Núbia - Uniopèdia, el mapa conceptual\n193 les relacions: Abidos, Abu Hamed, Abu Simbel, Acheulià, Aksum, Al-Kurru, Alara, Amanirenes, Amanitores, Amenofis I, Amon, Amosis I, Aniba, Anlamani, Antic Egipte, Askut, Aspelta, Assuan, Atbara, Atlanersa, Àloa, Àsia, Ballana, Banu l-Kanz, Bayuda, Beges, Blèmies, Buhen, Butana, Canaan, Candaces, Coptos, Dabenarti, Dakka, Dècada del 1650 aC, Dòngola, Delta del Nil, Desert de Núbia, Diofisisme, Dorginarti, Dotawo, Egipte, Elefantina, Encens, Ergamenes, Estruç comú, Europa, Faras, Funj, Fusta, ..., Gebel Barkal, Ghazali, Girafa, Goma (substància), Gos, Gueez, Harkhuf, Harsiotef, Hatxepsut, Hikses, Homo erectus, Horus, Humà, Iam, Ibhat, Ibrim, Iemen, Ikkur, Illa de Sai, Irtjet, Kaau, Kadada, Kadero, Kadruda, Kalabsha, Kamosis, Kashta, Kawa, Kerma, Khartum, Kheops, Kor (Núbia), Kordufan, Kubban, Kumma, Kurgus, Lleopard, Luxor, Mar Roja, Massawarat, Medja, Memfis, Merenre I, Meroític, Meroe, Micos, Mirgissa, Mirra, Monofisisme, Mukurra, Napata, Nastasen, Núbia, Nekhen, Neolític, Nil, Nil Blau, Noba, Nobàtia, Nubiologia, Nuri, Oli, Osorkon I, País de Punt, Paleolític, Pantera, Pell, Philae, Piankhi, Ploma, Primera cascada del Nil, Psamètic I, Qadan, Quilòmetre, Qustul, Ramsès II, Regne de Judà, Resina, Sahure, Segle IV, Segle XVII aC, Segle XXII aC, Segona cascada del Nil, Semna, Senkamanisken, Sennar, Shabaka, Shanakdakhete, Shebitku, Shelfak, Sheshonq I, Snefru, Soleb, Somàlia, Sudan, Ta-Nehesi, Taharqa, Takelot II, Tangasi, Tanutamon, Temple de Naga, Toshka, Tuthmosis I, Tuthmosis II, Tuthmosis III, Txad, Uronarti, Vori, Wadi al-Khowi, Wadi Allaqi, Wadi Gasus, Wadi Halfa, Wadi Hammamat, Wadi Howar, Wadi Muqaddam, Wawat, Xendi, Zatju, Zuma, 1400, 1500, 1504, 1523, 1821, 1881, 1898, 1899, 1907, 1922, 1931, 1934, 1956, 451, 524, 540, 543, 570, 616, 629, 638, 641, 642, 653.\tAmpliar l'índex (143 més) » « Shrink índex\nNou!!: Núbia і Abidos · Veure més »\nAbu Hamed (o Abu Hamad) és una ciutat del Sudan a la wilaya de Nahr al-Nil (o An-Nil) amb 50.000 habitants.\nNou!!: Núbia і Abu Hamed · Veure més »\nNou!!: Núbia і Abu Simbel · Veure més »\nNou!!: Núbia і Acheulià · Veure més »\nNou!!: Núbia і Aksum · Veure més »\nCambra funerària de Tanutamon, a Al-Kurru. Al-Kurru fou la primera necròpolis dels reis de Napata.\nNou!!: Núbia і Al-Kurru · Veure més »\nAlara fou rei de Napata (Núbia) (785-760 aC).\nNou!!: Núbia і Alara · Veure més »\nCandaces Amanishakheto (Amanirenes) fou reina de Núbia amb capital a Napata) vers el 40 o 35 al 20 aC Casada amb el rei Teriteqas, es va instal·lar amb ell a Napata (els anteriors reis residien a Meroe). Vers el 25 aC el rei Teriteqas va intentar conquerir la Tebaida i va ocupar Elefantina i Siene però fou rebutjat per Petronius que va conquerir Dakka i Premnis i va entrar a Napata uns mesos després (vers 24 aC). La reina Candaces Amanirenes va demanar un tractat de pau que li fou refusat i els romans es van emportar milers d'esclaus i botí. Finalment la reina va apel·lar per la pau a Cèsar August, que li va concedir vers el 20 aC i es va establir la frontera i el regne de Núbia (Meroe) va quedar lliure de tribut. Premnis i Dakka foren retornats a la reina. En una data no coneguda, però segurament no gaire allunyada de l'any 20 aC, la va succeir Akinidad. Categoria:Reis de Núbia.\nNou!!: Núbia і Amanirenes · Veure més »\nCandaces Amanishakheto o Amanitores fou reina de Núbia amb capital a Meroe.\nNou!!: Núbia і Amanitores · Veure més »\nNou!!: Núbia і Amenofis I · Veure més »\nNou!!: Núbia і Amon · Veure més »\nNou!!: Núbia і Amosis I · Veure més »\nPlànol de la fortalesa. Aniba, coneguda com l'Antic Miam, fou una fortalesa egípcia a Núbia que fou de les primeres que es va construir vers el 1900 aC i és fins i tot una mica anterior a Buhen al nord de la qual està situada.\nNou!!: Núbia і Aniba · Veure més »\nAnlamani fou un rei de Napata (Núbia) que va governar del 623 al 593 aC.\nNou!!: Núbia і Anlamani · Veure més »\nNou!!: Núbia і Antic Egipte · Veure més »\nAskut fou una fortalesa egípcia a Núbia situada a una illa del riu Nil a la vora de la cascada de Saras a mig camí entre Mirgissa i Semna (uns 15 km de cada una).\nNou!!: Núbia і Askut · Veure més »\nAspelta o Aspalta fou un rei de Núbia o Napata que va governar del 593 al 568 aC.\nNou!!: Núbia і Aspelta · Veure més »\nNou!!: Núbia і Assuan · Veure més »\nAtbara és una ciutat de Sudan amb més de 100.000 habitants i és dins la wilaya del Riu Nil (Nahr an-Nil), molt propera a la capital provincial Ad-Damir.\nNou!!: Núbia і Atbara · Veure més »\nAtlanersa fou un rei de Napata (653-643 aC), que era fill del faraó de la dinastia XXV, Taharqa.\nNou!!: Núbia і Atlanersa · Veure més »\nEl regne d'Àloa (en àrab Alwa, en copte Alwodia) fou un regne del sud de Núbia que es va formar després del 550.\nNou!!: Núbia і Àloa · Veure més »\nNou!!: Núbia і Àsia · Veure més »\nBallana fou un regne situat a Núbia a uns 10 km al sud d'Abu Simbel, format per emigrants coneguts com a Grup X, cultura del grup post-meroític que va dominar Núbia des del 250 al 550.\nNou!!: Núbia і Ballana · Veure més »\nNou!!: Núbia і Banu l-Kanz · Veure més »\nEl cràter El Muweilih també anomenat cràter Atrun Bayuda és un desert del Sudan al nord de Khartum.\nNou!!: Núbia і Bayuda · Veure més »\nEls beges són un poble nòmada que viu principalment a les muntanyes de la costa de la mar Roja, al Sudan, format per vora dos milions de persones.\nNou!!: Núbia і Beges · Veure més »\nEls blèmies eren pobles nòmades nadius de les regions muntanyoses del desert oriental d'Egipte i Núbia, guerrers i saquejadors de les caravanes egípcies i núbies, constatats ja l'Imperi Mitjà.\nNou!!: Núbia і Blèmies · Veure més »\nNou!!: Núbia і Buhen · Veure més »\nButana és el nom de la regió de Sudan situada entre Khartum i Abu Hamed (i per extensió vers l'est del Nil), el centre de la qual fou Meroe, i per això se li va donar també el nom d'Illa de Meroe.\nNou!!: Núbia і Butana · Veure més »\nNou!!: Núbia і Canaan · Veure més »\nCandaces o Kandakos (Kandáke, Κανδάκη, Candaces) és el nom d'algunes reines de Núbia o Kus, el nom de les quals sembla ser l'origen del nom Càndida.\nNou!!: Núbia і Candaces · Veure més »\nNou!!: Núbia і Coptos · Veure més »\nDabenarti fou una fortalesa egípcia a Núbia, situada enfront de Mirgissa, a una illa del riu Nil, just a la segona cascada del Nil, uns 5 km al sud de Buhen i a uns 900 metres a l'est de la muralla est de Mirgissa.\nNou!!: Núbia і Dabenarti · Veure més »\nDakka o Pselkis fou una ciutat de Núbia a uns 15 kilòmetres al sud de la primera cascada del Nil, que el 24 aC fou conquerida pel romà Publi Petronius en resposta a un precedent atac nubi a la regió d'Elefantina i Siene.\nNou!!: Núbia і Dakka · Veure més »\nNou!!: Núbia і Dècada del 1650 aC · Veure més »\nDòngola és la pell de moltó, cabra o vedella, adobada, que s'utilitza en adoberia per fer sabates.\nNou!!: Núbia і Dòngola · Veure més »\nNou!!: Núbia і Delta del Nil · Veure més »\nEl desert de Núbia (en àrab صحراء النوبة, ṣaḥrā’ an-Nūba o الصحراء النوبية aṣ-ṣaḥrā’ an-nūbiyya, literalment 'desert nubi') és una zona desèrtica del nord-est del Sudan, que ocupa pràcticament tota la wilaya d'Al-Bahr al-Ahmar, i va des de les muntanyes de la costa de la mar Roja, a l'est, fins prop del riu Nil, a l'oest.\nNou!!: Núbia і Desert de Núbia · Veure més »\nEl diofisisme afirma la doble naturalesa de Crist, divina i humana.\nNou!!: Núbia і Diofisisme · Veure més »\nDorginarti fou una fortalesa egípcia a Núbia, situada a una illa molt propera a Kor, al sud de Buhen, destinada a la protecció de la navegació pel riu Nil.\nNou!!: Núbia і Dorginarti · Veure més »\nDotawo fou un regne del Sud de Núbia, que va sorgir vers l'any 900, en circumstàncies desconegudes.\nNou!!: Núbia і Dotawo · Veure més »\nNou!!: Núbia і Egipte · Veure més »\nNou!!: Núbia і Elefantina · Veure més »\nNou!!: Núbia і Encens · Veure més »\nErgamenes o Arqamani fou rei de Núbia o Kus del 275 al 250 aC.\nNou!!: Núbia і Ergamenes · Veure més »\nNou!!: Núbia і Estruç comú · Veure més »\nNou!!: Núbia і Europa · Veure més »\nFaras (també Pachoras, Pachoris i Bukharas) fou una ciutat de Núbia entre la primera i la segona cascada del Nil, entre Abu Simbel i Wadi Halfa, que vers el 350 i fins vers l'any 600 fou la capital del regne de Nobàtia.\nNou!!: Núbia і Faras · Veure més »\nEl Funj foren un poble negroide que ocupava el sud de Núbia entre el Nil Blanc i el Nil Blau, i que es va establir allí abans del segle V procedent de l'oest.\nNou!!: Núbia і Funj · Veure més »\nNou!!: Núbia і Fusta · Veure més »\nGebel Barkal és un jaciment arqueològic que correspondria al lloc sagrat del Regne de Napata, en una petita muntanya no massa lluny al nord de la ciutat, a la mateixa banda de riu Nil.\nNou!!: Núbia і Gebel Barkal · Veure més »\nGhazali és un monestir cristià en ruïnes situat en ple desert de Bayuda o Baiuda, no massa lluny de Meroe, al Sudan.\nNou!!: Núbia і Ghazali · Veure més »\nNou!!: Núbia і Girafa · Veure més »\nNou!!: Núbia і Goma (substància) · Veure més »\nNou!!: Núbia і Gos · Veure més »\nNou!!: Núbia і Gueez · Veure més »\nHarkhuf fou un funcionari egipci governador d'Elefantina que és famós perquè vers el final de l'Imperi Antic va narrar un èpic viatge a Iam (entre la quarta i la sisena cascades) a través de tres regnes de Núbia que li eren hostils, situats versemblantment entre la segona i la quarta cascades.\nNou!!: Núbia і Harkhuf · Veure més »\nHarsiotef fou rei de Núbia del 390 al 350 aC.\nNou!!: Núbia і Harsiotef · Veure més »\nNou!!: Núbia і Hatxepsut · Veure més »\nNou!!: Núbia і Hikses · Veure més »\nNou!!: Núbia і Homo erectus · Veure més »\nNou!!: Núbia і Horus · Veure més »\nNou!!: Núbia і Humà · Veure més »\nIam era un estat de l'alta Núbia entre la cinquena i la sisena cascada, a la regió que després fou Dongola.\nNou!!: Núbia і Iam · Veure més »\nIbhat fou un punt avançat egipci al sud-est de la segona cascada del Nil, que va constituir el límit del domini egipci a Núbia durant l'Imperi mitjà.\nNou!!: Núbia і Ibhat · Veure més »\nNou!!: Núbia і Ibrim · Veure més »\nNou!!: Núbia і Iemen · Veure més »\nIkkur fou una fortalesa egípcia a Núbia que fou una de les primeres que es va construir vers el 1900 aC, i és fins i tot una mica anterior a Buhen al nord de la qual està situada.\nNou!!: Núbia і Ikkur · Veure més »\nNou!!: Núbia і Illa de Sai · Veure més »\nIrtjet és el nom donat pels antics egipcis a un poble que va formar un petit estat a Núbia, a la part entre la primera i la segona cascada del Nil.\nNou!!: Núbia і Irtjet · Veure més »\nKaau és el nom donat pels antics egipcis a un poble que va formar un petit estat a Núbia, a la part entre la primera i la segona cascada del Nil.\nNou!!: Núbia і Kaau · Veure més »\nKadada (Al-Kadada) és un llogaret a uns 180 km al nord de Khartum, a la vora de Shendi.\nNou!!: Núbia і Kadada · Veure més »\nKadero és un llogaret de Sudan a uns 15 km al nord de Khartum on s'han trobat restes de cases, d'animals domèstics i ceràmica, i un cementiri del neolític (vers 4000 aC) on s'han excavat unes 160 tombes (n'hi ha centenars) i on s'aprecia l'estratificació social amb la presència de molts objectes diferents entre els quals conquilles de la Mar Roja (a 300 km a l'est).\nNou!!: Núbia і Kadero · Veure més »\nKadruda és una subregió de Wadi al-Khowi a Sudan, al nord-est de Karmah (Kerma).\nNou!!: Núbia і Kadruda · Veure més »\nTemple de Kalabsha Kalabsha fou una ciutat de Núbia amb un important temple que era el més gran de Núbia (el segon, si es compta Philae, en territori egipci), amb un perímetre de 70 x 30 m. Estava situada uns 50 km al sud de la primera cascada del Nil i a la riba del riu.\nNou!!: Núbia і Kalabsha · Veure més »\nNou!!: Núbia і Kamosis · Veure més »\nKashta (Caixta - 760-747 aC), rei del regne de Cuix, fou probablement germà del seu antecessor, el rei Alara (785-760 aC), a qui va succeir vers el 760 aC.\nNou!!: Núbia і Kashta · Veure més »\nKawa (Gematen) fou una ciutat de Núbia, uns 10 km al sud de Dongola, on s'han fet importants troballes, especialment les restes d'un temple bastit en temps de Akhenaton, l'estela del rei de Napata-Meroe Irike-Amanote (431-405 aC), i el temple d'Amon construït pel rei Taharqa entre el 684 i el 680 aC, entre molts altres objectes.\nNou!!: Núbia і Kawa · Veure més »\nKerma és el nom modern donat al que fou el centre d'un regne de Núbia probablement anomenat pels egipcis Kash (d'on va derivar Kus o Kush) al sud de la segona cascada del Nil, potser fins a la quarta cascada del Nil.\nNou!!: Núbia і Kerma · Veure més »\nNou!!: Núbia і Khartum · Veure més »\nNou!!: Núbia і Kheops · Veure més »\nKor fou una fortalesa egípcia a Núbia construïda vers el 1850 aC, situada uns 5 km al sud de Buhen.\nNou!!: Núbia і Kor (Núbia) · Veure més »\nNou!!: Núbia і Kordufan · Veure més »\nKubban fou una de les primeres (sinó la primera) fortalesa egípcia a Núbia, establerta vers el 1900 aC.\nNou!!: Núbia і Kubban · Veure més »\nNou!!: Núbia і Kumma · Veure més »\nKurgus és el nom modern d'una ciutat de Sudan entre la quarta i la cinquena cascada del Nil, 540 km al sud d'Abu Hamed.\nNou!!: Núbia і Kurgus · Veure més »\nNou!!: Núbia і Lleopard · Veure més »\nNou!!: Núbia і Luxor · Veure més »\nNou!!: Núbia і Mar Roja · Veure més »\nTemple al déu Apedemak, a Massawarat. Massawarat fou un temple dedicat al déu Apedemak, situat prop de l'actual ciutat de Shendi, al sud de Meroe.\nNou!!: Núbia і Massawarat · Veure més »\nMedja és el nom donat pels egipcis al territori d'un poble, anomenat Medajai o Medjai, que es considera procedent generalment del desert oriental, però que probablement vingueren del desert occidental, identificats pels arqueòlegs com Cultura dels sepulcres de cassoles, que es van establir al nord de Núbia abans del 2200 aC, quan ja s'hi havia establert el grup C. Aquestes invasions i altres factors van posar fi a la presència egípcia 100 anys més tard.\nNou!!: Núbia і Medja · Veure més »\nNou!!: Núbia і Memfis · Veure més »\nMerenre (I) fou el quart faraó de la dinastia VI de l'antic Egipte, que va governar segons la cronologia mínima vers el 2170 aC i, segons la màxima, cent anys abans.\nNou!!: Núbia і Merenre I · Veure més »\nNou!!: Núbia і Meroític · Veure més »\nMeroe fou el continuador del Regne de Napata (també conegut com a Núbia o Regne de Kush).\nNou!!: Núbia і Meroe · Veure més »\nNou!!: Núbia і Micos · Veure més »\nNou!!: Núbia і Mirgissa · Veure més »\nLa mirra (Commiphora myrrha) és una planta amb flor de la família Burseraceae. Se n'extreu el material del mateix nom que és una goma resinosa aromàtica de color gris groguenc i gust amargant.\nNou!!: Núbia і Mirra · Veure més »\nNou!!: Núbia і Monofisisme · Veure més »\nNou!!: Núbia і Mukurra · Veure més »\nNapata fou la capital de Núbia o Kush, establerta més tard de l'any 1500 aC, després que abans ho fora Kerma.\nNou!!: Núbia і Napata · Veure més »\nNastasen fou rei de Núbia o Kus del 335 al 315 o 310 aC amb capital a Napata.\nNou!!: Núbia і Nastasen · Veure més »\nNou!!: Núbia і Núbia · Veure més »\nNou!!: Núbia і Nekhen · Veure més »\nNou!!: Núbia і Neolític · Veure més »\nNou!!: Núbia і Nil · Veure més »\nNou!!: Núbia і Nil Blau · Veure més »\nEl Noba o Nobodai o Nobadae foren un grup ètnic que va arribar a Núbia vers el 200 o 250 i van originar la cultura de Ballana i més tard el regne de Nobàdia o Nobàtia.\nNou!!: Núbia і Noba · Veure més »\nNobàtia fou un regne de Núbia que es va establir a la part més propera a Egipte després de l'any 350 com a successor, en aquesta part del país, del regne de Meroe.\nNou!!: Núbia і Nobàtia · Veure més »\nNou!!: Núbia і Nubiologia · Veure més »\nNuri fou la necròpoli reial de Napata des d'aproximadament l'any 664 aC.\nNou!!: Núbia і Nuri · Veure més »\nNou!!: Núbia і Oli · Veure més »\nNou!!: Núbia і Osorkon I · Veure més »\nNou!!: Núbia і País de Punt · Veure més »\nNou!!: Núbia і Paleolític · Veure més »\nLes panteres (Panthera) formen un gènere de la família Felidae, que conté cinc espècies vivents: el lleó, el tigre, el jaguar, el lleopard i el lleopard de les neus.\nNou!!: Núbia і Pantera · Veure més »\nNou!!: Núbia і Pell · Veure més »\nNou!!: Núbia і Philae · Veure més »\nNou!!: Núbia і Piankhi · Veure més »\nNou!!: Núbia і Ploma · Veure més »\nPrimera cascada del Nil\nLa primera cascada del Nil era la cascada situada més septentrional de les que forma el riu Nil al llarg del seu recorregut.\nNou!!: Núbia і Primera cascada del Nil · Veure més »\nPsamètic I o Uahibra Psametiko (que va regnar entre el 664 i el 610 aC.) va ser el fundador i primer faraó Sais, com es coneix la dinastia XXVI d'Egipte, a començaments del denominat Període tardà d'Egipte.\nNou!!: Núbia і Psamètic I · Veure més »\nQadan és una cultura paleolítica desenvolupada a Egipte i Núbia vers el 13000 aC-8000 aC.\nNou!!: Núbia і Qadan · Veure més »\nNou!!: Núbia і Quilòmetre · Veure més »\nNou!!: Núbia і Qustul · Veure més »\nNou!!: Núbia і Ramsès II · Veure més »\nNou!!: Núbia і Regne de Judà · Veure més »\nNou!!: Núbia і Resina · Veure més »\nNou!!: Núbia і Sahure · Veure més »\nNou!!: Núbia і Segle IV · Veure més »\nNou!!: Núbia і Segle XVII aC · Veure més »\nNou!!: Núbia і Segle XXII aC · Veure més »\nSegona cascada del Nil\nLa segona cascada del Nil era la segona de les cascades del riu Nil que es trobava remuntant-lo des d'Egipte en direcció sud.\nNou!!: Núbia і Segona cascada del Nil · Veure més »\nLepsius) Semna fou un establiment egipci a Núbia, a uns 50 km al sud de la segona cascada del Nil i de Buhen, i a uns 30 km de la fortalesa menor de Mirgissa o Mirguissa.\nNou!!: Núbia і Semna · Veure més »\nEscultura de Senkamanisken. Senkamanisken fou un rei de Napata emparentat amb la Dinastia XXV d'Egipte.\nNou!!: Núbia і Senkamanisken · Veure més »\nSennar (àrab: سنار Sannār) és una ciutat del Sudan, a la riba oest del Nil Blau, capital de la wilaya de Sennar.\nNou!!: Núbia і Sennar · Veure més »\nNou!!: Núbia і Shabaka · Veure més »\nCandaces (Shanakdakhete) fou reina de Meroe (170–150 aC).\nNou!!: Núbia і Shanakdakhete · Veure més »\nShebitku fou faraó d'Egipte (702-790 aC).\nNou!!: Núbia і Shebitku · Veure més »\nPlànol de les restes de Shefalk Shelfak fou una fortalesa egípcia a Núbia situada 7 o 8 km al nord de Semna i a la meitat d'Uronarti, al davant de la cascada de Shelfak, i a dos quilòmetres al sud de la cascada de Diffinarti.\nNou!!: Núbia і Shelfak · Veure més »\nNou!!: Núbia і Sheshonq I · Veure més »\nSnefru fou el primer faraó de la dinastia IV de l'antic Egipte.\nNou!!: Núbia і Snefru · Veure més »\nSoleb fou una ciutat de Núbia a mig camí entre Dongola i Semna, a la riba oest del Nil.\nNou!!: Núbia і Soleb · Veure més »\nNou!!: Núbia і Somàlia · Veure més »\nNou!!: Núbia і Sudan · Veure més »\nTa-Nehesi és una paraula emprada en l'antic egipci que vol dir "Terra de Nubis" i que els egipcis aplicaven alternativament a Núbia junt amb el nom de Ta-Seti.\nNou!!: Núbia і Ta-Nehesi · Veure més »\nTaharqa fou faraó d'Egipte (690-664 aC), possible fill de Piankhi i germà de Shebitku, al que va succeir vers el 690 aC.\nNou!!: Núbia і Taharqa · Veure més »\nNou!!: Núbia і Takelot II · Veure més »\nTangasi és un llogaret del Sudan, prop de Napata, on s'ha trobat un cementiri meroític precristià.\nNou!!: Núbia і Tangasi · Veure més »\nTanutamon, Tanutamen, Tanutami, Tanwetamani, Tanuntamani o Tanuetamani fou el darrer faraó de la Dinastia XXV de l'Antic Egipte (664-653 aC).\nNou!!: Núbia і Tanutamon · Veure més »\nNaga, Naqa, o Wad Ban Naga fou un temple de Núbia, al sud de Meroe, que estava dedicat al déu Apedemak, antic déu nubi i egipci, i a la seva dona núbia de nom desconegut.\nNou!!: Núbia і Temple de Naga · Veure més »\nToshka fou una explotació minera de l'Antic Egipte, a Núbia, a la zona de l'actua’l frontera entre Egipte i Sudan, prop d'Abu Simbel.\nNou!!: Núbia і Toshka · Veure més »\nNou!!: Núbia і Tuthmosis I · Veure més »\ncartutx Tuthmosis II fou el quart faraó de la dinastia XVIII.\nNou!!: Núbia і Tuthmosis II · Veure més »\nNou!!: Núbia і Tuthmosis III · Veure més »\nNou!!: Núbia і Txad · Veure més »\nNou!!: Núbia і Uronarti · Veure més »\nNou!!: Núbia і Vori · Veure més »\nWadi al-Khowi és una regió del Sudan, a la wilaya d'Ash-Shamaliyah, a l'est del Nil, que rep el nom d'un riu generalment sec.\nNou!!: Núbia і Wadi al-Khowi · Veure més »\nWadi Allaqi és el riu més gran de la part sud del desert oriental d'Egipte.\nNou!!: Núbia і Wadi Allaqi · Veure més »\nWadi Gasus és un riu i centre comercial de l'Antic Egipte, situat 50 km al nord del port de Quseir, a la costa de la Mar Roja.\nNou!!: Núbia і Wadi Gasus · Veure més »\nWadi Halfa és una ciutat del Sudan, a l'estat del Nord prop de la frontera amb Egipte, i a la vora del llac Nasser, format per la presa d'Assuan (Aswan).\nNou!!: Núbia і Wadi Halfa · Veure més »\nWadi Hammamat fou un riu de l'antic Egipte, i un centre de caravanes a la seva vora.\nNou!!: Núbia і Wadi Hammamat · Veure més »\nWadi Howar és un uadi del Sudan s'estenent des del nord de Darfur fins a l'oest de Dongola.\nNou!!: Núbia і Wadi Howar · Veure més »\nWadi Muqaddam és un wadi del Sudan, que s'inicia a la wilaya del Kordufan, segueix per la de Nahr an-Nil i acaba a la d'Ash-Shamaliyah.\nNou!!: Núbia і Wadi Muqaddam · Veure més »\nWawat fou una regió de Núbia des on els egipcis prenien la fusta, sobretot fusta negra, vers Egipte, pel Nil i mitjançant barques, algunes de les quals es van construir allí mateix.\nNou!!: Núbia і Wawat · Veure més »\nShendi o Shandi (àrab: شندي) és una ciutat de la wilaya de Nahr an-Nil a Sudan, a 160 km al nord-est de Khartum, amb més de 50.000 habitants (2004), un 55.516 segons estimació del 2007; la població era d'11.500 habitants el 1956, i de 24.000 el 1980.\nNou!!: Núbia і Xendi · Veure més »\nZatju és el nom donat pels antics egipcis a un poble que va formar un petit estat a Núbia, a la part entre la primera i la segona cascada del Nil.\nNou!!: Núbia і Zatju · Veure més »\nZuma és un llogaret del Sudan, proper a Napata, excavat per Reisner que hi va trobar unes tombes similars a les de Tangasi, i emparentades amb les de Ballana.\nNou!!: Núbia і Zuma · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1400 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1500 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1504 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1523 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1821 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1881 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1898 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1899 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1907 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1922 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1931 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1934 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 1956 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 451 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 524 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 540 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 543 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 570 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 616 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 629 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 638 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 641 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 642 · Veure més »\nNou!!: Núbia і 653 · Veure més »\nAlta Núbia, Awshek, Baixa Núbia, Imana'a, Irem, Irishek, Iuntiu, Iuntiu-setiu, Khenet-Hennefer, Nubi, Ruket, Sha'at, Ta Netjer, Ta Seti, Ta-Netjer, Ta-Seti, Tua, Wasat, Webet Sepat, Webet-Sepat.


Un veí de Terrassa frustra el robatori d’un cotxe\nEl carrer d'Orà, al barri de La Maurina | G.M.\nEls lladres havien accedit al turisme i se l'havien dut a un altre barri\nGràcies a un veí de Terrassa el robatori d’un cotxe va quedar només amb un intent. Els fets van tenir lloc aquest divendres, cap a un quarts de tres de la matinada, quan un resident del barri de La Maurina ha alertat als serveis d’emergència del que tot apuntava que era un delicte. El testimoni havia observat com unes persones trencaven el vidre d’un vehicle que es trobava estacionat al carrer d’Orà. Un cop fet això, havien accedit a l’interior per regirar-lo. I, posteriorment, li havien tret el fre de mà per poder-se’l endur. El turisme havia quedat desbloquejat i això havia facilitat que el poguessin desplaçar -també amb l’ajuda de la inclinació del via- fins al carrer de Pablo Iglesias. Només va ser mogut un carrer de diferència, però casualment això va suposar canviar el turisme a un altre barri, a Roc Blanc. Allà l’havien deixat aturat.\nPerò la sort va fer que el veí ho veiés tot, i decidís avisar la Policia Municipal de Terrassa. Ràpidament, quatre unitats policials van acudir al lloc indicat. El primer que van fer va ser entrevistar-se amb la persona que els havia trucat. D’aquesta manera van aconseguir una descripció prou acurada d’alguns individus que havien participat en l’acció delictiva. Amb aquesta informació, les quatre dotacions van procedir a fer una batuda pels carrers pròxims.\nVa ser així com van localitzar un home, que coincidia plenament amb la descripció facilitada pel testimoni, que es trobava caminant tranquil·lament pel carrer. Els agents van procedir a identificar-lo i va quedar detingut acusat d’un presumpte delicte de robatori amb força a l’interior d’un vehicle. La investigació va restar oberta a l’espera de poder atrapar també els seus còmplices. I el propietari de vehicle robat va ser informat perquè pogués tramitar la corresponent denúncia i arreglar els danys produïts.


Platini, a 'Le Monde': "Trobo vergonyós que m'arrosseguin pel fang"\nParísEl president de la UEFA, Michel Platini, ha assegurat que el que més li molesta de la seva suspensió provisional dictada pel Comitè d'Ètica de la FIFA és que se'l posi "en el mateix sac que els altres". "Trobo vergonyós que m'arrosseguin pel fang", ha declarat Platini a 'Le Monde'.\nEl francès, inhabilitat durant 90 dies igual que el president de la FIFA, Joseph Blatter, segueix sent candidat a les eleccions de la FIFA del proper febrer. Platini ha explicat el dubtós pagament que enfosqueix la seva carrera: va percebre d'aquesta organització 1,8 milions el 2011 per suposats treballs que va realitzar per Blatter entre 1998 i 2002 i dels quals no hi ha constància escrita.\nSegons Platini, Blatter li va proposar ser el seu "conseller de futbol" i li va preguntar quant volia guanyar. El francès va dir un milió, però sense precisar en quina moneda. Blatter li va proposar cobrar 277.000 euros i més endavant liquidar la resta. "Només que aquest 'més endavant mai va arribar'", ha afegit.\nFIFA Corrupció Joseph Blatter Michel Platini


per Jordi Tarragona 'Coach' i conseller d'empresaris 29 de juny de 2018 05:30\nL'empresa familiar va començar per l'emprenedoria d'algú. Per algú disposat a acceptar riscos, amb sensació de controlar el seu destí, que veia oportunitats on altres veien problemes, amb intuïció i proactivitat, amb energia i perseverança; segur de si mateix.\nSi es perd aquest esperit emprenedor, és difícil que la família empresària afronti amb èxit la regeneració estratègica que en algun moment del futur serà necessària per a la seva continuïtat com a família empresària.\nEls negocis i mercats tenen un cicle de vida. Els cotxes de cavalls varen ser substituïts pels de benzina, i aquests potser ho seran pels elèctrics. Cal adaptar-se als canvis del mercat, i inclòs estar disposat a abandonar-los. Els voltants del Born del segle XIX i del XXI tenen poca similitud pel que respecta a l'activitat econòmica.\nHi ha empreses zombi que estan mortes i continuen caminant. El seu sector ha canviat i elles no s'han adaptat. Continuen existint, per exemple, perquè paguen lloguers baixos; perquè no veu alternativa a deixar de pedalejar, o perquè no poden assumir el cost de deixar de fer-ho.\nLa família empresària ha de reflexionar, per exemple, sobre com afectarà l'omnicanalitat, la intel·ligència artificial, la impressió 3D, la robòtica i l'economia circular al seu negoci. Sobre quines són les habilitats (capacitats desenvolupades) que seran claus al futur de l'empresa, pels seus integrants i per als propietaris. Cal tenir en compte que la nostra capacitat de reciclatge és més lenta que l'evolució de la tecnologia; que el més difícil d'aprendre el que és nou és oblidar el que és vell. Encertar el futur és ben difícil, una cosa segura és que serà diferent de com imaginem. Una altra cosa certa és que el futur va començar ahir; no comença demà, estem construint avui.\nCuriosament a les empreses familiars és on en principi es respecta més la tradició. Els directius i governadors familiars solen estar més temps als càrrecs que els no familiars, això té l'avantatge de la coherència i perseverança de les polítiques, però té l'inconvenient de retardar la incorporació de noves formes de fer, de nous productes.\nA més a més, avui el problema es veu agreujat pel fet que el cicle de vida dels negocis s'està escurçant, mentre que el de les persones s'està allargant. Una forma de potenciar l'emprenedoria és donant suport, amb requisits professionals, els nous projectes empresarials que plantegin les noves generacions. Millor inclús incentivant-les, i premiant el fracàs. Un problema és l'excessiu respecte a la tradició que sol haver a l'empresa familiar. El massa pes de la dita "sabater a les teves sabates". No és estrany que la família consideri una "traïció" que algú enceti un negoci diferent del familiar.\nTambé poden existir els imprevistos, com el de la Immobiliària Amat en la qual el jove fundador va morir deixant a una viuda amb una filla de dos anys i una altra que va néixer l'endemà de l'enterrament. Sense l'emprenedoria de Concepció Amigo, l'empresa avui no existiria.


Objectius i competències específiques — Escola Tècnica Superior d'Enginyeria de Telecomunicació de Barcelona — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nGraus en extinció ▶\nGrau en Enginyeria Telemàtica ▶\nObjectius i competències específiques\n≡ Objectius i competències específiques\nNOU Programa Acadèmic: GRAU + MÀSTER Enginyer/a de Telecomunicació\nSou a: Inici / Estudis / Graus / Graus en extinció / Grau en Enginyeria Telemàtica / Objectius i competències específiques\nEls graduats en Enginyeria Telemàtica tenen la formació bàsica corresponent a l’àmbit de les telecomunicacions, així com les competències específiques de telemàtica. Són, per tant, professionals altament qualificats en el seu camp, però amb una sòlida base de coneixement per a adaptar-se a nous reptes de futur.\nEls joves graduats són capaços de concebre, dissenyar, implementar i operar les xarxes telemàtiques, així com els mecanismes de seguretat de la pròpia xarxa i les dades que s'hi transmeten; els protocols que permeten el seu funcionament; i els serveis i aplicacions que s’ofereixen, tant distribuïts com centralitzats.\nCapacitat de construir, explotar i gestionar les xarxes, serveis, processos i aplicacions de telecomunicacions, enteses aquestes com a sistemes de captació, transport, representació, processat, emmagatzemant, gestió i presentació d' informació multimèdia, des del punt de vista dels serveis telemàtics.\nCapacitat per aplicar les tècniques en què es basen les xarxes, serveis i aplicacions telemàtiques, tals com sistemes de gestió, senyalització i commutació, enrutament i encaminament, seguretat (protocols criptogràfics, tunelat, tallafocs, mecanismes de cobrament, d' autenticació i de protecció de continguts), enginyeria de tràfic (teoria de grafs, teoria de cues i telegràfic), tarificació i fiabilitat i qualitat de servei, tant en entorns fixes, mòbils, personals, locals o a gran distància, amb diferents amples de banda, incloent telefonia i dades.\nCapacitat de construir, explotar i gestionar serveis telemàtics utilitzant eines analítiques de planificació, dimensionat i anàlisi.\nCapacitat de seguir el procés tecnològic de transmissió, commutació i procés per la millora de xarxes i serveis telemàtics.\nCapacitat de dissenyar arquitectures de xarxa i serveis telemàtics.\nCapacitat de programació de serveis i aplicacions telemàtiques en xarxes i distribuïdes.


Exposició “Montserrat Roig 1977. Memòria i utopia” a El Born CCM - SIESTV\n22 des. 2017 Exposició “Montserrat Roig 1977. Memòria i utopia” a El Born CCM\nLa mostra, amb més de 300 documents originals, imatges i llibreses, és complementa amb activitats\nPosted at 14:23h in Cultura, Exposicions\tby\tsiestv\nRedacció.- L’exposició “Montserrat Roig 1977. Memòria i utopia” , comissariada per Manuel Guerrero, compta amb la col·laboració de l’artista Francesc Abad i la fotògrafa Pilar Aymerich. Mitjançant més de 300 documents originals, imatges i llibres, l’exposició i les activitats programades proposen de revisar i repensar les obres de Montserrat Roig d’aquells anys, que tingueren un impacte cultural i social molt destacat.\nMontserrat Roig (1946-1991), escriptora i periodista, és una de les autores més destacades de la seva generació. La lluita obstinada per la recuperació de la memòria i de la dignitat individual i col·lectiva, i el compromís polític amb el catalanisme, el feminisme i l’antifeixisme caracteritzen la seva obra. Fa quaranta anys de la publicació de dos dels seus llibres cabdals: Els catalans als camps nazis (1977), referent ineludible de la recuperació de la memòria i de la història dels catalans deportats als camps nazis, i El temps de les cireres (1977), una de les seves novel·les més celebrades. També, en aquell moment, dirigeix i presenta les entrevistes del programa Personatges (1977-78) a la televisió.\nLa mostra es complementa amb un ampli ventall d’activitats paral·leles: taules rodones, espectacles, una conferència i un debat sobre TV i cultura.


Una trentena d'agricultors del Llobregat ja adoben amb fems de vaca i de xai\nJOSEP FERRER 29/02/2012 00:00\n"Volem tornar al sòl la vida que havia tingut durant molts anys, perquè els sòls necessiten vida i és la mateixa vida la que nodreix les plantes, no és l'agricultor". Aquesta és la premissa amb què treballen els membres de l'Associació de Defensa Vegetal d'Horta del Baix Llobregat, que són partidaris de l'ús de fertilitzants naturals, bàsicament els fems de vaca, xai o d'altres animals utilitzats antigament pels pagesos, perquè "des que es van deixar d'aplicar aquestes pràctiques tan ancestrals de fer servir matèria orgànica els sòls s'han cansat i han reduït la productivitat", explica el tècnic agrícola Albert Lacunza.\nPer demostrar que l'ús de fems naturals no afecta gens la productivitat i que a més s'aconsegueix un important estalvi econòmic, l'últim any els membres d'aquesta entitat han estudiat acuradament els sòls deltaics de moltes finques agrícoles del Baix Llobregat, "cosa que ens ha permès tenir moltes repeticions i veure l'efecte que es produeix en diversos llocs i no només en un". Per ser encara més exhaustius i precisos s'han centrat en un cultiu: el tomàquet. Fent un seguiment dels 11 mesos que dura la campanya d'aquest cultiu, han analitzat les característiques i fertilitat del sòl i l'aigua que s'utilitza per regar i han estudiat les fulles de la tomaquera en període de creixement i dels fruits ja totalment desenvolupats. Amb tots els paràmetres, "i en funció del nivell productiu que volia assolir el pagès", han pogut elaborar una recepta personalitzada de fertilitzant adaptada a cada explotació agrària en funció de si el cultiu té alguna carència o un excés d'algun nutrient.\nI és que "les plantes són com les persones, si tu t'alimentes bé estàs més preparat per combatre virus i malalties del cos i a les plantes els passa exactament el mateix", afegeix el tècnic agrícola. En última instància, però, "ha estat l'agricultor qui ha pres, amb tota llibertat, la decisió de seguir o no les nostres recomanacions". Inicialment van ser vuit les explotacions agràries que van seguir els consells d'aquesta associació. Enguany ja són entre 20 i 25 i es preveu que se n'hi afegeixin més "perquè els pagesos miren molt el que fa el veí i si una cosa funciona ells també l'apliquen".\nA més de no perdre ni qualitat ni quantitat de producció, l'ús sostenible dels fertilitzants ha permès reduir considerablement la despesa de producció, ja que alguns pagesos han passat de gastar-se en fertilitzants entre 6.000 i 10.000 euros per hectàrea i cultiu a pagar 1.000 euros. "O fins i tot en alguns casos pràcticament no han gastat res i a nivell econòmic per a ells ha estat un gran resultat", afirma Lacunza.


El secretari del comitè municipal de CPC i altres líders van visitar Goalong Liquor Group-Notícies de l'empresa-Goalong Liquor (grup)\nEl secretari del comitè municipal de CPC i altres líders van visitar Goalong Liquor Group\nEl 8 de desembre de 2020, el secretari del comitè de partit municipal de Liuyang, Li Chunqiu, l'alcalde Wu Xinwei, el president del Congrés Nacional Popular Wu Zhen, el president de la Conferència Consultiva Política del Poble Xinès Li Jiaxi i els principals i adjunts quadres del govern municipal de Liuyang van visitar Liuyang Base de destil·leria de licors Goalong. A les activitats d’observació i demostració anuals del projecte Liuyang, el president Alan del grup Goalong Liquor va donar una calorosa benvinguda als líders visitants i va dirigir un recorregut per la destil·leria, acompanyat de Liu feiwu i el director Lu Lisheng, secretari del parc industrial orientat als dos.\nEl secretari Li Chunqiu va prestar molta atenció al discurs del senyor Alan i va entendre la situació empresarial de l'empresa i va discutir profundament sobre l'impacte de l'epidèmia en l'exportació i les vendes nacionals de Goalong Liquor. El senyor Alan, president del consell, els va respondre un a un. Després de completar la base de destil·leria Liuyang, Goalong Liquor Group ha assolit el nivell de lliurament de qualitat internacional. A més, el mes passat es va celebrar una gran cerimònia de sortida de la marca Goalong, es van distribuir 12 contenidors als mercats dels Estats Units i Nigèria. Ara el grup Goalong Liquor és totalment capaç de superar per si sola la pressió econòmica a la baixa que provoca la situació epidèmica. Al mateix temps, Alan també va presentar i prospectar la futura estratègia de desenvolupament i planificació de Goalong Liquor Group al secretari Li Chunqiu i al partit de Li.\nCombinats amb la investigació, els líders van lloar molt Gao Lang i van presentar dues opinions: una és enfortir i ampliar el patró. Fer una bona feina de "licor" i gestionar bé els propis assumptes de l'empresa és la major contribució econòmica i social a la ciutat de Liuyang. L'empresa pren el gran objectiu de "10 milions" com a tasca estratègica i hi fa esforços incessants; segon, com a indústria del licor, s’hauria d’integrar plenament a Liuyang, tenint en compte la integració de la indústria, el medi ambient i les persones i les coses a Liuyang.\nEl president Alan va tenir un intercanvi en profunditat amb els líders visitants sobre la planificació, reforma, comercialització i gestió financera "de sis anys".\nEl president Alan va dir que Alan sempre s'ha adherit a la construcció de la "zona central de licors de la Xina" com a titulars de la primera pàgina i la tasca més important, i que ha dut a terme molta feina bàsica en els darrers anys. En el següent pas, Goalong Liquor Group seguirà adherint-se a l’orientació al desenvolupament de la “zona bàsica de licors de la Xina”, innovarà encara més les mesures de treball i optimitzarà l’estructura industrial. Amb el cultiu de la "zona central del licor de la Xina" com a nucli, la reproducció de la "zona central del licor de la Xina" com a objectiu, la direcció d’allargar la cadena industrial i basada en el manteniment del medi ambient ecològic, enriqueix la connotació i la qualitat de "Àrea bàsica de licors de la Xina" i continuar Promoure el desenvolupament saludable i sostenible de la indústria de licors.\nEl president Alan va assenyalar que la construcció de la "zona central de licors de la Xina" és un projecte integral, sistemàtic i a llarg termini. És responsabilitat comuna de Goalong Liquor Group, el govern municipal de Liuyang i el parc industrial de dos tipus de Liuyang com construir la "zona central dels licors xinesos". El procés de construcció de la "zona central dels aiguardents xinesos" és el procés de transformar el valor d'una sola ampolla de licor en el múltiple. A continuació, Goalong Liquor Group donarà un joc complet als seus avantatges professionals, unirà les mans amb el govern municipal de Liuyang i el Parc Industrial orientat a Liuyang dos per construir la "zona central dels esperits xinesos". Unir-se a la cultura i el patrimoni. Hauria d'integrar eficaçment la cultura, el turisme i la innovació cultural per presentar una "àrea bàsica dels esperits xinesos" diferent. No estalviarà cap esforç per fer un bon paper i crear una destil·leria de classe mundial en el futur.\nAnterior: L’activitat d’intercanvi entre Goalong Liquor Group i l’aliança de comerciants de licors de la discoteca Hunan\nSegüent: Cerimònia de sortida de la comanda d’exportació més gran del grup Goalong Liquor


Educació - Liberals d'Andorra\nDefensem la igualtat d’oportunitats i creiem fermament en l’educació de qualitat i en el suport a tots els infants i joves, sense distincions.\nEl nostre sistema educatiu ha de fer front als reptes del futur en un món globalitzat, formant persones que siguin autosuficients, autònomes i lliures d’escollir les seves vides sense dependre de les institucions.\nUn model educatiu inclusiu garanteix la igualtat d’oportunitats, també a les persones amb diversitat funcional.\nliberals\t 16 de maig de 2020\nDimarts la ministra d’Educació, Ester Vilarrubla, va comparèixer en seu parlamentària per desgranar totes les accions portades a terme pel ministeri des de l’inici de la crisi sanitària. Com ha passat amb la totalitat de les activitats del…\nLiberals internacionalitzarà la Universitat d’Andorra i avançarà els ajuts a l’inici del curs\nliberals\t 27 de març de 2019\nEls dos candidats que encapçalen la llista nacional de Liberals d’Andorra, Jordi Gallardo i Ferran Costa, han explicat aquest migdia els punts del programa electoral relacionats amb l’educació i els joves a la sala d’actes de la Universitat…\nliberals\t 26 de juliol de 2018\nEl Grup Parlamentari Liberal ha donat suport a la Proposició de llei d’emprenedoria i als Projectes de llei de producció ecològica i d’ordenament del sistema educatiu andorrà en la sessió extraordinària de Consell General celebrada aquest…\nEs pren en consideració la proposició de llei de transparència del Grup Liberal\nLa Proposició de llei de transparència i accés a la informació presentada pel Grup Parlamentari Liberal ha estat presa en consideració, amb els vots a favors de tots els grups excepte d’SDP, i ara continuarà la seva tramitació en comissió.…\nEl Grup Parlamentari Liberal (GPL) presenta esmena a la totalitat amb text alternatiu de retorn al Govern, mecanisme que no s’usava al Consell General des de l’any 2010, per superar les mancances del Projecte de llei de l’esport. Ferran…\nOPINIÓ: 'Creure en el futur d'Andorra' de Ferran Costa\nliberals\t 18 d'octubre de 2016\nDijous passat va tenir lloc la inauguració del 29è curs acadèmic de la Universitat d’Andorra. Dels discursos que s’hi van pronunciar, cal destacar-ne dues idees fonamentals que mereixen parar-hi tota l’atenció. D’una banda, l’acció social…


GRÀFIC Una quarantena de persones superen el coronavirus en els últims dies a Terrassa | RubiTV.cat\nGRÀFIC Una quarantena de persones superen el coronavirus en els últims dies a Terrassa\nDes del dijous passat s'han registrat nou defuncions i les persones ingressades cauen fins a les 201\nper Anna Mira , Terrassa , 5 de maig de 2020 a les 10:00 |\nEls casos positius de coronavirus continuen a la baixa a Terrassa. En aquests últims dies, des del passat dijous 30 d'abril, 41 persones han superat la malaltia. Entre l'Hospital Universitari MútuaTerrassa (HUMT) i el Consorci Sanitari de Terrassa (CST), actualment hi ha 201 persones hospitalitzades. Les unitats de cures intensives també registren xifres inferiors a les de la setmana passada i actualment hi ha 17 persones ingressades a intensius. Pel que fa a les defuncions, nou persones no han superat la Covid-19 i ja s'acumulen 280 morts.\nActualment l’HUMT té cura de 77 pacients ingressats. D’aquests, 8 es troben a la UCI i 69 a planta. A més, a Vallparadís ja no hi ha cap persona hospitalitzada, mentre que a l’hospital de campanya de l’Hospital Terrassa Park, en queden 29 més i 5 més estan amb hospitalització domiciliària. Fins aquest dilluns, 567 pacients han sigut donats d’alta a MútuaTerrassa, i 131 persones hi han mort a causa de coronavirus.\nA dia d’avui, el Consorci Sanitari de Terrassa atén 101 pacients en total. D’aquests, 41 es troben ingressats a planta i 9 més a la UCI a l’Hospital de Terrassa. 6 pacients es troben en hospitalització domiciliària i 45 es troben a l’Hospital i a la Llar Residencial Sant Llàtzer. Fins ara, el CST ha donat d’alta 567 pacients i la pandèmia hi ha provocat la mort de 149 persones.\nVallès Occidental, Societat, Hospital de Terrassa, Covid-19, salut, coronavirus, altes, gràfic, Terrassa, UCI, CST, morts


Què pots veure a Menorca en una setmana? -\nAquest és el temps que passaràs a Menorca i, encara que és una illa petita, és millor que preparis alguns plans per aprofitar al màxim la teva estada entre nosaltres. Des de Menorca a Vela et suggerim algunes activitats perquè passis una setmana entretinguda visitant alguns dels llocs més interessants de Menorca.\n1.- Imprescindible i inevitable en una illa és anar a la platja però no prefereixes veure algunes de les cales verges més belles? Cala Pregonda i Cala Pilar estan en aquesta llista. Hauràs de caminar una mica però quan trobes la sorra daurada i el mar transparent i estiguis envoltada de vegetació i de terra rogenca, sabràs que ha valgut la pena.\n2.- A Menorca hi ha més de 1500 jaciments prehistòrics. Si vols conèixer com vivien els primers pobladors de l’illa, visita algun d’ells: Taula de Torralba d’en Salort té un talaiot, una taula i una història que t’agradarà conèixer.\n3.- Un dia de passeig per veure Maó i recórrer el seu port on trobaràs alguns restaurants en què provar la saborosa gastronomia de l’illa.\n4.- Aprofita per visitar els mercats artesanals de Menorca. N’hi ha a tots els pobles així que decideix el que més et vingui de gust. Si vas al que es munta al vespre a la baixada al port de Ciutadella aprofita per conèixer l’ambient nocturn de la zona.\n5.- No hi ha res com veure l’illa des del mar. Navegant des de Cala Galdana al veler Davos podràs nedar i bussejar en cales verges tan meravelloses com Escorxada o Trebalúger. Creuràs estar al paradís.\n6.- Una mica més d’història? El Fort de Marlborough, excavat a la roca fa 200 anys pels britànics. T’encantarà visitar els seus passadissos subterranis i, des de dalt, veure l’entrada al port de Maó. I aprofita per fer una passejada per Cala Sant Esteve, un paisatge increïble a l’est de Menorca.\n7.- Admirar un dels fars que envolten l’illa és un bon fermall per acabar qualsevol dia. Punta Nati, Cavalleria, … un espectacle que t’enamorarà.\nQuin lloc recomanaries visitar a Menorca?\nExcursions a Menorca (23)\nMenorca a Vela Davos (32)\nQuè fer a Menorca (25)\nLes cales i platges secretes de Menorca\nMés coses que fer a Menorca


Cap a la independència digital - nord.cab\nEl comerç i els serveis de Cabassers estan fortament digitalitzats. Tenen botiga en línia la cooperativa agrícola, un molí privat d’oli, un celler, un allotjament rural, el forn, i una filatèlia i numismàtica. Cabassers també disposa, amb presència digital, d’un portal de notícies, d’un centre d’estudis, d’una xarxa social, d’una plataforma de promoció de la digitalització i una altra de promoció de llibres d’història local autoeditats. Pot semblar un joc, però no ho és.\nLa màxima anglesa “think globally, act locally” (pensa globalment, actua localment) implica exactament això: aplicar a nivell local allò que funciona a escala global. I aquí s’ha anat fins i tot un pas més enllà, creant serveis idèntics als que ofereixen grans corporacions, però adaptats a la idiosincràsia i necessitats locals. Si els serveis es creen i gestionen des del lloc al qual estan adreçats, a més s’aconsegueix l’alliberament de les servituds i imposicions, molts cops arbitràries, de les multinacionals que ofereixen serveis similars.\nA finals del mes passat vam decidir deixar d’actualitzar la pàgina de nord.cab a Facebook i el perfil a Instagram. Senzillament perquè creiem que les coses es poden fer d’una altra manera. La nostra web no instal·la cap galeta, ni fa seguiment dels usuaris, ni bombardeja amb publicitat invasiva. I si nosaltres ho podem fer així, ho pot fer tothom. Per tant, vam decidir no continuar subministrant continguts a qui practica unes polítiques totalment contràries a les nostres. De la mateixa manera, sempre hem promogut l’ús d’aplicacions com Telegram, respectuoses amb la privacitat dels seus usuaris, i hem explicat quins problemes de privacitat té Whatsapp, ara sota el control i propietat de Facebook Inc. No dubteu que si Telegram algun dia fa com Whatsapp deixarem d’utilitzar-lo immediatament. No recomanarem mai a ningú res on la mercaderia sigui el propi usuari i les seves dades personals.\nAls principis d’Internet l’oferta era escassa, i els problemes també. Va ser amb la massificació de la xarxa que els problemes s’hi van incrementar exponencialment. Com al mar, allà on hi ha molts peixos és un bon lloc per a pescar, i la xarxa es va anar omplint d’hams i palangres. Però de la mateixa manera també s’ha anat omplint de recursos i alternatives de descentralització, que permeten que qualsevol amb un mínim d’idea del que fa, pugui fer. I aquí hi ha la gran virtut d’Internet: dinamita qualsevol barrera, qualsevol mur, qualsevol impediment. Les possibilitats hi són; la resta queda a la voluntat de l’usuari de voler-les aprofitar.\nPublicar llibres sense haver de fer tirades que no saps si seran excessives. Vendre des de casa a clients de l’altra punta del món. Una xarxa social pròpia sense que ningú hi mercadegi amb les dades dels usuaris. Un portal de notícies sense que l’audiència que tingui en determini la continuïtat. Tot això és una quimera? Una utòpia? No: és una realitat. El que abans era impossible, ara és habitual. I aviat serà imprescindible; el que no ho entengui i no es digitalitzi correrà el risc de desaparèixer, per no poder competir en igualtat de condicions amb qui s’hagi digitalitzat.\nJa que anem cap a aquí, fem-ho des d’aquí. Benvinguts a la independència digital.\nPrevious Un exemple a seguir\nNext No féu malbé la llengua!


Micó apunta a la interculturalitat per conformar una societat més 'oberta, tolerant i adaptada a la realitat' - FÒRUM.ad\nEl director del Centre de Recerca i Estudis Sociològics (CRES), Joan Micó, ha obert aquest dilluns a la tarda el cicle de conferències de la Setmana de la Diversitat Cultural explicant com s’ha anat configurant la societat andorrana i exposant la necessitat valorar les aportacions de les persones que venen d’altres països i cultures, reconeixent les tradicions andorranes, però tendint cap a una societat ‘més oberta, més tolerant i més adaptada a la realitat’. Micó ha considerat que l’èxit del model andorrà és ‘la bona entrada dels fills de tothom, per exemple al mercat laboral’. Amb tot, però, ha indicat que cal treballar per diluir les distàncies i la segmentació social, laboral i econòmica entre els ciutadans.\nSota el títol La diversitat cultural a Andorra, el sociòleg i director del CRES, Joan Micó, ha exposat en la primera conferència de la Setmana de la Diversitat Cultural a la capital que semblaria que la societat andorrana sempre ha estat homogènia i que no hi ha hagut canvis. Un fet que nega rotundament ja que considera que la cultura ‘s’ha anat reformulant en relació a l’entorn’. A més, com a resultat del gran i ràpid creixement econòmic dels darrers anys, afirma que Andorra s’ha convertit en una ciutat ‘oberta i diversa’.\nMicó ha recordat que al Principat hi viu un ventall ‘impressionant’ de cultures, però que amb el canvi de llei del 1984, l’establiment de quotes facilita l’entrada dels comunitaris que tenen una feina i fa difícil la dels extracomunitaris. D’aquesta manera, ha apuntat, que la colònia hindú o marroquina ha quedat estancada o fins i tot pot haver disminuït.\nTot i aquesta diversitat, el responsable del CRES també ha reconegut que al país hi ha ‘dos mons amb condicions de vida i laborals molt diferents’. ‘Hi ha els que treballen de dilluns a divendres i els que ho fan el cap de setmana’, ha resumit. A més, ha reconegut que la societat està estructurada en forma de piràmide, amb els andorrans de soca-rel al capdamunt i amb una distribució decreixent en funció de la valoració de les diferents cultures.\nAquesta segmentació es materialitza també en àmbits com la política, un sector que Micó creu que ‘s’ha adaptat a una petita part’ i que ha d’integrar un nombre més gran de persones a través no només de la rebaixa dels anys per accedir a la nacionalitat, sinó també per reconèixer el dret a vot a les comunals o la doble nacionalitat.\nTampoc la idea de la distància cultural ha de ser un fre a la integració, doncs el sociòleg manifesta que ‘el problema no és la distància sinó la relació entre cultures’.\nEn aquest sentit, Andorra té dues característiques que fan que aquestes segmentacions es vagin atenuant, sobretot amb les segones generacions. ‘Molts dels que han vingut han tingut mobilitat social, sobretot els fills’, ha afirmat Micó. ‘ Si es pot parlar d’un èxit del model andorrà és la bona entrada dels fills de tothom, per exemple al mercat laboral’, ha afegit.\nPer tot això, el director del CRES sosté que Andorra ha de tendir cap a una relació d’interculturalitat amb la població immigrant. ‘Que l’entitat andorrana no accepti ni toleri, sinó que valori les aportacions que fan els de fora, reconèixent i valorant alhora les tradicions pròpies’, ha apuntat. L’objectiu és que es conformi una societat recollint totes aquestes aportacions i reconeixent la barreja com a positiva, ha assegurat.\nEl camí per assolir aquesta fita compta amb alguns aspectes positius, com ara la presència d’alumnes immigrants a les aules; però cal que les fronteres entre uns i altres es dilueixin en tots els àmbits i sectors de la societat, l’economia i la política per fer una societat ‘més oberta, més tolerant i més adaptada a la realitat’, ha conclòs Micó.\nNotícia Anterior: Finances demana un nou esforç de contenció a les empreses públiques de cara al pressupost del 2013\nSegüent Notícia: 1.003 aturats. Alguna cosa a dir senyor cap de Govern d’Andorra?


Catalunya, la comunitat amb més fàbriques de cervesa d'Espanya\nEl boom de productors artesans fa que s'hi concentrin 103 centres de producció\nBarcelonaEl boom dels productors independents i de la cervesa artesana ha convertit Catalunya en la comunitat autònoma on es concentra un nombre més elevat de centres de producció de cervesa, fins a 103, segons consta en la memòria que elabora cada any la patronal Cerveceros de España. La producció més elevada recau en els dos centres de Damm i Mahou-San Miguel, mentre que la resta són companyies que han anat apareixent en l'última dècada. El Gremi d'Elaboradors de Cervesa Artesana i Natural (Gecan) havia comptabilitzat 105 fàbriques el 2016.\nA tot Espanya, segons les dades de la patronal, hi havia 521 plantes de producció l'any passat, 35 més que un any abans. Pel darrere de Catalunya se situen Andalusia i Castella-Lleó, amb 83 i 51 plantes respectivament. L'informe destaca que Espanya s'està convertint en el país europeu on més creix el nombre de nous centres de fabricació. Per grups, però, Mahou-San Miguel és el productor que té més plantes (7), seguit per Heineken i Damm (4).\nLa batalla pel mercat de la cervesa\nEl consum de cervesa va créixer un 3,7% el 2017, fins a aproximar-se als 40 milions d'hectolitres (39,5 hectolitres). El creixement s'explica per diferents factors: l'augment del turisme, una càlida meteorologia el 2017 i la recuperació de l'economia. Justament, les baixes temporades amb què es va iniciar el 2018 són valorades com un problema des de la patronal, que consideren que l'actual exercici ha començat malament. "El 2018 ha començat malament, un fet que està vinculat al consum en èpoques de calor. Quan fa més bon temps, la gent va més a bars i terrasses. A més a més, ens temem que el turisme ha tocat sostre, i no s'ha d'oblidar que el 2017 va ser molt bo", ha afirmat avui el director general de Cerveceros de España, Jacobo Olalla.\nEstrella Galicia, la que més creix\nMahou-San Miguel va tornar a ser el principal productor (12,3 milions d'hectolitres, un 0,8% més), seguit per Heineken (10,5 milions, un 0,2%), Damm (9,66 milions, un 3,8% més) i Hijos de Rivera, productor d'Estrella Galicia, que és la que més creix amb més diferència: 2,78 milions d'hectolitres, un 16,5% més.\nL'alentiment del mercat espanyol s'ha superat amb el bon comportament de les exportacions, que van assolir els 2,9 milions d'hectolitres l'any passat. Aquesta xifra suposa que s'han més que triplicat en l'última dècada. Segons les dades de Cerveceros de España, els principals mercats van ser Portugal, la Xina, el Regne Unit i Irlanda. Les importacions, però, són molt superiors: 4,8 milions d'hectolitres.


Pràctiques fonamentades d’aprenentatge competencial | Fundacio Jaume Bofill\nPanell: “Pràctiques fonamentades d’aprenentatge competencial” que va tenir lloc els dies 23 i 24 de novembre al Campus Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra, dins del Simposi sobre Canvi Educatiu, a càrrec de David Istance, analista sènior en educació de l’OCDE i director del projecte Innovative Pedagogies for Powerful Learning i de l’informe The Nature of Learning, M. del Mar Esteve, directora de l’escola Epiqueia i professora de Pedagogia a Blanquerna, moderats per Mar Carrió, directora de la Unitat de Suport a la Qualitat i a la Innovació Docent de la UPF. Per a més informació: www.escolanova21.cat/ @escolanova21 #escolanova21 #SimposiEN21\nEls ponents van analitzar com es poden emprar els coneixements contrastats sobre com les persones aprenen per a fonamentar pràctiques pedagògiques que permetin assolir els objectius d'aprenentatge. Els set principis de l’aprenentatge en què les pràctiques d’aprenentatge s’haurien de basar són: posar l’alumne en el centre; fer de l’aprenentatge una activitat social, desafiant i motivadora; tenir en compte les emocions i les diferències individuals; fer que els objectius d’aprenentatge siguin clars i mesurar-los mitjançant l’avaluació formativa, i estendre l’experiència d’aprenentatge a través de la connectivitat horitzontal. Per a això, cal actualitzar les maneres com interactuen alumnes i educadors; com es capaciten els mestres; com s’adquireixen els coneixements; com aquests es posen al servei de l’aprenentatge, el temps i els recursos –com ara l’espai físic i la tecnologia– que tenen lloc dins i fora de les parets de l’escola. Tot això amb una visió clara i un disseny fort, una obertura àmplia i un lideratge distribuït.\nSimposi organitzat per Escola Nova 21, juntament amb la UNESCO i l’OCDE. Un simposi que contribueixi a fer confluir el coneixement internacional sobre el propòsit educatiu i els fonaments de les pràctiques d’aprenentatge amb la recerca i el treball de canvi educatiu existents al nostre país.\nLa col·laboració i el suport d’ambdues institucions ens va oferir l’oportunitat d’organitzar, conjuntament, aquest Simposi sobre canvi educatiu, i connectar així aquest coneixement i expertesa internacional per fer-lo confluir amb el treball de canvi existent al sistema educatiu català i també amb les recerques que s’estan duent a terme a les nostres institucions universitàries.


Presentarà 'Vostè primer' de dilluns a divendres entre la una i les dues del migdia\nMarc Giró fitxa per RAC1 per substituir 'La segona hora' Dayron Vera / RAC1\nBarcelonaRAC1 ja té substitut per a 'La segona hora' de Quim Morales. Es tracta de Marc Giró, editor de moda de 'Marie Claire' i col·laborador habitual de programes com ara 'Està passant' o 'Zapeando', després d'haver-se fet popular amb les seves participacions a 'Divendres'. És una veu, a més, coneguda pels oients de la ràdio del Grupo Godó, ja que se'l pot sentir habitualment al programa 'Versió RAC1', de Toni Clapés. Als inicis de l'emissora també va treballar en diversos programes dirigits i presentats per Santi Villas com ara 'No són hores', 'Vacances pagades' i 'ADN'. També havia col·laborat a les primeres temporades d''El món a RAC1', amb Jordi Basté. Ara el seu nou projecte propi a l'emissora es dirà 'Vostè primer'.\nAmb la seva elecció es descarta un dels projectes que hi havia sobre la taula per a aquesta franja –que recull les bones dades de 'La competència'– i que consistia en un concurs presentat per Elisenda Carod.\n'Vostè primer' serà un programa produït en col·laboració amb El Terrat i es basarà en l'humor "irònic, irreverent i àcid". L'emissora ha explicat: "Giró vindrà acompanyat de diferents col·laboradors amb qui cada dia esquarteraran la realitat que els envolta. Tractaran des de temes universals fins a la més rabiosa actualitat o qualsevol altra cosa que els passi pel cap".\nQuim Morales, per la seva banda, salta a RAC105, l'emissora musical del grup. Hi presentarà el programa matinal, al costat de Xavier Pérez Esquerdo. Serà un format nou, que no recollirà el nom de 'Fricandó matiner' que va veure desfilar davant del micro Vador Lladó, Llucià Ferrer, Gerard Moreno o Ernest Codina com a mestres de cerimònia.\nJordi Basté, renovat una temporada més\nDe cara al curs vinent, RAC1 s’ha assegurat l’estrella del seu matinal i ha renovat el periodista Jordi Basté una temporada més. El seu programa, El món a RAC1, però, tindrà una novetat en el seient del copilot. Com que Jofre Llombart ha estat nomenat recentment subdirector de RAC1 i RAC105, Joan Lluís Garcia -fins ara segon del programa No ho sé, que edita i presenta Agnès Marqués- assumirà la subdirecció del magazín matinal.\nUn estiu de continuïtat\nA l’espera de saber avui quines dades li depara l’EGM i si la torna a confirmar com a emissora més seguida del país, RAC1 enfila el final de curs. La temporada estival començarà el 22 de juliol, s’allargarà fins a l’1 de setembre i estarà marcada per la continuïtat. Jordi Armenteras presentarà El món a RAC1, una tasca que ja havia assumit altres estius. També repeteix, i per quarta vegada, Xavi Rocamora com a presentador del Versió RAC1. I Maria Cusó ho fa per segon cop com a titular del Via lliure dels caps de setmana.\nAls vespres, de 19 a 22 h, serà el torn de Jordi Beltran, que torna per tercer any consecutiu amb el programa Hawaii 19.05. Cristina Solias, de l’equip dels serveis informatius de la ràdio, s’encarregarà del No ho sé, de dilluns a divendres de 22 a 22.30 h.


Model de temari específic tècnic/a superior arxivística i gestió documental\nLa normativa en matèria d’accés a la funció pública estableix que aquest s’articularà en base als principis constitucionals d’igualtat, mèrit i capacitat. El personal funcionari i laboral, per tant, es seleccionat en processos selectius que han de garantir els citats principis. Processos que només seran vàlids si es fa publicitat de les seves bases i convocatòria, que han de ser transparents i àgils, i amb continguts adequats a les funcions i tasques del lloc a ocupar.\nL’Associació de Professionals de l’Arxivística i la Gestió de Documents de Catalunya publica un model de temari específic per al lloc de treball de tècnic/a superior d’arxivística i gestió documental amb la intenció d’aportar una base sòlida als processos selectius que, des de diverses administracions, es puguin portar a terme, ja sigui a llocs de nova creació o a processos de consolidació i estabilització. Així, amb un temari consensuat i que ha de ser constantment actualitzat segons factors com les necessitats reals del lloc de treball i/o els canvis normatius, l’AAC vol contribuir a una convocatòria de processos transparents, àgils, igualitaris, objectius i racionals.\nEl temari presenta un total de 63 temes de la part específica del temari, sense considerar la part general. La selecció dels temes s’haurà de fer en base a la tipologia d’arxiu, que significarà la modificació d’algun tema, la incorporació o la no inclusió d’altres (veieu el punt 4 com a exemple). La pròpia realitat pràctica de l’arxiu i el lloc de treball a convocatòria també pot fer incloure o no alguns dels temes proposats: és important que el temari s’ajusti a l’objectiu de tot procés, que és seleccionar el millor candidat/a possible per aquell lloc de treball i les funcions a desenvolupar.\nPer últim, si teniu dubtes, suggeriments o qualsevol informació que vulgueu aportar, us animem a escriure a monlaboral@arxivers.com Amb la vostra participació podrem avaluar i millorar de forma continuada aquest recurs que ara posem a l’abast de tots vosaltres.\nModel de temari específic de tècnic/a superior en arxivística i gestió documental\nL’arxiu: concepte, funcions i tipologies. L’evolució històrica dels arxius i de l’arxivística.\nEl sistema arxivístic de Catalunya. Marc legal i organismes que el conformen.\nL’Arxiu Nacional de Catalunya: organització i funcions bàsiques.\nEls arxius municipals. Origen, evolució, organització i funcions principals. (Aquest punt dependrà del tipus d’arxiu, dels fons documentals dipositats i/o les relacions del servei amb altres centres d’arxiu. “Arxius municipals” es pot substituir (o afegir temes), per exemple, per “arxius de justícia”, “arxius de les diputacions”, “arxius comarcals” (o afegir un tema relatiu a la Xarxa d’Arxius Comarcals), “arxius eclesiàstics”, “arxius notarials”, “arxius històrics provincials”, “arxius de les universitats públiques”.)\nLa regulació jurídica del patrimoni documental a Catalunya.\nLes directrius i altres normes de la Unió Europea en matèria d’arxius i gestió documental.\nEl document d’arxiu: concepte, tipus i valors. El cicle de vida dels documents.\nEls valors dels documents d’arxiu.\nEls documents essencials: definició i exemples.\nEl procediment administratiu i l’organització de la documentació. La formació de l’expedient, tramitació i tractament arxivístic.\nLa còpia autèntica: definició i tipus.\nEl quadre de tipologies documentals. Principals tipologies en … (Administració local, Generalitat, etc).\nEl fons documental: concepte, característiques i tipus. El fons documental de … (l’Ajuntament de …, la Diputació de …, etc).\nEl quadre de fons. Els fons documentals de l’Arxiu de …\nEl sistema de gestió documental. Definició, característiques, estructura i implantació.\nPrincipis i processos per a la implantació d’un sistema de gestió documental.\nLa gestió documental i la gestió de la qualitat. Les normes ISO i la seva aplicació pràctica a un Arxiu.\nEl quadre de classificació. Concepte, metodologia d’elaboració i implantació. La classificació dels documents.\nLa captura de documents. El Registre general d’entrada i sortida de documents.\nLa descripció arxivística. Principis, metodologies i normes. Els principals instruments de descripció arxivística.\nLes normes internacionals de descripció arxivística: ISAD (G) i l’ISAAR (CPF). La NODAC. Altres normes de descripció arxivística.\nLes modalitats d’ingrés de la documentació als arxius. El procediment de transferència de documentació. Els ingressos extraordinaris: tipus.\nL’accés i el règim jurídic dels documents. Els òrgans que regulen l’accés de la documentació a Catalunya.\nL’accés i la protecció de dades personals. Marc jurídic català i europeu. Estratègies d’aplicació. El dret d’accés.\nLa propietat intel·lectual i els drets d’autor: incidència a l’accés i la difusió de la documentació i informació.\nPlanificació i organització del servei als usuaris. Accés, consulta i préstec.\nPrincipis de reproducció de documents. Reproducció i drets d’autor.\nPolítiques de difusió als arxius. Estratègies de màrqueting i comunicació. Propostes d’actuació.\nL’Arxiu i la pedagogia. Arxius i escoles.\nLa funció divulgativa dels arxius. Productes de difusió i xarxes socials.\nL’exercici de la transparència i la gestió documental. Marc legal i aplicació pràctica.\nL’avaluació continua en la transparència. Indicadors i models (model de maduresa en gestió documental per a la transparència i la publicitat activa).\nLa gestió documental, les estratègies de dades obertes i la interoperabilitat en l’entorn de la transparència i el bon govern.\nLa disposició documental: concepte i objectius. El calendari de conservació.\nLa Comissió Nacional d’Accés, Avaluació i Tria Documental. Funcions, objectius i regulació.\nL’avaluació documental. Aplicació de les taules d’avaluació documental i gestió del registre d’eliminacions.\nEl calendari de conservació i d’accés. Definició i ús.\nEl Reglament de l’Arxiu Municipal. Elaboració i continguts mínims. (en cas de l’administració local).\nLa carta de serveis de l’Arxiu. Compromisos, deures i avaluació.\nEl codi deontològic dels arxivers catalans. La Declaració Universal sobre els Arxius.\nL’arxiu com a centre: edifici, equipaments i instal·lacions mínimes. La gestió dels dipòsits.\nEls desastres en els arxius: Protocols d’actuació i polítiques preventives.\nLa seguretat en els arxius. Plans de seguretat i emergència.\nEl document fotogràfic: naturalesa, concepte, característiques i tractament arxivístic.\nEl document audiovisual: naturalesa, concepte, característiques i tractament arxivístic.\nEl document cartogràfic: naturalesa, concepte, característiques i tractament arxivístic.\nLa gestió dels drets d’autor i explotació en el tractament i difusió de les fotografies i els documents audiovisuals.\nPreservació i conservació de documents en suport físic. Principis bàsics de restauració de documents. Causes de degradació i mesures de prevenció. Materials de conservació.\nLa indexació i recuperació documental. Mètodes i instruments. Aplicació als arxius.\nL’administració electrònica i la gestió documental. Marc jurídic i afectacions pràctiques.\nRequeriments funcionals per a la gestió de documents electrònics en l’entorn electrònic. Sistemes d’informació, gestors d’expedients i gestors documentals.\nLa gestió dels documents electrònics: metadades i interoperabilitat.\nEl concepte d’Arxiu electrònic. Obligatorietat i funcionalitats. El cas d’iArxiu.\nL’Esquema Nacional d’Interoperabilitat: les normes tècniques i les guies d’aplicació.\nDigitalització de documents d’arxiu. Establiment de polítiques i els seus requisits mínims.\nProcessos de digitalització de procediments administratius.\nLa seguretat de la informació digital. L’Esquema Nacional de Seguretat i la seva aplicació en un sistema de gestió documental.\nProtocols d’identificació i signatura electrònica corporativa. Normativa aplicable i elements bàsics. Plans d’actuació i estratègies d’implementació.\nPolítica de preservació de documents electrònics. Models i elements bàsics. Estratègies d’implementació. Catàleg de formats. Migració i emulació.\nEl paper dels arxius en la societat de la informació. L’Arxiu social.\nEl personal d’un arxiu. Organigrama funcional i necessitats d’un servei integral.


“Volem guanyar si és posible, tenim molta il•lusió” – Les Bandes de Música\n“Volem guanyar si és posible, tenim molta il•lusió”\nNatural de Picassent (Valencia), Àngel Crespo va obtenir el títol de professor de clarinet. Ha dirigit diverses bandes i és director de la banda simfònica alzirenya des de fa més de 21 anys. Amb aquesta va guanyar la batuta d’or l’any 2010 en el Certamen Internacional “Vila d’Altea”.\nCom vau decidir participar en el certamen?\nEl certamen de València sempre ha estat lligat a la història de la Societat Musical d’Alzira, estiguérem en el certamen els anys 1994, 2000 i 2002. Quan el certamen es feia a la plaça de bous, podies dur a tot estirar 160 músics i la veritat és que reunir aquest planter per a participar en el certamen era difícil. L’últim certamen en què vam participar fou a Altea, com que vam obtenir un primer premi i, a més, feia onze anys que no concursàvem en el Certamen Internacional de Bandes de Música “Ciutat de València” vam decidir que el pròxim repte havia de ser el CIBM.\nDurant quant de temps heu estat preparant les obres? Com es duu a terme aquesta preparació?\nComençàrem a preparar les obres després de falles. Nosaltres donem prioritat al certamen. En aquest sentit el repertori del certamen és el que hem tocat en altres concerts. També és importat el fet de mentalitzar els músics perquè siguen conscients del treball que ens espera.\nQuin resultat penseu que obtindreu en el CIBM?\nVolem guanyar si és possible, tenim molta il•lusió… supose que sí. Hem reunit molt bona plantilla així que estem contents per això.\nQuina opinió té de “Phobos”, l’obra obligada?\nÉs una obra molt interessant. Curiosament, nosaltres ja havíem treballat obres de José Sunyer Oriola, ja que en el certamen d’Altea 2010 l’obra obligada “Venus de las luces” també era d’ell. “Phobos” té la mateixa temàtica i el mateix llenguatge musical, en canvi els ha agradat més als músics que l’obra anterior.\nUna característica important de la Societat Musical d’Alzira rau en l’encàrrec d’obres per al certamen de València… Quin és el motiu que t’ha fet decantar-te per “Flor de Azahar” i no per una obra d’encàrrec?\nPrincipalment l’econòmic, a més l’obra Flor de Azahar ens agrada molt. Anteriorment ja l’havia escoltat diverses vegades i, de fet, fa uns anys que compràrem el material.\nCreu que hi ha molta competitivitat en la Secció d’Honor? Quina opinió li mereixen les altres bandes participants?\nTinc una opinió molt bona de les altres bandes. Pensa que hi ha dues societats musicals de la Ribera però perfectament podrien haver-ne sis o set. Conec les bandes participants i els seus directors, per la meua part es mereixen el màxim respecte, de fet, crec que qualsevol de les cinc entitats musicals podrien guanyar.\nNo creu que la Unió Musical de Llíria pel seu recorregut històric té més possibilitats de guanyar?\nNo, és veritat que la Unió Musical de Llíria té molta qualitat individual, fins i tot, poden seleccionar a la gent que tocarà aquell dia, nosaltres també hem pogut fer el mateix aquest any. Pensa que és com si jugàrem un partit de futbol contra Madrid o Barcelona, és clar que són grans equips però això no vol dir que un altre no li puga guanyar.\nCom se sent el director d’una banda a pocs dies del certamen?\nJo no pense ni en el certamen ni en el resultat, estic centrat en la feina i en què millorem a poc a poc. El dia del certamen és especial, de segur que hi ha nervis però no sent que tinga un afegit de responsabilitat.\nCom nota l’ambient de la banda durant aquest últims dies? I en la localitat?\nHi ha entusiasme, assagem tots els dies i cada vegada hi ha més companys que s’uneixen al grup… això fa que la gent “es pique” en el bon sentit de la paraula. Respecte a la ciutat d’Alzira, crec que ho viuen amb molt d’ànim. Ens donaran suport al Palau de la Música, sort que nosaltres toquem els primers de vesprada i pense que els nostres seguidors podran entrar. Quan toque la Unió de Llíria de segur que es queden 300/400 persones fora de la sala, l’any anterior ja va ocórrer. Pensa que les cinc bandes som de la Comunitat Valenciana, si a cada banda l’acompanyen 300 persones i després hi haurà gent d’altres pobles… Quan es feia a la plaça de bous no hi havia problemes perquè hi ha capacitat per a 3000 o 4000 persones. Pense que respecte al certamen, els polítics no estan prestant-li tota l’atenció que deurien. L’organització ho fa molt bé, però no és problema d’ells sinó de la voluntat política… Han de creure en el certamen i donar-li la importància que pertoca. A hores d’ara se celebra el concurs a Kerkrade també, dura un mes el certamen. En el nostre cas, jo pense que ja que se celebra en el palau i no busquen un lloc més adequat quant a capacitat, haurien de fer més espectable i no cal que es preocupen tant del planter de les bandes. A Kerkrade volen que faces espectacle i depén de les obres que interpretes estàs en una secció o altra.


CaixaFòrum València. Comencen les obres d’un nou espai al servei de la cultura - El Temps de les Arts\nRender del projecte del nou CaixaFòrum València.\nCaixaFòrum València. Comencen les obres d’un nou espai al servei de la cultura\n22 abr. 2021 01 març 2020 Núria Gregori\nÉs segurament la imatge de la Ciutat de les Arts i les Ciències (CAC), la que identifica en l’actualitat la ciutat de València davant el turisme, però no descobrirem res nou al lector quan afirmem que aquest complex arquitectònic ha estat un dels punts calents de la corrupció política valenciana dels últims anys. La CAC ideada per Santiago Calatrava ha estat durant anys el centre de la controvèrsia política valenciana, pels sobrecostos i els dèficits que les arquitectures anaven mostrant any rere any. Malgrat tot, més de vint anys després de la seua inauguració, el complex va reconciliant-se amb les valencianes i els valencians que veiem com amb els esforços conjunts de l’administració, entitats privades i associacions es va dotant la Ciutat d’una coherència en el funcionament i ús dels espais.\nUna percepció que va millorar notablement quan fa cosa de 2 anys la Generalitat Valenciana i al Fundació Bancària La Caixa anunciaven que l’últim edifici en desús de la Ciutat, l’Àgora, seria el lloc escollit per al nou CaixaFòrum València. València i l’Àgora, serien el lloc on la Fundació La Caixa ubicaria un nou Caixa Fòrum -el nové de la Fundació- que ja té seus a Madrid, Barcelona, Sevilla, Saragossa, Palma, Tarragona i Lleida, amb un notable èxit de crítica i públic en les propostes expositives i culturals que porten a terme.\nConcepte del projecte del nou CaixaFòrum València de l’arquitecte Enric Ruiz-Geli.\nMalgrat que les obres s’han vist endarrerides a causa de tràmits administratius i les obres de condicionament que s’han hagut de realitzar en l’arquitectura de Calatrava, la Fundació La Caixa ha anunciat aquesta darrera setmana que les obres del CaixaFòrum s’iniciaran definitivament la primera setmana de març. Unes obres que es preveu tinguen una durada de dos anys, en les que la Fundació invertirà 19 milions d’euros per reconvertir l’espai i posar-lo al servei de la cultura.\nSerà doncs a finals de l’any 2022 quan gaudirem del projecte amb el qual CaixaFòrum València pretén convertir-se en un nou referent cultural de la ciutat i que serà també un nou referent arquitectònic valencià. La Fundació La Caixa va escollir per a València el projecte arquitectònic de l’estudi Cloud9, dirigit per l’arquitecte Enric Ruiz-Geli (Figueres, 1968), responsable de projectes com el Bulli Lab, la reforma de l’aquari de Nova York, o l’edifici del MediaTIC (Barcelona), nomenat millor edifici del món en 2011. Ruiz-Geli i el seu estudi treballen des de la vinculació de l’arquitectura i l’art, els processos digitals i el desenvolupament material de la tecnologia. Expert en arquitectura per fer front al canvi climàtic amb el projecte del CaixaFòrum València, Ruiz-Geli, posa l’arquitectura i els materials sostenibles al servei del programa que ha de contenir l’espai.\nEl repte de Cloud9, expliquen des de l’estudi, fou crear un projecte arquitectònic de referència que coexistira amb l’edifici de Calatrava des del respecte i potenciant l’ús de l’espai, pel que la intervenció dins aquesta “gran balena buida” amb la que comparen l’edifici, es caracteritza per la seua lleugeresa i empatia front l’arquitectura preexistent. Un diàleg que trobem també en els edificis dels altres dos CaixaFòrums amb què la Fundació La Caixa compara el projecte de València, els de Madrid i Barcelona, on l’arquitectura de la Central elèctrica Mediodia i la Fàbrica de filats i teixits Casarramona –respectivament-, conviuen amb les intervencions que han adaptat els seus espais als usos culturals.\nEl nou CaixaFòrum València comptarà amb una superfície total de 6500 m², una superfície que es repartirà en una sèrie de ‘cèl·lules vives’ que responen als usos de l’edifici: dues grans sales d’exposicions, un auditori amb capacitat per a 300 persones, dues aules polivalents, espai familiar i educatiu, llibreria i restaurant a més dels espais administratius i tècnics habituals en aquest tipus de centres.\nLa part central de l’edifici de l’àgora està reservat per a dues sales d’exposicions, dalt les quals s’ubicarà l’espai familiar i educatiu CaixaFòrum Família, com una manera més de demostrar com d’estretament vinculats estan per a la Fundació La Caixa art, educació i acció social. Unes sales d’exposició que tenen a més una altra forta funció simbòlica en l’edifici, ja que els seus murs configuraran una gran graderia amb l’objectiu que siguen aquests murs els protagonistes d’un doble diàleg, el de l’art de l’interior de les sales i el de les converses de les graderies de la plaça pública.\nL’Àgora serà, ara sí, una gran superfície oberta al diàleg i l’activitat cultural, amb exposicions d’art, cicles de conferències, concerts i espectacles, jornades socials, tallers educatius i activitats per a la gent gran. Un projecte que s’inicia amb el compromís anual de 5 milions d’euros per mantenir les instal·lacions, la programació i el funcionament d’un espai, amb el que la Fundació La Caixa incrementarà exponencialment el seu compromís amb València i la resta del territori valencià, on en els últims anys ha augmentat de forma notable la seua acció cultural amb exposicions a localitats com Requena, Alzira, Gandia, Benidorm o Torrevella o l’actual Mira’m. Retrats i altres ficcions en la Col·lecció La Caixa d’Art Contemporani que es pot visitar fins al 24 de maig al MACA d’Alacant.\nAmb aquest projecte que tot just es comença a executar, la ciutat de València comptarà amb un nou focus des del que es propaguen les ‘cèl·lules vives’ ideades per Cloud9 i avalades per la Fundació La Caixa. Un nou ecosistema cultural per a la ciutat, que propiciarà nous teixits entre els espais del Caixa Fòrum València i la CAC, uns teixits que contagien tota València i connecten València amb tot l’Estat. Un espai viu al servei de les persones, on la cultura serà una eina de cohesió i integració social.\nEtiquetes CaixaForum València, Cloud9, Enric Ruiz-Geli, Fundació La Caixa, Núria Gregori, Santiago Calatrava Navegació per les entrades


Marc Ambit 23.2.19 : , Ciència ficció , Claire Denis , Olafur Eliasson Cap comentari\nEn els títols de crèdit finals de High life trobem un cartell que diu:\nI en aquest petit cartell rau la clau per comprendre de què ens està parlant High Life. Posem-nos en situació.\nEliasson, l'any 2003, va confeccionar una instal·lació per a la Sala de Turbines de la Tate Modern de Londres que va acabar resultant una de les obres d'art més importants del recent estrenat segle XXI. El seu títol era 'The weather project' i consistia en penjar al damunt de l'enorme sala un centenar llarg de bombetes molt potents en forma de sol, regular la temperatura de la sala per deixar-la al nivell d'un dia assolellat d'hivern, i completar-ho amb una boira que envoltava als espectadors que s'hi atansaven.\nL'efecte que produïa era fascinant. La gent s'hi passava estones llargues passejant, asseient-se, estirant-se al bell mig de la sala per deixar-se engolir per la instal·lació. Eliasson estava jugant amb un concepte que en el món de l'Estètica artística sempre ha estat font de grans i interessantíssims debats: allò sublim.\nI d'això mateix, d'allò sublim, és del que parla High life. Veiem-ne les relacions.\nQUÈ ÉS SUBLIM?\nAllò sublim és quelcom gran, inabastable, inaprehensible, que no es pot comprendre, que no es pot analitzar, però alhora simple en el seu concepte. Com un sol. O com el forat negre al que s'aboquen els ex-reclusos confinats a la nau de High Life.\nPerò és que el sol, de fet, és justament el contrari que un forat negre. El sol és font de vida, mentre que el forat negre ho és de mort. El sol representa la llum i el forat negre, evidentment, la foscor. El sol representa —tirant de Plató— el món de les Idees, el Bé absolut, mentre que el forat negre representaria el Mal. Els ex-reclusos de High life, naturalment, s'aboquen a la mort, al suïcidi, a l'influx del Mal.\nEn art, allò sublim sempre s'ha relacionat amb un concepte absolut, indivisible en parts (com un sol o un forat negre) i no com una suma d'elements o de detalls. Per posar dos exemples, una marina, amb les seves barquetes, les seves gavines, les onades perfectament definides acumulant-se contra el port, no pot ser, de cap manera, sublim doncs els seus elements individuals són perfectament reconeixibles. En canvi, un quadre "marí" de Turner sí podria ser-ho, amb la seva informalitat (és difícil distingir elements, només sembla haver-hi llums), amb la seva sensació d'eteri i de difuminat.\nMarina - Raul Moreira\nPosta de sol sobre un llac - J.M.W. Turner\nJustament, el forat negre de High life és exactament això, un espai informe, sense elements discernibles, una massa ingent de no-res, de buidor. I els ex reclusos de la nau s'hi acosten talment com els visitants de la instal·lació d'Eliasson a la Tate Modern.\nCOPSAR I SENTIR ALLÒ SUBLIM\nPerò els teòrics de l'estètica de l'art han insistit sempre en que per copsar veritablement allò sublim cal que succeeixi alguna cosa molt particular. Per sentir allò sublim cal, primer de tot, endinsar-s'hi, tenir-hi accés, sentir-s'hi dins, formar-ne part. L'espectador d'allò sublim ha de deixar-se engolir per l'obra, per allò que és sublim, si vol percebre-ho. No ho podrà fer des de fora. De la mateixa manera que un és engolit pel forat negre de High life, és clar.\nPerò és que, a més de deixar-se engolir cal un altre element, encara més important, per poder copsar allò sublim. Cal superar les simples sensacions i accedir al gaudi intel·lectual. "Sentir" simplement una cosa sublim no significa accedir-hi. Allò sublim està més enllà de les pulsions i emocions bàsiques. El sentiment de sublimitat esdevé quan es traspassa el llindar de les emocions, del món sensible, i s'accedeix a un estadi intel·lectual en el que es contempla allò sublim des del món de les Idees, des d'una posició d'incomprensió absolutament conscient d'allò que s'està observant. Sé que estic dins d'alguna cosa extremadament bella i sublim, no sé per què ho és, no ho entenc, però en sóc totalment conscient.\nJustament, al llarg de la pel·lícula veiem com els passatgers de la nau estan absolutament entregats, subjugats, per les seves pulsions, pels seus sentiments, majorment sexuals. L'obsessió per la satisfacció superficial, instantània i urgent se'ls menja, els consumeix per dins. Són éssers d'emocions bàsiques, gens treballades intel·lectualment, descontrolades, quasi pulsions irrefrenables. Per contra, el personatge del Monte (Robert Pattinson) renuncia a aquest joc d'emocions superficials; busca el celibat, l'abstinència, l'auto-control. És l'únic de la nau que mostra signes de veritable intel·ligència, d'estar a un nivell cognitiu superior als demés en el que és capaç de dominar les seves pulsions animals.\nD'aquesta manera, quan qualsevol altre passatger intenta endinsar-se en el forat negre pereix irremissiblement, és literalment destrossat des de dins, absolutament incapaç d'accedir a l'estadi superior, aquell que el podria dur a abraçar (o ser abraçats per) allò sublim, el forat negre. Monte, per contra, quan hi accedeix s'hi emmotlla, s'hi endinsa, s'hi fusiona, com si fos un amb el forat negre. Hi accedeix des de l'intel·lecte, no des de les emocions.\nHigh life, en última instància, ens parla justament d'aquesta capacitat de fer el traspàs del món sensible al món de les Idees, de l'efervescència matussera de les pulsions animals a la serena contemplació intel·lectual de tot allò que ens envolta, fins i tot d'allò que no comprenem, decidits a acceptar que som molt petits, una engruna insignificant en un univers insondable i absolutament incomprensible.


“Paradalive” de Tradillibreria dissabte 28 març, 12h – Calendari de l'Ermità dels Pirineus\n“Paradalive” de Tradillibreria\ndissabte 28 març, 12h\nNo us perdeu dissabte 28 de març a les 12h, la “Paradalive” de Tradillibreria\nAquest dissabte 28 de març, a les 12 hores, en Lluís Marmi, llibreter especialitzat en cultura tradicional i responsable de la Tradillibreria, muntarà la parada de la llibreria a casa seva per tal que els lectors li puguin demanar informació sobre llibres i recomanacions de lectures. La “Paradalive” es farà pel Faceboock i Instagram de Tradillibreria.\nSi visiteu la pàgina web de la Tradillibreria trobareu més de 800 títols especialitzats en cultura popular i tradicional sobre temes variats: festes, cuina, balls, danses, oficis, costums, herbes remeieres, jocs tradicionals, …. Entre ells, també trobareu tots els títols de la Col·lecció l’Ermità.\nNou Canal YouTube amb recomanacions de llibres\nUna altra iniciativa de la Tradillibreria en aquests dies de confinament a casa, ha estat la de crear un canal a YouTube on cada dia cap a les 11h, Lluís Marmi fa la recomanació d’una lectura.\nUs convidem a veure la recomanació de la Tradillibreria del llibre “Pa de flequer” (Col·lecció Ermità núm. 8)\nPrevious Sopes de pa i d’all\nNext En temps de pesta i epidèmies


Les biblioteques de Girona reobren el servei de préstec - Diari de Girona\nLes biblioteques de Girona reobren el servei de préstec\nL'Ajuntament espera que l'accés a sala es faci realitat a partir del 2 de juny · Figueres i Puigcerdà també restableixen alguns dels seus serveis\nUna vianant passa per davant de la biblioteca Ernest Lluch · Marc Martí\nLes biblioteques municipals de Girona van reobrir ahir el servei de préstec amb més d'un centenar de cites prèvies. De les quatre que hi ha arreu de la ciutat, les que en tenen més -una quarantena cadascuna- són l'Ernest Lluch i la Salvador Allende. Els llibres s'entreguen en bosses de paper, a l'exterior de les biblioteques i amb el personal protegit per mampares. En el cas dels retorns, s'han de dipositar a les bústies i els documents passen aleshores una quarantena de catorze dies. Segons la directora de la Salvador Allende, Eva Guillaumes, s'han hagut d'adaptar a la nova realitat perquè hi ha usuaris que no estan avesats a les noves tecnologies. El consistori treballa ara perquè l'accés a sales s'obri el 2 de juny.\nDes d'abans de les deu del matí, l'horari d'obertura de la biblioteca, la Júlia ja esperava per poder anar a recollir llibres i DVD de la biblioteca Salvador Allende de Girona. Quan la directora de la biblioteca va obrir el reixat, es va dirigir fins a la taula que van col·locar en una de les portes d'entrada. Allà, l'esperava un treballador, protegit amb mascareta i darrera una mampara, per donar-li els llibres que ja ten a punt.\nDes d'ahir, aquesta imatge es va repetir a les quatre biblioteques municipals de la ciutat. Els usuaris, ja sigui a través d'una trucada o per correu electrònic, fan la comanda. Els bibliotecaris la preparen en bosses de paper i donen hora de recollida.\nJúlia Cirera esperava amb moltes ganes que es recuperés el servei de préstec. «Teníem ganes de llegir i, després de tants dies a casa, ja teníem el llibres una mica repetits i volíem alguna cosa nova», explicava ahir. El que encara no poden fer els usuaris és entrar dins la biblioteca i remenar els llibres. «Normalment vinc aquí i m'inspiro per agafar els llibres, aquesta vegada ha estat una mica diferent, he explicat els nostres gustos per telèfon i ens han aconsellat», va afegir.\nLes quatre biblioteques municipals de la ciutat de Girona han mantingut durant la quarantena tota l'activitat possible, amb sessions d'hora del conte, activitats per a nadons, activitats centrades en refranys o descoberta de dites i enigmes a Twitter gràcies a les noves tecnologies.\nFigueres reobre avui\nLes escenes viscudes ahir a Girona es repetiran amb tota seguretat des d'avui a la biblioteca de Figueres, que reobrirà les seves portes amb cita prèvia i per a serveis de préstec, devolució de documents i d'informació bibliogràfica. Els usuaris poden reservar la plaça a través del correu electrònic (citaprevia.bibfigueres@gmail.com), trucant al telèfon 972 511 660 o via Whatsapp (610 528 568).\nPel que fa a la devolució dels llibres, s'haurà de fer a través de l'entrada lateral del carrer de Mestre Falla. Quan es retornin, estaran en 14 dies de quarantena. El préstec interbibliotecari quedarà suspès. L'Ajuntament ha instal·lat mampares i punts amb gel hidroalcohòlic a l'entrada. A més, ha indicat un recorregut segur i ha marcat la distància que cal respectar.\nDe la seva banda, l'Arxiu Històric Comarcal de la Cerdanya, situat a Puigcerdà, va reobrir ahir les seves portes per oferir el servei de consulta de forma presencial, coincidint amb la fase 2 de la desescalada. Tot i això, per accedir-hi, cal sol·licitar també una cita prèvia amb un mínim de 24 hores d'anticipació.\nA més, en la mesura del possible es demana que es faci constar la documentació que es vol mirar i, en cas que aquesta es trobi en quarantena, se n'informarà l'usuari. Mentrestant, la biblioteca Comtat de Cerdanya amplia els seus serveis i, a banda d'oferir préstec a demanda i servei de devolucions, també es pot accedir a la sala de lectura i es poden utilitzar els ordinadors i les tauletes digitals de l'equipament.


Lliurament ràpida: fer prototip d'aquí a 5 hores\nAlta eficiència: la cita ofereix a 24 hores i el suport tècnic es proporciona en qualsevol moment\nFàbrica és a prop del port, el cost de transport es guarda\nDes de l'any 2000, Shenzhen HZD Tecnologia Co, Ltd ha estat proporcionant serveis de mecanitzat CNC de precisió, incloent els clients de producció, investigació i desenvolupament a tot el món. Tenim una reputació de qualitat, lliurament a temps, el disseny, les habilitats per resoldre i ajudar als nostres clients amb els projectes més difícils problemes. Proporcionem components mecanitzats CNC i prototip amb el transport, automatització, Alternativa Engergy, aeroespacial, mèdica i Transmissió de Potència Indústries. La producció anual dels nostres productes és més de 20 milions de dòlars, més del 80% van ser proporcionats a les grans empreses de tot el món.\nhabitatge d'acollida Comunicació\n1. Opcions de materials: AL6063, 6065, 7075, etc.\n2. Tractament superficial: oxidació, raig de sorra;\n3. De conformitat amb els requisits de protecció del medi ambient RoHS;\npanell frontal Comunicació\nhabitatge capçal làser màquina de gravat làser\nCorreu electrònic: hzd@szhuizida.com\nDirecció: No. 76, Langbei Zona Industrial, Comunitat Tongle Longgang Street, districte de Longgang, Shenzhen


Dr. Calypso: «Les prioritats comunes acaben canviant pels fills i la feina» | Enderrock.cat\nEl guitarrista de l'històric grup de l'ska català explica les causes que els han dut a l'aturada indefinida\n"La ciutat va fent fora els locals i els grups, és com si et diguessin 'foteu-vos allà ben lluny i no molesteu, foteu tot el soroll que vulgueu però ben lluny d'aquí'"\nMarcel Pujols | 22/11/2017 a les 18:06h\nArxivat a: Enderrock, Dr. Calypso, entrevista, Jordi Manyà, ska\nL'ska català no s'entendria sense noms com Skatalà o Dr. Calypso, precisament aquests últims fa poc van anunciar una aturada indefinida del món dels escenaris que conclourà gairebé 30 anys de carrera amb una última gira al llarg del 2018. Parlem amb el guitarrista dels històrics Calypso, Jordi Manyà, perquè ens expliqui on es troba el grup.\nCom heu arribat fins al punt de no retorn on us trobeu ara?\nJORDI MANYÀ: Ja són molts anys, sembla que el grup ha donat tot el que podia i, a més, en els últims anys els gustos musicals de la gent del grup han anat canviant. Sempre hi ha components que tenen més implicació i altres que en tenen menys i, en fi... hem arribat en un moment en què hem pensat que el millor que podíem fer era deixar-ho.\nTeníeu dedicació completa al grup, o teníeu altres feines?\nJ.M: La majoria dels del grup no han deixat mai de treballar, i alguns sí que han pogut dedicar-se només al grup, però en èpoques concretes. De vegades el tema laboral també és difícil de compatibilitzar, en el cas de membres que estan amb altres grups. Ara tots teníem altres feines o projectes musicals, però sí que hi va haver moments en què només ens dedicàvem a tocar i a fer discos. Realment, hem arribat a un punt en què ser músic ja no et dona per sobreviure, amb tots aquests últims anys de crisi tot ha anat una mica de baixada; som deu membres, una formació difícil de mantenir.\nQuè creus que serà el més difícil de viure sense el grup?\nJ.M: Viure sense el directe. Tocar en directe és el que ens agrada, vam néixer com un grup que l'únic que volia era fer concerts. És el més divertit, sense cap dubte, diverteixes la gent i a tu mateix.\nDr. Calypso. Foto: Juan Miquel Morales\nI què és el que no trobaràs gens a faltar?\nJ.M: A mi paticularment m'agrada tot, si no no hauria tingut un grup durant tant de temps. El que és veritat és que el fet que ara al final tots anéssim per camins musicals diferents, al contrari que al principi, que sí que érem tots a la mateixa freqüència, no m'agrada gaire. Al principi tens unes prioritats comunes, però aquestes van canviant amb les feines i els fills.\nHi ha alguna opció que tant tu com el Sheriff us embranqueu en nous projectes musicals?\nJ.M: Segurament sí, alguns de nosaltres estem especialment implicats amb la causa musical i no se'ns acut res més que avançar.\nCom a veterans que sou dins l'escena de la música jamaicana i els estils minoritaris, com veieu l'evolució que hi ha hagut en aquests gèneres?\nJ.M: Quan vam començar hi havia molt pocs grups, després cap a final dels noranta i principi dels dos mil hi va haver una gran explosió, i ara des de ja fa uns anys la cosa s'ha tornat a posar al seu lloc. L'ska té els seus circuits i actualment es troba en l'underground, que és d'on va sortir.\nI en termes musicals?\nJ.M: Quan vam començar la majoria de grups i músics del nostre voltant eren amateurs, poquíssima gent havia estudiat el seu instrument. En el nostre cas, triàvem qui tocava el baix, la bateria o la guitarra pràcticament a sorts. Ara, en canvi, el nivell musical ha pujat molt, tant dels músics com dels estudis o de les produccions dels discos. La gent ja no es llança a la piscina sense saber què es trobarà quan caigui, tot és molt més mesurat. Nosaltres no teníem cap mena de pretenció, tocàvem per passar l'estona, però la cosa es va anar inflant, vam anar incorporant gent a la banda i al públic i vam créixer espontàniament, perquè al principi no teníem la intenció de fer discos.\nGràcia és l'epicentre del grup als primers temps, assajàveu allà. Com heu viscut l'evolució del barri?\nJ.M: No ens movem tant per Gràcia, el nostre local d'assaig ara és en un altre lloc i la veritat és que ens en hem anat allunyant. Si toquéssim deu anys més potser acabaríem assajant a Lleida. Vam començar a Gràcia i ara som a la Ronda Litoral. La ciutat va fent fora, cada vegada més, els locals i els grups. És com si et diguessin "foteu-vos allà ben lluny i no molesteu, foteu tot el soroll que vulgueu però ben lluny d'aquí". Abans era molt més fàcil trobar un magatzem a qualsevol punt de la ciutat, insonoritzar-te i esperar que els veïns no diguessin res. Ara és impensable.