El Consell aprova 24,8 milions per a les universitats públiques valencianes - Diari La Veu\nEscriba el número 134925\n27 desembre 2019 18:04h\nAixí mateix, s'ha aprovat destinar 235.000 euros a convenis amb les universitats públiques per a pràctiques formatives d'estudiants el 2020 i per a la difusió d'investigacions relacionades amb la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat. / EFE\nVALÈNCIA (EFE). El ple del Consell ha aprovat aquest divendres dos acords pressupostaris destinats a les universitats públiques valencianes, un de 24 milions d'euros per a la compensació de costs, i un altre de 869.000 euros per a l'augment de retribucions del personal universitari.\nAixí ho ha assenyalat la vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, en la roda de premsa posterior a l'últim ple d'enguany, qui ha precisat que la distribució entre les universitats públiques d'un total de 24 milions d'euros es refereix a la compensació per costs derivats de la normativa estatal i autonòmica.\nEn concret, la Universitat de València rebrà 8.145.600 euros; 7.221.600 euros seran per a la Universitat Politècnica de València; 4.346.400 euros, per a la Universitat d'Alacant; 2.205.600 euros, per a la Universitat Jaume I, i 2.080.800 euros, per a la Universitat Miguel Hernández.\nD'altra banda, el Consell ha autoritzat la distribució entre les universitats públiques de 869.846 euros per a finançar l'augment de retribucions del personal de les universitats públiques el 2019 d'un 2,25% respecte a les del 2018, més un 0,25% addicional amb efectes des del passat 1 de juliol.\nD'aquest import, 304.351 euros seran per a la Universitat de València; 218.333 euros, per a la Universitat Politècnica de València; 193.101 euros, per a la Universitat d'Alacant; 88.009 euros, per a la Universitat Jaume I, i 66.051 euros, per a la Universitat Miguel Hernández d'Elx.\nAixí mateix, s'ha aprovat destinar 235.000 euros a convenis amb les universitats públiques per a pràctiques formatives d'estudiants el 2020 i per a la difusió d'investigacions relacionades amb la Conselleria de Política Territorial, Obres Públiques i Mobilitat.\nD'altra banda, el ple del Consell ha autoritzat l'acord pel qual s'aplica un increment addicional del 0,25% de la massa salarial previst en els pressuposts de la Generalitat del 2019 relatiu al personal de l'Administració de Justícia al País Valencià.\nL'augment s'aplicarà sobre el complement específic de metges forenses i dels ajudants de laboratori, segons es va negociar en la Taula Sectorial de Justícia, i suposarà un total de 276.763 euros per al personal de l'Administració de Justícia.\nEl ple del Consell també ha aprovat l'acord pel qual s'aplica un increment addicional del 0,20% de la massa salarial previst en els pressuposts de la Generalitat del 2018, relatiu al personal del cos d'Auxili Judicial.\nUn altre dels acords del ple del Consell ha sigut la renovació del Consell d'Administració de la Societat Projectes Temàtics de la Comunitat Valenciana (SPTCV), que entre altres nomenaments implica que la presidència passe del conseller d'Hisenda, Vicent Soler, a la consellera d'Innovació, Carolina Pascual.\nA més, s'ha aprovat la contractació, per part del Servei Valencià d'Ocupació i Formació, LABORA, de la realització d'obres per a reparar els danys a l'Espai Labora d'Ibi (l'Alcoià) a causa de les pluges torrencials ocorregudes durant la gota freda de setembre.\nLes obres estan encaminades a evitar el col·lapse de la biga de coberta i a la reparació de la teulada de l'edifici que ocupa l'Espai Labora de la localitat d'Ibi, amb la finalitat de garantir la seguretat de l'edifici.\nuniversitats públiques valencianes\nEscriba el número 872197


Homenatge a Ruperto Chapí i Quintín Esquembre en elº 5 Aniversari de la Seu Universitària de Villena. Actualitat Universitària\nHomenatge a Ruperto Chapí i Quintín.. de la Seu Universitària de Villena\nHomenatge a Ruperto Chapí i Quintín Esquembre en elº 5 Aniversari de la Seu Universitària de Villena\nAlacant, 16 de juny de 2011\nAmb l'enregistrament d'un CD que integra peces de tots dos compositors, interpretades pel guitarrista Francisco Albert Ricote\nEl divendres 17 de juny, la Seu Universitària de Villena (en el seu cinquè aniversari) i el Vicerectorat d'Extensió Universitària de la UA amb la col·laboració de l'Ajuntament de la Villena, reten homenatge a dos grans noms de la música espanyola nascuts en la citada localitat alacantina: el músic i compositor Quintín Esquembre (Villena 1885-Madrid 1965) i Ruperto Chapí (Villena 1851-Madrid 1909). L'homenatge, que se celebrarà aquest divendres a les 20.00 hores en la Casa de la Cultura de Villena, s'ha efectuat mitjançant l'enregistrament en CD de l'obra integral per a guitarra d'Esquembre i d'una selecció d'obres, algunes poc conegudes, de Ruperto Chapí, en cuidades transcripcions del professor Francisco Albert Ricote a la guitarra (Petrer, 1967).\nEn la presentació del CD, “en la qual es glossaran les biografies de tots dos compositors i es projectarà un vídeo explicatiu”, segons assenyala el director de la Seu Universitària de Villena, Fernando Ballester, participaran la vicerectora d'Extensió Universitària, Josefina Bueno; la directora del Secretariat d'Extensió Universitària, Rosario Navalón; Fernando Ballester i el nou alcalde de Villena, Francisco Javier Esquembre.\nTambé estaran presents el professor i musicólogo de la Universitat Complutense de Madrid, expert en ambdues figures i director del Congrés Internacional Ruperto Chapí que es va celebrar a València en 2009 amb motiu del centenari de la seua mort, Javier Suárez Pallers; el nét de Quintín Esquembre i dipositari del llegat musical, Roberto Ortiz Esquembre, “que ha renunciat als drets d'autor per a l'enregistrament de l'àlbum”, comenta el director de la Seu, i l'impulsor del projecte i autor dels textos del CD, Joaquín Navarro.\nDesprés de la presentació, el quintet de vent Akraleuka de la Universitat d'Alacant interpretarà un recital amb un repertori efectuat especialment per a l'ocasió, amb peces de tots dos compositors.\nL'entrada a l'acte és lliure, limitada a l'aforament del local.


La crisi global s’aprofundeix: Xina i el Crash del Petroli | En lluita\nLa crisi global s’aprofundeix: Xina i el Crash del Petroli\nA principis d’agost van començar a fer-se evidents els problemes de fons de l’economia xinesa i per extensió global així com els límits de qualsevol model capitalista.\nAdvertíem del caràcter gegantí de la bombolla immobiliària de xina i del seu esgotament i per tant de la fi de la capacitat del sector constructiu per conitnuar tirant de la segona economia global.\nNo obstant les explicacions que parlen de pànic dels petits inversors,que no són prou madurs o del sobre endeutament dels bancs xinesos són parcials i no expliquen la realitat de fons del perquè l’economia xinesa no aconsegueix créixer més del 3%,tot i que els seus governants parlen del 7%.\nLa raó no és altra que la tendència a la baixada de beneficis, i aquesta frase no respon tan sols a l’anàlisi marxista. Segons Linda Yueh, directora del “Cendre d’estudi sobre el creixement de la Xina” al London School of Economics. El factor total de productivat, TFP per les seves sigles en anglès, ha passat de contribuir un 40% al creixement de la xina al 1979 a un 2.3 a l’actualitat (veure p. ex. China’s Growth: A Brief History). Això vol dir que l’ouput extret de les inversions en capital i treball ha disminuït moltíssim. De fet el govern xinès i el seu conglomerat de multinacionals associades estaven decidits des de finals dels anys 90 ha intentat fer girar el model d’exportacions barates cap el mercat interior a un model de desenvolupament del mercat intern. Així els buròcrates del Partit comunista de la Xina han actuat com a capitalista col·lectiu , és a dir utilitzar la inversió pública per fer allò que el capital privat no pot fer per si mateix; tal com els polítics espanyols, construint milers de kilòmetres de carreteres, de trens d’alta velocitat i moltes altres infraestructures i com ja sabem aquest camí no acaba bé.\nLa desacceleració de l’economia xinesa també està afectant als BRICs (Brasil, Rússia India i la Xina mateixa). Molts d’aquests estats importaven grans quantitats de bens de consum barats xinesos i la vegada exportaven matèries primeres a aquest país. Així si la economia xinesa necessita menys petroli, ferro, etc.. per funcionar, importa menys, llavors l’economia brasilera pateix i redueix la seva capacitat per importar productes made in china i es genera un cercle viciós d’alentiment de la circulació de les mercaderies , és a dir crisi.\nA banda la guerra comercial entre l’OPEP i USA i Canadà està contribuint a desestabilitzar encara més les economies de Brasil i Rússia així com Veneçuela agreujant la situació. Arabia Saudí, especialment té grans reserves de petroli i monetàries i pot extreure beneficis d’un barril de petroli a 10$ -15$, en canvi el benefici del petroli obtingut mitjançant el fracking als USA necessita un preu per sobre de 60$ i al voltant de 100 dòlars pel petroli de les sorres asfàltiques Canadenques. Aquesta guerra comercial, unida a un hivern especialment suau a l’hemisferi Nord, ha generat un espirall de producció i depreciació, atès que es necessiten vendre més barrils per obtenir les divises necessàries per equilibrar els pressupostos (veure figura 1). És a dir els països productors de petroli, grans importadors de productes manufacturats mundials estan en una situació econòmica com a mínim molt difícil.\nAltre factor a valorar és la pujada d’interessos als USA, que està fent que molts inversors abandonin els volàtils mercats per anar als bancs.\nEn resum el panorama és molt complex, tot indica que durant el 2016 la situació no té tendència a millorar. De fet, des de fa uns 30 anys la capacitat de producció global excedeix en molt la capacitat de consum, la financiarització de l’economia basada en alta inversió a les borses i la creació de bombolles, immobiliàries, tecnològiques, de matèries primeres, ha estat el camí que ha pres el capitalisme per continuar acumulant beneficis. Així s’ha generant una espirall de crisis cada cop més profundes i booms més curts.\nPer últim remarcar que la producció de petroli barat està repercutint molt negativament en el desenvolupament i extensió de les energies alternatives netes i allunya molt l’objectiu de reduir el nivell de CO2a 350 ppm (límit per un canvi climàtic no brusc) de manera que els events extrems com sequeres, inundacions seguiran crexient no només generant més pobresa i destrucció ambiental als països on es donen sinó més desestabilització global.\nFigura 1: Preu del petroli per equlibrar pressupostos. Font : http://apuntesenergia.com/2015/03/04/el-precio-del-petroleo-los-paises-exportadores-1a-parte/\nCrisi econòmica, Economia, Xina


Projecte ÓS BRU | Escola Montsent de Pallars - ZER Alt Pallars Sobirà\nProjecte ÓS BRU\n• Elaborar l’arbre genealògic reduït de l’ós bru al Pirineu\n• Cercar similituds i diferències entre l’arbre genealògic dels humans amb el de l’ós bru\n• Identificar i classificar els rastres i restes més comuns de la fauna del país de l’ós\n• Utilitzar estratègies de cerca de dades i analitzar resultats per trobar respostes.\n• Manejar correctament instruments d’observació i mesura.\n• Entendre el concepte d’espècie paraigües, amb l’exemple de l’ós bru\n• Identificar els elements més importants de cadascun dels àmbits: cultura i patrimoni, espai compartit, hàbitat i ós bru\n• Detectar els punts forts i febles actuals de l’ós bru\n• Entendre el valor del coneixement i la informació, per a la conservació del territori\nÀrees implicades: Coneixement del medi .\nDuem a terme un Projecte sobre l’Ós Bru per tal de conèixer el seu hàbitat , costums …… amb les següents activitats:\nDescoberta de la família complicada de l’ós bru, amb la construcció d’un arbre genealògic real reduït de l’ós bru als Pirineus, del que se’n podran treure moltes conclusions sobre els vincles “familiars” d’aquesta espècie.\nEls apunts de Mr Jeff\nEls alumnes mitjançant diferents dinàmiques d’identificació dels rastres i restes, hauran d’esbrinar quins son els noms de les espècies que completen aquest recull.\nAquesta, és una activitat per conèixer en detall les diferents senyals de la fauna (petjades, femtes, banyes, restes de pinyes rossegades, pèls,…) que habita al país de l’ós bru\nEl paraigües de l’ós bru\nPreguntes, endevinalles i petits enigmes de cadascun dels quatre àmbits (ós bru, hàbitat pirinenc, espai compartit i finalment, cultura i patrimoni), per tal d’evitar que l’ós bru caigui pel tub de la conservació.


La pàtria avui en dia - Vila de Roses\nLa pàtria avui en dia\nEl concep de “pàtria”, que avui en dia s’utilitza en nombroses ocasions i contextos, és un concepte que ha tingut nombrosos significats al llarg dels anys i ha patit una important evolució i adaptació als contextos polítics de les diferents èpoques.\nOriginalment, el terme “pàtria” era una expressió llatina que feia referència al lloc de naixement. Durant l’època romana, el significat va anat variant. Son molts els autors romans (com Ovidi o Ciceró) que utilitzen el terme per a referir-se al lloc on una persona viu be, en bones condicions i on pot ser feliç.\nDesprés de la caiguda de l’imperi romà, la paraula segueix apareixent en nombrosos escrits, en aquest cas amb unes certes reminiscències del primer significat, ja que quan s’usa es fa servir sobretot per a referir-se al poble o lloc d’origen. La paraula va prenent múltiples significats. Qui la dota d’un nou significat és l’Església, que, segurament també amb una certa influència del significat romà del lloc ideal, planteja el concepte d’una “pàtria celestial” de tots els cristians. Un concepte que pot referir-se tant a el regne diví on es troben després de la mort a una ciutat santa terrenal com Jerusalem.\nAmb aquest concepte celestial de pàtria, apareix també la idea de “morir per la pàtria”, presentant-ho com una obra de devoció i fidelitat. Ivo de Chartes explica a la seva obra que els que morin en defensa de la veritat de la fe, la salvació de la pàtria i la defensa dels cristians tindran la seva recompensa en el mon celestial. En aquest mateix sentit, Enric de Gant, defensa que morir per una comunitat, per els teus germans, és quelcom més gran que morir per tu mateix. Compara aquest sacrifici amb el que Jesús va fer per a tota la humanitat.\nÉs també a l’edat mitjana que es comença a equiparar la idea de “pàtria” amb la de regne. Apareixen, doncs els primer impostos explícitament dedicats a la “defensa de la pàtria”, un símbol inequívoc d’aquesta nova concepció. No obstant, tot i que podem trobar similituds amb el significat actual convé recordar que la forma d’organització política i social de l’època és molt diferent de l’actual. La fidelitat es devia a aquells senyors amb els quals un vassall havia establert un pacte de vassallatge o bé a la pròpia església. Així doncs, quan s’utilitza l’expressió “morir per la pàtria” en aquest context, vol dir morir en defensa del cristianisme, en defensa d’una senyor o un rei, o morir en defensa del teu poble o la teva terra en el sentit més físic de la paraula.\nDurant el segle XIII que el terme pàtria que l’església havia creat comença a arrelar en el llenguatge jurídic i comencem a trobar tractadistes que defensen que la lleialtat (fidelitas) dels soldats cap a la pàtria pot ser més important que la lleialtat cap al seu senyor. Així doncs, l’evolució del concepte de pàtria cap al concepte de regne, parteix d’una secularització del concepte religiós. Per a justificar aquesta connotació del regne com a pàtria terrenal es citen autors com Sant Tomàs, Sant Agustí, Aristòtil o Ciceró. L’obra de grans autors humanistes de l’època com Dante també sustenta tota aquesta nova teoria. Mica a mica, doncs, la lleialtat es va dividint. Ja no només es gloriós morir per a Deu, si no que també ho és morir per aquesta nova “pàtria”.\nJa en època romana, el “Digesto” (obra jurídica publicada el 533 dC) parla de dues pàtries: la de cada individu i la de Roma “communis patria”. Aquesta obra va servir com a referent a l’edat medieval, es va intentar buscar l’equivalent de l’època de la “pàtria comuna”. L’Església entenia que lacommunis patria de l’època s’havia d’entendre com la comunitat cristiana. No obstant, els juristes de l’època traslladaren el concepte de “pàtria comú” a les monarquies. Així dons, la idea de regne com a pàtria va prenent cada vegada més força.\nA partir del segle XV, el concepte de pàtria pateix un nou canvi. Es va deslligant cada vegada més del concepte de monarquia dinàstica i s’assimila cada vegada més una entitat nacional més abstracta. Son freqüents les apel·lacions al patriotisme per a defensar els drets i llibertats dels súbdits. En alguns casos, veiem com es pot arribar a la revolta contra un rei en nom de la pàtria, cosa que demostra que els conceptes de pàtria i monarquia ja no estaven estrictament lligats.\nNo obstant, no serà fins a la revolució francesa que es lligarà definitivament el concepte de “pàtria” al de “nació” i al de “estat”, i s’anirà formant mica a mica el significat actual.\nAixí dons, podem veure com el concepte de “pàtria” s’ha anat adaptant amb el pas dels anys a les diferents realitats polítiques del moment. Així dons, cal tenir especial cautela quan s’estudiï la realitat d’un determinat moment de passat en base a textos que citen aquesta paraula. És necessari interpretar-la sempre en funció del seu context adequat.\nAixí mateix, crec que aquest viatge cap als orígens i l’evolució del terme pàtria pot servir també per a fer reflexions sobre el mon actual. La societat d’avui no pot ser aliena a aquesta evolució del terme. Així doncs, crec que esdevindria un exercici d’anacronisme flagrant que intentéssim assimilar el concepte actual de pàtria a algun dels significats que ha rebut antigament. El mon actual en el que vivim te unes característiques prou peculiars com poder definir un significat pròpia de la paraula “pàtria”. En un mon globalitzat, amb unes grans corrents migratòries i amb unes comunitats humanes absolutament heterodoxes i plurals, entenc que el concepte de pàtria ha de prendre molt més inclusiu, social i comunitari que no pas identitari o religiós com ha estat en el passat. Per posar l’exemple de Catalunya, la pàtria catalana del segle XXI hauria ser el conjunt de gent diversa amb el qual compartim un mateix espai, un mateix temps i qui sap si d’aquí poc un mateix estat. La pàtria ha de ser el que ens ha d’unir a tots, no el que exclou o separa a una part.\nSecció local ERC Roses\nPrevious L’Esport i la Política\nNext Aliances de ciutadans de progrés


Boston | una mica de tot arreu\nÉs una de les ciutats que més m’agraden d’Amèrica possiblement perquè s’assembla molt a les ciutats angleses. Capital de l’estat de Massachussetts i bressol de la reialesa americana – el clan Kennedy és el més semblant al que a Europa són les cases reials -concentra un important component de la història política americana. La Presidential Library and Museum dedicada al president assassinat és un edifici magnífic tant pel continent com pel contingut. Aquestes edificacions es construeixen a cadascuna de les ciutats natals dels que han estat mandataris del país i, aquesta, la John F. Kennedy és una de les millors.\nI no oblidem que a Boston hi ha la Universitat de Harvard. Facebook va néixer en aquell campus. Podria parlar molt d’aquesta ciutat, i podria posar fotografies de postal, però no és el cas. En aquests moments ha estat de màxima actualitat pels esdeveniments tràgics que han afectat la vida tranquila i pacífica d’aquesta urbs.\nVull donar relleu amb les següents imatges al que són el tòpics típics americans i que, a Boston, tot i que es porten amb més classe i elegància, no per això deixen de ser els grans trets característics de la vida a U.S.A.\nUn patriotisme convençut i sentit, el record de la guerra del Vietnam i l’orgull dels veterans, les sèries de televisió exportables a la resta del món, Halloween, els “moters” i les Harley- Davidson, la impresionant emigració…aquí ensucrat amb barris que podries trobar als millors indrets de Londres i amb entrades als edificis tan semblants a les britàniques. No oblidem que estem a Nova Anglaterra i que Boston és una de les ciutats més antigues dels Estats Units!\nA la tardor tota aquesta zona de la costa nord-est ens ofereix un espectacle excepcional. Quan les fulles dels arbres queden tenyides de vermell sembla que, especialment quan els hi toca el sol, hi hagi foc per tot arreu. És una meravella i Boston, amb la quantitat de parcs que té, gaudeix d’una tardor en que tota la gamma de tons: el groc, el taronja, el torrat, el vermell… vesteixen els arbres i encatifen els terres en una simfonia de color d’una bellesa única.\nViatjar per Nova Anglaterra i el sud- est del Canadà, en temps de tardor, és un viatge de matrícula d’honor.\nVaig assistir a la Desfilada del dia del Veterà, impotantíssima arreu del país, i hi havia molta gent. Mai hauria pensat que en aquell oasi de pau, en una “desfilada” d’esportistes, s’escampararia el terror i la por per aquesta ciutat.\nTota una declaració d’intencions per part del col·lectiu gai, contrari a manifestacions militars.\nUn veterà, són pocs els que renuncien a l’uniforme, rebutja les commemoracions militars i les desfilades patriòtiques.\nDes de que van amb bolquers ja se’ls porta pel camí d’un patriotisme extem.\nEscolars encara, tenen festa al col·legi per estar a aquestes celebracions.\nUna jove intèrpret que no perd ocasió per fer pàtria.\nPreparant-se per la desfilada. Tothom té un uniforme per posar-se’l quan sigui necessari.\nEls veterans fent-la petar, potser, sense voler recordar el que van viure en les guerres que els hi va tocar anar.\nEls milions d’emigrants que hi ha arreu dels Estats Units també s’incorporen a les desfilades.\nEls “motards” amb la seva manera de vestir-se i les espectaculars Harley-Davidson no hi poden faltar!\nLa periodista entrevista a aquest veterà impecablement uniformat i amb posat d’orgull patriòtic.\nUna de les sèries exportades arreu del món té el seu “santa santorum” al cor de la ciutat de Boston. És el bar -up and down- , molt maco i elegant, on es rodava “Cheers”\nEstem al barri de Kensington a Londres?\nO per la zona de The Mall?\nLa festa d’origen celta, Halloween, es celebra al llarg i ample del país.\nTambé hi ha una part de Boston, només faltaria, on l’acer i el vidre s’agermanen en espais més contemporànis.\nLa càl·lidesa del color de les fulles suavitza els tons freds d’aquests edificis.\nUn dels milions d’arbres que encenen Nova Anglaterra, en aquest cas en un parc de Boston, en temps de tardor.\nTÍTOL del proper POST.- nº 45.- Cicle d’abril. Sant Jordi 2013\nper unamicadetotarreu a Abril 22, 2013\nCategories: Amèrica, Ciutats\n← Aneu-hi que us agradarà molt!\nCicle d’abril .- Sant Jordi 2013 →


Molts insectes tenen tot un seguit de llegendes al seu voltant que els fan aparèixer de manera més o menys simpàtica als nostres ulls. Però un dels més espectaculars és, sens dubte, la mantis religiosa, que també és coneix com plegamans. I no és sense motiu. Com podria passar desapercebuda una espècie en que les femelles es cruspeixen als mascles desprès de la còpula? Naturalment aquest comportament s’ha mistificat i interpretat sempre des d’un punt de vista molt esbiaixat. La dona devoradora d’homes, l’irresistible atracció pel sexe fins i tot encara que comporti la mort... Molts tòpics humans que, naturalment no tenen res a veure amb el que realment fan les mantis. Les mantis són realment unes feres en el món dels insectes. Es camuflen perfectament, resten immòbils fins que passa algun insecte a prop, i aleshores en un moviment quasi instantani el capturen amb les dues potes davanteres. I immediatament comencen a menjar-se’l, sense prendre's la molèstia de rematar la presa. I no tant sols insectes. També poden capturar petits amfibis, rèptils i fins ocells! A més tenen molta gana, en realitat són útils en un jardí per mantenir la població d’insectes relativament controlada. I si mirem el cap de prop, ens adonem que tenen dos grans ulls, hipnòtics encara que semblen guenyos, i tres petits ulls més entre mig, disposats en triangle. Els ulls grans són compostos, com els habituals en insectes i permeten veure en color i enfocar molt bé. Els ulls petits, en canvi, sols discriminen llum i foscor. Però el més espectacular és evidentment el comportament durant la còpula. I aquí cal matisar que hi ha moltes espècies de mantis i que també hi ha molts tipus de comportaments diferents. El procés s’inicia quan les femelles comencen a generar una feromona per atraure als mascles, que són comparativament més petits. Desprès hi ha un ritual en que es toquen les antenes i fan una mena de dansa, però que pot variar d’uns tipus a altres. I desprès té lloc la còpula. I aquí és on hi ha el merder. En general s’exagera una mica el que passa, i les femelles no devoren al mascle en acabar a no ser que estiguin realment afamades. Sembla que aquest comportament és més freqüent en animals en captivitat. En tot cas, de vegades si que se'l mengen. Però realment no és desprès de la còpula. Normalment és durant. I hi ha alguna espècie de mantis en que si que ho fa quasi sempre. Exactament el que fa la femella és arrencar el cap del mascle, menjar-se'l… i continuar durant unes quantes hores copulant amb la resta del cos del pobre mascle. I encara més. Si no decapita al mascle, la fecundació difícilment té lloc. Sembla que els mascles tenen vies nervioses inhibidores que si no es tallen (literalment) bloquegen la copulació. Dura vida la dels mascles de mantis. Si amb el sexe, la primera vegada ja vas prou nerviós, la perspectiva que t’arrenquin el cap a mossegades ha de ser realment com per bloquejar qualsevol estímul. Cosa que fa pensar que les feromones de les femelles de mantis han de ser realment irresistibles! Publicat per\nPensava que avui t'havies agafat festa per celebrar l'aniversari :DMolt interessant el post, impactant les imatges del colibrí. Realment les mantis són uns insectes fascinants.\npd40. Je je. Al mati no funcionava el blogger.carquinyol. ostres. allo si que seria "sexo duro" pero "duro, duro".\nNo he pogut evitar llegir el post amb un somriure...la mantis sempre m' ha atret i de vegades fins i tot li he tingut enveja !!!;-)Lili\npetitabruixa!!!! M'acabes de fer venir una esgarrifança.;-)\nHmmmmm, potser es van inspirar en la mantis per fer Instinto Bàsico ... :-)Salut!\nOmalaled. Potser si. Pero es que n'hi ha algunes que val la pena jugarselapapitu. Picar no piquen, pero potser poden fer mal amb les potes que tenen per agafar. Jo n'he agafat alguna amb les mans, i cap problema. Pero tampoc la feia emprenyar.Elsinor. Ostres, aquell final, quin mal rotllo. Pero alla no tallaven caps...\nJo sóc una mica infantil pel què respecta al món dels insectes. No he pogut superar el síndrome "bitxo". Els detesto.I la mantis aquesta és de les coses més esgarrifoses que he vist. A part de cabrona!!!\nuhm.. sexe o cap, sexe o cap..?Un clar exemple de violència de gènere, sens dubte.


3.873 somriures amb el Barça Lassa d’handbol\nEls nens i les nenes viuen un dia excepcional al Palau Blaugrana\nLa millor entrada de la temporada en un partit de la Lliga Bauhaus Asobal va venir plena de somriures. Un horari inèdit de les 11 h del matí va suposar la millor entrada a la Lliga del Barça Lassa 2015/16. El motiu? 3.873 espectadors, la majoria d’ells escolars, van poder veure el triomf del Barça Lassa davant el BM Benidorm, en un partit carregat d'il·lusió i on tots van sortir del Palau amb un somriure, una foto i un autògraf dels seus ídols.\nLa il·lusió dels més petits\nPoder venir a veure un partit del Barça d’handbol sempre és motiu d’alegria pels més petits. Tenir a tocar jugadors famosos en l'àmbit mundial és una experiència gratificant per a tots i especialment per a nens i nenes.\nJugar a les 11 h del matí era un repte per al Barça i ho va poder realitzar gràcies al suport de les escoles d’arreu que van venir a veure, gaudir i animar Pascual i els seus homes.\nDurant el partit l’ambient va ser de gala. Els nens i nenes van animar sense descans i van donar l’ambient i el color de les grans ocasions al Palau Blaugrana.\nPerò el seu esforç va tenir recompensa. Cap d’ells va marxar cap a casa sense un autògraf i/o una fotografia amb els seus ídols.\nEls jugadors del Barça Lassa van dedicar més de mitja hora a la pista a signar i fer-se fotos amb els petits. I per si això no fos poc, a la sortida del pavelló, centenars de nens i nenes els esperaven.\nVa ser un dia especial, en què el Barça Lassa va sumar un doble triomf: l’esportiu davant el BM Benidorm i el fet d’aconseguir el somriure i la felicitat de gairebé 4.000 nens i nenes.


Diari de Jo Mateixa: Per començar el matí... una foto romàntica\nPer començar el matí... una foto romàntica\nEscrit per Jo Mateixa a les 08:29\nAquesta es la foto guanyadora del Concurs de St. Valentí a 20 minutos, ha guanyat un iPod Nano de 4 GB....de quant es el teu iPod Adagio???\nno m'extranaya que sigui del "20 minutos"! no trobes que és una foto masclista? perquè s'ha de posar ella de puntetes? perquè no s'ajup ell que seria més comòde per tots dos?\nNo, no m'agrada la foto, ho sento. Sento espatllar-te el moment romàntic.\n21 de febrer de 2007, a les 9:57\nBon dia Deric, jo volia saber l'opinió de la gent, pero també crec que es un pèl masclista, a més, jo aquest dies he estat xafardejant les fotos que la gent ha anat penjat i n'he trobat de bastantes més bones, més dolces, més tendres, que m'han impactat molt més.\nHi havien de families, de mares amb nedons, de pares amb criatures petites, de gais i lesbianes, d'avis, etc...i crec que moltes d'elles es mereixin guanyar, però ja veus, la gent ha votat aquesta.\n21 de febrer de 2007, a les 9:59\nDeric!!! estava pensant el mateix!!!\nM'hi falta la interacció masculina... sí, sí, sí... almenys fent un pas endavant cap a ella... o alguna cosa així.\nLa idea és bona, però el missatge que m'arriba és que ella s'ha d'esforçar i ell passa de tot.\nVolem paios que s'impliquin!!!!!\nEm sap greu fer com en Deric i espatllar-te el moment.\n21 de febrer de 2007, a les 10:07\nD'espatllar el moment res Elur, tot al contrari, com bé l'hi he dit a en Deric, jo també penso que es una foto masclista i volia saber la vostre opinió, i que si algú la considera realment bònica i tal que no se n'estigui de dir-ho, les crítiques sempre haurien de ser constructives i poder a algu altre (fins i tot el que va fer la foto) l'hi sembla tot el contrari.\n21 de febrer de 2007, a les 10:47\nDoncs lamento contradir les dues opinions! A mi m'agrada, la trobo molt tendra! Clar que de fotos jo no n'entenc i en Deric i l'Elur sí ... per això ho dic en veu baixeta!\nA mi m'agrada ... i no és per portar la contrària!!!\nUn petonarro i bon dia, xiqueta!\n21 de febrer de 2007, a les 11:23\nDoncs a mi m'ha recordat que potser el tio sense tenir passio l'esta estrangulant pel coll i això no es veu i ella està de puntetes... uiiii però que macabra no se perque he tingut aquest pensament... ara aniré a veure les altres fotos.\n21 de febrer de 2007, a les 11:24\nEn total desacord amb tots els comentaris!!!!!!!\nEs nota que ell s'està ajupint (per la forma dels peus). I es nota que ell l'està abraçant per que ella no es cansi!!! I es nota que la platja està neta! i es nota que el que ha fet la foto està feliç...\nSou una colla de torrecollons (amb perdò i amb carinyu)\nPer cert; tinc un amic que diu que el somni de la seva vida és sortir amb una dona 2 pams més alta que ell i portar un barret de gangster.\nAixò si que és amor i carinyu...\n21 de febrer de 2007, a les 11:29\nEscarabat!! Tu tens molta imaginació!! Clar que tal com ho pintes, doncs sí... és una foto molt maca.\nAu i no t'alteris! ;)\n21 de febrer de 2007, a les 11:30\nOndia, escarabat ... llavors pel regal de l'anniversari del teu amic ho tindríeu fàcil: una tauleta d'aquelles petites per arribar-li a fer el petó ...\nEh, la foto és xula!! I què coi escanyar ... llegiu massa el Què, vosaltres?\nUn petò per TuMateixa\n21 de febrer de 2007, a les 11:39\nPep: No, no, tu no portes mai la contraria :-P\nFarlopa: Collons nen, en això no hi habia pensat...pero es possible!!!\nEscarabat: Que l'has feta tu la foto??, ho dic per que has interpretat la foto força bé, si que tens imaginació "xavalin" :-P\nElur: L'Eescarabat te molta imaginació en aquestes coses, ens ha quedat clar, ai que mono ell, oi??? :-O\nPep de nou: Tauleta IKEA??, es bona pensada, ane-m'hi tots junts a comprar-la vinga va, andem d'exurssió...es nota que avui vaig al futbol??, estic dels nervis amb ganes de plegarrrrrrrrrrrrrrrrr :-)\nmmmm, gràcies per el petonet Pep, quin gustet :-O\n21 de febrer de 2007, a les 11:42\nSuposo, estimada TuMateixa, que com el resultat no sigui mooooooolt favorable (que segur que guanyem fijo, fijo i fijo) hauràs de fer un exercici de constricció, com el que hem fet tots quan hi hem anat i no han ... bueno, que no ho vull posar ...\nAimecagunlamaredetotplegat joder! que m'estic posant tens... merda!!!\nPetonets de nou!!!\n21 de febrer de 2007, a les 12:01\nPep: Han de guanyar txato, ja t'he dit que buscava el conjunt de roba interior de la sort per els partits del Barça, però no l'he trobat, jejejejeje, tot i aixi el conjunt que porto ens ha de donar sort també, que es de color blaugrana :-P\nPS: No et possis nervios abans de temps!!!!...jo estic com un flan (Flan chambursy, Danone no em mola)\n21 de febrer de 2007, a les 12:16\nImaginació no. Es veu clarisimament!! I no comencis que ja em poso vermell!!\nI vermell que em fotaré a la nit, que jo soc molt pesimista!!\n21 de febrer de 2007, a les 12:30\nEscarabat: No començo no, però que he dit ara per que et possis vermell?????\nAhhhhhhhhhh i tranqui, segur que el partit serà guapo i si tenim sort guanyarem, no ens estresem abans d'hora eh!!!!\n21 de febrer de 2007, a les 12:53\nJo ja tinc els merengons de turnu de la feina dient que ja fem el ploramiques ... i això que no han sentit l'escarabat i el seu pessimisme que sino ...\nVa, va, va!!! I jo perquè em poso tens si només són vuitens de final ... uf, uf, uf, uf .... vaaaaa!!!!\nPetonets per la TuMateixa!\n21 de febrer de 2007, a les 13:29\nDoncs d´entrada m´ha semblat una foto maca i ben pensada pero despres de llegir els comentaris ja no se que pensar...\n21 de febrer de 2007, a les 13:34\nPep: Un dels jefes, dels 4 que tinc, es merengue i avui no ha vingut (encara), però segur que quant arrivi haurem d'aguantar allò de ayer ganamos!!...com si a la resta dels del despatx ens importes una merda :-P\nJoder nino, si ja, son vuitens, pero com no guanyem i al seu camp tampoc...adeu champinyons ligue!!!!\nMikel: Ets lliure pensador home, digues el que creguis que has de dir, sense pors de que vingui algu i et faci pam,pam al culet per dir el que penses :-O\n21 de febrer de 2007, a les 16:26\nJa l'he vist aquest matí a la web del "20 bazofias"... ho sento, però li tinc molt de carinyo a aquest diari, es nota oi? xD\nA vere, pot ser masclista, sí, però tampoc ho veig així, ella s'ha d'aixecar per fer-li el petó, si ell fos qui s'ajupís la foto no tindria sentit, que és el que es busca, és a dir, que la foto tingui un significat.\n21 de febrer de 2007, a les 18:36\nDavid: Jo es que ja porto un cacau mental de si, si o si no, jejejejejjejejejeje.\nTeniu el Qué i el ADN a Madrid també??


Albert Sánchez Piñol: "Un narrador no pot mentir. Quina gran paradoxa!"\nEl sisè premi Llibres Anagrama és per a ‘Napalm al cor’, de Pol Guasch\tEl sisè premi Llibres Anagrama és per a ‘Napalm al cor’, de Pol Guasch\nAvançament editorial: ‘Guàrdia’, de Nikos Kavadias\tAvançament editorial: ‘Guàrdia’, de Nikos Kavadias\nMaria Barbal, Isona Passola, Xavier Albertí i Josep Ramoneda, nous acadèmics de Bones Lletres\tMaria Barbal, Isona Passola, Xavier Albertí i Josep Ramoneda, nous acadèmics de Bones Lletres\nLa junta del PEN respon a la baixa col·lectiva de vint-i-un socis, però no entra en confrontació\tLa junta del PEN respon a la baixa col·lectiva de vint-i-un socis, però no entra en confrontació\nUna vintena d'escriptors abandonen el PEN, arran de la demanda interposada contra la presidenta anterior\tUna vintena d'escriptors abandonen el PEN, arran de la demanda interposada contra la presidenta anterior\nRaig Verd incorporarà al seu catàleg quatre títols d’Albert Camus\tRaig Verd incorporarà al seu catàleg quatre títols d’Albert Camus\nAlbert Sánchez Piñol: “Un narrador no pot mentir. Quina gran paradoxa!”\nL’escriptor de 'La pell freda' i 'Victus' publica ara un assaig divulgatiu sobre narrativa: 'Les estructures elements de la narrativa'\nAlbert Sánchez Piñol, en una fotografia del 2019 (fotografia: Adiva Koenigsberg).\nAlbert Sánchez Piñol no deixa de sorprendre. Acaba de publicar Les estructures elementals de la narrativa (la Campana), un llibre que, tal com indica el títol (que no enganya), no és una novel·la sinó que tracta de les estructures del relat. Hi explica com, des que es dedica a l’escriptura i des del punt de vista antropològic (Sánchez Piñol és antropòleg de formació), ha anat reflexionant, s’ha esforçat a entendre la mecànica profunda que fa rutllar l’estructura narrativa d’una història. Ho ha volgut deixar per escrit com una aportació important que fa per entendre el procés de creació. I es concentra a fer entendre per què hi ha històries que funcionen i n’hi ha que no. I tot això ho resumeix en un concepte: l’estructura paradigmàtica primordial. I per simplificar-ho en diu “Papitu”.\nA banda deixa la poesia, la importància de la forma, de l’estil, del gènere. I de segur que serà polèmic, perquè és taxatiu en les afirmacions sense fissures i adopta un to de suficiència provocador, perquè no escatima crítiques al món literari, especialment el català. Però alhora és cert que escriu un manual sobre narrativa o un assaig divulgatiu, amb una voluntat molt didàctica, tant del punt de vista de l’escriptura com en la maquetació i la tipografia del llibre, que conté negretes, destacats, requadres… Fins i tot ofereix uns exercicis finals.\nUna mostra de frases contundents pot ser la que segueix, que en el llibre va requadrada: “Què és la narrativa? Un relat compost per tres actes. Què és la literatura? Qualsevol cosa.” Al principi del llibre ja aporta la intenció: “Aquest llibre no explica com s’escriu una història; aquest llibre explica com s’escriuen totes les grans històries que s’han escrit i que s’escriuran mai, i per què han captivat milions i milions de lectors.” Tot seguit, entre parèntesis escriu: “Em rellegeixo i la petulància em mareja, però així és.”\nTot i que fa molts anys que Sánchez Piñol pensa sobre l’estructura narrativa, ha estat a causa de la pandèmia que s’ha decidit a deixar per escrit la recerca, un procés que li ha significat un gran esforç: “La pandèmia m’ha fet sentir mortal, com a tothom, i potser d’aquí ha vingut el llibre, que si em passava alguna cosa, que quedés la meva versió del que és la narrativa i d’on ve tot això i on anirà a parar. També potser era una manera d’evadir-me de la realitat, parlar d’abstraccions intel·lectuals tan fermes. Parlar d’estructures profundes permet emancipar-se de la quotidianitat, perquè parles de coses que han perdurat milions d’anys. És clar, l’estructuralisme parla de coses que sempre hi són i no queda lloc per a l’actualitat.”\nAbans d’entrar en matèria, comentem la situació pandèmica actual. La seva visió d’antropòleg ens interessa: “La pandèmia és una merda i tinc por que es quedi per sempre. Però, és clar, no és la primera pandèmia de la humanitat i les pandèmies sempre han vingut del mateix lloc, de les grans concentracions humanes d’Orient; i sempre han generat en Occident uns canvis estructurals molt grans. L’Imperi Romà, en part, va caure per les epidèmies, a l’edat mitjana no cal que et digui què. I ara veig que el poder se n’aprofita bastant. S’han acabat les mobilitzacions, tothom cap a casa… Bé, potser la gent llegirà més llibres, estant reclosa. Mirem-ho així. Però no, no en traurem res de bo, de la pandèmia.”\nL’antropologia té un paper fonamental en aquest llibre: “Jo abans de narrador era antropòleg. I dono una visió de la narrativa des de l’antropologia. I penso que fulmina molts mites. Crec que a Catalunya i a Espanya la visió de la narrativa es troba molt afrancesada i, és clar, l’antropologia et fa veure les coses d’una altra manera. Més pràctica i, al mateix temps, molt etnogràfica. En aquest sentit va contracorrent, perquè a Catalunya les capelletes literàries són molt afrancesades.”\nL’escriptor parla de l’esforç que li ha significat escriure el llibre, sobretot perquè ha volgut simplificar un tema complex. I, a més, sense ser deutor de l’acadèmia: “Jo no estic dins la universitat i volia fer un llibre que no fos gens acadèmic, molt divulgatiu. Penso que no cal que el llegeixin només aspirants a escriptors i a guionistes, qualsevol persona que gaudeixi de la narrativa, amb aquest llibre en gaudirà el doble, perquè veurà com en funciona el motor.”\n—Fa la sensació que heu escrit una classe magistral fora de l’acadèmia.\n—El bagatge intel·lectual és molt acadèmic, perquè enfoco el món narratiu des de l’estructuralisme antropològic i lingüístic. És molt útil, perquè et serveix per a veure la part del darrere de tota novel·la, de tot relat. Com funciona per dins.\n—Amb tot, comenceu molt fort, amb un to crític i irònic. Per què adopteu aquest to de suficiència?\n—Perquè tinc raó [riu]. Si hi ha algú que s’enfada, que s’enfadi; que em rebati. És que quan entres dins del Papitu, és un sistema de pensament molt elaborat. I les ximpleries que sento dels autors… són antològiques. I el llibre demostra que pixen fora de test. Pot haver-hi gent que s’enfadi, però només m’han de replicar.\n—Potser fareu la competència a les escoles d’escriptura, que estan molt en voga.\n—Sí, o potser el llibre les ajudarà. És el que haurien d’ensenyar. Quan ara et deia que el panorama literari català es troba molt afrancesat, una de les proves és que les escoles d’escriptura no són dins la universitat. Per què no poden ser estudis universitaris com ho són les Belles Arts? Per què pots aprendre a pintar, a esculpir, pots fer estudis de música, però no pots aprendre narrativa? Com s’escriu una novel·la? És fora del sistema. Consideren que no es pot ensenyar. Per què no puc ensenyar a escriure? No podré ensenyar mai què s’ha d’escriure, però com es construeix un relat? A mi això no em sembla suficiència, això és el mínim suficient, per entendre què és la narrativa i el fet literari en ell mateix. Que no ve de qualsevol lloc i que ja tenim elements racionals per a entendre-ho, tot això. I, fins ara, l’acadèmia ficava tot això dins el món de la irracionalitat. I aquesta gent és la que mana i és la que té el discurs dominant dins el món literari i de ciències socials.\n—El llibre afronta l’estructura creativa dels relats i deixa de banda la part creativa i la forma?\n—No afronta ni la forma ni els continguts. Per entendre’ns, jo agafo el cos i només parlo de l’esquelet. I dic: prova de treure l’esquelet. Per molt bonica que sigui la cara, ja veuràs què queda. I un esquelet pot tenir variacions, però té uns elements comuns. Això és el que explico. Ara, d’elements creatius sí que en parlo. De fet, que jo sàpiga només n’he parlat jo. Parlo de xamanisme i de mediumnitat aplicats a les arts creatives.\n—Fins ara dèiem: la imaginació és com una habitació tancada sense portes ni finestres que, per algun miracle, els autors aconsegueixen entrar-hi, hi troben idees meravelloses, en surten i ens les expliquen. No. La imaginació són mecanismes i sabem quins són. Són dos: el xamanisme i la mediumnitat. Xamanisme: algú té la capacitat de sortir del seu cos, veure coses meravelloses i tornar. T’ho expliquen a primer d’antropologia. Mediumnitat [de ‘mèdium’] és el mecanisme invers: algú entra dins del teu cos. I això que explico no és una qüestió de pobles primitius, sinó de les arts creatives. Les arts escèniques són més mediúmniques (tot autor et dirà que se sent posseït pel personatge) i, en canvi, les arts narratives són més xamàniques, més de fer un viatge. I una cosa que ningú no ha dit i té una certa importància és que aquests dos mecanismes són tan poderosos, que han creat tots els arguments. I això ningú no s’havia parat a pensar-ho. Ningú no ho ha vist abans! Per això tenia molta necessitat de deixar-ho per escrit. Ara, això que dic no és cap principi de fe, és una equació intel·lectual. Si algú ve i em diu: “No, és que hi ha un tercer argument”. Doncs, d’acord, discutim-lo.\n—Aquesta part que expliqueu és al començament del llibre. Després passeu a això que anomeneu ‘Papitu’. D’on surt aquest nom?\n—Papitu és el nom d’un amic meu del barri. Tu no saps com n’és, d’esgotador, anar dient “estructura paradigmàtica primordial”. Per això ho vaig començar a substituir per ‘Papitu’. L’estructura narrativa no ha estat gaire estudiada. Fins i tot m’he hagut d’inventar la nomenclatura, tot i que alguns noms ja existeixen i l’agafo d’altres àmbits, com el MidPoint, per exemple; l’agafo de la indústria del cinema sobretot anglosaxó. Però ells el tenen com un concepte molt pràctic i poc definit. Jo ho he sistematitzat i he trobar la definició més exacta. I la definició m’ha costat trenta anys. Jo crec que tot és nou en aquest llibre, perquè ningú no s’hi havia parat a pensar. Sóc el que he anat més lluny perquè he caminat sol; ara, es pot construir sobre el que jo aporto. Perquè el Papitu és insondable. Sempre ho dic: coneixem l’1% de l’univers i només el 0,1% del Papitu. És així.\n—Dieu que les estructures elementals de la narrativa són inamovibles i que això causa frustració entre els autors, que els crea animadversió, perquè les perceben com a límits. Però alhora dieu que el Papitu és infinit en les seves possibilitats, entre aquests límits.\n—La gent pensa en els límits com una cotilla que no deixa anar més enllà. Però hi ha un moment que poso l’exemple de Messi: el reglament de futbol no limita el talent de Messi, sinó que és precisament el que li permet d’escenificar-lo i explotar-lo al màxim. Perquè si no no seria un partit de futbol. El que no acaben d’entendre aquesta gent que fa crítiques al Papitu és la seva immensa flexibilitat, que hi cap pràcticament tot i que el pots gestionar de mil i una maneres. També ho dic: la cosa més fàcil és trencar els tres actes. Ara, corres riscos, perquè el relat no està estructurat en tres actes perquè sí. En canvi, per a mi els bons creadors no liquiden el Papitu sinó que l’exploren. Jo crec que allò que tu confons amb prepotència és empremanyenta. De gent que em diu que això no té cap valor. I jo trobo que és allò que fan ells, que no té cap valor. Com poden viure d’esquena a tot aquest capital enorme, simbòlic i pràctic.\n—Hi ha una frase curiosa al llibre que voldria que comentéssiu: “En la vida real potser no has de mantenir les teves promeses; en la ficció, sempre.”\n—[Riu] És una gran paradoxa, una gran contradicció, però en narrativa no pots mentir, perquè quan fas servir un determinat element estructural, fas una promesa de manera inconscient amb el lector, que tots dos enteneu com un pacte sagrat. Si fas un primer gir narratiu, has de fer un segon gir narratiu. Perquè el primer gir narratiu és una pregunta binària. Definir un sí o un no. Si no respons la pregunta, no has mantingut una promesa i el llibre serà un fracàs. Un exemple: el capità Ahab aconseguirà matar la balena blanca? No, és la balena blanca que mata el capità Ahab. Això estructuralment és Moby Dick. En el llibre parlo del final de Lost, que va ser una catàstrofe, segurament va ser el primer desencís narratiu a escala mundial. Perquè l’autor va mentir. No tenia respostes per a cap de les incògnites que havia creat. Un narrador no pot mentir. Quina gran paradoxa!\n—Tot i el to crític i irònic contra la professió, també desplegueu un to didàctic, que expressa una voluntat d’arribar a tota mena de lectors.\n—Jo sempre dic que la cosa més difícil és fer fàcil allò que és difícil i no pas fer difícil allò que és fàcil, com fan els pedants. El llibre és un aparell intel·lectual d’una certa complexitat, que jo vull posar a disposició de qualsevol persona amb un mínim nivell cultural, que li obrirà tot un món. Com que no estic a l’acadèmia ni tinc gens d’interès de prosperar dins l’acadèmia, el públic al qual em dirigeixo és el de sota, i a la gent a qui pugui interessar qualsevol aspecte narratiu, que és una de les pulsions humanes més poderoses. El que no entenc és que no s’hi hagi interessat abans altra gent, per l’essència del fet narratiu mateix, què ens aporta i quins secrets amaga. Sí, hi ha aquesta voluntat didàctica i comprensiva de cara a la gent que afronta per primera vegada una lectura o l’escriptura d’un relat.\n—Pensàveu en els joves quan escrivíeu el llibre?\n—En els joves i en la gent que s’inicia. No volia que topessin amb tot allò que jo he hagut de resoldre. Els ho dono una mica mastegat. A veure, el Papitu no et resoldrà res, però sí que permet explicar-te quina ruta seguiràs si vols explicar un relat en tres actes. En altres coses no hi entro. No entro en la poesia, no entro en apartats que no són el meu, però en això sí.\n—Vós us centreu en l’estructura del relat i bandegeu la forma. Això podria fer pensar que en els vostres llibres també passa, que l’estructura del relat passa per davant de la forma.\n—No, no. La forma és molt important. Però passa que de la forma i del contingut no en puc explicar equacions intel·lectuals tan elaborades i irrefutables. Allò que sempre és uniforme són els elements invariables de l’estructura del relat. I d’això parla el llibre. De fet, el títol ja va per aquí. I tots no podem parlar de tot. En canvi, d’això no n’havia parlat ningú i és importantíssim.\n—Dieu que el que diferencia un home d’un animal és la capacitat d’escapar de la pròpia realitat. Però, la gran diferència amb els animals no radica en la capacitat de poder parlar, de tenir un llenguatge, una llengua?\n—Aleshores, com construïm els relats? L’estructura no és el llenguatge, sinó els elements estructurals que jo descric. La prova és que aquesta estructura és aplicable a qualsevol idioma. I això és el que ens fa universals. La forma i el contingut passen, però el Papitu, l’estructura profunda del relat, es manté. I això és el que m’interessa.\n—Com creieu que es rebrà el vostre llibre?\n—Sospito que és bastant inútil fer soroll en un país de sords. Jo estic disposat a corregir les coses sobre les quals vagi equivocat. Però me les han de discutir. Si no me les discuteixen, no puc corregir res. Ara, encara que tingui un to petulant, perquè estava emprenyat per la covid, el llibre és per a gent interessada en el fet narratiu mateix, no en una novel·la o en una altra, sinó en el que hi ha a sota; què és la imaginació i com l’exercim. A mi em sembla que els vincles entre antropologia i narrativa són molt interessants.\n12:43Josep Costa i Albano Dante Fachín cerquen l’eina de ruptura\n12:35Sabater rep l’alta hospitalària després d’una setmana ingressada per la covid-19\n12:00Puc sortir del meu municipi el cap de setmana?


Cau el govern romanès – Balcània\nCau el govern romanès\n22 Juny 2017 22 Juny 2017 Josep Dorca\nAhir dimecres va tenir lloc el debat i la votació de la moció de censura presentada contra el govern romanès, presentada pel Partit Socialdemòcrata, pattit que fins ara donava suport al govern actual.\nTal com es preveia, la moció va tirar endavant i va rebre el suport de 241 parlamentaris. Per tant, va superar el nombre de 233, que era el mínim imprescindible perquè pogués prosperar. Hi van votar a favor els parlamentaris del PSD i també d’ALDE, el partit liberal aliat dels socialdemòcrates. Només van votar-hi en contra deu parlamentaris, mentre que l’oposició va optar per no participar en la votació.\nPrèviament a la votació, van intervenir en la cambra Sorin Grindeanu, fins ara cap de govern i Liviu Dragnea, principal líder del PSD i inspirador de la moció.\nGrindeanu va manifestar que no entenia els motius de la moció -i va assegurar que la majoria dels romanesos tampoc no ho entenien-, va afirmar que el seu govern havia fet una bona tasca i que, a més, la seva revocació podia portar el PSD a perdre el govern, tal com va passar quan Victor Ponta va dimitir l’any 2015. Després de Ponta es va formar un govern “tècnic” liderat per Dacian Diolos.\nDragnea, per la seva part, va criticar la inactivitat del govern i va asseverar que els interessos personals de Grindeanu havien hipotecat part de l’acció del govern. Per aquests motius, va justificar la demanda que se li va fer de dimissió, la setmana passada, demanda que Grindeanu va rebutjar, abocant el país a una nova crisi política, la tercera en mig any.\nQuan se li va demanar la dimissió, a Grindeanu, tots els ministres del seu gabinet van dimitir, com a mesura de pressió, tret del ministre de Telecomunicacions, Augustin Jianu, que va donar suport a Grindeanu. També havia mostrat el seu suport Victor Ponta. Es va especular amb la possibilitat que Grindeanu pogués tirar endavant un govern alternatiu en cas que la moció no prosperés, motiu pel qual va tenir converses amb representants d’altres partits, que finalment van optar per no implicar-s’hi.\nAlgunes veus, dins el PSD, també es van mostrar crítiques amb la decisió adoptada per la direcció de la formació, i es van alinear amb Grindeanu, tot i que, finalment, en el parlament va obtenir molt pocs suports. Aquesta dissidència interna va obligar el partit a buscar altres aliats per assegurar-se la jugada. Per aquest motiu van iniciar converses amb el partit de la minoria hongaresa, la UDMR (Unió Democràtica dels Hongaresos de Romania), un partit que moltes vegades ha fet de partit frontissa en els darreres vint-i-cinc anys.\nPer obtenir-ne el suport, des de la UDMR es van fer una sèrie de demandes que, finalment, van ser rebutjades, ja que van provocar el malestar de bona part dels membres del PSD, i també de diferents membres dels partits de l’oposició. Entre aquestes demandes hi havia el fet que l’hongarès fos utilitzat oficialment en tots aquells llocs on hi hagués un 10% de població hongaresa -segons la legislació actual cal que sigui un mínim del 20%-, que la bandera szekler onegés també en els edificis públics -on hi hagi un percentatge de població d’aquesta comunitat-, i que el 15 de març fos declarat diada de la comunitat hongaresa de Romania. El 15 de març es commemora el dia que Transsilvània va passar a formar part d’Hongria. Totes aquestes demandes van provocar una allau de crítiques, i van ser titllades de greu amenaça per la unitat nacional del país, tant per membres del PSD, com del Partit Nacional Liberal ((PNL), com del Partit del Moviment Popular (PM)… . El nou líder del PNL, Ludovic Orban, va arribar a acusar els socialdemòcrates de trair Romania. Finalment es va desestimar, doncs, arribar a un acord amb la UDMR amb aquests termes. De tota manera, s’han interpretat aquestes demandes com la voluntat de la UDMR de no implicar-se en la qüestió de la lluita governamental, tot presentant unes demandes que sabia que eren inassumibles pel PSD. Finalment, el líder de la UDMR, Kelemen Humor, va anunciar que no participarien en la votació, tal com ja havia fet Raluca Turcan del PNL, o Dan Barna de la USR (Unió per la Salvació de Romania).\nAra, s’haurà de formar un nou govern. En aquestes condicions, el president del país, Klaus Iohannis, haurà d’acceptar el candidat que se li proposi des del PSD. Té la capacitat de no acceptar forçosament el candidat que se li proposi, tal com va passar amb els noms de Liviu Dragnea o de Sevil Shaideh, abans de nomenar Grindeanu. S’ha fet públic que les negociacions entre Iohannis i el PSD per arribar a una cord començaran dilluns que ve.\nNext Article El txec del Banat de Sèrbia, llengua en perill d’extinció


Miquel Calm, de CiU, torna a calcar els resultats a la Vall d'en Bas\nConvergència i Unió (CiU) ha clavat el mateix resultat en nombre de regidors que va obtenir en les eleccions del 2007. La llista de l'actual alcalde, Miquel Calm, ha obtingut vuit regidors i la d'Esquerra...\nMajoria absoluta d'ERC a Sarrià de Ter, i Torrent governarà en solitari\nERC ha aconseguit a Sarrià de Ter la majoria absoluta amb un 71% dels vots emesos, que li han atorgat 9 dels 11 regidors de l'Ajuntament. Així, el republicà Roger Torrent, que en l'últim mandat va...\nEl PSC té majoria de vots a Quart però CiU i AxQ podrien repetir el pacte\nEls resultats d'ahir a Quart són pràcticament iguals que els de l'any 2007: el PSC ha obtingut la majoria de vots i es queda amb cinc dels onze regidors, però CiU i Alternativa per Quart-AM queden empatats...\nERC tornarà a governar Vilablareix amb un regidor més que el 2007\nDavid Mascort, d'ERC, serà el nou alcalde de Vilablareix en substitució del també republicà Enric Vilert, que no es tornava a presentar. ERC, amb prop del 56,90% dels vots, ha reforçat la seva posició...\nFermí Santamaria, de CiU, podrà governar en solitari els propers quatre anys després que els electors li han donat el suport majoritari amb un total dels 62% dels vots emesos. En el darrer mandat va...\nNogué (CiU) tornarà a ser alcalde de Sant Gregori amb un regidor més\nEl convergent Jordi Nogué repetirà com a alcalde de Sant Gregori amb l'àmplia majoria que li ha atorgat el 66,41% dels vots. Així, CiU ha aconseguit vuit regidors, un més que en les eleccions del...\nCiU no descarta renovar pacte amb el PP i formar govern\nEls socis (CiU i PP) sumen majoria absoluta i estan en condicions de donar continuïtat al pacte\nPSC i altres partits impugnen els resultats de dues meses per la presència de vot massiu de CiU\nPujol guanya i Gent complica la repetició del bipartit amb CiU\nEl ventall polític a Tiana és més ampli des d'ahir a la nit. Aquesta és una de les principals conclusions que es poden extreure del resultats electorals, que deixen com a primer titular una nova victòria...\nGarcia (CiU) guanya el duel amb Ràmia(PSC), que necessita un quadripartit\nEl nou candidat convergent venç els socialistes per 157 vots\nERC i ICV-EUiA es mantenen, el PP obté dos edils i entra el Partit Republicà, que podria tenir la clau


Ferran Brugalada Riu Advocat Abogado\nL'advocat té entre les seves funcions, donar el seu parer professional sobre qüestions de dret, també defensar els interessos d'altri en causes i judicis davant els tribunals i organismes oficials. No obstant la principal funció de l'advocat és la preventiva.\nEvitar els conflictes s'aconsegueix amb un assessorament previ, per part de l'advocat, abans de realitzar qualsevol acte amb transendència jurídica. L'actuació professional de l'advocat es fonamenta en els principis de llibertat i independència. La bona fe il·lustra les relacions entre el client i l'advocat, que està subjecte al secret professional.\nL'advocat ha de donar solucions i respostes de proximitat als seus clients a través d'una relació professional basada en la confiança i en el compromís\nLlicenciatura per la UAB 2.004\nMàster en Dret Fiscal per l'Icab 2.005\nMàster de Pràctica de l'Advocacia CGAE-CICAC 2.006-2.007\nCaldes de Montbui\tAdvocat\tAbogado\tGranollers\tConsultoria


RedGlobe Notícies - Nota de denúncia del PCPC i PCPE davant del suport de Puigdemont al Sionisme\nEl PCPC i PCPE denunciem aquesta felicitació al règim sionista-feixista d’Israel perquè avala l’ocupació israeliana per la Nakba, el desastre per al poble palestí, èxode, empresonaments i mort.\nAquestes declaracions no ens han sorprès en absolut tenint en compte les excel·lents relacions de bona part de la burgesia catalana amb el règim sionista d’Israel: relacions comercials, institucionals, acadèmiques… Cal recordar que molts caps dels Mossos d’Esquadra van ser formats pel Mossad (serveis d’intel·ligència israelià). Fins i tot, els dirigents de l’antiga CiU (actualment PDeCAT) han defensat el projecte d’un exèrcit català de 24 mil efectius. Ja sabem que Israel seria novament els qui es farien càrrec de la formació d’aquest exèrcit inserit dins l’OTAN. Un exèrcit – en una hipotètica República Catalana – que faria el mateix que l’Exèrcit Espanyol: posar-se al servei de l’OTAN per tal d’intervenir, ocupar, explotar, assassinar als pobles del món tal com s’ha fet fins ara. Unes intervencions militars això si en nom de la democràcia i els drets humans tal com s’ha vist a Iraq, Líbia, Síria… Recordem també que cada any a l’ONU, Israel juntament amb els EUA voten a favor de mantenir el bloqueig criminal contra Cuba. Una situació que es manté malgrat que la resta de països (191) van votar en contra de la mesura.\nAprofitem per denunciar al conjunt dels partits polítics de l’arc parlamentari que tenen relacions amb el sionisme. Les hemeroteques estan plenes de documents i declaracions on es mostren les excel·lents relacions del PP, Ciutadans i PSOE. Fins i tot l’Alcaldessa de Madrid de la coalició Ahora Madrid (on està Podemos) li va donar la clau d’Or de la ciutat al cap de l’estat israelià el novembre de 2017. A Catalunya tenim a la Sra. Pilar Rahola que forma part d’aquest lobby sionista català. Inclús l’Alcaldia de Barcelona (dels Comuns) ha participat i promou activitats on es dóna la paraula a enemics de la Pau a Orient Mitjà, a justificadors de les agressions a Síria, aliats del sionisme.\nAvui també hem escoltat la notícia que Romania traslladarà la seva ambaixada a Jerusalem. En tractar-se d’un país de la Unió Europea cal esperar que seran més països que seguiran aquesta provocació que va iniciar el Govern dels EUA. No ens hi hauria d’estranyar que Puigdemont es comprometés encara més a fer una feina de lobby sionista per pressionar a altres països europeus a ampliar la llista.\nEl PCPC ha defensat la legitimitat de la República Catalana fruit del referèndum de l’1 d’Octubre i d’unes eleccions imposades – per l´article 155 – el 21 de desembre on va conformar-se una majoria independentista. Malgrat això, no reconeixerem mai una República Catalana amb aliats amb una llarga llista de crims contra la humanitat: Israel, EUA, França…\nEl Sr. Puigdemont ha insultat al poble palestí que pateix un genocidi silenciat per la gran majoria dels països occidentals i dels seus mitjans de comunicació. El Sr. Puigdemont ha insultat també al poble català que l’any 1986 va dir NO A L’OTAN. El Sr. Puigdemont ha insultat a la pau recolzant al règim terrorista d’Israel que finança a mercenaris per destruir als pobles àrabs i expropiar els seus recursos.\nEl poble català vol pau, sobirania i drets bàsics coberts. Això no serà possible dintre de l’OTAN, Euro, UE, FMI.\nEl Partit Comunista del Poble de Catalunya (PCPC) defensem una República Socialista Catalana i si és el desig del poble català que estigui agermanada dins d’una República Socialista de caràcter Confederal amb la resta dels pobles de l’estat.\nABAIX EL SIONISME!\nVISCA LA LLUITA DEL POBLE PALESTÍ!\nÀrea Antiimperialista del PARTIT COMUNISTA DEL POBLE DE CATALUNYA (PCPC)\nÁrea Antiimperialista del PARTIDO COMUNISTA DE LOS PUEBLOS DE ESPAÑA (PCPE)


Holiday home Kolobrzeg Bzów Kolobrzeg Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRadzikowo, Kolobrzeg, Polònia - Veure al mapa\nMés informació sobre Holiday home Kolobrzeg Bzów\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Kolobrzeg Bzów és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Kolobrzeg. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Kolobrzeg Bzów ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, nevera a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen pesca, equitació estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Kolobrzeg, el Holiday home Kolobrzeg Bzów és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Es va publicar el dimarts, 19 juny 2018 21:25\nDes del departament de matemàtiques, amb la finalitat de promoure el pensament matemàtic creatiu, hem participat amb alguns alumnes de primer d'ESO al primer concurs d'idees “Tres germans, quatre intrusos” (Which one doesn't belong?). Amb aquest terme es designen agrupacions de quatre elements d'una mateixa família, construïts de tal manera que, escollint-ne tres qualssevol, sempre existeix almenys una característica que els agermana i alhora els diferencia del quart.\nI la nostra alumna Gemma Vadell Solano de 1r ESO E ha estat la guanyadora en la categoria de 1r, 2n i 3r d'ESO amb aquest intrús:\nPodeu veure tots els intrusos premiats visitant l'enllaç següent:\nEnhorabona i gràcies a tots els participants.\nEs va publicar el dijous, 14 juny 2018 11:59\nDia 8 de juny vàrem anar a sopar per celebrar el 20è aniversari del nostre IES\nLlegiu-ne més: BEQUES...\nSorteig Fira de l'Enginy 2018\nEs va publicar el dimecres, 30 maig 2018 18:47\nJa tenim guanyadora del sorteig de la I Fira de l'Enginy de l'IES Puig de sa Font!\nL'alumna afortunada és Maria Gracia Marimón González, de 4t d'ESO C, que pot passar en voler pel Departament de Matemàtiques a recollir el premi, consistent en un joc d'enginy i un suculent berenar.\nEn el sorteig vàren participar 250 persones, entre alumnes i professorat del centre. El nombre guanyador, el natural més petit d'entre els no repetits, ha resultat ser el 9 .\nSi teniu curiositat per saber quins nombres vàreu triar, a continuació podeu veure un gràfic amb els nombres elegits per tots els participants (feu clic per engrandir)\nEnhorabona a la guanyadora i gràcies a tots per participar!!\nEs va publicar el dimecres, 30 maig 2018 08:41\nAmb l'entrada en vigor del Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d'abril de 2016 de protecció de dades, vos feim arribar a tots els meMbres de la comunitat educativa un enllaç amb diferents fitxes didàctiques que aconsellam llegir amb atenció\nI FIRA DE L'ENGINY\nEs va publicar el dilluns, 28 maig 2018 14:24\nLlegiu-ne més: I FIRA...\nVISITA ALUMNES DELS CEIPS PUNTA N'AMER I JAUME FORNARIS\nEs va publicar el dilluns, 28 maig 2018 14:05\nAlumnes de sisè del CEIP Punta de n’Amer i del CEIP Jaume Fornaris han visitat el centre!! Vos esperam al setembre!!\nLlegiu-ne més: VISITA...\nVISITA ALUMNES 6è NA PENYAL\nEs va publicar el dijous, 17 maig 2018 08:47\nDia 14 de maig ens vam visitar els alumnes de sisè de Na Penyal!!! Els/les nostres col·laboradors/es han acompanyat als futurs alumnes per l’institut. Han vist les aules, han fet tallers, han conegut alguns/es professors/es, el pati, la cantina... Vos esperam al setembre!!!\nACTIVITAT AMB MARE A FPB CUINA\nBlog de l'Associació d'Alumnes


Agredeixen una vianant de 83 anys i li roben la bossa de mà, a Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAgredeixen una vianant de 83 anys i li roben la bossa de mà, a Manresa\nL'anciana, que va ser atracada en un carreró a prop de la plaça Major, és a la Vall d'Hebron\njosep sallent manresa 22.10.2016 | 07:33\nCarrer del Bisbe, on va tenir lloc l´atracament ARXIU/J. MORROS\nEls Mossos d'Esquadra investiguen l'autoria d'un robatori violent que va patir una veïna de 83 anys de Manresa al nucli antic de la ciutat, a prop de la plaça Major. La dona, que va ser agredida a cops de puny pels lladres, està ingressada a l'hospital de la Vall d'Hebron, segons fonts familiars.\nEls fets, segons van confirmar els Mossos, van tenir lloc dissabte cap a les 6 de la tarda. La víctima estava caminant pel carrer del Bisbe, un dels carrerons que donen accés a la plaça Major, al costat de l'ajuntament. L'anciana, sobtadament, va ser abordada per un grup de lladres, que la van tirar a terra i la van agredir a la cara a cops de puny. Finalment, li van agafar la bossa de mà i van fugir.\nLa dona va ser traslladada pel Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) a l'Hospital de Sant Joan de Déu de Manresa amb ferides de consideració. Posteriorment, però, va ser evacuada a l'hospital de la Vall d'Hebron de Barcelona, ja que, segons fonts familiars, té lesions importants en un ull, que els metges intentaran salvar.\nLa unitat d'investigació dels Mossos d'Esquadra de la comissaria de Manresa continuen buscant els autors dels fets.


Xavier Domènech, en un míting a El Vendrell. ALEIX MOLDES / ACN\nSant Carles de la Ràpita / El Vendrell"Perplexitat, sorpresa i preocupació". Aquesta és la reacció que ha tingut el cap de llista d'En Comú Podem, Xavier Domènech, quan ha sentit com el seu homòleg de CDC, Francesc Homs, ha recordat que el ministeri de la plurinacionalitat que pretén crear Pablo Iglesias només ha existit en països com Bolívia i ha proclamat que els catalans no són indígenes. "Esperem que Homs no caigui en vorejar el racisme contra els pobles indígenes", ha sentenciat Domènech des de Sant Carles de la Ràpita.\nEl candidat de la confluència d'esquerres ha recordat que aquest ministeri també va existir al Canadà i ha acusat de CDC "o d'haver renunciat al dret a decidir o no saber de què parla". Domènech també ha carregat contra ERC, a qui ha acusat d'haver passat de ser "el partit del 'sí' al partit del 'no'" per negar la possibilitat d'un canvi a Espanya. "Si no és possible el canvi allà, no serà possible el nostre canvi", ha advertit.\nEn tot cas, ha insistit que aquestes eleccions no van ni de "criticar els pobles indígenes ni de qüestionar la democràcia del Canadà", sinó de derrotar el PP i posar fi a "l'agressió constant, sistemàtica i continuada a Catalunya".\nNomés és viable el referèndum pactat\nPer molt que l'Assemblea Nacional Catalana hagi decidit que consultarà a les bases el referèndum unilateral d'independència per redefinir el full de ruta, el cap de llista Xavier Domènech considera que l'únic referèndum que es pot "aconseguir, construir i guanyar" és el que ell defensa. És a dir, un d'autoritzat des de Madrid gràcies a un pacte amb l'Estat amb garanties després de la victòria de Pablo Iglesias el 26-J.\n"Això no vol dir que no hi hagi altres propostes per a altres moments", ha assegurat Domènech, que ha evitat abordar més a fons la proposta de referèndum unilateral. Des del Vendrell aquest diumenge al matí, ha volgut refermar també l'aposta de la seva candidatura i d'Units Podem pel corredor mediterrani. "Som els únics que el farem factible", ha afirmat.\nEn un míting de petit format que ha comptat amb la intervenció del cap de llista per Tarragona, Fèlix Alonso, Domènech també ha fet una aferrissada defensa de les reivindicacions de la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca. Ha recordat que l'any passat van morir "1.800 persones per culpa de la pobresa energètica", mentre que les grans empreses de subministrament energètic es converteixen en una "jubilació de luxe" per a polítics que pleguen de la seva responsabilitat pública. "Mai més una persona sense casa, sense llum i sense poder menjar", ha proclamat.\neleccions generals 2016 Xavier Domènech En Comú Podem Eleccions generals 2019


Pàgina:La fabricanta (1904).djvu/33 - Viquitexts\nPàgina:La fabricanta (1904).djvu/33\ns'emprenía un treball nou, ja ho saps tu que fins nos ensenyava'ls dibuixos que hi volía fer! Y ben be que hi bestreyam, tan la mare com jo, donanthi'l nostre parer!...\n— Si... ¡vaya un parer!... — esclamava desdenyosament en Corominas, movent ab impaciencia'l cap d'un cantó á l'altre. — Lo que has de fer es no amohinarme més. Prou encaparrat que baixo de dalt, y encara ¡ni'l moment de menjar me deixas estar tranquil!...\nY finit lo dinar, en lo que no s'hi empleava may més de mitja hora, en Pep s'empujava á dalt ó anava á donar un vol per la ciutat, mentres la noya, en los mesos de estiu ó primavera,'s prenía'l luxo d'una estoneta d'esplay en l'esquifit balcó de la sala del devant, al quin acabava de fer encara mes migrat, lo lloch que li prenían dos testos ab clavellinas, y altres dos ab una aufábrega y un murritort que, després d'enramar sas brancas, esmaltadas de flors grogas, per los ferros de la barana, s'enfilava paret amunt, fins á nuarse en lo clau que sostenia una petita gabia, dins de la que hi refilava del matí al vespre una aixerida cadernera.\nEn aquell reduhit terreno de vuyt pams de llarch per tres d'ample, casi l'espay d'una caixa de mort, la Antonieta hi disfrutava tots los seus esbarjos dels días feyners. Allí hi tenía sempre una branca seca per tallar, una fulleta groga pera fer caure, algun brot d'aufábrega que, per haberse atrevit á aixecarse més que'ls\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Pàgina:La_fabricanta_(1904).djvu/33&oldid=115311»


Els Amics de la Provi i l’Escola de Música JMG s’uneixen en una audició – LA VEU D'ALGEMESÍ\nHome/Cultura/Els Amics de la Provi i l’Escola de Música JMG s’uneixen en una audició\nAmb el concert del dia 23 l’Escola de Música “José Moreno Gans” tancarà un cicle de 7 audicions que donarà per finalitzada la segona avaluació i on actuarà gran part de l’alumnat del centre. El Saló d’Actes del Casino ha sigut el lloc on ja s’han realitzat les audicions d’aula de clarinet, piano, violí, viola, violoncel i saxo. D’altra banda, a l’Aula d’Assaig de la Societat Musical va tindre lloc l’audició de l’alumnat que cursa l’assignatura de pianista acompanyant.\nAquest xicotet projecte, a més de donar a conéixer la tasca que es realitza des d’Els Amics de la Provi, destinarà la recaptació de la taquilla a l’associació, que de segur servirà per a continuar endavant amb el bonic projecte que porten entre mans. La venda d’entrades, al preu de 3 €, tindrà lloc des del dimarts 20 de març a la Secretaria de la Societat Musical en horari de 17 a 20 hores i una hora abans de l’audició a les taquilles del Teatre. També es podran adquirir entrades de fila zero des d’1 € per a tots aquells que vulguen col·laborar.


Cuina amb Nens: Recepta d'ous al niu\nRecepta d’ous al niu\nQuè tal? Com prova la primavera? Preparats per encarar el darrer trimestre del curs?\nAvui us proposo fer una recepta amb ous, ben senzilla i sense embrutar gaire…Es tracta de fer ous al niu. Heu sentit mai la dita “Per la Candelera ous a la carrera”? Aquesta és una expressió que fa referència a una època, després de la Candelera, que se celebra el 2 de febrer, en què les gallines acostumaven a pondre més ous. Era, per tant, una època d’abundància d’ous i calia trobar sortida a aquests excedents. La crema de Sant Josep o crema catalana neix justament de l’aprofitament d’aquesta pila d’ous. Actualment amb les tècniques productives a gran escala tenim ous tot l’any, però no sempre ha estat així. Vaaaa, ja no us atabalo més amb pseudoclasses d’història…\n4 panets de viena o panets petits\n200g de bacó o de pernil del país o, fins i tot, ibèric\nPrimer de tot preescalfarem el forn a 180 graus.\nAra buidarem els pans. Primer de tot en tallarem les parts de dalt amb cura que no se’ns trenquin perquè les volem utilitzar de tapa. També amb molt de compte buidarem els panets. Un cop buits posarem un ou a cada pa i pel damunt hi escamparem l’embotit que haguem escollit tallat ben petit.\nSi us ve de gust hi podeu posar un polsim de pebre negre o una mica d’orenga o d’herbes provençals. Jo de sal no n’hi posaria perquè tan el bacó com el pernil ja en són molt de salats.\nTaparem els pans i els embolicarem amb paper d’alumini. I cap al forn entre 15 i 20 minuts. Si quan els traieu creieu que encara s’han de coure un pèl més, sempre podeu engegar el grill i acabar de coure els panets al vostre gust.\nAquesta recepta la podeu servir acompanyada d’una amanida i serà un plat ben saludable. Bon profit!\nNewer PostSortegem un set per crear ‘ Fofuchas’ dels Minions entre els membres del Club Petit Sabadell!\nOlder PostEl Petit Sabadell dóna suport a la cursa solidària CASSARunners d’Aigües Sabadell


El cofundador de Google aposta pels cotxes voladors\nTot apunta que els propers anys el cotxes elèctrics i sobretot els cotxes autònoms s’imposaran a les carreteres, però hi ha qui creu que aquest és tan sols un primer pas cap al veritable futur: els cotxes voladors. Larry Page, el cofundador de l'empresa Google Inc., és un dels que aposten per aquest futur, i porta temps invertint en secret en una empresa anomenada Zee.aero.\nEl futur dels mòbils passa per les pantalles flexibles\nFa uns quants anys que es parla de les pantalles flexibles, però fins fa poc encara no s’havien vist aplicades a cap producte final.\nLa indústria del sector ha ensenyat en fires i en vídeos demostratius desenes de propostes. A més, s’ha difós àmpliament l'existència de diferents tecnologies que permeten crear pantalles que es poden doblegar.\nCal tenir en compte, però, que l'avenç no es limita a la tecnologia de les pantalles, sinó que tot el conjunt –estructures mòbils, bateries– ha d'estar preparat per la flexibilitat.\nVÍDEO: Tour en 3D per l’Estació Espacial Internacional\nSi disposes d'unes ulleres 3D, no et perdis el vídeo del tour per l'Estació Espacial Internacional que ha publicat l'Agència Espacial Europea.


Donatiu de llibres a la Universitat de les Illes Balears\nper Xavier Margais\nEl 3 de desembre de 2010 la rectora de la Universitat de les Illes Balears, Dra. Montserrat Casas, va rebre els membres del Col·lectiu Esperantista de Mallorca per tal de celebrar i subscriure el lliurament de gairebé 200 llibres esperantistes (...)\nNou diccionari català-esperanto\nEl passat novembre va ser editat a la xarxa un nou diccionari Català-Esperanto. Es tracta d’una obra amb 19.000 entrades obtinguda informàticament a partir del diccionari bilingüe utililtzat pel traductor automàtic del català a l’esperanto. Així, es (...)\nBòsnia, un emocionant centenari\nper Òscar Puig\nA mitjan tardor de 2010 els esperantistes bosnians van celebrar el seu primer centenari i, en ocasió d’aquesta efemèride, van organitzar a Sarajevo una taula rodona sobre els aspectes lingüístics i culturals de la Unió Europea. Nombrosos i importants (...)\nManifest per les llengües minoritzades\nL’Associació Catalana d’Esperanto ha subscrit el manifest “Txikiak handi” (lit. “Grans petits”) presentat per l’associació Nafarroan Oinez que promou l’eusquera a les escoles de la província basca de Navarra. El manifest va ser publicat en eusquera, (...)\nEl 10 i 11 de novembre de 2010 van començar a Barcelona els cursos d’esperanto d’enguany. Des d’aquest curs disposem d’una oficina a la seu del CIEMEN, al cèntric carrer de Rocafort de Barcelona, que ens ofereix un espai d’actuació més i que posa en (...)\nNova seu a Barcelona\nDes de fa uns pocs dies [octubre de 2010] els esperantistes barcelonins disposen d’una nova seu per dur a terme les seves activitats. Es tracta d’un espai molt ben adaptat als nostres objectius i situat en un entorn molt favorable. Consisteix en (...)\nRecords de Catalunya al Japó\nper Josep Franquesa\nEl 17 d’octubre del 2010, al Yamagata Grand Hotel de la ciutat japonesa del mateix nom, va tenir lloc un dinar anomenat «Records de Catalunya» en el qual hi van participar 180 persones. Va ser organitzat pels esperantistes japonesos sota la (...)\nA les festes alternatives de Burjassot\nBurjassot, vila natal del cèlebre poeta Vicent Andrés Estellés, és una petita ciutat propera a València. En el marc de la seva festa major van tenir lloc entre l’1 i el 3 d’octubre de 2010 les primeres Festes Alternatives organitzades per l’associació (...)\nEsperanto al traductor de Softcatalà\nL’organització de voluntaris que tradueix i posa a disposició una gran quantitat de programes en català, Softcatalà, ha informat que ha adoptat i ha començat a utilitzar el traductor Apertium del català i al català. La pàgina per utilitzar el traductor (...)\n«Language and Mind» de Noam Chomsky en Esperanto\nper Ramon Rius\nUna de les obres cabdals del lingüista i intel·lectual nord-americà Noam Chomsky «Language and Mind» acaba d’aparèixer publicat per UEA (Associació Universal d’Esperanto) amb el títol corresponent «Lingvo kaj Menso». En aquesta obra Chomsky estudia les (...)


El líder de Gent per Torroella s’incopora a Junts per Catalunya - Junts.cat\nEl líder de Gent per Torroella s’incopora a Junts per Catalunya\nEl líder de Gent per Torroella-l’Estartit-Candidatura de Progrés (GpT) a les anteriors eleccions municipals, s’incopora a Junts per Catalunya a Torroella de Montgrí i l’Estartit. S’amplia el ventall i es consolida la transversalitat del projecte de Junts x Catalunya a Torroella de Montgrí i l’Estartit amb aquesta nova incorporació.\nDes de Junts i des de Junts per Catalunya a Torroella de Montgrí i l’Estartit se segueix mantenint converses amb altres persones, plataformes i partits del nostre municipi per ampliar al màxim el nombre de formacions que s’integrin al projecte.\nCasamort és un ex empleat de banca de 59 anys, que actualment vinculat a la Penya Barcelonista i a la Associació de l’Ermita de Santa Caterina. Ha format part i ha estat llargament vinculat al teixit associatiu de Torroella de Montgrí: l’AMPA del Guillem Montgrí, la comissió de Reis o la comissió de festes en só alguns exemples. Va ser el president del comité de Caixa Sabadell i Unnim fins a la seva pre jubilació. Actualment està afiliat a CCOO.\nEl projecte impulsat per Junts a Junts per Catalunya a Torroella de Montgrí i l’Estartit amb la secció local del PDeCAT, està confegint una candidatura transversal i àmplia de cara a les properes eleccions municipals amb la idea de presentar-se tant a l’Ajuntament de Torroella de Montgrí com a l’Entitat Municipal Descentralitzada de l’Estartit.\nLa llista electoral s’anirà conformant una vegada es vagi quedi establert quines formacions, plataformes i persones s’integren en aquesta iniciativa. La incorporació del líder de Gent per Torroella, Genís Casamort, es reforça encara més aquesta proposta. Així, seguint l’esperit de Junts, se centra la seva màxima atenció en fer la millor proposta per Torroella de Montgrí i l’Estartit com a prioritat primera i més destacada, sense deixar de banda la sensibilitat de país.\nEl Ple aprova el reglament d’usos dels horts comuniaris\nJunts a Torroella i l’Estartit acorda amb el PDeCAT presentar-se per Junts per Catalunya\nSandra Bartomeus encapçalarà la candidatura de Junts per Catalunya\n← El Ple aprova el reglament d’usos dels horts comuniaris\tSandra Bartomeus encapçalarà la candidatura de Junts per Catalunya →\nReivindiquem la igualtat el dia de la dona\nAlcaldables de Junts per Catalunya amb el president Quim Torra


Unió Esportiva Canovelles - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: UE Canovelles)\nCamp de futbol Municipal de Canovelles\nLa Unió Esportiva Canovelles és un club català de futbol de la ciutat de Canovelles, al Vallès Oriental.\nEl club pren com a any de fundació el 1957 (de fet, la temporada 2007-08 celebrà el seu cinquantenari, disputant un partit davant l'CE Europa). Fins al 1962 el club s'anomena CF Canovelles. Aquest any 1962 el club esdevé UE Canovelles, la denominació actual.\nA començaments dels 80 el club assoleix l'ascens a la Tercera Divisió. El club hi romangué durant tres temporades, essent la màxima categoria assolida en la història del futbol a la vila.\nTemporades del club a Tercera Divisió:\n1980-81: 3a Divisió 16è\n1981-82: 3a Divisió 14è\n1982-83: 3a Divisió 18è\n↑ «Edición del jueves 11 septiembre 1986, Página 36 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 29 desembre 2017].\n↑ «Edición del jueves 7 diciembre 1961, Página 5 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 29 desembre 2017].\n↑ «Edición del viernes 9 noviembre 1962, Página 4 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 29 desembre 2017].\nPresentació de l'obra de la UE Canovelles "Mig segle fent futbol"\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Unió_Esportiva_Canovelles&oldid=22664355»\nClubs de futbol del Vallès Oriental\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 gen 2020 a les 02:17.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Les Festes de Sant Martirià, en directe per Banyoles Televisió\nLes Festes de Sant Martirià, en directe per Banyoles Televisió\nBanyoles Televisió oferirà una programació especial de més de 10 hores que comptarà, amb les retransmissions en directe de la Mostra d'imatgeria i cultura popular, l'entremès de lluïment, el cercavila de Festa Major, el Ball de Passada, la Tronada i el Castell de focs artificials.\nDissabte 21 durant tota la tarda, s'instal·larà un plató a la Plaça Major des d'on s'emetrà el programa principal del cap de setmana que també s'emetrà a diverses televisions locals de Catalunya.\nUn any més, la Festa Major de Sant Martirià serà la protagonista a Banyoles Televisió. La programació, que ja es va iniciar el passat diumenge amb l'emissió en directe del Pregó a càrrec de Joan Solana; continuarà aquest dissabte 20 d'octubre des del plató habilitat a la plaça Major. El programa especial, que estarà conduït per David Bertran i Mònica Sala, arrencarà a les 17:20h i durant més de 4 hores en directe, explicarà tots els detalls de la Festa Major a través de reportatges, connexions a punts destacats de la ciutat, com per exemple els concerts de la Plaça de les Rodes i un seguit d'entrevistes als organitzadors de les diferents activitats.\nA partir de les 6 de la tarda, s'oferirà la retransmissió en directe d'un dels actes més destacats de la Festa; La Mostra d'Imatgeria i Cultura Popular, l'Entremès de Lluïment, el Cercavila i el Ball de Passada. El divendres també s'emetrà en directe 'la Tronada' i el Ball del Drac i el dilluns 22, el Castell de focs artificials per acomiadar la Festa Major.\nParal·lelament, durant el cap de setmana s'emetran reportatges sobre les principals activitats que hauran tingut lloc durant el cap de setmana i diversos reportatges divulgatius per conèixer els orígens de la Festa. Més de 10 hores de programació lligada a una Festa Major marcada per la recuperació d'algunes tradicions de la cultura popular local.\nBanyoles Televisió ha dissenyat tots els programes especials amb l'objectiu d'obtenir un reflex audiovisual únic de la transversalitat i participació, que marcarà el cap de setmana a la comarca. Per fer-ho possible, s'instal·larà dissabte un plató a la Plaça Major i a través d'una realització de 8 càmeres repartides al nucli antic i a d'altres punts claus de la ciutat, s'emetràn en directe els actes festius.\nLa programació especial és una iniciativa de Banyoles Televisió amb el suport de la Xarxa de Comunicació Local i l'Ajuntament de Banyoles.\nL'emissió del programa principal serà dissabte 20 d'octubre de 17:20h a 20:30h i podrà seguir a diferents televisions locals de Catalunya entre les quals: TV Costa Brava i Canal 10 Empordà.


Contacte – Premis ADNemprèn\nT 938 592 226\nMas Vinyoles Venture Factory és una factoria de Startups especialitzada en els sectors clean tech i smart tech, seguint el model “venture Building”.\nUbicat al Mas Vinyoles Hub de Sant Pere de Torelló, MVVF pretén combinar bones idees de negoci, talent emprenedor i capital inicial per posar en marxa projectes empresarials disruptius i escalables, amb visió Glocal.\nL’Ajuntament de Torelló, com a institució pública, ha d’administrar els interessos del municipi i ha de vetllar per la qualitat de vida dels seus ciutadans. Un dels eixos de la seva acció de govern és el desenvolupament econòmic del municipi, tot posant l’accent a impulsar iniciatives d’emprenedoria i facilitar l’arribada de noves empreses al territori, així com fomentar l’esperit emprenedor.\nLa UVic-UCC fa un èmfasi especial en la qualitat acadèmica i la qualitat humana d’una formació centrada l’estudiant. El seu model formatiu garanteix el creixement personal i la plena professionalització dels titulats amb aprenentatges personalitzats a través d’un sistema tutorial que articula un veritable treball d’equip, tant dels docents com del conjunt de la Universitat.


Sabadell acull el proper dilluns la 1a Jornada per a orientadors i orientadores acadèmics i professionals\nLa Fira Sabadell acollirà el proper dilluns, 27 de novembre, la 1a Jornada per a orientadors i orientadores L’orientació, un repte compartit, adreçada a professionals de l’orientació tant acadèmica com professional. La trobada, que es portarà a terme al llarg del matí, l’organitza el Consell de la Formació Professional i l’Ocupació de la Conca del Ripoll i la Riera de Caldes, amb l’objectiu de debatre i consensuar línies d’acció comunes en el camp de l’orientació per, entre altres finalitats, millorar la coordinació territorial i prevenir l’abandonament escolar prematur. A hores d’ara, la Jornada compta ja amb un centenar d’inscrits. Les inscripcions continuen obertes fins demà divendres al migdia.\nHi seran presents persones vinculades a l’orientació acadèmica i professional dels centres de Secundària i Formació Professional, com també de les àrees locals d’educació, joventut i promoció econòmica i altres institucions i entitats. Al llarg del matí, els participants treballaran sobre diferents aspectes relacionats amb l’orientació i amb l’acompanyament als itineraris socioeducatius i professionals al llarg de la vida, per reflexionar conjuntament sobre aquests serveis i poder tenir una visió compartida, potenciant tot allò que ja es fa bé i millorar allò que sigui necessari.\nL’obertura de la Jornada serà a 2/4 de 10 del matí i anirà a càrrec del tinent d’alcalde i regidor d’Educació de l’Ajuntament de Sabadell, Joan Berlanga, i del tinent d’alcalde i regidor d’Educació de l’Ajuntament de Ripollet, Oriol Mor. Per la seva part, l’alcaldessa de Palau-solità i Plegamans, Teresa Padrós, i el regidor de Treball i Empresa de l’Ajuntament de Sabadell, Eduard Navarro, intervindran a la cloenda, prevista per a les 2 del migdia.\nDurant el matí, es portarà a terme una taula amb un grup de joves que explicaran la seva experiència al voltant del procés orientador, amb la intervenció del doctor en Ciències de l’Educació i professor titular d’Orientació Professional de la UB, Màrius Martínez. També hi haurà un espai de debat en forma de taules de treball amb els assistents, sobre els reptes de l’orientació avui des d’una perspectiva compartida. Així mateix, es recolliran aportacions per a l’elaboració de les conclusions finals.\nL’organitzador de la Jornada, el Consell de la Formació Professional i l’Ocupació de la Conca del Ripoll i la Riera de Caldes, és un organisme integrat per 14 municipis, els departaments d’Ensenyament i de Treball de la Generalitat de Catalunya i agents de l’àmbit empresarial i econòmic del territori. Els municipis que en formen part són: Badia del Vallès, Barberà del Vallès, Caldes de Montbui, Castellar del Vallès, Cerdanyola del Vallès, la Llagosta, Montcada i Reixac, Palau-solità i Plegamans, Polinyà, Ripollet, Sabadell, Sant Quirze del Vallès, Santa Perpètua de Mogoda i Sentmenat.\nConstituït al desembre de 2016, el Consell és un òrgan consultiu, de participació social i institucional, dirigit a la planificació, coordinació i avaluació de la formació i la qualificació professional, així com al disseny i implementació de l’estratègia territorial d’ocupació. Dins el marc d’actuació del mateix organisme, s’ha previst desenvolupar, durant el 1r trimestre de 2018, una Jornada sobre reconeixement de l’experiència professional, qualificacions professionals i certificats de professionalitat.\nAixí mateix, la celebració de la Jornada a la nostra ciutat s’emmarca en el desplegament de l’estratègia Sabadell Orienta, que revisa i coordina les accions d’orientació educativa i laboral que ofereixen els diferents serveis municipals i diferents agents de la ciutat. Del que es tracta és d’articular polítiques educatives transversals per, entre altres objectius, lluitar contra l’abandonament escolar prematur i consolidar Sabadell com a ciutat orientadora, contribuint alhora a la millora global dels diferents serveis d’orientació dins el municipi.\nSELECT distinct date_format(a.created,'%Y-%m-%d') as created ,date_format(a.publish_down,'%Y-%m-%d') as publish_down FROM #__content AS a INNER JOIN #__categories AS cc ON cc.id = a.catid WHERE a.state = 1 AND a.created >= '2019-01-01 00:00:00' AND a.created < '2019-02-01 00:00:00' AND ( a.publish_up = '0000-00-00 00:00:00' OR a.publish_up <= '2019-01-21 01:34:50' ) AND ( a.publish_down = '0000-00-00 00:00:00' OR a.publish_down >= '2019-01-21 01:34:50' ) AND a.language IN ('ca-ES','*') AND a.access IN (1,1,5,7) AND cc.published = 1 AND (cc.id=119 OR cc.id=222)


Pradas, Núria - Llibres.cat | Llibreria online en català | La Impossible Llibreters Barcelona\nUna gran novel·la sobre el fascinant i glamurós món del perfum. Pablo Soto es queda orfe als onze anys i ha de viatjar, en temps de la Gran Guerra, fins a Grasse, la ciutat france... Pradas, núria ROSA VENTS jueves, 15 de febrero de 2018\nAutor: Pradas, núria Editorial: ROSA VENTS Data d'edició: 15/02/2018 Disponibilitat immediata\nAutor: Pradas, nuria Editorial: SUMA DE LETRAS Data d'edició: 01/04/2016 Sota comanda 3/5 dies lab.\nPradas, nuria animallibres miércoles, 19 de febrero de 2014\nAutor: Pradas, nuria Editorial: animallibres Data d'edició: 19/02/2014 Disponibilitat immediata\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAMBU Data d'edició: 01/02/2014 Sota comanda 3/5 dies lab.\nTras las aventuras en el Antiguo Egipto ycon losvikingos, Víctor vuelve a viajar en el tiempo paraacabar en tierras mayas. Convertido en el koknom?el guardián del joven príncipe he... Pradas, núria BAMBU lunes, 1 de octubre de 2012\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAMBU Data d'edició: 01/10/2012 Sota comanda 3/5 dies lab.\nDesprés de les aventures de l'antic Egipte i amb els víkings, en Víctor torna a viatjar en el temps i acaba en terres maies. Convertit en el koknom -el guardià del jove príncep her... Pradas, núria BAMBU miércoles, 12 de septiembre de 2012\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAMBU Data d'edició: 12/09/2012 Sota comanda 3/5 dies lab.\nLa tieta Adela és tot un personatge. I enmig del carnaval de Venècia, encara més. Allà, la seva sola presència pot resultar explosiva. L’avorriment està descartat; els embolics i l... Pradas, núria BAULA EDICIONS viernes, 4 de noviembre de 2011\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAULA EDICIONS Data d'edició: 04/11/2011 Sota comanda 3/5 dies lab.\nDesprés de l'aventura a l'antic Egipte, en Víctor torna a viatjar en el temps. Ara, l'escarabat el transporta al temps dels víkings. Només arribar, l'Asgerd, una jove guerrera, el ... Pradas, núria BAMBU viernes, 1 de julio de 2011\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAMBU Data d'edició: 01/07/2011 Sota comanda 3/5 dies lab.\nEl profe d’educació física els ho havia advertit: qui es deixés l’equip a casa el primer dia de classe passaria a formar part de la colla de les mofetes. I l’Adrià, el protagonista... Pradas, núria EDITORIAL BARCANOVA lunes, 13 de diciembre de 2010\nAutor: Pradas, núria Editorial: EDITORIAL BARCANOVA Data d'edició: 13/12/2010 Sota comanda 3/5 dies lab.\nEn Víctor té 12 anys i una vida d’allò més normal fins que, un dia, tota la seva realitat es veurà trasbalsada amb la troballa d’un escarabat verd que el transporta a l’Antic Egipt... Pradas, núria BAMBU viernes, 29 de octubre de 2010\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAMBU Data d'edició: 29/10/2010 Sota comanda 3/5 dies lab.\nUn cavaller, un draci una princesa:vet aquí la llegendade Sant Jordi Pradas, núria; montaña, m... EDITORIAL BARCANOVA jueves, 25 de marzo de 2010\nAutor: Pradas, núria; montaña, marta Editorial: EDITORIAL BARCANOVA Data d'edició: 25/03/2010 Disponibilitat immediata\nFrases fetes i expressions per enriquir el vocabulari i jugar amb el significat de les paraules. Pradas, núria EDITORIAL BARCANOVA miércoles, 4 de noviembre de 2009\nAutor: Pradas, núria Editorial: EDITORIAL BARCANOVA Data d'edició: 04/11/2009 Disponibilitat immediata\nPradas, núria LA GALERA jueves, 15 de octubre de 2009\nAutor: Pradas, núria Editorial: LA GALERA Data d'edició: 15/10/2009 Sota comanda 3/5 dies lab.\nPradas, núria BAULA EDICIONS martes, 1 de septiembre de 2009\nAutor: Pradas, núria Editorial: BAULA EDICIONS Data d'edició: 01/09/2009 Sota comanda 3/5 dies lab.\nTieta adela a sevilla. la\nPradas, nuria BAULA EDICIONS martes, 17 de marzo de 2009\nAutor: Pradas, nuria Editorial: BAULA EDICIONS Data d'edició: 17/03/2009 Sota comanda 3/5 dies lab.\nPradas, nuria (1954- ) BAULA EDICIONS lunes, 14 de noviembre de 2005\nAutor: Pradas, nuria (1954- ) Editorial: BAULA EDICIONS Data d'edició: 14/11/2005 Sota comanda 3/5 dies lab.\nPradas, nuria BAULA EDICIONS jueves, 1 de enero de 1998\nAutor: Pradas, nuria Editorial: BAULA EDICIONS Data d'edició: 01/01/1998 Sota comanda 3/5 dies lab.\nAlgu ha vist en puck ?\nPradas, nuria CRUILLA EDITORIAL jueves, 1 de enero de 1998\nAutor: Pradas, nuria Editorial: CRUILLA EDITORIAL Data d'edició: 01/01/1998 Sota comanda 3/5 dies lab.


Més suports a la fibromiàlgia\nActualitzada 10/05/2017 a les 09:42\nExperts i afectats, també de fatiga crònica i sensibilitat química, demanen més investigació || Reclamen regular l’ús de productes i antenes\n© Assistents a la jornada, aquest dimarts, a l'Auditori.\nLa falta de reconeixement de la fibromiàlgia, la fatiga crònica o la sensibilitat química múltiple ha sigut el cavall de batalla dels seus afectats en els últims anys. Tanmateix, i encara que avui continuen lluitant perquè metges i persones del seu entorn els creguin, també reivindiquen més investigació per conèixer les causes i aconseguir un tractament específic, així com la regulació de l’ús de productes químics en zones públiques i la instal·lació de components electromagnètics com les antenes de telefonia.\nAixí es va posar de manifest aquest dimarts a l’Auditori durant la celebració d’una jornada en el marc del Dia Mundial d’aquestes síndromes conegudes com de sensibilitat central. Només de fibromiàlgia, que és ja la segona causa de visita al reumatòleg, es calcula que hi ha a la província uns 6.000 afectats. “Cada vegada tenim més casos i molts en persones joves.\nÉs important eliminar el rebuig de la societat i d’alguns metges”, va apuntar Llúcia Balagué, presidenta de Fibrolleida. Part de la jornada va estar centrada en com les emocions influeixen en aquest tipus de malalties i arribar a desencadenar depressió.\nVirgina Serra. Pateix fibromiàlgia: «Molta gent no em creia»\nCom va ser el diagnòstic?\nM’ho van diagnosticar el 2011, però feia anys que tenia dolor. Em va costar molt, vaig passar per proves i vaig trobar molta gent que no em creia.\nTreballo com a monitora en un centre de discapacitats i em van haver de resituar per la malaltia.