Tecnologia per aprendre (Xavier Gil Estarellas)\nTecnologia per aprendre\n2 min. 02/04/2016 19:50\nBBC micro:bit és una d’aquestes iniciatives que et deixen bocabadat. La cadena pública anglesa ha entregat un petit ordinador a cada nin d’11 i 12 anys perquè aprengui els fonaments dels ordinadors.\nEl dispositiu és extremadament simple i per això mateix una eina impressionant per aprendre, però és el contingut que han creat al voltant de la petita computadora el que fa realment interessant el projecte: han desenvolupat una pàgina web, https://www.microbit.co.uk/, en la qual podem trobar centenars de recursos per fer l’aprenentatge més fàcil.\nEls recursos que s’han creat van des de vídeos motivacionals d’artistes fins a projectes de mostra per veure què pot fer l’aparatet. Hi trobarem material per als pares i mestres, vídeos d’alumnes explicant què han fet amb el micro:bit i centenars d’idees que podem programar. No s’ha deixat res a l’atzar.\nEls nins poden experimentar amb diferents llenguatges de programació i per cadascun d’ells la bbc facilita un editor ones pot escriure el codi en línia, que després poden passar al seu dispositiu o compartir de manera que es fomenta l’aprenentatge col·laboratiu, tan important en el món de la tecnologia.\nA més del mateix dispositiu hi ha molts accessoris que permeten ampliar la funcionalitat del microprocessador com ara sensors de tot tipus, petites pantalles, etc. La tecnologia és pels més petits un passatemps sense més funcionalitat que entretenir. Eines com el micro:bit ajuden a entendre el veritable potencial dels ordinadors.\nEns dirigim a un futur principalment digital i les persones amb la capacitat de construir i no només emprar tendran un avantatge molt gran. Actualment els nadius digitals són consumidors i l’economia digital necessita creadors. Quan des del sector deim que falten persones qualificades per poder transformar el model productiu ens estam referint precisament a la manca de creadors. Projectes com el micro:bit són impulsors de grans canvis.


Investiguen si el bomber va enviar de guàrdia imatges sexuals pròpies\nLa direcció indaga si és cert, com diu la dona que acusa l’home d’haver-la violat, que li havia enviat, de servei, un vídeo masturbant-se\nActualitzada 20/04/2018 a les 11:31\nLa direcció del cos de bombers està investigant si són certes les acusacions que va fer la dona presumptament violada per un agent del cos respecte que li havia enviat fotografies despullat “durant les guàrdies”. La víctima va explicar durant la denúncia de violació a la policia que “vist que conec algú de confiança del cos de bombers li vaig explicar el succeït per tal que m’aconsellés, manifestant que rebia per part de XXXX vídeos d’ell masturbant-se mentre es trobava de guàrdia”. El contacte de la dona a bombers li hauria dit, segons consta a la denúncia, que posaria els fets en coneixement de la direcció. El fet de penjar a Facebook i Instagram les fotografies del bomber que l’agent li havia enviat despullat estava motivat per la indignació que patia per haver estat presumptament violada.\nEl seu contacte a bombers la va trucar dient que la direcció hi havia contactat per l’afer de les fotografies. Havien comunicat que fes arribar a la suposada víctima que s’havien de retirar de les xarxes socials les imatges del bomber, “ja que és un atemptat a la imatge del cos de bombers, i que si no ho feia prendria [s’entén que es refereix a la direcció] les mesures escaients vers la meva persona”. Les imatges del bomber despullat, una de frontal i una d’esquena, encara estan penjades a les xarxes socials en el perfil de la suposada víctima. Dins de la denúncia es recollia que disposava de tots els teòrics vídeos i fotografies de contingut sexual que el bomber li hauria enviat.\nAbusos o violació\nDiverses fonts van explicar ahir que hi ha dos elements clau en tot aquest afer. El primer és contrastar la versió del bomber, que nega les acusacions i que rebutja que hi hagués cap relació sexual no consentida. Un dels punts complicats és que la denúncia va tenir lloc una setmana més tard dels suposats fets i amb aquest decalatge les proves físiques són molt complicades d’establir, ja que deixen de ser concloents a causa que tot el que es mostri pot haver passat amb posterioritat. El segon punt clau és establir si realment, en cas que s’hagués produït, es podria tractar d’una acusació d’abusos o de violació. La diferència es troba en el relat de la víctima, que no és ben bé el mateix entre la versió que va explicar a la policia en la denúncia respecte a les declaracions que va fer posteriorment. Advocats consultats van indicar que el canvi en la qualificació dels fets és molt important.\nLa diferència es troba en el fet que a la primera denúncia la dona explica una relació sexual consentida i posteriorment, sense consentiment, l’home va ejacular a la seva cara. Es tractaria, en aquest cas, d’un delicte d’abusos segons les fonts jurídiques consultades. En aquesta versió explica que portava la faldilla i roba interior i diu que l’home va intentar treure-li la roba interior i que després d’un forcejament va acabar a la catifa del terra i el bomber la va acabar arrossegant davant d’un mirall i li va ejacular a la cara. A les declaracions públiques, però, la presumpta víctima explica que després de la relació consentida l’home li va estripar la roba interior que encara duia posada i la va penetrar violentament sense consentiment. I posteriorment la va arrossegar pel terra i volia ejacular dins de la seva boca, però ella es va resistir i el bomber ho va acabar fent damunt la seva cara. També fa menció a una clapa de cabells que li faltava quan fa la declaració pública i que atribueix a quan el bomber suposadament la va arrossegar.\nLa policia continua la investigació per completar el dossier que ha de passar en els propers dies a la Batllia. Serà aquesta instància la que decidirà si hi ha o no credibilitat en l’acusació i instrueix un cas o decideix arxivar la denúncia.\nEL GOVERN AVALUA L'ATENICÓ DE L ADONA A L'HOSPITAL\nEl ministre d’Afers Socials, Xavier Espot, va explicar que s’està analitzant l’atenció que la presumpta víctima va rebre a l’hospital després de les queixes que va haver d’explicar els fets a diversos professionals sanitaris. “S’analitzarà, s’estudiarà quantes persones la van atendre, si se li va fer repetir una pretesa experiència traumàtica diverses vegades i estem en aquesta fase d’anàlisi”, va assenyalar Espot. “Si es demostra que és cert i si el protocol no deixa clar que això s’ha d’evitar es farà constar de forma més explícita i es farà el possible per comprovar que s’acompleix degudament”, va afegir el ministre. Perquè Espot va assenyalar que hi ha un protocol per atendre víctimes de violència sexual però que “potser es pot analitzar si aquest protocol requereix ser actualitzat, millorat o ampliat”. Respecte a l’atenció de la policia, va indicar que únicament es va produir un petit desacord inicial pel lliurament del telèfon mòbil de la dona però que l’atenció va ser conforme als protocols.\nLipoman va dir..Potser hauríes de donar una ullada al facebook o instagram d'aquesta noia, que per cert està en obert perque tothom ho pugui veure, i hi veurà's lea fotografies i algun comentari que a fer. Totalment el comportament lògic d'una persona que ha patit una violació.... si, si ... si.\nEl que espero es que el castig sigui exemplar per ell si ho ha fet i per ella si ha falsejat la realitat.\nAprofito per saludar tots els bombers d'Andorra que amb tota professionalitat desenvolupen la seva tasca. Salut !\nquin és el perfil de la noia? com ho puc trobar? vull donar-li el meu suport\nA veure, a tu ja et van violar per saber com es reacciona en aquestes situacions traumàtiques? O bé ets psicòleg i penses que totes les dones reaccionen de la mateixa manera?! A més, que tingui els perfils de Facebook i Instagram oberts només prova que no té res a amagar!!!!!! No pas com tu!! Sinó haguessis posat almenys el teu nom?! Càstig a la gent com tu que pensa que pot jutjar sense conèixer els altres. La ignorància és la mare de tots els mals!\nPaula va dir..Aprèn a llegir sup!! No hi ha cap publicació a facebook o a Instagram de la víctima on hi hagi descripció dels fets!!\nPotser hauríes de donar una ullada al facebook o instagram d'aquesta noia, que per cert està en obert perque tothom ho pugui veure, i hi veurà's lea fotografies i algun comentari que a fer. Totalment el comportament lògic d'una persona que ha patit una violació.... si, si ... si.\nlipoman va dir..Hola a tots,\nNomés una reflexió...... vosaltres penseu que una dòna violada, penja al seu mur a les xarxes socials facebook i instagram fotografies del seu violador comentant els fets??\nAprèn a llegir sup!! No hi ha cap publicació a facebook o a Instagram de la víctima on hi hagi descripció dels fets!!\nDona va dir..Les dones violades abans s'amagaven i eren repudiades. Ara denunciem!. La informació que no agrada, abans a Andorra s'amagava. Ara es publica, tot i que alguns no ho vulguin. Aquí encara hi ha molts que pensen que mereixen més respecte alguns presumptes culpables que les víctimes. Ja és hora que ens posem al dia, no? O preferiu tornar a l'Andorra pre-constitucional dels privilegis?\nDiras lo que vulgos, aquesta noia te la mateixa credibilitat que Rajoy. Lo primer que fa es penja fotos al imstagram, despres truca a un amic,... per denuncia que li han enviat videos desde la feina,... tot fa molta pudor, el batlle haven denuncia de la noia tindra que tira endavant la denuncia, el bomber sancionat, 2 anys amb sort a casa cagat a veure que decideix el batlle i creuant els dits que sigui home, tot per una noia que anava de liberal, i no sap que vol, els homes u tenim clar, estaras fent un polvo amb la chicota y com t escorris abans lo seu orgasme, et denunciara perque No es no !!! Igualtat ??? Un B negre !!!\n#28 L'altra cara de la moneda\nVíctimes o victimisme? Aprofitament o realitat? Pescar en aigua tèrbola o injustícia? Aquí hi ha molt a parlar i crec que ja ningú se'n recorda que el 50% de la responsabilitat és de tots dos, però sembla que volem criminalitzar al mascle per ser mascle.\n#27 Bombers... Bombers...\nEm sembla que teniu massa temps per pensar i poc per treballar... Després us queixeu... La majoria de vosaltres no teniu vergonya. A sobres de fotre banyes a les dones, us agrada exibir els vostres èxits... Sou patètics.\nPerdona? va dir..Mai t'has masturbat en els "toiletes" de l'empresa on treballes? Qui estigui lliure de pecat que tiri la primera pedra ....\nJo tiro la pedra i la muntanya sencera, jo a la feina no tinc temps ni per rascarme la esquena, no tots som tan privilegiats per cobrar per masturbar-se\nLes dones violades abans s'amagaven i eren repudiades. Ara denunciem!. La informació que no agrada, abans a Andorra s'amagava. Ara es publica, tot i que alguns no ho vulguin. Aquí encara hi ha molts que pensen que mereixen més respecte alguns presumptes culpables que les víctimes. Ja és hora que ens posem al dia, no? O preferiu tornar a l'Andorra pre-constitucional dels privilegis?


Quina canya de Cañete! | Carpe Diem\nQuina canya de Cañete!\t10 febrer 2008\nSembla mentida com es poden embolicar les coses en política. El pitjor de tot és, però, que en aquest Estat nostre en el que ens veiem obligats a viure ( i a mantenir) no passa mai res. Algú que ocupi un càrrec important dins la cúpula del PP, exministre d’agricultura i ramaderia, pot fer declaracions a la valenta sobre els immigrants (que no sobre la immigració) i no passa res. Però és que fa molt poc, qui va fer declaracions molt semblants a aquestes pel que fa a la gran estupidesa i absurditat, va ser el ministre d’economia que va dir, sense pèls a la llengua que els espanyols no tenien assumit quant valia un euro, que ell veia sorprès com la gent es prenia un cafè i deixava un euro de propina. I ara va el superpresident Zapatero demanant disculpes als immigrants per les declaracions del Cañete. Però qui s’ha cregut que és ell!!! I per acabar-ho d’arreglar, va en Rajoy, veient que s’està quedant a l’estacada, i diu que quan ell governi (ja, ja!) farà que els immigrants segueixin i respectin els bons costums dels espanyols. O sigui: fes-li fer als altres, tant si vols com si no vols, el mateix que tu fas. Ni el mateix Tortell Poltrona podria firmar un guió circenc tan dantesc!\nUn cop més, veiem com la gran esquerda que separa a les classes socials a l’Estat Espanyol fa impossible la comunicació, fa estèril el treball diari i constant de la gent que treballa i pateix per arribar a final de mes, fa que cada cop siguem més i més els qui vivim desanimants, els que hem perdut l’esperança que nosaltres veurem un món millor.\nTinc moltes, moltes, moltes ganes de parlar aquí d’immigració. Però suposo que ara no és el moment. Estic massa calent.


Xarxa Tallers amb Famílies: de maig 2020\nUs portem una informació molt interessant i que segur que us engresca a alguna de vosaltres.\nDes de la Ràdio de Salt fan uns programes que es diuen: "Ràdio Escola a Ràdio Salt". Cada dia, a les 11h, a les 13h i a les 17h, a Ràdio Salt 97.7 FM, podeu escoltar als mestres, els infants i joves dels centres educatius de Salt i a participants i professionals de la Xarxa Tallers amb Famílies. Es tracta del programa "Ràdio Escola a Ràdio Salt", amb contes, cançons, recomanacions i històries.\nTambé podeu escoltar el programa en directe en aquest enllaç: Programa en directe "Ràdio Escola a Ràdio Salt)\nI si us heu perdut algun programa, o en voleu recuperar algun d'anterior, podeu fer-ho a partir d'aquest enllaç:Arxius de programes de "Ràdio Escola a Ràdio Salt"\nUs convidem a tothom a escoltar i a participar!\nMoltes gràcies per la iniciativa!!!\nXerradetes de confinament: La Pastanaga (Amb Emily Pujol, responsable del SIAD de Salt).\nCom porteu els primer dies de calor?\nLa Emily Pujol, que fa uns dies ens va parlar de la Fúria i la Tristesa, avui ens explica un conte que s'anomena la Pastanaga.\nDe què anirà aquest conte? Hi surten animals? Hi surten verdures?\nSi voleu saber què hi surt només heu de mirar el vídeo que us deixem aquí. Estem segures que aquest conte us agradarà mooooolt!!!\nEnllaç per veure el vídeo: La Pastanaga (amb Emily Pujol)\nMoltes gràcies Emily!!!😊😊😊\nEstonetes de confinament: Movem el cos 5 (Amb Arga, monitora del taller Saltem)\nAra us pengem l'últim vídeo de Movem el cos, ja els heu fet tots?\nSi us heu quedat amb ganes de més els podeu repetir o en podeu fer vosaltres per altres persones.\nMoltes gràcies pels vídeos Arga!!!😊😊😊\nEnllaç per poder veure l'enllaç:\nMovem el cos 5: Amb Arga (monitora del taller Saltem)\nEstonetes de confinament: Movem el cos 4 (Amb Arga, monitora del taller Saltem)\nAquí teniu el penúltim vídeo de Movem el cos.\nMoltes gràcies Arga!!!😊😊😊\nEstonetes de confinament: Movem el cos 3 (Amb Arga, monitora dels tallers Saltem)\nAquí teniu el tercer vídeo de Movem el cos.\nEstonetes de confinament: Movem el cos 2 (Amb Arga, monitora dels tallers Saltem)\nAquí teniu el segon vídeo de l'Arga per estar en moviment.\nMoltes gràcies pel vídeo i pels consells Arga!!!😊😊😊\nEnllaç per veure el vídeo:\nMovem el cos 2: amb Arga\nEstonetes de confinament: Movem el cos (Amb Arga, monitora dels tallers Saltem)\nSegur que aquests dies us he trobat amb moments en que us feia mal alguna part del cos o tot el cos. La monitora del taller Saltem, l'Arga, ens porta una sèrie de vídeos per què us pogueu moure i sentir-vos millor. aquí teniu el primer.\nSi voleu ens podeu enviar fotos i videos de com practiqueu esport amb l'Arga.\nContes de Bona nit: Manal Al Sharif (explicat per Awa T participant del Taller Parlem de l'Escola El Pla))\nAvui l'Awa, participant del Taller Parlem de l'escola El Pla ens porta un conte sobre la vida de Manal Al Sharif. La coneixeu? La Manal va ser una de les primeres dones en conduir un cotxe a l'Àrabia Saudita.\nSabeu per què no la deixaven conduir? Que en penseu que hi hagis coses que no les deixin fer a les dones?\nMoltes gràcies pel conte Awa!!!😊😊😊\nAudio per escoltar el conte:\nContes de Bona nit: Matilde Montoya (explicat per Jordina Riera Tècnica de la Xarxa Tallers amb Famílies)\nUs estem facilitant diferents contes però us recordem que ens podeu compartir contes i si ho voleu els penjarem aquí.\nAvui tenim el conte de la Matilde Montoya, explicat per la Jordina. La Matilde va ser la primera metgessa de Mèxic però li va costar molt; per sort va rebre suport i se'n va poder ensortir.\nUs agrada que us ajudin? Us agrada ajudar?\nPenseu que la Matilde es mereixia el tracte que va rebre?\nMoltes gràcies Jordina per compartir-nos aquest conte!!!😊😊😊\nContes de Bona nit: Jacquotte Delahaye (explicat per Ikram, la filla de la Zhakia voluntària del taller Parlem de l'escola El Pla)\nCom veieu ens van arribant les vostres participacions i ens agrada molt i encara ens agrada més quan veiem que és una cosa que podeu fer en família. Com han fet la Zhakia, voluntària del taller Parlem de l'escola El Pla, i la Ikram, que són mare i filla. La Ikram, acompanyada de la Zhakia, ens explica el conte de la Jacquotte Delahaye, una pirata molt important dels mars del Carib. Segur que sabeu algun altre persona que fes de pirata, ens els dieu?\nLa Jacquotte tenia uns cabells molt vermells; coneixeu a algú que tingui aquest color de cabell?\nMoltes gràcies Ikram i Zhakia!!! Ikram, llegeixes molt bé i molt ràpid! 😊😊😊\nAquí podeu escoltar l'audio del conte:\nContes de Bona nit: Simone Biles (explicat per Hayat participant del taller parlem de l'escola La Farga))\nFa uns dies la Hayat ens va comentar que volia explicar un conte per a tothom i ens va explicar una petita història sobre la Simone Biles. Aquesta Atleta, concretament gimnasta, no només es coneguda pels seus èxits esportius, sinó també per la seva humiltat i el seu esforç i constància per aconseguir les coses.\nQuè en penseu de la sort? existeix o les coses s'acaben aconseguint amb esforç, constància i sense esperar res?\nSegur que sou persones molt humils, com us sentiu quan us trobeu a algú que no ho és?\nMoltes gràcies Hayat!!!!! Cada día parles millor el català!!!Segueix així!!!!😊😊😊\nMica en mica tot es va obrint i la Biblioteca Iu Bohigas de Salt comença la seva activitat el dia 2 de Juny. La Biblioteca Massagran estarà tancada fins a nou avís.\nUs deixem unes imatges informatives de la Biblioteca Iu Bohigas de Salt on expliquen quins serveis podran oferir a partir de la seva obertura. Si heu d'anar informeu-vos i demaneu cita prèvia.\nAprofitem per convidar-vos a poder llegir i a entrar en els móns als que ens transporta la lectura i tots els aprenentatges, beneficis i bones estones que ens aporta.\nEnllaç de la Biblioteca Iu Bohigas: Biblioteca Iu Bohigas de Salt\nSabem que moltes de vosaltres us esteu plantejant de fer preinscripcions pel casal d'aquest estiu.\nAquí us deixem unes fotos amb informacions que pensem que us poden ser d¡interès i d'ajuda.\nDesitgem que estigueu molt bé!!!\nXerradeta informativa: La Fúria i la Tristesa, amb Emily Pujol (responsable del SIAD de Salt)\navui us portem una xerradeta informativa a partir d'un conte. La tècnica responsable del SIAD, del Consorci de Benestar Social Gironès-Salt, la Emily Pujol, ens planteja dues emocions que segur que durant aquests dies de confinament, i abans que estiguèssim en estat d'alarma, heu pogut sentir o detectar entre altres persones: la fúria i la Tristesa.\nUs heu sentit tristes algun cop? i molt enfadades i furioses?\nMoltes gràcies pel vídeo Emily i per compartir aquest conte que de ben segur ens farà pensar i reflexionar i ens ajudarà a entendre millor aquestes emocions. 😊😊\nSi teniu dubtes ens els podeu plantejar i li farem arribar a la Emily per què us pugui donar resposta.\nEl meu diari personal de confinament\nAvui us presentem una activitat que fa dies que heu començat a conèixer i a realitzar: El meu diari personal de confinament. Amb aquest diari us proposem tot un seguit d'activitats i orientacions per poder recopilar allò que realitzeu durant aquests dies a casa, com us sentiu, què us agrada,....Estarem encantades de poder rebre els vostres diaris i conèixer com esteu durant aquests dies de confinament.\nUs deixem les fotografies on està tot explicat, si teniu algun dubte ens podeu demanar i us ajudarem en tot el que poguem.\nContes de Bona nit: Florence Nightingale\nEl conte d'avui és sobre la vida de Florence Nightingale, a qui li agradaven molt els viatges i els números. Va ser una important professional del camp de la medicina que donava molta importància a que les persones malaltes estiguessin bé i es poguessin curar. Fa més de 100 anys de la seva mort, però avui encara fem servir un dels seus consells: "rentem-nos les mans sovint".\nI a vosaltres us agraden els viatges? i els números? Us esteu rentant sovint les mans?\nContes de bona nit: Jane Goodall\nCada dia us compartirem un conte per què pogueu escoltar-lo amb els vostres fills i filles abans d'anar a dormir i poder anar a dormir molt tranquils.\nEl conte d'avui parla de la Jane, una noia que li agradaven molt els ximpanzés i tot el que feien. I a vosaltres, us agraden els ximpanzés o us agraden uns altres animals? Quin és el vostre animal preferit?\nXerradeta informativa: Informacions d'Estrangeria i d'altres tràmits durant l'Estat d'alarma amb Sílvia Durany (coordinadora de projectes de VINCLE)\nUs seguim compartint informació que pensem que pot ser del vostre interès.\nDurant aquestes últimes setmanes hi ha coses que han canviat i algunes d'elles tenen relació amb la documentació i els seus tràmits. La Sílvia Durany, coordinadora de projectes de l'Associació per la Recerca i l'Acció Social - VINCLE (http://www.vincle.org/), ens ha facilitat un vídeo on ens explica les novetats que s'han produït en temes d'estrangeria durant l'estat d'alarma. És un vídeo molt interessant i que hi ha molta informació important.\nUs recomanem que pogueu mirar el vídeo i que ens pogueu fer arribar els dubtes que tingueu per tal de poder trobar la millor resposta.\nMoltes gràcies pel vídeo Sílvia!!! Segur que serà de molt ajut per a moltes persones. 😊😊\nEnllaç per veure el vídeo: Xerradeta informativa: Informacions d'Estrangeria i d'altres tràmits durant l'Estat d'alarma amb Sílvia Durany (coordinadora de projectes de VINCLE)\nXerradeta informativa: Alimentació saludable amb Pilar Martínez(Divulgadora d'alimentació saludable)\nJa sabeu que l'alimentació és molt important i durant aquests dies que hem estat a casa segur que hem menjat coses que no ens van bé i que n'hauríem de menjar poc o no n'hauríem de menjar. La Pilar Martínez, divulgadora en alimentació saludable, ens ha fet un vídeo on hi ha informacions que us anirà explicant amb altres vídeos.\nMoltes gràcies Pilar per compartir el teu coneixement!!!😊😊\nAquest és el primer vídeo i en pròxims vídeos us donarà idees i consells per poder tenir una alimentació i uns hàbits més saludables.\nSi teniu algun dubte o necessiteu algun aclariment ens podeu contactar i us donarem resposta.\nEnllaç per veure el vídeo: Xerradeta informativa: Alimentació saludable amb Pilar Martínez(Divulgadora d'alimentació saludable)\nEstoneta de confinament: Fem la nostra titella amb la Quima (voluntària del taller Creem de l'escola La Farga)\nDurant aquests dies hem rebut moltes aportacions vostres i les voluntàries de la Xarxa Tallers amb Famílies no han volgut ser menys.\nAquí us presentem una activitat preparada per la Quima, la persona voluntària del taller Creem a l'escola La Farga. En aquest vídeo us explica com fer una titella de mans i us dona idees i recursos per fer-ho.\nJa teniu feta la vostra ??? Segur que han quedat molt i molt bé!!!\nMoltes gràcies Quima!!! Amb aquesta activitat tothom s'ho passarà genial! 😊😊\nEnllaç per veure el vídeo: Estoneta de confinament: Fem la nostra titella amb la Quima (voluntària del taller Creem de l'escola La Farga)\nXerradeta informativa:Com afecta el confinament a la nostra salut? Amb Mª Àngels Puigdevall (pediatra i cardiologa de l'Hospital J. Trueta de Girona)\nPortem molts dies de confinament i la nostra salut i el nostre cos han tingut canvis, segur que algunes de vosaltres ho heu notat i que heu buscat i trobat maneres per solucionar-ho.\nAquí us deixem l'enllaç al vídeo de la Mª Àngels Puigdevall, Cardiologa i Pediatra de l'Hospital Trueta de Girona, on us explica tot el que us pot succeir o us ha succeit degut a la situació de confinament.\nEnllaç per veure vídeo: Xerradeta informativa:Com afecta el confinament a la nostra salut? Amb Mª Àngels Puigdevall (pediatra i cardiologa de l'Hospital J. Trueta de Girona)\nUs convidem a que pogueu mirar el vídeo i si teniu algun dubte o necessiteu algun aclariment ens podeu contactar i el més ràpid que poguem us donarem la resposta.\nMoltes gràcies Mª Àngels pel vídeo i per les informacions que ens dones!😊😊\nEstoneta de confinament: creació de pintura natural amb la Haja (mare de l'Escola la Farga)\nLa Haja, una mare de l'escola La Farga, després de veure el vídeo de Sant Jordi en Confinament ens va regalar aquest vídeo per poder fer pintura natural. És molt fàcil i ràpid i la Haja i ens ho ensenya molt bé.\nMoltes gràcies pel teu vídeo Haja!!!!😊😊\nUs atreviu a provar-ho??? Segur que us surt una pintura genial!!!\nEstoneta de confinament: Sant Jordi en Confinament\nAquest Sant Jordi ha estat una mica especial i no ens ha permès poder fer el que feiem altres anys: passejar pels carrers, comprar llibres, comprar roses, ... per això, des de la Xarxa Tallers amb Famílies vam oferir-vos algunes alternatives per poder gaudir del Sant Jordi des de casa.\nUs deixem el vídeo on us ho expliquem tot.\nSi heu fet cosetes ens les podeu enviar i si encara no heu pogut fer res no hi ha problema, us animem a que ho pogueu fer en un altre moment.\nEstoneta de confinament: Tot anirà Bé; Creació d'una pancarta\nLa primera activitat que vam desenvolupar durant el confinament consistia en realitzar un mural amb diferents materials per expressar bons desitjos i manifestar missatges d'ànims i escalf.\nUs deixem el vídeo on s'explica l'activitat i es donen idees per fer-la.\nI us convidem a que, sino ens heu compartit el que heu fet ens ho pogueu fer arribar.\nLa Xarxa de Tallers en Confinament\nPrimer de tot us volem desitjar que estigueu el millor possible en aquesta situació que estem vivint. També us volem agrair la vostra participació i implicació.\nFa unes setmanes que estem en confinament però la Xarxa de Tallers ha volgut poder seguir oferint-vos materials i activitats per poder continuar aprenent la llengua Catalana i per tal de poder compartir estones en família.\nAmb aquest Blog podreu accedir a totes les activitats que anem preparant. Hi trobareu activitats que hem anomenat Estonetes de Confinament per a realitzar; i de les que ens podreu enviar el resultat que n'obtingueu amb alguna foto, vídeo, missatge de veu,... També hi haurà petits vídeos, que els hi hem dit Xerradetes informatives, realitzats per professionals i persones voluntàries, on us explicaran coses que hem pensat que poden ser del vostre interès. Si després de veure algun vídeo teniu algun dubte ens ho podreu comunicar i us facilitarem la resposta.\nEsperem que us ho passeu molt bé i que pogueu continuar aprenent.\nI si teniu algun dubte o proposta ens podeu contactar.\nXerradetes de confinament: La Pastanaga (Amb Emily...\nEstonetes de confinament: Movem el cos 5 (Amb Arga...\nEstonetes de confinament: Movem el cos 4 (Amb Arga...\nEstonetes de confinament: Movem el cos 3 (Amb Arga...\nEstonetes de confinament: Movem el cos 2 (Amb Arga...\nEstonetes de confinament: Movem el cos (Amb Arga, ...\nContes de Bona nit: Manal Al Sharif (explicat per ...\nContes de Bona nit: Matilde Montoya (explicat per ...\nContes de Bona nit: Jacquotte Delahaye (explicat p...\nContes de Bona nit: Simone Biles (explicat per Hay...\nXerradeta informativa: La Fúria i la Tristesa, amb...\nXerradeta informativa: Informacions d'Estrangeria ...\nXerradeta informativa: Alimentació saludable amb P...\nEstoneta de confinament: Fem la nostra titella amb...\nXerradeta informativa:Com afecta el confinament a ...\nEstoneta de confinament: creació de pintura natura...\nEstoneta de confinament: Tot anirà Bé; Creació d'u...


Albert Rivera vol cobrar 500 dies per any treballat | GTRES\nGuerra oberta entre Albert Rivera i el bufet d'advocats per la indemnització que vol\nL'exdirigent de Ciutadans demana 500 dies per any treballat i un milió d'euros per danys morals | Els responsables de Martínez-Echevarría el repten a plantejar una demanda\nper Albert Fuertes 11/02/2022 16:16h\nEl serial que protagonitzen Albert Rivera i el bufet d'advocats Martínez-Echevarría va per llarg. L'ex de Ciutadans té la intenció de cobrar tots els diners que havia signat amb fins al 2025. Tot el contrari que volen fer des del bufet.\nDes de Martínez-Echevarría ho tenen ben clar: rebutgen pagar-li tot el que demana d'indemnització. A més, els seus responsables no només es queden aquí i asseguren que no els fa gens de por acabar als tribunals.\nEl cas continua obert i no sembla que es quedi aquí. Les pretensions que té Albert Rivera no són les que el bufet d'advocats acceptaria pagar.\nLes demandes d'Albert Rivera\nEl bufet Martínez-Echevarría va contractar l'exdirigent de CiutadansAlbert Rivera i amb ell també va arribar José Manuel Villegas. Tots dos van marxar de la feina, després de prendre una decisió de manera «assossegada» i «després de dos anys de reiterats incompliments contractuals»., segons assenyalaven.\nA Rivera encara li quedaven tres anys de contracte i reclama cobrar tot el que hauria guanyat fins al 2025. És a dir, demanava una indemnització de 500 dies per any treballat i, a més, demanava un milió d'euros per danys morals.\nUnes pretensions que des del bufet d'advocats consideren que són «inacceptables» i que, fins i tot, els resulten «ofensives». Després del burofax rebut per part de Rivera, el responen dient que «hauran de ser els tribunals de justícia els que dirimeixin les pretensions i, en aquest cas, fantasies, dels seus representants».\nAmb tot l'enrenou que s'ha generat al voltant de l'adeu de Rivera i Villegas del bufet, els responsables de Martínez-Echevarría han donat per tancada la possibilitat d'arribar a algun acord entre totes dues parts. A més, els repten a plantejar una demanda.\nAlbert Rivera pot veure com moltes coses surten a la llum si va als tribunals. En concret, s'arrisca que es facin públiques les xifres del seu contracte pel bufet d'advocats. Alguns mitjans ja han apuntat que el seu sou estava per sobre dels 450.000 euros l'any.\nL'exdirigent del partit taronja també queda en mala posició per la seva assistència a l'oficina. Asseguren que, segons el registre d'hores del despatx, hi ha mesos que Rivera només va anar-hi dues hores.\nAnar a portada Última hora Actualitat Última hora Albert Rivera


Si en aquestes eleccions municipals Catalunya ha batut rècords d’abstenció (46’2 %) respecte de la registrada a Espanya (36’2%, ja de per si alta en relació amb la de les municipals de 2003, del 32’3%), a Mataró hem arribat a un percentatge d’abstenció que fa feredat (el 53’23% global) i que en alguns barris és esgarrifós, començant pel 61’92 % de La Llàntia, continuant pel 60’22 % de Cerdanyola Nord, el 57’71 % de Cirera, el 57’42% de Vista Alegre, el 55’76 % de Cerdanyola Sud, el 54’89 % de Rocafonda, i acabant amb el 54’73 % del Pla d’en Boet. Significativament, en aquests barris és on el PSC obté els percentatges més elevats de vots, amb diferència, mentre que al Centre i a l’Eixample , on l’abstenció és més baixa ( 45’06 % i 46’18 %) és on obté els percentatges també més baixos de vots (18’97 % i 22’15 % respectivament). Semblaria com si els votants d’aquests barris clarament socialistes s’haguessin posat d’acord per dir-se que no calia anar a votar perquè en qualsevol cas el resultat ja estava cantat : repetició de majoria d’onze regidors pel PSC que, però, al necessitar ara els dos d’Iniciativa i el dos d’ERC per completar la majoria absoluta pot veure´s obligat a fer concessions que no hauria hagut de fer en el supòsit d’una majoria més àmplia.\nEl cos electoral està anèmic. Què han fet els polítics de Mataró per merèixer una resposta com aquesta? Diria que res d’especial; més aviat han complert en línies generals amb el que s’esperava, no pas per sota dels candidats de la ciutat de Barcelona, per exemple, i en particular els socialistes han presentat i explicat un programa ambiciós amb l’aval d’una important trajectòria dels últims anys que havia d’esperonar encara més els seus votants habituals.\nSi amb aquesta elevadíssima abstenció i economia de vots s’han obtingut, a Mataró i en general arreu de Catalunya (amb l’excepció de la ciutat de Tarragona com la més rellevant), resultats molt semblants als anteriors, encara més si es contempla la realització de la dinàmica dels tripartits en moltes localitats (dinàmica que l’Artur Mas vol combatre ingènuament, pidolant una moderació al partidisme per respectar la realitat de CiU, com si aquesta tingués bula), es podria dir que aquest cos anèmic de l’electorat s’ha comportat també amb intel-ligència: amb el mínim d’esforç ha obtingut que la situació no canviés.\nEs podria dir, però seria pur cinisme. No votar no és mostra d’intel-ligència , al contrari, és mostra d’ignorància democràtica. Les seves raons, no obstant, són molt complexes, des del cansament al desinterès i a l’emprenyament (que s’ha expressat també en un significatiu vot en blanc). No és pas segur que les llistes obertes garantissin una participació regular i substantivament superior, però valdria la pena intentar introduir innovacions en aquest sentit en la Llei electoral. El que ara tenim potser no és tant un “ja s’ho faran”, un “passo absolutament dels polítics i d’aquest sistema polític” ( ho desmenteix l’aparició de noves formacions, algunes exclusives de determinades poblacions , altres més generalitzades, com la CUP), com un “ja m’està bé tal com està”. Aniria bé que sortís alguna plataforma de persones que no han votat, no per fer proganda del no-valor de no votar, sinó per exposar les raons concretes que han tingut per fer-ho : així els propers candidats sabrien de quin mal han de morir i de passada els que votem podríem argumentar contra els que no voten. Perquè donant tota la culpa només als polítics ens oblidem que els que no voten moltes vegades tampoc són del tot innocents. Les raons, com les culpes, són sempre compartides.


La Sagrerina | L’hotel Infern\n07 juny L’hotel Infern\nPosted at 06:55h in Home destacat, La Sagrera es mou per les Lletres\tby\tCristina Raso\nUn grup d’amigues van decidir passar una nit en un hotel, ja que seria una experiència nova per a elles. Es van registrar a l’hotel i van pujar a la seva habitació a deixar l’equipatge, però van notar una olor nauseabunda, com si se’ls hagués oblidat treure les escombraries o no hi hagués hagut temps a netejar l’habitació. Però, no obstant això, tot semblava estar en ordre, així que se’n van anar i no van tornar fins a la nit.\nLes noies van tornar a l’habitació, la pudor era gairebé insuportable, de manera que van cridar a manteniment perquè localitzar el seu origen. El responsable de neteja va mirar sota els llits, dins dels armaris, fins i tot miro els desguassos, però no va poder trobar l’origen d’aquesta olor.\nAl final, van netejar de nou tota l’habitació. El personal de manteniment i de neteja se’n va anar, però la pesta continuava emmascarada per la gran quantitat de productes que van usar a tornar a netejar a fons tota l’habitació i com elles estaven esgotades, se’n van anar al llit. Una d’elles va amagar la cartera sota el matalàs, com acostuma a fer a la seva casa.\nTotes van dormir fins a ben entrada el matí, fins que els va despertar els raigs de sol que entraven ja a l’habitació, caldejant-la en extrem. L’olor va tornar a fer-se present, era vomitiu. Van tornar a cridar al departament de manteniment per a queixar-se. Aquesta vegada el director de l’hotel es va presentar amb l’equip manteniment van rebuscar pertot arreu sense resultat. No obstant això, tots van estar d’acord que l’olor era inaguantable, així que direcció va oferir canviar a les amigues d’habitació.\nVan recollir les seves coses per a baixar al vestíbul, però quan la noia que havia amagat la cartera va furgar sota el matalàs, va tocar alguna cosa que semblava sospitosament una mà humana que sobresortia de dins del matalàs. Van llevar el matalàs del llit, i el van obrir de dalt a baix amb una navalla,\nI de dins d’ell, van començar a aparèixer restes humanes desmembrades.\nHi havia caps, mans, peus, entranyes, és a dir, diversos cossos esbocinats que havien estat ficats dins del matalàs per a amagar-los.\nEra clar que en aquesta habitació havia viscut un assassí en sèrie i que, al no poder desfer-se de tots els cossos, havia decidit amagar-los dins del matalàs aprofitant el seu ampli gruix.\nA l’habitació hi havia un total de tres matalassos. Una vegada oberts els tres, van comprovar que la resta també estan plens de cossos trossejats.\nEra una escena dantesca i tant les noies com el personal de l’hotel es van quedar en xoc. Ràpidament, van telefonar a la policia que no va trigar a arribar al lloc amb un equip forense.\nEn total, i després del recompte final, hi havia en els matalassos uns cinc cadàvers. Tots de nens. D’una edat entre els 6 i 8 anys.\nA la mà d’un dels cadàvers van trobar un petit floc de pèl que segurament va pertànyer a l’assassí i que el nen en la lluita, va aconseguir arrencar-li al psicòpata.\nLa policia ho porto al laboratori i gràcies a això va poder donar amb l’homicida.\nEs tractava del mateix amo de l’hotel. Bé, en realitat dels amos, ja que eren dos socis. Portaven fent això des de fa anys.\nUna vegada preguntats als veïns si alguna vegada havien vist una cosa estranya en el comportament dels amos, varis van dir que cada any tenien el costum de canviar tots els matalassos de les habitacions i cremar-los en una gran incineradora que tenien.\nAixò va fer sospitar a la policia que va decidir buscar en els matalassos de la resta de les habitacions de l’hotel.\nEl que van trobar era el més semblant a l’infern que un es pugui arribar a imaginar.\nEn cada habitació hi havia tres matalassos, i en gairebé tots van descobrir restes humanes. Tots de nens. En total unes treinta víctimes.\nVan ser detinguts i condemnats a pena de mort. Aquest cas va ser conegut com la massacre de l’Hotel de l’Infern.\nAnna Casanovas Català


TAC12 TV - Fem que passi. Capítol 96\nAquesta setmana s'asseu Alba Pallisé, d'ofici llevadora i treballant a l'ASSIR Tarragona, tractarem assumptes de l'assistència a la salut sexual i reproductiva. A més a més, sortejarem un parell d'entrades per l'obra Moby Dick que tindrà lloc aquest dijous a Tarragona, com a Josep Maria Pou de protagonista. Descobrirem activitats que estan tenint lloc o properament a Tarragona, dins l'agenda cultural dels Jocs.\nMés en aquesta secció: « Fem que passi. Capítol 95 Fem que passi. Capítol 97 »


Ceramic Dictionary - by Susan Mussi: ESMALT-BASE (b) Tipus de bases\nESMALT-BASE (b) Tipus de bases\nen: GLAZE-BASE (b) Types of bases\nL’òxid d’estany és l’ingredient principal pels esmalts bases, millora la seva blancor i opacitat. N’hi ha de diverses qualitats, fets amb diferents fórmules i textures, mat, semi-mate, quartejats, etc., que es poden aplicar sobre la ceràmica de diferents maneres i vitrifiquen a diferents temperatures. Es poden comprar ja fets en forma de pols que es barreja amb aigua i s’apliquen sobre les rajoles, plats, gerres, etc., que han estat bescuitades. L’aplicació es pot fer mitjançant la polvorització, pinzell, immersió, abocament, etc., depenent dels resultats que es desitgi. L’espessor de l’esmalt es determina per la quantitat d’aigua afegida i necessària. Un esmalt que té un to grisenc ajuda a aconseguir una aparença antiga.\nEls mètodes utilitzats dependran del tipus d’argila, del bescuit i a quina temperatura ha de coure’s. En el cas de l’argila vermella, els esmalts es poden utilitzar fins a aconseguir els 1100 ºC, i si és refractari, pot arribar a 1300 ºC. Les que vitrifiquen a diferents temperatures, s’han d’anar afegint al disseny, coure’ls a igual o menor temperatura, mai superior.\nTipus d’esmalt base: Existeix una gran varietat d’esmalts base que es poden comprar ja preparats. En les botigues especialitzades en ceràmica es poden comprar productes en petites o grans quantitats en sacs de 25kg.\nEsmalt blanc: Un blanc intens, té un aspecte molt industrial i un acabat brillant.\nEsmalt semi-mate: Blanc, amb un acabat suau brillant. Esmalt Segle XVIII. És el meu preferit, ja que té un color blanquinós que li dóna un aspecte antic.\nEsmalt mat: Sense lluentor.\na) L’esmalt base que s’utilitza a Espanya pel Mètode de la Majòlica deixa una superfície de color blanquinós que ajuda a donar un aspecte antic. Es diu “Segle XVIII”.\nb) Els esmalts blancs o de colors, que contenen productes per formar textures, no es poden colar, trauria la qualitat de l’esmalt, el quartejat és un bon exemple.\nLes següents seccions es refereixen al procés de preparació del vernís i de com posar-ho sobre les rajoles, gerros i tapes. Aquestes seccions i els vídeos estan units en l’ordre de treball.\nAquesta es la primera; Esmalt-base (c) Preparació de l’Esmalt base


Esmorzar de pagès a Ca n'Estella — Cultura Alt Penedès\nEsmorzar de pagès a Ca n'Estella https://www.penedesturisme.cat/ca/agenda/esmorzar-de-pages-ca-nestella-0 https://www.penedescultura.cat/agenda/15636 https://www.penedescultura.cat/agenda/15636/@@download/image/image.jpg\nEsmorzar de pagès a Ca n'Estella\nA Ca n'Estella us volem oferir un esmorzar com el que feien els nostres avis quan treballaven la vinya, aquells que els hi donaven força y energia per poder afrontar tota una dura jornada treballant la terra. La vostra feina però, serà diferent, la vostra missió serà gaudir d'un matí diferent en un entorn privilegiat i conèixer de ben a prop el meravellós món del vi i el cava i deixar-se emportar pels sentiments i les emocions. Volem que visqueu una experiència sensorial única a 25 minuts de Barcelona.\nInclou: Visita guiada + tast de vins ( 2 vins i 1 cava) + esmorzar de pagès amb vistes a la vinya en un espai exclusiu per a vosaltres (Embotits, pa amb tomàquet, formatges, oli de Ca n'Estella, tapeta d'empedrat, ametlles de la finca i per acabar amb un final ben dolç pasta de full amb xocolata)\nLocalització: Bodegues Ca n'Estella. Sant Esteve Sesrovires (molt a prop de Martorell). 25 minuts de Barcelona.\nEn cas de pluja l'activitat es realitza igual.\nAquesta activitat només és válida per a la població de la comarca del Baix Llobregat\nQuan 26/12/2021 a 09:00 a 27/12/2021 a 10:45 (Europe/Madrid / UTC100)\nUbicació MASIA CA N'ESTELLA, S/N


Noticies de !nintendo! - Página 9\npor Shichibukai el Dc 23 Gen 2013, 20:45\nI això no és tot, perquè el Nintendo Direct d'avui anava carregat d'altres novetats pa'correrse, entreu i flipeu!\npor Grimmy el Dc 23 Gen 2013, 23:08\nM'estic plantejant de robar una wii u... xDDD\npor Shichibukai el Dv 15 Feb 2013, 20:09\nSogesito, pa ti!\nUn rumor indica que Watch Dogs seria present a totes les consoles de sobretaula.\npor Sogeking-TV el Ds 16 Feb 2013, 21:14\nShichibukai escrigué: Sogesito, pa ti!\nEspero que sigui cert c:\npor Shichibukai el Ds 16 Feb 2013, 21:39\nJo que sigui cert i que no sigui merda.\npor RAtango el Dg 17 Feb 2013, 12:24\naasdasdasdasfasfasdfasdaf siusplau siusplau siusplaaaaaaaaaaau Hhhhhhhhhhh!!!!\npor Shichibukai el Dt 19 Feb 2013, 12:31\nEl rumor es fa més consistent:\nApareixen llistats per a una versió de Wach Dogs per Wii U\npor Shichibukai el Dj 21 Feb 2013, 15:03\nUbisoft confirma Watch Dogs per a Wii U\npor RAtango el Dj 21 Feb 2013, 22:40\nShichibukai escrigué: Ubisoft confirma Watch Dogs per a Wii U\nincentiu de més per a futura compra de consola nova~~\npor Shichibukai el Dj 21 Feb 2013, 22:48\nBueno, que la Play4 fa babejar a qualsevol eh ?\nMenys per la merda de pantalla que té al mando, que és lletja (i lleig en conjunt) de collons.\npor RAtango el Dj 21 Feb 2013, 22:56\nPero la Play 4... apoquina macho\npor Shichibukai el Dj 21 Feb 2013, 23:07\nRAtango escrigué: Pero la Play 4... apoquina macho\nJa es veurà el que costarà, ja xddddddddddddddd\npor Aiako el Dj 21 Feb 2013, 23:58\nEntre 400 i 500, sembla ser. Però com sempre, millor esperar-se una mica i no comprar-la de sortida, que així, apart que baixa un xic el preu, s'eviten els problemes de les primeres edicions.\nTrobo increïble la idea del núvol - realment és el futur de l'emmagatzemament digital- i em va fer molta gràcia la idea de que els amics et poguessin veure jugar en directe. Ara bé, espero que tinguin una bona forma de filtrar-ho/bloquejar-ho, perquè si no... més d'un problema pot donar xD\nCoincideixo amb els que opinen que el mando és horrorós... A més, no em sembla massa ergonòmic, a veure què tal s'aguanta (que segur que genial, per això tenen els dissenyadors que tenen xD)\nI finalment, malgrat el poc que hi entenc, em sembla molt bé que s'hagin preocupat dels petits estudis i hagin apostat per solucionar totes les dificultats de programació que tenia la PS3. És un detall\npor Shichibukai el Dv 22 Feb 2013, 15:23\nLos Zelda: Oracle of Seasons y Oracle of Ages también se estrenarán en occidente\nAra que me'ls estic passant per l'emulador ¬¬\npor usuaricabro el Dl 25 Feb 2013, 23:37\nPerò què cony dieu del mando! xd Si han mig arreglat l'horrible i anti-ergonòmic mando de la resta de plays. Era hora que veiessin que el mando s'ha d'adaptar a les mans i no les mans al mando. L'únic fallo que li veig és que la creueta hauria d'estar a baix i el joystic a dalt, però vamos, jo trobo que ha millorat moltíssim.\nI la pantalla serà lletja, però serà més últim que els botons de select i start.\npor Shichibukai el Dv 15 Mar 2013, 14:57\nFire Emblem ho peta als EEUU: 180.000 còpies venudes en un mes.\npor Shichibukai el Ds 06 Abr 2013, 14:59\nNo és una notícia de Nintendo però no sabia pas on posar-la: Disney tanca Lucasarts.\nAdéu a una altra gran productora de videojocs.\npor mechan el Ds 06 Abr 2013, 15:35\nadeu siau les sagues d'Indiana Jones, Monkey Island, Maniac Mansion, Loom, Star Wars...\npor Sogeking-TV el Ds 06 Abr 2013, 22:10\nAixí ja ens podem oblidar d'un Battlefront 3 U__U\npor Shichibukai el Dg 07 Abr 2013, 18:47\nSogeking-TV escrigué: Així ja ens podem oblidar d'un Battlefront 3 U__U\nBattlefront 3, Star Wars 1313 i tot el que duia la marca. Tot el que es produeixi sobre la franquícia se'n anirà fora de l'estudi original.\npor Shichibukai el Dt 21 Maig 2013, 23:09\nBueno, faig un anàlisi del que sembla que serà Pikmin 3, que pel que veig per aquí, els vídeos de promo han passat bastant desapercebuts. Primerament dir que el joc sortirà el 26 de juliol a Europa. Així que ja en sé d'alguns que començaran a estalviar. Aquí l'últim vídeo del Nintendo Direct:\nDetalls que destaco:\n- Trama lògica a seguir dins la dinàmica del que era Pikmin. Passem de salvar una empresa amb els tresors que trobem a salvar un planeta amb l'abundant menjar del planeta. Que els personatges jugables s'hagin d'alimentar dia a dia fa que ens haguem de dedicar constantment a abastir-nos de fruita, però no tenim un límit de temps. Així es troba l'harmonia entre el límit brutal de 30 dies del primer joc amb la total llibertat del 2. Una mica de tensió, només.\n- És possible que els personatges jugables acabin sent 4 i no 3. Recordem que als esbossos n'apareixen 4. També m'oloro que al mode multijugador podrem escollir-ne més, com Olimar, Luís, el President i tal. Seguint aquesta dinàmica el més segur és que cada un d'ells tingui unes característiques especials (més velocitat al córrer o arrancar pikmin, força, etc).\nA destacar que el personatge que no apareix (el d) és davant de tot, al lloc que l'hi correspondria l'a. Sospitós com a mínim.\n- Ara tindrem una "cebolla" única. Pas obvi, ja que si volíem introduir nous tipus de pikmin amb les seves corresponents cebes el campament base acabaria abarrotat, i no és plan. A nivell jugable m'agrada, però espero que ho justifiquin bé.\n- Al tanto a la part inferior dreta. Ara disposarem d'informació directa de quins pikmin tenim a l'esquadró, quins són al camp, l'ordre del color en el que els duem i quan es troben disponibles per a fer accions. Genial e__e\n- Molt interessant això de poder reiniciar l'àrea passada de joc per esmenar errors. Així, si es volen tenir bons resultats no fa falta anar reiniciant per repetir el dia o el nivell de la cova.\n- El Kopad, a nivell estratègic, és la polla en vinagre. Poder jugar amb el Wii motion plus, el Gamepad i amb el Gamepad offscreen dóna una llibertat de control brutal, així cadascú el podrà gaudir com més li agradi.\n- Tot i que aquí no apareixen, a altres vídeos "sense volguer" es deixen entreveure Pikmin blancs i morats, així que no desespereu: sortiran. Sobre el pikmin rosa, que voli mola un colló, però és lleig de pebrots.\npor Shichibukai el Dt 04 Jun 2013, 02:17\nNo és ben bé una notícia, però mola un ou e_________e\npor Shichibukai el Dj 06 Jun 2013, 10:17\npor Shichibukai el Dt 11 Jun 2013, 19:28\nEl meu sentit de l'humor mata més que el tabac, així que llegiu les instruccions i consulteu el farmacèutic abans de llegir-me:\nE3 de Nintendo:\nVaya hijos fruta, aquests de Nintendo. O són MOLT subnormals o en realitat van de sobrats. perquè sinó no ho entenc: tenien carn tendra per ensenyar i l'han fotut a la nevera a cogelar. I mentrestant Sony i Microsoft donant-ho tot presentant les seves consoles.\nAixí que en certa manera, em sento com si en Bartolomeo de One Piece sudés de mi mentre la resta de grans companyies i Thirds s'esbatussen a rebentar-se el mercat, o pitjor. Sento com si se'm pixessin a la cara, que ha estat el que he sentit en veure això:\nMega Man Joins the Battle! Guay, to'pepins, però la resta més dormal que un donette de xocolat. Bueno, normal no, no és normal que el PUTO VILATÀ DE L'ANIMAL CROSSING sigui un personatge jugable. T'enterra amb la pala, et planta una flor al cap, t'envia a la merda tallant un arbre i es guarda tot el que li tiren com un gitano saltenc! Només faltaria que el seu smash et fes pagar la puta hipoteca, i al no poder et desnonessin fora el ring. Però fora conyes, els donettes de xocolata estan bons i aquest joc es vendrà de collons, i si foten la bruixeta de Bayonetta més.\nL'hi has mirat, no ho pots negar.\nNo tinc ni idea de què va aquest Hack'n'slash ni m'importa, però té pinta de viciar que ho flipes, i té als sonyers ressant perquè desaparegui l'exclusivitat de nintendo i se'l puguin comprar per la PS4. Però no serà així, ja que el joc el paga la Gran N, i és puta a més no poder. Més puta que presentar-te això sense ni fotre-hi títol.\nMonolith Soft's, no en va tenir prou amb Xenoblade Chronicles (el qual algú amablement em deixarà aquest veranico, si us plau) i vol arrassar amb aquest tal X, del qual només te'n mostra bitxos enormes, mechas i gent caminant tot el rato a ritme d'una musiqueta d'allò més motivant. Ja es veurà com tira, del que no cal veure res més és d'això:\nSerà la polla, i punt. Perquè ho dic jo. Com això:\nI sobretot això (sí, m'he cansat d'escriure):\nGrafics apostoflants per reviure un dels més grans TLoZ de tots els temps. Per sort se'ls hi ha acudit afegir coses noves al remake a l'hora de navegar. A més dels ítems normals tindrem al pad uns ítems assignats sempre: la batuta, el canó i l'urpa per caçar els tresors. Així no hem d'estar canviant ítems cada dos per tres, que tocava molt els ous. A més a més podrem accelerar al mateix mar, i sembla que la vela s'activa i es desactiva amb b, cosa que serà també força més agradable al navegar. A més, s'ha dit que tot el rotllo d'en Tingle es farà online a través del Miiverse, una mesura estranya que potser serà divertida i tot. En tot cas, jo retornaré a la infància aquest octubre quan reestrenin aquest tros de joc.\nI ja comentaré altres jocs quan tingui temps, que he d'entregar un treball abans de les 12. Salut!\npor RAtango el Dt 11 Jun 2013, 21:46\nComentari sobre el primer video:\nl'animal crossing nou el trobo molt mono ** I lo del vilatà al Smash em sembla bona idea XD (ho sento, però per mi quedarà al mateix nivell que R.O.B o Mr. Game & Watch) Però megamam... megaman sempre té que posar la mateixa cara quan ataca?XDDD I sí, tens raò, no sembla innovar gaire més el sistema ;_;\nPD: smash hipoteca és gran xDDDDD\nAu, el segon video:\nno sé qui és aquesta tia però té pinta de profe de mates mala de video porno i m'ha caigut malament. I surt el tio de matrix. Massa xungoapocalipcic per mi XD\nEl tercer: Jo-der. Monolithsoft ho peta oye. Molt diferent de "mundo" del XC però oye, lo pintan muy bien. (massa armes pel meu gust, però mola, mola) No sé si aprendria a controlar mai aquest tipus de joc XDD Ah no, que no tinc la wii u.\nPD: jo te'l puc deixar si no me'l perds de festa XD Però no sé si li deixaré a algú més així que... si el dick te'l deixa potser millor ò_____ó\nPD2: espero que no aparegui cert personatge tipus ***** i que no acabi igual XD\nel Rayman i Pikmin la veritat és que no em criden i per últim, el Zelda:\nHYAAAA!! CERDOS!!!! I QUE BRILLANT QUE L'HAN FET, TOT RELUCE


SOBRE CANYES I PETES. Informació del programa - ASPB - Agència de Salut Pública de Barcelona\nSOBRE CANYES I PETES! és un programa de prevenció de drogodependències, centrada específicament en el consum d’alcohol i cànnabis. Va adreçat a població adolescent escolaritzada al 3r curs de l’Educació Secundària Obligatòria (ESO), és a dir, quan tenen de 14 a 15 anys. El programa es desenvolupa a l’aula pel mateix professorat dels centres educatius. Es recomana que tot el professorat que realitzi per primera vegada el programa assisteixi a una sessió de formació de 2-3 hores de durada que es realitza a primers de novembre de cada curs. Els Equips de Salut Comunitària de l’Agència de Salut Pública de Barcelona proporcionen assessorament continu per a la implementació del programa.\nPrograma en fase d’actualització.\nPer a més informació podeu contactar amb prevencio.escola@aspb.cat


El darrer treball del director Roman Polanski intenta ser un inquietant thriller psicològic protagonitzat per la seva parella (en el seu cinquè treball a les seves ordres, després de ‘Frenético’, ‘Lunas de hiel’, ‘La novena puerta’ i La venus de las pieles), una correcta Emmanuelle Seigner, i un misteriós personatge al que dóna vida una estranyament poc convincent Eva Green.\nEl gran problema de la proposta és el seu ritme: realment lent i avorrit. Després del plantejament del conflicte, la relació entre totes dues resulta repetitiva i la naturalesa de la misteriosa Elle s’acaba resolent molt ràpid si ens fixem en la seva interacció amb la resta de personatges que les envolten en diverses escenes, de manera que durant aproximadament una hora de metratge assistim a una dilatadíssima i esgotadora presentació de personatges amb algunes decisions realment increïbles. Quan les dues es traslladen al camp, el film guanya en intensitat, i puntualment evoca a ‘Misery’ del mític Stephen King, però ja és tard: l’espectador ja ha desconnectat totalment de la trama i només espera que arribi la seva, d’altra banda, previsible ressolució després dels seus eterns 110 minuts.\nEn definitiva, ens trobem davant de la pel·lícula més pobre del seu director en anys. Una llàstima ja que el material literari original promet i Polanski ja ha demostrat en altres ocasions que domina les històries d’espais reduïts centrats en pocs personatges com ‘Un Dios salvaje’ (2011) o la citada ‘La venus de las pieles’ (2013). Una gran decepció.\nPrevious Post: « Han Solo\nNext Post: Jurassic World, el reino caído »


Un perfil exigent i un temps hivernal, jutges de la Volta 2018 | Fosbury\nFosbury » Ciclisme » Un perfil exigent i un temps hivernal, jutges de la Volta 2018 Analitzem el recorregut de la prova World Tour\nConsolidada altre cop com una de les proves de més renom del calendari internacional (només cal veure el llistat de grans favorits), la Volta a Catalunya 2018 comptarà amb un recorregut variat i exigent.\n1.259 km repartits en set etapes i 25 ports de muntanya. Hi trobem alguns clàssics, com la sortida de Calella o l’arribada a La Molina i altres novetats destacades, com ara la presència a la Vall d’Aran per primer cop en els darrers 25 anys. Per ser una mica perepunyetes, hi trobem a faltar ascensions de la duresa del Mont Caro o bé la bucòlica contrarellotge per equips pel Pla de l’Estany, etapes ambdues de l’any passat, però cal reconèixer que el recorregut és complet, passant per les quatre demarcacions del país.\nUn recorregut que pot multiplicar la seva duresa degut a la previsió meteorològica per a la setmana del 19 al 25 de març. Si els pronòstics es compleixen, la primavera pot arribar amb una onada de fred que faci baixar els termòmetres en picat. Això, unit a les quatre etapes que trepitgen territori pirinenc, pot fer que els ciclistes pateixin les baixes temperatures i fins i tot obre la porta a possibles cancel·lacions de finals d’etapa si hi ha nevades. No seria la primera vegada: són els riscos que té fer la prova a finals de març.\nEls 10 favorits per guanyar la Volta a Catalunya\nSigui com sigui, ens esperen set etapes molt prometedores. Repassem-les!\n1a etapa: Calella-Calella (152 km)\nUna vegada més, Calella serà el punt de sortida i arribada de la primera etapa de la Volta. A diferència d’altres anys, l’organització ha preparat un recorregut suau tan sols alterat per l’Alt de Collsacreu, un tercera categoria que a 18 km de la meta convida a provar l’escapada. Si ningú aconsegueix deixar enrere el pilot serà la primera oportunitat per als velocistes.\n2a etapa: Mataró-Valls (175 km)\nDel Maresme a l’Alt Camp, la cursa travessarà mig país en un recorregut a priori plàcid que pot animar-se als últims quilòmetres. Abans d’arribar a Valls, els corredors hauran d’afrontar el coll de Lilla, 4,2 km d’ascensió que poden ser decisius perquè es coronarà a només 10 km de l’arribada.\n3a etapa: Sant Cugat del Vallès-Vallter 2000 (199 km)\nL’etapa reina de la Volta 2018, amb tres ports de primera categoria i un de categoria especial. El grup sortirà del Vallès per dirigir-se a Osona, on començarà la primera ascensió de la jornada, al coll de Bracons, amb rampes màximes del 15%. D’allà, els corredors enfilaran el camí cap a l’Alta Garrotxa, on esperen carreteres estretes i dos pujades més, el port d’Oix i el port de Rocabruna. Tot i ser ascensions curtes, serviran per anar desgastant els participants. Al final, espera l’ascensió a Vallter 2000. 11,2 km amb un desnivell mitjà del 6,5% i rampes de fins al 13% i amb temperatures que poden baixar fàcilment dels zero graus. Qui guanyi al Ripollès té números per endur-se la classificació general de la prova.\n4a etapa: Llanars-La Molina (170 km)\nNova jornada amb final en alta muntanya. Si bé l’etapa descendirà cap a Osona i el Berguedà en un primer terme, després els ciclistes hauran d’afrontar l’explosiu Coll de Jou, només 4,8 km però amb un desnivell mitjà del 8% i rampes màximes del 20%; el llarg Coll de la Creueta, amb 20,9 km d’ascensió; i finalment la pujada a La Molina, una ascensió que per l’experiència d’altres anys ja sabem que no crea diferències importants però que es podria complicar segons la meteorologia.\n5a etapa: Llívia-Vall d’Aran (212 km)\nNo s’acaben encara els Pirineus i, des de Llívia, la cursa es dirigirà a la Vall d’Aran, on la prova no passava des de feia 25 anys. El Port del Cantó i el Port de la Creu de Perves enduriran l’etapa més llarga d’aquesta Volta, que finalitzarà creuant el Túnel de Vielha i amb un ràpid descens fins a la meta, situada a la capital aranesa. Novament caldrà estar atents a les condicions meteorològiques.\n6a etapa: Vall d’Aran-Torrefarrera (194 km)\nDe la Vall d’Aran al Segrià, amb dos ports de segona categoria entremig (Viu de Llevata i Àger) que, situats lluny de la meta, no han de ser un impediment perquè els velocistes tinguin una nova oportunitat en una jornada en la que els favorits podran descansar si cal esgotar les forces en l’última etapa.\n7a etapa: Barcelona-Barcelona (154 km)\nLa muntanya de Montjuïc tornarà a acollir el final de l’última etapa de la Volta. Els corredors remuntaran i descendiran el Baix Llobregat per tornar després a la capital catalana. Allà esperen vuit ascensions a l’Alt de Montjuic, decisives si les distàncies en les primeres posicions són molt ajustades.\nVoleu saber quins són els 8 ciclistes de casa nostra que participen a l’edició d’enguany? Cliqueu aquí!\nCiclismeDestacatVolta a Catalunya


Periodistes aturats fomentaran la lectura de premsa a les escoles del País Valencià - comunicació21\nPeriodistes aturats fomentaran la lectura de premsa a les escoles del País Valencià\nRedacció|2013-05-20T17:43:13+02:0020 maig 2013|Comunicació21\nEl president de la Unió de Periodistes Valencians (UPV), Sergi Pitarch, i el director territorial de “la Caixa” a Llevant i Múrcia, Bibiano Martínez, han signat un acord per posar en marxa el programa La premsa a les escoles per fomentar de la lectura de premsa entre estudiants de 3r i 4t d’ESO del País Valencià. Aquest és el primer cop que té lloc al territori aquest programa, el qual a Catalunya ja va per la quarta edició.\nAixí, durant el proper curs, periodistes en situació d’atur associats a la UPV impartiran classes amb tres objectius: fomentar el coneixement dels mitjans de comunicació, promoure el respecte al pluralisme informatiu i crear consciència sobre la necessitat d’estar informats. Durant la primera edició, per a la qual “la Caixa” hi aportarà 12.000 euros, es preveu que el programa arribi a 10 instituts d’Educació Secundària.\nSergi Pitarch destaca que, el conveni, a més de generar ocupació entre els periodistes associats aturats, servirà “perquè l’alumnat siga conscient de la importància que tenen uns mitjans de comunicació objectius i plurals en la seua formació”.\nPer la seva part, Bibiano Martínez destaca que la lectura de la premsa “constitueix, huí més que mai, una eina imprescindible de cara a conèixer i posicionar-se davant una realitat complexa i constantment canviant”.


La sala Imperator reobre portes, encara amb restriccions, entre la satisfacció del públic àvid de ganes de ballar\nClients esperant a la porta de l'Imperator, en el primer dia de la reobertura de la discoteca de l'Eixample Cèlia Atset\nBarcelonaEs mira el rètol lluminós que des del març del 2020 mal lluïa a les fosques perquè el parèntesi dels quinze dies de l’estiu no compta. “Que bonic!”, diu Andrés Romero, de 70 anys, que s’ha atansat fins a la porta de la mítica sala Imperator, a l’Eixample barceloní, només per veure “l’ambient” de la reobertura d’aquesta “discoteca de gent gran”, tot i que no té intencions d’entrar-hi. “Dissabte sí que hi entraré perquè hi haurà orquestra”, s’explica al carrer un cop ja han entrat el gruix dels clients, que pacientment s’han esperat en una ordenada cua per ser els “primers” i “agafar un bon lloc”. Un centenar de persones hi han anat en aquest primer dia, quan encara hi ha en vigor les restriccions del 70% de l'aforament.\nSón poc més de les sis de la tarda i a la cua hi ha una alegria gran per retrobar cares conegudes i recuperar aficions després d’uns mesos molt durs, en què la gent gran encara activa han estat fora de la circulació per la por pròpia i aliena al contagi i, encara pitjor, a acabar en una UCI. Se’ls han tancat les sales de ball, els casals d’avis i les activitats adaptades es fan amb restriccions. Tampoc no poden fer els viatges amb l’Imserso. I els anys passen, se sent com un mantra entre els de la fila.\nPassen i pesen perquè els gairebé dos anys en què no han tingut la pista oberta les xacres s’han accentuat per l’edat, sí, però sobretot per l’aturada. “M’he engreixat de no ballar i de no fer res, d’estar al sofà i mirar la tele”, resumeix Amanda Flontclara, 77 anys d’edat i 25 anys com a clienta de l’Imperator i altres sales del mateix estil. Està contenta per tornar-hi ara que els contagis van de baixa i hi ha un percentatge elevat de població immunitzada: “Millor així, tots vacunats i tots tranquils”. No és l'opinió general, que tendeix a la queixa perquè el seu hagi estat un col·lectiu discriminat o maltractat, a diferència, diuen, de nens i adolescents. “Ens han tallat les ales tot aquest temps”, esclata la Lourdes, que no vol dir ni cognom ni edat. Del mateix parer, Andrés Romero diu que ja és hora de deixar la por a l’armari i viure amb alegria el que queda de vida. “Els que havien de caure ja han caigut, ara que ens deixin disfrutar”, proclama aquest home, autodeclarat, com molts, un “ballarí nat”.\nCodi de vestir\nFontclara arriba a la reestrena amb la seva amiga Isabel García, 77 anys. Com marca el codi de vestir no escrit per a aquestes ocasions, totes dues van ben maquillades i més ben pentinades, amb sabates còmodes i vestits elegants. Entre el públic femení es veuen lluentors, algun estampat de lleopard, pantalons de cuir i alguna bota de plataforma. En el sector masculí, el color és escàs i abunden les camises i l’americana monocolors, amb gairebé l’única excepció de la camisa hawaiana, a l’estil Magnum, del primer client que travessa la porta.\nUn empleat de l'Imperator controlant si els clients que volen entrar a la sala duen el certificat covid Cèlia Atset\nTal com el covid obliga, un empleat controla un per un si tothom porta el seu certificat covid. “També el DNI? Sembla que estigui a la presó”, diu una dona que va amb un home que no s’ha pogut baixar el document que acredita que porta les dues vacunes normatives i ara la feina és seva per intentar que algun dels seus fills l'hi descarregui i l'hi enviï al mòbil. Sense el certificat, ningú passa al segon control del pagament de l’entrada. No és l’únic que demana ajuda per obtenir el document, mentre a dins del local comencen a sonar els primers compassos. Per començar, salsa.\n“Que si hi ha ganes? Jo el que tinc és mono de ballar!”, afirma la Lourdes, que admet amb la boca petita que ha calmat el cuquet del ball anant a “discoteques clandestines” fent sonar la música per grans altaveus en algun pàrquing apartat del brogit de la ciutat. “Però sense alcohol, eh? Res de botellons”, defensa sense cap remordiment. “Per a mi l’Imperator és el gimnàs, el psicòleg i la risoteràpia, tot en una sola entrada”, riu la Mercedes a punt d’entrar.\nEn tota aquesta alegria hi ha el punt fosc que el ball haurà de ser amb “la ditxosa mascareta”, una “molèstia” per a Ino Martos, de 79 anys, que es declara “boja” per fer els primers passos a la pista. Menys reserves hi ha per si el tapaboques i la distància física faran canviar estratègies d’aproximació o frustraran algun flirteig. “Ui, farem el que podrem i ens deixin”, riu un home que hi entra sol. De com vagi el vespre, no hi haurà crònica. Molts dels clients s’oposen a ser fotografiats fins i tot amb una violència verbal inusual. Ino Martos dona alguna pista per als que s’han perdut. “Penseu que aquí ve gent amb parelles que no són les seves”. El que passa a l’Imperator es queda a l’Imperator.\ncoronavirus Covid-19 oci nocturn


Un nou pont unirà Blanes i Malgrat | Ràdio Palafolls\nHome Comarcal Un nou pont unirà Blanes i Malgrat\nMarc Ferri , maig 19, 2011\t / 620 0\nSegons informa el Diari de Girona, un nou pont unirà les poblacions de Blanes i Malgrat a la carretera antiga del Pixota. L’actual pont és manifestament estret i presenta problemes d’inundabilitat.\nA banda d’això i segons recull documentació oficial, l’actual pont presenta també un “l’estat de conservació deficient”.\nPer tot plegat es preveu fer un nou pont en paral·lel a la línia de ferrocarril. A més, també es farà una rotonda a l’entrada de Blanes amb un ramal que connectarà el pont seguint la carretera.\nAquest nou pont serà de formigó, ampliarà la calçada actual i també s’hi farà una vorera d’un mínim de 3,5 metres fora del pont. La Generalitat assegura que l’impacte ambiental serà “molt reduït” ja que el que es farà serà substituir l’actual pont.\nFa molts anys que es reclama una solució al pont sobre la Tordera entre Malgrat i Blanes,\nAquesta obra fa molts anys que es reclama, però s’ha anat dilatant la seva substitució.\nSegons el Malgrat Confidencial, però, encara no hi ha un projecte definitiu i, menys encara, una data d’inici de les obres.\nDiari de Girona / Malgrat Confidencial


Unes 1.500 persones han assistit als funerals de Ronny Tapias, el noi colombià de 17 anys que va morir apunyalat quan sortia de l'Institut Sant Josep de Calassanç, on estudiava. A petició de la família, la cerimònia s'ha fet en la més estricta intimitat, i els assistents portaven una flor blanca en homenatge al difunt. Les investigacions policials no han trobat, de moment, el mòbil del crim, ni poden assegurar que fos obra d'una banda juvenil organitzada. Mentrestant, la mort de l'estudiant ha provocat que pares, professors i alumnes busquin fórmules perquè un cas així no torni a passar.\n31/10/2003 - 00.00 Actualitzat 04/12/2019 - 14.16\nEl funeral pel jove Ronny Tapias s'ha celebrat al Tanatori de Collserola. Molts dels assistents han decidit portar una flor blanca per homenatjar el noi assassinat dimarts passat quan sortia de l'institut. A la cerimònia, que s'ha celebrat sense que hi entressin les càmeres per desig de la família, hi han anat molts companys, pares i mestres del centre on estudiava. Els alumnes de l'institut Sant Josep de Calassanç de Barcelona continuen consternats per l'assassinat del seu company Ronny Tapias. El centre ha suspès les classes fins dimarts de la setmana que ve en senyal de dol, i a l'espera que tothom pugui recuperar la serenitat. La policia ha fet saber que agents de paisà vigilen l'institut des de fa una setmana, però només dues hores al migdia, després que el mateix centre va detectar grups de joves que amenaçaven i robaven els estudiants a la sortida. La Guàrdia Urbana també hi va reforçar la vigilància, però la va retirar fa pocs dies en descartar que hi pogués haver incidents. A part d'aquests revelacions, el cas també ha provocat mobilitzacions. L'associació de mares i pares de l'institut s'ha reunit amb els caps policials del districte i, juntament amb els veïns, han començat a recollir firmes per exigir mesures educatives i polítiques que evitin un altre cas com aquest. Fins i tot, l'associació d'instituts de secundària de Catalunya ha reclamat la creació d'un òrgan que coordini serveis socials, policials i educatius per eradicar els brots de violència juvenil. La investigació se centra a intentar trobar imatges dels possibles agressors a les càmeres d'entitats financeres o d'estacions de metro de la zona. La Conselleria d'Interior no veu gens clar que els autors siguin membres d'una banda juvenil organitzada, i el mòbil de l'assassinat continua sent una incògnita. Fa cinc mesos un jove equatorià va ser apunyalat a la zona Mentre la policia segueix investigant, es van coneixent altres episodis de violència. En un locutori, situat a la dreta de l'Eixample, a uns carrers d'on Ronny Tapias va ser assassinat, recorden que, fa cinc mesos, uns joves hi van entrar a buscar un noi equatorià de 16 anys i se'l van endur. Els treballadors van veure com una colla l'apallissava i com, finalment, va ser apunyalat. Tot i això, els veïns de la zona i els mateixos treballadors del locutori asseguren que és un barri tranquil i que no han sentit parlar mai més de casos semblants.\nUn jove de 17 anys mor apunyalat a Barcelona per un grup de cinc persones


Notícies - ERC-MES vol que la 12a escola sigui centre d'Educació Viva\nERC-MES vol que la 12a escola sigui centre d'Educació Viva\nEl col·lectiu reclama un centre a Sant Cugat\nel 29/feb/16 Anna González Política PDF\nERC-MES proposa que la 12a escola funcioni sota el model pedagògic d'Educació Viva. Per articular aquesta demanda, el grup municipal d'ERC-MES ha presentat esmenes a la moció de Convergència que insta el govern a accelerar els terminis del nou centre.\nD'aquesta manera, la coalició recull les demandes del col·lectiu Educació Viva de Sant Cugat, que ja va demanar incorporar aquest model educatiu en el nou centre. La portaveu d'ERC-MES, Mireia Ingla, ha destacat que la posada en marxa de la 12a escola és una oportunitat per donar resposta al col·lectiu.\nEl projecte de la 12a escola és una oportunitat per poder plantejar aquesta demanda de moltes famílies de Sant Cugat.\nTot i que el futur centre educatiu ja té equip directiu, ERC-MES proposa una trobada entre la conselleria d'Ensenyament, l'Ajuntament i el col·lectiu Educació Viva per trobar una alternativa perquè la 12a escola funcioni amb aquest mètode pedagògic.\nA més de presentar esmenes a la moció de Convergència per incorporar la demanda d'Educació Viva, els respublicans també reclamen de nou l'execució del nou Leonardo da Vinci, l'arranjament de desperfectes d'escolesi que l'Ajuntament doni suport al Manifest en defensa de l'Escola Pública al Vallès Occidental.\nPerspectiva de gènere a les polítiques municipals, un llarg recorregut


La lectora corrent: Mides i sabors\nAquests dies de tanta calor ve de gust prendre algun gelat. L'altre dia, en una gelateria del carrer de Can Bruixa, del les Corts, vaig estar dubtant entre una ración pequeña (2 saqores), una ración mequeña (3 sabores) i una altra ración pequeña però de 6 saqores.\nEl meu avi Piqueras potser hauria demanat una mequeña, com una vegada que va anar a una orxateria i va demanar allò que tenien anunciat en el cartell: una horcata. Quan li van dur el got amb la beguda, ell va dir que allò era una horchata, que ja la coneixia, però ell volia provar la horcata que anunciaven.\nPer cert, són unes boles força grans. Amb la de dos saqores, vaig quedar molt bé.\nPublicat per Mercè Piqueras a 12:15\nEtiquetes de comentaris: Les Corts, llengua\nLa diqestió, be, oi?\n1 d’agost de 2010 a les 20:50\nSí, Xuriquero, els "saqores" triats no van afectar el meu estómac.\n2 d’agost de 2010 a les 9:51\nMercè, diguem poca feina, però se se'm ha ocorregut cercar al Google "Mequeña"... i m'he quedat esgarrifat!\n2 d’agost de 2010 a les 19:20\nJordi, és un d'aquests errors que no s'entén, perquè en el teclat qwerty la 'm' i la 'p' queden prou separades com per evitar que el dit s'equivoqui de tecla. Deu ser la ment que les confon perquè en l'alfabet van seguides?\n2 d’agost de 2010 a les 21:27\nJo crec que és entre "mediana" i "pequeña", i surt "mequeña"!\nBé, és broma...\nPerò el que sí que és trist és que gairebé a totes les cartes de restaurant, menús, etc... sempre hi ha faltes, sempre! Amb la meva família a vegades juguem a trobar-les =)\n3 d’agost de 2010 a les 0:46\nAnna, tens raó que la majoria de menús de bars i restaurants tenen faltes tipogràfiques o d'ortografia. I si mires les cartes traduïdes a altres llengües, et pots fer un tip de riure, com la carta d'un restaurant mariner on anunciaven "rape at the sailor's style" per indicar que feien rap a la marinera. Però ara que ets al Japó, recordo que les cartes japoneses en anglès eren molt divertides. Entre els desconeixement de la llengua i la confusió que fan amb la 'l' i la 'r', hi vig veure coses com aquell "flying chicken" d'un restaurant de Kyoto. No eren pas pollastres vius, volant, sinó "fried chicken".\n3 d’agost de 2010 a les 9:50\nQuin embolic, no? vull dir, a part, de mequeña i saqores, és un embolic: ración pequeña seis saqores? però com va a ser xicotet una ració de sis sabors?\njo crec que tota la carta és una broma de la gelateria, així sí que ho entenc :)\n3 d’agost de 2010 a les 12:17\nCoralet, molt bona observadora! La de sis sabors no sé com és, però vaig veure la de quatre i era enorme!\n3 d’agost de 2010 a les 12:38\nA banda de l'errada... És un escàndol el preu del gelat aquí. És molt més barat en Itàlia, Croàcia, Berlin... 1 bola de gelat, un euro... Per tant, dos sabors: 2 euros!\n10 d’agost de 2010 a les 10:08


CAL SAC: de febrer 2019\n50 anys. 50 anys! Sí, 50 anys renovant la Flama de la Llengua Catalana. 50 anys anant a la tomba de Pompeu Fabra per encendre la Flama i portant-la cap a Montserrat on és custodiada durant un any a l'atri de la Basílica. 50 anys que els centres i entitats excursionistes continuen reivindicant la llengua i la nació catalana. Molts més de 50 anys que el poble català continua defensant la seva llengua i amb ella la seva cultura, el seu pensament, la seva història, la seva necessitat de supervivència, en definitiva, la seva manera de ser i estar present al món.\nN'hi ha que fa 50 anys que pugen any darrere any, n'hi ha que han pujat el 2019 per primera vegada, n'hi ha que hem anat pujant irregularment, potser més de vint-i-cinc anys, fidels a l'excursionisme, a la parla i a la nació.\nCal regraciar als homes i dones que fa 50 anys tingueren la gosadia d'iniciar aquest camí, de custodiar la flama des de Prada del Conflent fins a Montserrat i de seguir fidels i esperançats en un demà sempre millor.\nCal regraciar a la comunitat de monjos de Montserrat per ser els dipositaris d'aquesta flama i, en especial, als diferents abats que se n'han fet càrrec: l'abat Cassià Maria Just, l'abat Berdolet i l'abat Josep Maria Soler.\nCal regraciar als centres i entitats que han organitzat els actes de la flama any rere any. No es poden esmentar tots, però hi han estat tots representant els Països catalans, així com a la Federació d'Entitats Excursionistes. Aquesta unió de tots és el que ens dona força com a poble, encara avui en dia, i més que mai!\nLa flama s'encén a la tomba de Pompeu Fabra, a Prada de Conflent i es porta en relleus fins a arribar a Montserrat al cap d'una setmana, en una jornada festiva i reivindicativa de tot un poble que s'alça tossudament.\nAquest any hem celebrat el cinquantenari! I cinquanta anys, són molts anys! Molts anys de lluita, molts anys d'esperança, molts anys de reivindicació, molts anys d'il·lusions, molts anys de frustracions. Qui ens havia de dir, per exemple l'any 1979, que el 2019 encara estaríem lluitant per la nostra llengua i per poder expressar-nos en un més dels idiomes que es parlen al món.\nAvui, hi havia molta gent a Montserrat. Molta gent i molt poca. M'hi ha faltat veure la senyera o el domàs penjant de la façana de l'església; m'hi ha faltat veure l'expressió i sentiment de moltes tradicions del país. Hem tingut els castellers, això sí, però... i les sardanes, els gegants, els balls de bastons, els esbarts dansaires i tants d'altres grups i entitats?\nL'organització ha anat a càrrec de la FEEC, però, per ser una federació nombrosa a nivell de grups, hi faltava gent, al meu parer. La celebració ha estat correcte, crec que no ha sigut problema organitzatiu, potser, tant sols, participatiu.\nL'abat ha rebut la flama a l'atri de l'església i seguidament s'ha celebrat la Conventual. Acabat el Virolai, a l'atri, s'han sentit, altra cop, les paraules del president de la Federació, d'altres persones i de l'abat refermant el compromís amb el país, s'ha encès la flama i s'ha anat pujant la llàntia amb una cadena nova. Després, a la plaça, l'actuació dels castellers del Principat, de la Catalunya Nord i del País Valencià. Que jo recordi, és el primer any que no es fa el col·loqui a les dependències dels monjos.\nLa festa ha acabat en un dinar popular al Restaurant Self-Service de la plaça dels Apòstols, en un ambient de germanor. Posteriorment, l'Entitat Indrets del Record ha fet un acte d'homenatge al recentment guardonat amb la Creu de Sant Jordi, en Nemesi Solà; l'ha presentat la Teresa Clota, també Creu de Sant Jordi d'aquest any, bona amiga i companya d'anys, entregada a la remembrança de Mn Cinto Verdaguer, que sempre té unes paraules de record per la meva mare.\nI ens hem dit adéu i fins l'any que ve. Pensem fer-ne 51 d'anys!\nNo he pujat tots cinquanta anys, com he dit. Però sí, molts! Amb la UEC, amb el CEC, amb la meva mare, amb amics lluitadors de Badalona, i jo individualment, també. Aquest any, havia de pujar-hi jo per tots: per tots els que falten i no han pogut venir: per la mama, pel Fredi, per l'Esperança, pel Rossend i tants amics de l'UEC, per la Coloma, l'Anita i el Mateu de Badalona. I per mi mateixa. I he vist vells amics, del CEC i de la UEC i hem sentit que encara ens uneix un mateix destí.\nI l'any vinent tornarem a marcar al calendari el tercer diumenge de febrer, per tornar a Montserrat i renovar el compromís amb aquest país, amb aquest poble, que, segur, continuarà lluitant pel seu futur, tots junts, talment els castellers que fan pinya per alçar-se, talment els excursionistes que pugem muntanyes en senyal de germanor i d'esforç per un objectiu col·lectiu!\nItinerari per les Muntanyes de Vandellòs\nQuan s'anomena Vandellòs, sempre es pensa en la Central Nuclear que fumeja constantment. Al contrari, però, hi ha una serralada que acull el petit poble a les seves faldes, les Muntanyes de Tivissa-Vandellòs.\nNo són muntanyes suaus, ni tant sols muntanyes arrodonides amb gespa com estem acostumats a veure i a caminar pel Pirineu o per altres contrades de Catalunya. Són cims feréstecs, pedregosos, amb pics que es succeeixen un darrere l'altre, amb poca vegetació i amb molta solitud. Són el paisatge adequat per a fer un conte de drama rural o una novel·la amb personatges tan eixuts com les muntanyes o una pel·lícula d'aventurers o exploradors amb els seus ramats.\nAquest ha estat el paisatge d'una magnífica excursió en un dia nebulós i emboirat; tot ha confluït per a que ens sentíssim sols enmig la natura, només amb la companyia d'un nombrós ramat de cabres que no ens han tret l'ull de sobre mentre passàvem pel seu costat: "On deuen anar aquests perduts"? —deuen haver pensat!\nHem deixat el poble de Vandellòs, voltat de muntanyes i hem agafat una carretera estreta, asfaltada al principi —el Camí dels Dedalts— i després transformada en pista, el Camí de Lleriola, tot pujant fins a arribar al Coll de La Basseta on deixem el cotxe, un 4x4 que s'enfila per tot arreu gràcies a la destresa del conductor i organitzador de la sortida.\nComencem un tros del Camí de Lleriola i grimpem pel dret entre rocs no gaire ferms al terra fins a aconseguir el GR192, un caminoi agradable que seguim fins al final.\nPassem primer per boscos de pins, bruc que ja va perdent la flor, i forces matolls de garric punxegut i l'ufanós margalló; al cap de poc el camí es torna pedregós fent baixades i pujades que ens obliguen a mirar on posem els peus i els pals per assegurar el pas. Entre rocs i pedres destaca el blau lilós de la flor de la foixarda (Globularia alypum)\nNo tenen aquest problema les cabres que hem trobat per aquí dalt: de pel llarg, banyes prominents, algunes amb barba, i amb una mirada fixa i atònita cap a nosaltres. Ens han deixat pas tot decantant-se a dreta i esquerra.\nAconseguim el punt de la carena i ens adonem de la grandiositat del paisatge. Agrest, amb boires que cobreixen els cims, que vénen i marxen ràpidament per l'acció del vent.\nCarenegem entre rocs i amatents als senyals del GR o a les fites que destaquen poc en aquest rocam; ens sentim corpreses, petites, aclaparades per aquesta majestuositat; el cel gris hi ajuda. En un cantó hi tenim el mar, llenques de miralls de plata que rellueixen sota la negror del cel; a l'altra la immensitat de la natura.\nDavant nostre La Tossa de l'Alzina que s'alça com un pic mirant al cel, far i guia dels navegants que llisquen les seves barques de pesca pel davant d'aquestes muntanyes.\nFem un descans ben merescut admirant aquesta terra aspre. La boira que ve i va com un vel fi ens deixa veure, de tant en tant, la silueta de la Tossa. Estem recollits, silenciosos uns minuts, intentant digerir aquesta bellesa especial.\nEl vent i la fresca ens obliguen a marxar descorrent el camí, satisfets i satisfetes de la caminada feta. Tornem a saltar pedres i baixar barrancs com podem, amb els pals i les mans, relliscant per la tartera que ens torna al Camí de Lleriola. A l'últim tram de pista albirem el cotxe que ja començàvem a enyorar. Ens mirem i ens emportem un bon record d'aquesta sortida amb les ganes de recórrer un altre dia els camins que es veuen per tot arreu.\nUn cop a baix al poble, ens arribem fins a Masboquera per dinar en un ambient agradable.\nDonem les gràcies al Josep que ens torna cap a casa després d'un dijous passat amb la millor companyia i pensant que les terres del sud, les de Tarragona, guarden molts tresors mereixedors de coneixença.\nTot seguint els camins sorrencs del Maresme es poden fer unes sortides ben agradables i unes descobertes que, per tenir-les aprop de casa, de vegades, no els donem prou importància.\nAvui, ens hem retardat una mica gràcies a la RENFE: els trens que venien de Barcelona i anaven cap al nord portaven retard per alguna incidència a l'estació de Sants. Nosaltres, que havíem de coordinar el mateix tren passant per Plaça Catalunya, Badalona i la moderna Montgat Nord o antiga Montsolís, hem estat ben bé mitja hora prenent la humitat del mar; prudents com som, no hem reclamat que ens tornessin la meitat del preu del bitllet.\nHem arribat a Caldes d'Estrach, o Caldetes, poble de banys termals i hem anat a esmorzar com mana el costum del CEC i hem pujat riera amunt fins a passar per sota el pont elevat de l'autopista que talla les terres de conreu, les vinyes i els pobles del Maresme.\nAl cap d'una estona s'arriba a l'ermita del Remei, situada dins d'una propietat particular guardada, i ben guardada podem dir, pels lladrucs enfurismats d'un gos que recorre la propietat de dalt a baix i no vol pas bromes amb els passavolants. Uns metres més enllà, en una cruïlla de camins ens trobem amb una pedra que recorda un tros de poema de Jacint Verdaguer dedicat a aquesta ermita; desconeixem si el gos també el va saludar amb aquest neguit.\nSeguim pujant cap a la carena amb el camí de sauló trepitjat pels cotxes.\nEl dia és lleganyós i la boira es va imposant sobre el Montnegre i el Corredor, sobre els pobles de la costa i el mar. Tenim la muntanya en un cantó i Arenys de Mar a l'altra, però els veiem amb dificultat. Passem conreus i horts, vinyes suspeses en els marges i masies que encara semblen actives; de tant en tant, la presència de plàstics ens indiquen l'existència d'hivernacles que fan d'aquesta comarca una zona rica en fruites i productes d'horta. No hi ha gaire gent recorrent aquests paratges, algun ciclista i algú que corre, el que fa que sigui una caminada tranquil·la i relaxant.\nAnem trobant alzines, molsa als marges i arbres fruiters ja florits, possiblement ametllers ja que els cirerers encara volen esperar un xic més l'arribada de la primavera.\nPassem per la masia abandonada de Can Catà de Dalt i, dins d'una pineda la de Can Vives. Agafem un trencall amb la indicació de l'Hostal del Sol i del torrent d'en Puig i continuem entre zones d'horts i boscos de pins; deixem enrere Can Fortuny i baixem entre canyissars i conreus fins a arribar al polígon de Bellsolell ja a l'entrada d'Arenys de Munt.\nAra ens cal passar per davant l'església de Sant Martí d'Arenys, edificada fa alguns segles per un estol de famílies de la contrada que participaren aportant diners propis, entre elles els meus avant-passats Fornaguera.\nTombem cap a la riera ja asfaltada i agafem una pista que comença al costat del pàrquing lliure que hi ha al peu de la carretera que ens duria cap a Sant Celoni i continuem pujant en forta pendent. Els camins del Maresme semblen fàcils a qui no els coneix, però el tipus de terreny i les sovintejades pujades i baixades dels turons volen destresa i habilitat.\nAnem davallant deixant a l'esquerra el camí cap a la casa de colònies de Can Roig del Castell i continuem sempre per la pista principal deixant camins a dreta i esquerra fins a arribar a la Creu de Canet o Pedracastell. Cap de nosaltres no la coneixia! Construïda a principis del segle XX i situada entre blocs de granit, pintats de grafits moderns, ens permet tenir unes vistes magnífiques si teniu la sort de no enganxar un dia com avui. Nosaltres divisem el mar grisós que es confon amb la boira i el cel; Arenys de Munt en un cantó i Canet al davant nostre entremig d'una boirina talment ens situéssim anys enrere amb els fums de les calefaccions de carbó. Creiem que hem de tornar en un dia més clar i net.\nA partir d'aquí, ve la baixada en un terreny erosionat i grans solcs al terra i s'ha d'anar atent a no relliscar: us recomanem que porteu pals i botes ben segures!\nAnem creuant Canet, al fons a l'esquerra ens queda el santuari de la Misericòrdia i entrem en l'entramat de carrers d'aquest petit poble del maresme que té una ruta molt interessant sobre les cases modernistes i les cases dels "indianos". També és molt recomanable la visita a la casa de Domènec i Muntaner, feta museu i la Fira del Modernisme que fan a mitjans de setembre. Avui, però, no ens dona temps; requereix una visita específica i monogràfica.\nAnem de cara a la teca: calçots, musclos, paella de dijous, postres, vi i cafè, sense oblidar la "canya" d'entrada; és un bon acabament de caminada.\nAmb la satisfacció de conèixer un poc més del nostre país i d'aquesta comarca agafem el tren que ens portarà a cadascuna al seu lloc.\nCal dir, que ens ha ajudat molt a seguir els passos i camins d'avui la lectura i acompanyament d'una guia adequada de la col·lecció Azimut que guardem com un tresor per a posteriors sortides.\nUna sortida ben bé hivernal.\nArribats a Les Preses ja hem notat una mica més de fresca que no pas aprop de la costa, però el dia es presenta força assolellat i estem predisposats a anar-nos traient capes així que iniciem la pujada que ens espera. Ens desplacem amb els cotxes fins a Sant Privat de Bas, un poble petit com de pessebre i continuem fins a l'aparcament del Pla d'en Xurri. Un cop equipats iniciem l'excursió tot començant a pujar. El corriol és pedregós i als més justos de cama ens fa fer unes passes carregades de paciència, però tenim la sort de saltejar els troncs i les branques dels arbres nus de fullam sense ajupir-nos gaire. A mitja pujada s'imposa una parada per anar-nos traient anoracs i polars, bufandes i guants.\nEl camí et fa anar en filera tota l'estona i t'imposes un descans cada cop més sovintejat: va bé pels que traiem fotos i controlem tracs! Avui, som una colla que ens hem estrenat en els misteris de seguir una ruta amb el trac dels mòbils, interpretant línies i accidents del terreny. Gràcies a la valuosa ajuda de la Núria S. que ens va guiant i assessorant aviat sabrem orientar-nos bé i no perdre'ns per la muntanya.\nSaltem rieres i traspassem aigües gelades i caminem en una estora marronosa feta de fulles caigudes de la fageda.\nCom més amunt més presència de neu que es comença a fer més espessa i ens obliga a caminar més lentament. Els cims de la cinglera estan coberts d'una capa blanca i gelada que brilla amb els rajos del sol. Els cims del Pirineu estan ben nevats.\nDesprés d'aquest esforç constant i feixuc arribem a la masia de La Freixeneda, situada en un pla amb vistes a la plana d'Olot i al Pirineu. El terra és blanc de neu verge. Hi fem un bon repòs per agafar força i continuar la pista que bé ens aniria fer-la amb raquetes o amb grampons als peus.\nL'aire fresc, el vent bufa, el sol es va esquitllant per darrere els cingles.\nIniciem la davallada per arribar fins al nostre objectiu tot i que abans preferim seure a la solana i dinar. Encara que el vent ens colpeja el rostre, el sol ens acarona les galtes i les mans. No ens hi podem estar molta estona, avui no cal que pensem gaire en una migdiada. Agraïm aquest moment de repòs i represa de forces.\nContinuem baixant tot admirant el paisatge i arribem al Salt de Sallent. Un doll d'aigua gelat, un fil d'aigua que s'escapa per sota el gel i cinglera avall; una pared gairebé llisa per on s'escola l'aigua gelada, sí, uns quants metres avall. Imposa. El riu que corre pel pla que estem és blanc de gel, els marges blancs de cristalls. Llàstima que no podem veure el salt en tot el seu esplendor; caldrà tornar a fer la pujada a la primavera, amb el desglaç i els brots dels arbres que li donin un toc verd al paisatge. Al lluny, en el cingle que ens queda per sobre, l'aigua ha quedat aturada en el seu descens: fins que el sol no la desfaci no tornarà a caure per regar els prats ni formarà rieres abundoses.\nBaixem per un corriol estret, un pedruscall amagat entre les fulles caigudes dels arbres, ara ja despullats tot esperant de nou un millor temps, La cinglera fa difícil endevinar que puguem trobar-hi un camí, però està molt ben marcat.\nLes cames han d'anar fent d'amortidors dels genolls. La vista clavada al terra per veure on es posen els peus. Els rocs i les arrels dels arbres sobresurten del fullam. De tant en tant, una petita relliscada en el terra humit. Enmig de la grisor dels arbres sobresurten les heures, el galzeran i el boix grèvol amb els seus fruits vermells i l'herba fetgera encara per florir.\nHem baixat sense problemes importants, un darrere l'altre, en una ruta que ens ha encantat. Alguna petita dificultat amb el trac que a alguns de nosaltres ens ha fet saltar pel dret de l'espadat: sort que no li hem fet cas i no hem seguit el que marcava! Però això ho solucionarem aviat: la propera pràctica segur que ens hi entenem millor!\nArribats als cotxes, un descans! ha estat una alegría veure'ls que ens esperaven.\nHem acabat la jornada prenent una clara o alguna cosa calenta.\nHa estat una excursió molt maca i agradable i ens ha animat als "antics" i als que han arribat de nou —als que donem la benvinguda— a fer-ne una altra.\nCom cada dijous.


Josep Montalat i Cufí - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n27 juny 1928\nEmpresari, polític, dramaturg i guionista\nJosep Montalat i Cufí (Figueres, 27 de juny de 1928- 1995) fou un empresari i polític català.\nVa crear la seva pròpia empresa turística, Viajes Ibertrans S.A, amb la que va fer de guia de viatges col·lectius a l'estranger, i també treballà en el sector del cinema i del vídeo. El 1947 va dirigir les pel·lícules Aquella parábola, Hacia el mañana i Camino de Gloria. Ha estat president del Patronat de la catequística de Figueres.\nL'estiu de 1987 va rodar a Figueres la pel·lícula El Teatre Museu Dalí tanca a les set, amb els artistes Emilio Gutiérrez Caba, Mercedes Molina, Amparo Moreno, Toni Montal i el grup Els Nens de Boadella.\nFou un dels fundadors de Convergència Democràtica de Catalunya a l'Alt Empordà i fou escollit regidor de l'ajuntament de Figueres a les eleccions municipals espanyoles de 1979. Ha estat diputat per la circumscripció de Girona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988. De 1986 a 1992 fou president de la Junta Directiva de la Federació d'Ateneus de Catalunya i en 1988 fou membre del consell assessor de RTVE a Catalunya.\n↑ Els cinemes de Figueres per Josep Bernils i Mach, Annals de l'IEE, 1995\nReferència al Consell Comarcal de l'Alt Empordà\nEl Cas Montpuro\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Josep_Montalat_i_Cufí&oldid=21482809»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 jul 2019 a les 20:00.


BioCultura ha celebrat 25 anys aconseguint el rècord de visitants\n8 maig, 2018 Catalunya Directe Catalunya DirecteNo comments\nBioCultura Barcelona ha celebrat el seu 25 anys superant totes les previsions d’assistència\nMés de 74.000 visitants han passat pels espais i sales de conferències de BioCultura Barcelona en el seu 25è aniversari\nEl sector ‘bio’ demostra més que mai, la consciència de la ciutadania\nÁngeles Parra, directora de BioCultura, va destacar en el tancament de la fira que ‘el sector ecològic és ara mateix imparable. I això és així perquè hi ha una ciutadania conscient que vol que li deixin de prendre en pèl en alimentació, cosmètica, energies, salut, etc. És una revolució silenciosa que està emergint en tot el planeta. Ara tots es volen apuntar al carro ‘bio’ i això no té per què ser una mala notícia. Però, això sí, nosaltres, en la mesura de les nostres possibilitats, anem a vetllar perquè aquesta explosió del sector orgànic no comporti la pèrdua de la nostra essència i perquè l’alimentació sana i descontaminada segueixi sent una llavor de canvi integral que ens porti a construir una societat realment sostenible, justa i en perfecta harmonia amb la Naturalesa’.\nEls dos showcookings van mostrar plens absoluts durant tots els dies de fira. El mateix va ocórrer amb el showroom dedicat a la ecoestética i la moda sostenible. El festival MamaTerra va acostar l’ecologia profunda als més petits i les famílies i a la zona de pícnic i ecofoodtrucks, amenitzada amb música en viu de grups emergents catalans, es van viure moments d’una certa eufòria musico gastronómica. Parra assenyala que “hi ha diverses tendències que tenen molt auge en el sector ara mateix. Per exemple, la tendència vegana, que segueix molta gent jove. D’altra banda, el ‘fes-t’ho tu mateix’. I no oblidem la ecoestética, que no para de créixer. El nostre planeta està a la vora d’una gran crisi climàtica i d’un gran col·lapse ecològic. Està a les nostres mans revertir aquest procés. El carro de la compra s’ha transformat en un carro de combat cap a la regeneració de Gaia. Ecològic, local, de temporada… Els nostres hàbits poden marcar el futur. El futur serà ecològic o no serà”.\nel sector ecològic és ara mateix imparable, perquè hi ha una ciutadania conscient que vol que li deixin de prendre en pèl en alimentació, cosmètica, energies i salut\nÁngeles Parra es mostra més reivindicativa encara pel que fa a l’assumpte de Fira de Barcelona i la impossibilitat que BioCultura pugui seguir creixent a BCN: ‘La miopia i la mediocritat de la classe política catalana estan boicotejant a un dels sectors més necessaris, més puixants i més creatius de nostra ressò-nomía. En totes les ciutats i comunitats autònomes on es duu a terme BioCultura (Madrid, Bilbao, Sevilla, València, la Corunya) els recintes firals i l’administració municipal i autonòmica posen tota la carn en el asador perquè cada fira sigui un èxit i creixi el consum intern d’aliments ecològics, excepte a Barcelona-Catalunya, precisament on l’entitat organitzadora, Vida Sana, té la seva seu (i on, a més, el sector ‘bio’ sempre ha estat pioner, i motor de tot el sector estatal).\nAquí, un empresari amb un contracte i la complicitat de no se sap ben quins poders i interessos foscos estan paralitzant el creixement de BioCultura i, per tant, de tot el sector orgànic català. A tot això, Fira de Barcelona segueix mirant cap a no se sap on i els nostres polítics, els de un i un altre costat, tenen coses més importants per tractar que una alimentació sana i descontaminada per a la població i la salvaguarda dels ecosistemes autòctons i globals. Certs polítics i certs empresaris no han comprès encara que cada cop que li infringim a la ‘Terra’ és com escopir cap amunt. Tard o d’hora, l’escopinada acabarà en la nostra pròpia cara. Això sí, la ciutadania està molt més desperta i mentre polítics i empresaris maregen les mil i una perdius, homes i dones conscients aposten per canviar els hàbits de consum cap a la salut, la sostenibilitat i la justícia. I, en aquest sentit, l’enèsim èxit de BioCultura Barcelona, i més l’any en què la fira compleix 25 anys, ha estat una demostració més de la necessitat d’aquest missatge i de la incapacitat dels nostres polítics i els empresaris (i el seu bucle de portes giratòries) per abordar els temes que de debò li interessen a les persones”.\nTagged: Ángeles Parra bio BioCultura ciutadania conscient ecoestética ecofoodtrucks ecologia ecologistes fira Fira de Barcelona MamaTerra moda sostenible Palau Sant Jordi terapies vegans vegetarians Vida Sana