos processos: la concessió de crèdit i inversió d’una banda i la captació de capital i estalvi per una altra. Aquest sistema depredador sense control, condueix de manera natural a la financiarització de l’economia i a l’increment de la seva capacitat d’influència, tant en l’esfera social com a política, abandonant la seva capacitat de servir a l’interès públic. El sistema financer condiciona tot el procés productiu i la seva creixent liberalització sota els dictats d’aquest neoliberalisme estan en l’arrel de l’actual crisi social i econòmica, la creixent desigualtat i la depredació dels recursos naturals.\nCal considerar que la deconstrucció ideològica i pràctica del model neoliberal requereix el qüestionament sistemàtic dels seus principis operatius: privatització, competència, desregulació, llibertat absoluta pels capitals i opacitat. Per tant, el projecte social i polític de la ciutadania ha de tenir els valors d’això públic: armonització, cooperació i solidaritat financera; reivindicació de la regulació i control de les finances, i l’exigència de la transparència.\nÉs necessària la transició a un nou ordre econòmic on sigui l’interès públic el que governi de manera viable i democràtica el sistema econòmic i per a això la ciutadania exigim de manera immediata una transformació profunda del sistema financer com a principal catalitzador cap a una nova economia sostenible al servei de la societat i les generacions futures.\nÉs primordial la modificació dels estatuts del Banc Central Europeu, amb uns objectius assignats per la Unió. Ara, és sorprenent la seva independència política respecte de la UE. Les seves funcions principals són el control de la inflació i l’emissió de moneda, però no en té sobre la creació d’ocupació, la prosperitat de la població, ni la sostenibilitat ambiental. Aquest estatut del BCE és un obstacle insalvable per a que la Unió pugui constituir algun dia una verdadera unió econòmica i social.\nA.- Mesures necessàries per a la transició de l’actual sistema financer:\nÉs fonamental posar controls a l’actual llibertat absoluta de les transaccions de capital a nivell internacional; començant per acabar amb l’especulació a curt termini de tot tipus d’actius, que és necessari dissuadir amb impostos com el ITF (Impost a les transaccions financeres). I és imprescindible per a combatre el colossal poder de les finances sobre l’economia, ja que, en cas contrari, és impossible una planificació democràtica de les finances per a fer viable la transició social i ecològica.\nAprofundir en la regulació bancària, borsària i de fons d’inversió, asseguradores, fons de pensions, posant límits a la titularització d’actius financers, als productes derivats especulatius i a l’enginyeria financera.\nCrear agències de qualificació creditícia públiques des de la UE per substituir a les privades actuals amb els mateixos interessos que els grans bancs i corporacions.\nSeparar la banca d’inversió de la banca de dipòsit per no traslladar a les estats i a les persones estalviadores els riscos derivats de les inversions especulatives de la banca d’inversions.\nErradicar l’opacitat i activitat offshore dels refugis fiscals, que a través de l’elusió, l’evasió fiscal i el rentat de diners soscaven la fiscalitat dels estats. Al mateix temps que son plataformes d’especulació financera i que mitjançant els negocis des de la banca en l’ombra posen en risc a les economies.\nEstablir límits a les institucions bancàries considerades massa grans per caure (Too Big To Fail) als comportaments oligopolístics i als grans lobbies bancaris.\nExigir normativament als bancs privats implantar sistemes de responsabilitat soci-ambiental reals i verificables.\nB.- Mesures necessàries per potenciar els ecosistemes financers orientats a l’interès públic\nCrear un sistema de mecanismes bancaris d’intervenció pública directa (banca pública, fons d’inversió, garanties, línies de crèdit, etc.) que garanteixin l’accés a crèdit a la ciutadania i al teixit productiu de les PIME, així com l’estalvi popular. Aquests mecanismes han de treballar preferentment en aliança amb les institucions financeres privades i cooperatives que persegueixin de manera real l’interès públic.\nConvertir BANKIA, institució rescatada amb fons públics, en una autèntica banca pública ètica i amb control democràtic i social.\nReformar l’Estatut del Banc Central Europeu amb un contingut social i no únicament bancari i de salvaguarda dels equilibris macroeconòmics, monetaris i de la inflació, dependent de la Unió Europea perquè la política monetària sigui coherent amb les necessitats de la ciutadania. I dotar a les institucions financeres de la UE (BCE, BEI, FEI, etc) de capacitat per finançar directament als estats i promoure la plena ocupació.\nPrendre mesures perquè la moneda treballi per la sobirania, l’equitat, l’estabilitat i la suficiència financera de les societats a Europa.\nAfavorir políticament els processos d’innovació tecnològica i autoorganització social que permetin superar les limitacions actuals del sistema monetari i financer dominant, especialment pel que fa a monedes socials i complementàries i finances ètiques i solidàries.\nPrendre mesures legislatives per garantir el dret al crèdit, eliminar l’exclusió financera i l’abús sobre el client minorista, i facilitar l’accés a finançament als projectes d’economia social i solidària.\nÉs imprescindible que l’interès públic sigui també l’objectiu primordial de tota la innovació financera que es faciliti des del sector públic en el terreny del fintech i que es dediquin recursos a l’objectiu d’aconseguir nous dissenys monetaris i financers que permetin abordar amb millors instruments els reptes als quals ens enfrontem. La tasca del sector públic davant del fintech no ha d’estar enfocada a facilitar la depredació del sector bancari en cap cas.\nC.- mesures necessàries per traslladar la responsabilitat de les crisis actuals i futures als qui amb la seva activitat econòmica les generen i evitar que sigui la ciutadania qui carregui els costos.\nEstablir mecanismes per auditar el deute dels països, repudiant el deute odiós i il·legítima i establint quitacions, re-estructuracions i altres mecanismes de cancel·lació.\nPromoure un sistema fiscal just, equilibrat i suficient que financi les despeses de l’Estat social i de la transició ecològica reduint la dependència del deute. Per a això ha de ser progressiu incrementant les càrregues fiscals al capital per almenys equilibrar-les amb les càrregues fiscals sobre els rendiments del treball.\nIncrementar els requeriments de capital bancari mínim i incloure mecanismes per traslladar al capital de les institucions financeres els efectes negatius que la seva activitat genera en la societat o el medi ambient.\nImposar majors dotacions reals dels bancs als fons de garantia de dipòsit.\nExigir a les entitats privades que han estat rescatades el compliment de criteris de responsabilitat social i control ciutadà.\nEstablir polítiques econòmiques dins de la UE que permetin federar el deute dels països membres.\nDerogar totes les mesures de retallades de drets que els governs han pres al dictat dels mercats financers.\nEn conclusió, instem als poders públics, al sistema financer i a la ciutadania a unir esforços per iniciar una transició a un nou sistema financer que de pas a un nou ordre econòmic basat en l’interès col·lectiu, la responsabilitat i la sostenibilitat socioambiental.\nLa lluita per a unes finances que siguin un bé comú i deixin d’estar al servei dels poders econòmics és una condició necessària per fer efectius els serveis i prestacions públics pròpies d’un Estat de dret, la transició ecològica, la igualtat de gènere i el dret a un treball digne i socialment responsable. En aquest sentit, conscients de la necessària organització contra els poders financers de treballadores i treballadors i en general de la ciutadania responsable amb la democràcia i el planeta, volem promoure un debat per a fer més eficaç l’organització de les lluites i resistències contra el capitalisme financer, mitjançant el consens, l’acció conjunta i un projecte comú.\n[i] CAVERO T; POINASAMY, K. (2013) La trampa de la austeridad El verdadero coste de la desigualdad en\n[ii] Dades de la recaudació tributària 2015. Presentació Presupostos generals de l’Estat.\n[iii] Presupostos generals de l’Estat 2018.\n[iv] Dades de l’Institut Internacional de finances. (IIF)\n« Los derechos de propiedad sobre (activos) intangibles: un peligro para la salud\nImpuesto sobre las transacciones financieras: los grupos de presión financieros han prevalecido »


26 ABR 2012 - 09:30\tCEST\nA mi també m'ha atrapat la litúrgia de Sant Jordi, i sóc dels que compro la rosa, em regalen el llibre i em passejo tot cofoi per una diada tant nostrada. Hi deu haver qui ho troba carrincló. Jo, més que res, m'hi he acostumat i ja em va bé, així és que cada any participo de la festa i tota la pesca de manera tan rutinária com sagrada. A vegades em sembla que és una jornada tant primmirada que no vol competència. Ho dic més que res perquè sempre que el Barça ha jugat un partit de Copa de Europa per Sant Jordi ha perdut, ja fos contra el Leeds United o amb el Madrid.


314 pàg. 20,90 €\nEstil tardà. Adorno va encunyar aquest concepte per il·luminar el gir que de vegades fan alguns artistes. Tocats per la consciència de la mort, no es limiten a perfeccionar una tècnica, ni a ampliar el camp de batalla temàtic. Tampoc no cedeixen a la temptació del silenci. No. Deixen que la certesa que s’ha sobreviscut “més enllà d’allò que resulta acceptable”, matisa Edward Said, sacsegi la seva obra “a través de les peculiaritats del seu estil”. No és el cas de Mario Vargas Llosa. A Cinco esquinas segueix fidel a l’estil que coneixem des de finals dels anys 50, i ho fa certament amb una tècnica irreprotxable. Però no va més enllà. No es transcendeix. L’estructura té la precisió amb què un enginyer es fa el nus de la corbata, l’ús del narrador és virtuós com una ballarina i el llenguatge, fastuós com l’armari d’una diva. La càrrega contra la corrupció de la premsa al Perú de Fujimori és sens dubte contundent –i per moments també ingènua– i la trama eròtica es contraposa i s’encasta amb la lluita a mort pel poder… El resultat és perfecte, però cal dir-ho: decep. De l’autor d’obres com Conversación en La Catedral, premi Nobel de Literatura, podem esperar no més, però sí una altra cosa. Estil tardà. Consciència de mort, abans que denúncia. Transcendència, no repetició. Ànima, a més de tècnica.