Coses del calendari | Mireia Rourera | Barcelona | Societat | El Punt Avui\nCoses del calendari Coses del calendari Coses del calendari Coses del calendari + Coses del calendari E-mail\nNorbert Tomàs, editor del ‘Calendari de l’ermità’, d’Edicions Morera JUANMA RAMOS.\nCoses del calendari Coses del calendari Coses del calendari Coses del calendari Coses del calendari E-mail\nL’any 1582 es van suprimir 10 dies de cop: del dijous 4 d’octubre es va passar al divendres 15\nEn el Calendari de l’ermità (Edicions Morera) del 2020, el dia 24 de febrer no hi figura cap sant. És el dia bixest afegit. I és que en aquest any bixest 2020, com en tots els anys bixests, el dia afegit no és el 29 de febrer com molta gent es pensa, sinó el dia 24. Això fa que els sants que normalment se celebren el dia 24 (sant Edilbert, rei; sant Modest, bisbe; sant Sergi, monjo màrtir, i santa Primitiva, màrtir) passin al dia 25 de febrer. El mateix passa amb els sants dels dies següents fins a acabar el mes.\nL’any bixest és el que té un dia més que els anys comuns –és a dir, 366. Es diu així precisament pel dia que s’afegeix al darrere del 23 de febrer (un dia que els romans anomenaven dies sextus ante calendas martias, que vol dir “sisè dia abans del primer de març”). Per tant, el 24 de febrer, que s’afegia cada quatre anys, es convertia en un “segon dia sisè abans del primer de març” i, per tant, el van anomenar bis sextus (que es tradueix per bixest). Els anys bixests són la característica més important del calendari gregorià, el calendari que van adoptar els països del món catòlic fa 438 anys quan el papa Gregori XIII (el 24 de febrer de 1582) va substituir el calendari julià, és a dir, el que havia establert Juli Cèsar el 46 aC.\nSegons diversos escrits de Josep Maria Casals, enginyer industrial i soci d’honor de l’Agrupació Astronòmica d’Osona, “antigament, a Roma, encara en l’època republicana, es feia servir un any de 12 mesos de 29 o 30 dies, amb un total de 355 dies anuals, però per ajustar-ne la durada a les estacions de l’any, en alguns anys determinats, calia afegir-hi un mes intercalat de 27 dies, i aleshores hi havia anys de 355 dies i anys de 377 o 378 dies”. “A vegades –explica aquest expert en astronomia–, aquest mes intercalat no el posaven quan calia, i es va arribar a acumular un error molt gran, de manera que l’any anterior a l’entrada en vigor de la reforma de Juli Cèsar hi van haver d’afegir 90 dies, i aquell any va tenir 445 dies. Per això va ser anomenat «l’any de la confusió».” “Juli Cèsar –manté Casals– era una persona eficient i va decidir posar un remei definitiu a aquell desgavell. Assessorat per l’astrònom Sosígenes d’Alexandria, l’any 45 aC va establir un any de 365,25 dies, a còpia de tres anys de 365 dies i un any de 366 dies un cop cada quatre anys.”\nL’equinocci i la data de Pasqua\nL’any que s’ajusta més a les quatre estacions s’anomena “any tròpic”, i es defineix com l’interval de temps que hi ha entre dos equinoccis de primavera consecutius. L’equinocci de primavera es va fer coincidir amb el 21 de març l’any 325, que és l’any en què el Concili de Nicea va establir la normativa actual per a la fixació de la data de Pasqua. Amb el transcurs dels segles, però, com que l’any julià era més llarg que l’any tròpic, la data de l’equinocci s’anava acostant cap a Nadal, i l’any 1580 l’equinocci ja va ser el dia 11. En efecte: del 325 al 1580 hi ha 1.225 anys, que, a raó d’un dia d’error cada 128 anys, eren 9,8 dies.\n“El papa Gregori XIII –manté Josep Maria Casals– va decidir que aquests 10 dies se suprimirien l’any 1582, de manera que, després del dijous 4 d’octubre, hi hauria el divendres 15 d’octubre, conservant, com podem veure, la seqüència dels dies de la setmana. Tots els països catòlics van adoptar el nou calendari ara fa 438 anys. Però no la resta.\nNorbert Tomàs, el responsable del Calendari de l’ermità, el més antic de Catalunya, amb 145 anys d’història, explica: “No va ser fins al 1925 que tot Europa va adoptar el calendari gregorià.” Quan el calendari gregorià es va acabar imposant a tot arreu, algunes dades històriques i alguns fets van provocar molts maldecaps als historiadors. I en cita alguns exemples: “Santa Teresa d’Àvila va morir el 4 d’octubre de 1582, però en els llibres d’història apareix que va ser enterrada 15 dies després de la seva mort. Això no va ser així. El que va passar realment és que, amb el canvi de calendari, del julià al gregorià, es van eliminar 10 dies del mes d’octubre de cop, i del dijous 4 es va passar al divendres 15. En realitat, doncs, santa Teresa va ser enterrada dos dies després de la seva mort, però són dos dies que no existeixen oficialment, perquè es van eliminar.” Tomàs hi afegeix un altre exemple: “La Unesco va establir el 23 d’abril com el Dia del Llibre perquè es diu que Shakespeare i Cervantes van morir, tots dos, aquest dia de 1616. I tampoc és així, perquè el calendari d’Espanya, país catòlic, i el d’Anglaterra (nació catòlica fins al 1534, quan es va separar oficialment de Roma durant el regnat d’Enric VIII i va abraçar l’anglicanisme) no eren iguals. El Regne Unit, com altres països protestants, no va implantar el calendari gregorià fins al 1752; per tant, el 1616, quan van morir els dos escriptors, entre els calendaris dels dos països hi havia 10 dies de diferència. Així, quan a Espanya era el 23 d’abril, a Anglaterra era el 3 de maig.”\nEl Calendari de l’ermità –“tradicional del pagès, agrari i astronòmic arranjat al meridià de Barcelona”– és un dels documents més exactes del santoral català. L’editor assegura que, lluny de ser-nos aliens, tot i que avui la gent ja no consulta en quin dia cauen els sants per posar el nom als seus fills, els sants desperten molt d’interès a casa nostra: “No només ens assenyalen els dies de fires i mercats i totes les festes majors del país, sinó que a la gent li interessen les històries que hi ha darrere de cada sant.” Ho pot assegurar perquè l’apartat sobre la vida i miracles dels sants és un dels més consultats del web del calendari.\nés el dia que s’afegia cada quatre anys. Es convertia en un “segon dia sisè abans del primer de març” i, per tant, el van anomenar ‘bis sextus’.\nEl Punt Avui. Girona 06-01-2020, Pàgina 18\nEl Punt Avui. Nacional 06-01-2020, Pàgina 18


LaKarulina Avís legal i polítiques de privacitat - LaKarulina\nD’acord amb l’article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic, informem que aquesta plana web i els dominis lakarulina.com i lakarulina.cat pertanyen a Carolina Bertran Peiró, amb nom comercial: LAKARULINA. Registrada amb el DNI 46814618G i domicili al carrer Carme Auguet, 17007 de Girona. S’estableix com a adreça de contacte hola@lakarulina.com.\nAquesta web ofereix una descripció no exhaustiva dels serveis professionals de creació i desenvolupament web i gràfic, així com una mostra de treballs realitzats. En cas que estigui interessat en algun dels serveis pot posar-se en contacte amb mi a través dels mitjans de contacte esmentats en aquesta web.\nLa totalitat del contingut d’aquesta plana web, tant els logotips, els textos, les fotografies, els dissenys, les referències de productes o altres elements, així com l’estructura de la plana web, el disseny, les combinacions de colors o la forma de presentació dels continguts, està afectat per drets de propietat intel·lectual i industrial de titularitat de LAKARULINA o de terceres persones amb qui LAKARULINA ha convingut el seu ús. Aquests drets han de ser respectats pels usuaris de la plana web. LAKARULINA difon tota aquesta informació per mitjà de la seva plana web amb la finalitat de fer publicitat dels seus productes i serveis. LAKARULINA adverteix que tots aquests elements i referències únicament poden ser utilitzats amb aquesta finalitat i citant sempre la seva procedència i referències d’identificació. No és lícita la seva transformació o alteració, ni tampoc la comunicació pública o qualsevol altra forma d’explotació per qualsevol tècnica o procediment sense autorització expressa de LAKARULINA.\nL’usuari d’aquesta plana web hi accedeix per compte i iniciativa pròpia. LAKARULINA no es responsabilitza dels errors o omissions que puguin afectar els seus continguts. Les referències que es presenten a lakarulina.com tenen una funció exclusivament informativa i no obliguen al titular de la plana web fins a la confirmació de l’acceptació d’un contracte. LAKARULINA no podrà ser considerada responsable de cap dany derivat de la utilització d’aquesta plana web, ni de cap actuació realitzada sobre la base de la informació que s’hi facilita.\nLAKARULINA declina qualsevol responsabilitat respecte a la informació de qualsevol tipus continguda en altres planes web a les quals s’hi pugui accedir per mitjà d’enllaços des d’aquesta plana web. La funció dels enllaços introduïts a la plana web és la d’informar sobre l’existència d’altres fonts d’informació sobre el tema tractat a la plana d’origen i no suposa cap suggeriment o invitació a l’usuari a visitar les planes web de destí. LAKARULINA no és responsable del resultat obtingut a través d’aquests enllaços que no són controlats ni verificats per LAKARULINA.\nEn compliment de l’article 5 de la Llei Orgànica 15/1999 de 13 de desembre de Protecció de Dades de Caràcter Personal LAKARULINA informa que les dades personals recollides des d’aquesta plana web no seran enregistrades a cap fitxer ni seran objecte de cap classe de tractament, sinó que seran utilitzades per atendre les sol·licituds d’informació de les persones que s’adrecin a LAKARULINA per aquest mitjà. Únicament s’incorporaran als fitxers de LAKARULINA amb el consentiment previ dels interessats i en cap cas seran cedides a tercers sense aquest consentiment previ.\nAUTORITZACIÓ PER A ENLLAÇAR AMB LAKARULINA.COM


Audiòfons Oticon OPN invisibles - El Blog Social d'Audio[Packs]\nAudioPacks el 06/10/2018\nEls nous models d’audiòfons de la família Oticon OPN, compten amb dimensions reduïdes, per la qual cosa queden ocults a les oïdes i es realitzen a mida perquè l’adaptació sigui de màxima precisió.\nFins i tot els models invisibles més petits, ofereixen una qualitat de so excel·lent sense concessions, permetent l’accés a un so en 360 graus.\nA continuació detallem els diferents models disponibles dins de la família Oticon OPN:\nAudiòfons invisibles al canal (IIC)\nEls audiòfons IIC són tan diminuts que s’ajusten dins del conducte auditiu on les persones no poden veure-ho a simple vista.\nAquests audiòfons invisibles s’ajusten profundament en el conducte auditiu. Un fil extractor de plàstic és l’única part accessible, que permetrà extreure els audiòfons.\nIgual que tots els audiòfons Oticon Opn, l’estil IIC s’ajusta automàticament als diferents entorns de so, la qual cosa significa que no és necessari que l’usuari toc cap botó o canviar els ajusts durant el dia.\nRecomanats per a persones amb una pèrdua auditiva lleu a moderadament greu.\nAudiòfons Completament en el conducte (CIC)\nAquests audiòfons són molt discrets i s’ajusten completament dins del conducte auditiu extern. Són difícils de veure, encara que no queden ocults completament. Disposen d’un botó de control opcional (control de volum, canvi de programes).\nAixò fa que els audiòfons CIC siguin adequats per a persones que desitgen un audiòfon molt discret i també desitgin poder controlar-ho manualment usant un botó.\nRecomanats per a persones amb pèrdua auditiva lleu a moderadament greu.\nAquests models s’ajusten al canal auditiu. Un petit faceplate és visible en la part inferior de l’oïda. Aquests petits models permeten la connexió sense fil a telèfons intel·ligents i dispositius.\nEls audiòfons intracanal (ITC) poden portar piles més grans i tecnologies més avançades com la tecnologia Bluetooth de baixa energia, a causa de les seves dimensions físiques, ja que són més grans que els models anteriors.\nEl faceplate, al ser més gran permet incorporar botó de programes o control de volum.\nRecomanats per a persones amb una pèrdua auditiva en el rang de lleu a greu i prioritza la connectivitat.\nAudiòfons de tascó (ITE HS)\nAquests audiòfons intrauriculars omplen més de la part visible de l’oïda. Són fàcils d’usar, tenen moltes funcions tècniques i ofereixen connectivitat sense fil.\nAquest tipus d’audiòfon s’ajusta visiblement en l’oïda (concha). Ja que són més grans que altres tipus d’audiòfons, solen portar piles més grans i més duradores i controls més grans.\nSón més fàcils de manipular per a persones que s’enfronten a problemes de destresa i manipulació.\nRecomanats per a persones amb pèrdua auditiva de lleu a greu, amb funcionalitat completa i fàcils d’usar.\nAudiòfons de Tascó complet (ITE FS)\nEs recomana aquest tipus d’audiòfon a les persones que prefereixen un dispositiu que sigui súper fàcil de manipular, controlar i ajustar. Aquests audiòfons intrauriculars compten amb multitud de funcions i ofereixen connectivitat sense fil.\nAquests tipus d’audiòfons omplen la major part de l’oïda visible (concha) en comptes d’omplir solament el canal auditiu. Són més grans que altres tipus d’audiòfons que s’ajusten dins l’oïda. Usen piles més grans (major durada) i controls més grans.\nEls audiòfons de tascó complet són adequats per a persones amb una pèrdua auditiva de lleu a greu, i prefereix tenir audiòfons amb funcionalitat completa i que siguin més fàcils d’usar.\nPost anterior\tPer què es tapen les oïdes?\nPost següent\tL’exposició al soroll i el seu impacte en la salut


L'Institut Valencià de Cultura ha presentat l'obra 'Esto no es la Casa de Bernarda Alba', una producció de Teatros del Canal i Draft.Inn, dirigida per Carlota Ferrer i protagonitzada per Eusebio Poncela; que es podrà veure al Principal de València del 14 al 18 de febrer.\nEl director adjunt d'arts escèniques de l'IVC, Roberto García, ha assenyalat que "aquesta és una visió del text de Lorca que permet lectures noves, perquè volem tindre una programació estimulant, atrevida i que no deixe indiferent el públic, una programació de qualitat, amb altura artística, transgressora i transversal a nivell escènic com aquesta proposta".\n'Esto no és La casa de Bernarda Alba' se situa davant la cerca d'un discurs feminista radical, és a dir, que intenta anar a l'arrel: al posar en boca d'homes actors i ballarins les paraules de Federico (en nombroses ocasions els seus personatges manifesten el desig de ser homes per a poder gaudir de llibertat) s'evidencia la fragilitat de la dona davant la visió dominant de l'ordre heteropatriarcal i la seua gestió del món a través de la por.\nEn un museu s'exhibeix l'obra 'La casa de Bernarda Alba', de Federico García Lorca. Un conjunt d'homes artistes construeix una sèrie d'instal·lacions plàstiques i escenes performatives a partir de la rondalla que ens va deixar el poeta, encarnant els rols femenins i desafiant així la norma establida segons la qual els personatges femenins han de ser interpretats per dones.\nEusebio Poncela, en la pell de Bernarda, encapçala un repartiment en el qual són homes els encarregats d'encarnar els principals rols femenins: Igor Yebra com a Josefa; Óscar de la Font com a Poncia, Carlota Ferrer com a Adela, David Luque com a Angustias, Carlos Beluga com a Criada, Arturo Graella com a Magdalena i Diego Garrido com a Martirio. L'actriu Julia de Castro interpreta Amelia.\nD'aquesta manera s'acosten la directora Carlota Ferrer (codirectora del Corral de Comedias i Premi Ojo Crítico de Teatre 2005) i el dramaturg José Manuel Mora (Premi SGAE, Premi Max de Teatre, Premi Marqués de Bradomín) a aquesta versió del clàssic de Federico García Lorca.\nEn el fons, aquesta visió de ?La casa de Bernarda Alba' en l'altra cara de la moneda, ?Esto no es la casa de Bernanda Alba' proposa un cant a la llibertat des de la imaginació creadora on es fusionen imatge, poesia, música i dansa.


El Tribunal Suprem debat qui ha de pagar l'impost a Espanya que té la càrrega fiscal hipotecària més alta de la UE\nVíctor Costa Cap de Redacció 06.11.2018 14:46 h. Barcelona\nCom si es tractés del clàssic cinematogràfic Dotze homes sense pietat dirigit per Sidney Lumet al 1957, 28 magistrats discuteixen i deliberen a la Sala Tercera del Tribunal Suprem. Potser, també sense pietat. Qui ha de pagar finalment l'impost de les hipoteques: clients o bancs? Amb o sense retroactivitat? La decisió s'havia de prendre aquest dilluns, però amb vuit hores no n'hi va haver prou... La pressió grupal, la societat i els bancs també influeixen i mentrestant, Espanya és el país de la Unió Europea amb l'impost més alt per a les hipoteques.\nEl Tribunal Suprem es mou entre dues aigües. Al febrer, es mantenia que l'impost l'havia de pagar el client. Al 18 d'octubre, l'impost l'havia de pagar el banc. El sextet bancari de l'Ibex 35 va perdre més de 5.300 milions d'euros a borsa i el president de la Sala Tercera, Luís María Díez-Picazo, no va trigar ni 24 hores a aturar la sentència i passar la pilota al ple.\nMés enllà de determinar qui paga l'impost o quina retroactivitat té, els 28 magistrats amb hipoteca també han de determinar davant de qui cal reclamar aquest impost i si ho ha de tramitar la Tresoreria General o les hisendes de les comunitats autònomes. Però, sembla que la decisió no és fàcil i a hores d'ara, només han intervingut la meitat dels jutges i va per llarg...\nMentrestant, Europa està dividida: a França, Itàlia i Portugal es paga un impost que a Alemanya, al Regne Unit i Holanda ni tan sols existeix. Contribution de Securité Immobilière, Imposta Sostitutiva, Importo do Selo, Impuesto sobre Actos Jurídicos Documentados (AJD)... El nom canvia, però el pagador sempre és el mateix: el client.\nI enlloc es paga tant com a Espanya que, segons el portal immobiliari Idealista, no té rival a la graella de càrregues fiscals hipotecàries. Les comunitats autònomes són les encarregades de recaptar l'AJD que suposa al voltant d'un 70% de les despeses de formalització d'aquest tipus de préstec i es mou entre un 0,5% i un 1,5% de la compravenda.\nMés concretament, Catalunya i el País Valencià apliquen un 1,5% mentre que Madrid o el País Basc es queden en un 0,75% i un 0,50%, respectivament. A tall de comparació, a Portugal es paga un 0,6% de la hipoteca a tot arreu del país alhora que a Itàlia i a França, la xifra pràcticament testimonial és de 0,25% i 0,05%, respectivament.\nQui és el principal interessat?\nLes patronals bancàries escombren cap a casa i defensen que el principal interessat en el préstec hipotecari és el client, ja que "vol finançament a llarg termini per comprar un habitatge". Sense hipoteca, asseguren, el préstec tindria unes condicions "menys atractives" pel que fa a terminis o baixos tipus d'interès.\nAixí doncs, la seva posició és àmpliament coneguda: "Tot l'ordenament jurídic espanyol en el seu conjunt ha entès sempre que el subjecte passiu d'aquest impost era el client". I en qualsevol cas, entenen que de cap manera hi hauria d'haver efecte retroactiu amb una sentència nova.\n"En això consisteix el principi de seguretat jurídica i en això es fonamenta l'Estat de Benestar que és una garantia per a tots, no només per a les empreses sinó pel conjunt dels ciutadans", reivindiquen.\nLa lògica de la banca\nA l'espera que es comuniqui un acord definitiu, el conseller delegat de CaixaBank, Gonzalo Gortázar, ja va anticipar a la darrera presentació de resultats de l'entitat financera quina era la seva postura: "No té sentit penalitzar a unes entitats per haver complert una norma. És el principi, crec, que de lògica".\nGortázar: "No té sentit penalitzar a unes entitats per haver complert una norma. És el principi, crec, que de lògica"\nPer la seva banda, el conseller delegat de Banc Sabadell, Jaume Guardiola, augura que les hipoteques no seran més cares i s'ho agafa amb perspectiva: "La banca ha patit una època de danys reputacionals, no és molt estimada com a sector però això canvia quan es converteix en persones i relació amb el client".\nEl (mal) presagi de M. Jesús Montero\nDes de l'any 2014, a Espanya s'han signat fins a 150.000 milions d'hipoteques i la ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, ja es tem el pitjor: l'impacte per a les comunitats autònomes de retornar aquest impost s'elevarà fins a 5.000 milions d'euros i si paguen els bancs amb retroactivitat, la quantitat podria repercutir negativament en el dèficit fins al punt de fer perillar la sortida d'Espanya del procediment de dèficit excessiu de la UE.\n"Cal fer compatibles la devolució als clients amb la reclamació als bancs", ha reblat. I per això, no es descarta també demanar ajuda a Brussel·les.\nDe la ciència ficció a la realitat, la trama de 28 magistrats que segurament també tenen o han tingut hipoteca encara no té final.\nEl Suprem es reuneix per decidir qui paga l'impost de les hipoteques


L'ACA i el Consell Comarcal del Baix Camp acorden ampliar la depuradora de Cambrils\nEl pressupost per ampliar la depuradora de Cambrils és d'1'9 milions d'euros.\nEl pressupost és d'1,9 milions d’euros i es preveu que s'inicien les obres durant l’últim trimestre d’aquest any\nActualitzada 26/07/2018 a les 17:08\nL’ACA aportarà 1,9 milions d’euros per a dur a terme els treballs, que es preveu que es puguin iniciar durant l’últim trimestre d’aquest any.\nMillores a la planta\nEl Consell Comarcal del Baix Camp va redactar, en base a un anterior conveni amb l’agència, el projecte constructiu d’ampliació de l’estació depuradora. Aquest contempla augmentar la capacitat d’aireació als reactors biològics, amb una aportació completa d’oxigen amb bufadors de levitació i retirada dels rotors Orbal.\nComenta el contingut : L'ACA i el Consell Comarcal del Baix Camp acorden ampliar la depuradora de Cambrils


Creacions Adolescents: COMPARACIONS\nDefinitivament la classe d’avui de Filosofia m’ha afectat, de manera positiva penso jo. M’ha fet pensar, sí, molt bé, que llesta, per això és la classe de filosofia, pensareu.\nEn fi, que m’ha fet reflexionar sobre moltes coses, portar-les al meu terreny, aplicar-les al meu dia a dia. De fet, acostumo a fer moltes d’aquestes coses, és a dir, a comparar-me contínuament amb el que m’envolta, amb tot el que em rodeja i constantment em repeteixo que les comparacions no són bones, que cadascú és com és i que no m’he d’estar comparant, sóc diferent i ja està.\nDoncs el cas és que no és tan senzill. Ho he estat reflexionant, sí.\nSembla molt fàcil dir-ho, és el que estem acostumats a sentir: ‘no et comparis amb el altres, tothom és diferent i cadascú té les seves virtuts i els seus defectes’. Moltissimes vegades, masses i tot.\nRealment puc deixar de comparar-me quan tot al meu voltant és comparable? És a dir, deixant de banda el fet que ningú és igual i bla bla bla... La societat en sí es compara, els mitjans de comunicació, els anuncis, els comerços, les vendes, etc. ‘Ser el millor en allò que fas’ que diuen alguns, i jo em pregunto: realment és això el que ens estan venent? La competència per destacar en alguna cosa, per ser el millor en alguna cosa, no deixa de ser una comparació.\nEn dos dies hi ha eleccions, i és l’únic de que es parla, poses la televisió i allà hi són, les comparacions. Quin partit és millor? Doncs no ho sé, no hi ha un millor i un pitjor, simplement n’hi haurà un que t’agradarà més que un altre, per això tens el teu vot, la teva elecció, pots escollir el que més t’agrada. Totes aquestes coses quotidianes no deixen de ser comparacions, que d’alguna manera les tenim tan arrelades a la nostre ment que ja ens semblen normals i tot.\nContínuament ens intenten convèncer de la utilitat d’un producte respecte a un altre, i ara deixant de banda el que seria la política, també s’aplica altres medis, altres medis com la publicitat, per exemple.\nHi ha diferents productes no? Tots aparentment útils per la supervivència, la comoditat, el benestar en definitiva. Anem ara a que és allò que ens incita a comprar un producte doncs? La resposta directe de molts és: el preu, sens dubte molts, a simple vista haguéssim contestat això, jo inclosa. Doncs després d’haver observat amb detall el que em rodeja, me n’adono que no. Que simplement és un dels múltiples factors que m’han portat a comprar aquell producte. El fet de dependre d’aquell producte, de pensar que és necessari per nosaltres, inclús estalviar per arribar a tenir la última generació de mòbil, per exemple, un iphone 6, l’últim model de cotxe o una camera nova quan probablement la que tinguis funciona perfectament, el teu mòbil també i el teu cotxe doncs amb prou feines aguanta.\nSenzillament volia arribar a aquesta conclusió, el que contínuament ens envolta és una societat consumista, una societat capitalista on es prioritzen els diners per sobre de moltes coses, on tot gira al voltant de les despeses o beneficis econòmics. Un simple paper gastat, de color, amb part brillant que el fan oficial, o unes monedes de diferents tamanys, marcades amb símbols, representades de manera diferent arreu del món però que ne definitiva són comparables. Unes amb més o menys valor, però totes es poden comparar.\nL’equivalència entre unes i altres fa possible un comerç globalitzat on absolutament tot el que és extraïble de la terra, o manufacturat d’una fàbrica, d’una oficina o d’uns treballadors que probablement facin més hores de les que podrien, per tal de guanyar-se uns diners de més; mentre uns altres simplement s’ho miren, amb ulls petrificats, ignorant realment el que els envolta, ignorant probablement el que comporta.\nAlguns més o menys ho saben, entenen que hi ha parts del món ben diferents, on no tot gira al voltant d’un benefici propi que el faci viure feliç, content la resta de la seva vida.\nMolts haurem sentit milers de vegades la frase: ‘els diners no fan la felicitat’.\nProbablement qui la va dir no s’estava morint de gana, penso jo. Ni molt menys ho espero, però ho sento societat si no puc evitar comparar el que em rodeja quan veig que cada dia milers de famílies han de fugir del seu país per sobreviure, deixar la seva vida de comoditats i noves tecnologies per prioritzar la seguretat dels seus.\nTots aquests fets esgarrifosos que veiem contínuament a les notícies no deixen de ser comparacions, que tan sols ens informen sí, que tan sols són els intermediaris entre la realitat del món i nosaltres. Però es que mentre alguns acaben prioritzant la seva comoditat i benestar, per sobre de milers de persones que intenten arribar a una societat on refer la seva vida; refer-la perquè la seva els ha estat arravatada, arrencada per aquells que en el seu moment els hi regalaren felicitat per mitjà del plaer, del tenir, del posseir en definitiva. Ara aquests mateixos prioritzen el terra sobre el qual vivien, un sòl ric en petroli, alguns diuen que sense ell estem perduts, doncs per aquesta tonteria i moltíssimes més polítiques, alguns ja no tenen res.\nDeixo de banda aquest tema que tan sols puc reflexionar i no puc canviar, i es que qui sóc jo per donar ordres d’obrir una frontera per acollir aquells que ho necessiten, o per deixar a un país fer el que considera millor pel seu futur o benestar?\nJo tan sols sóc una adolescent, que lluny d’arribar a canviar les coses expressa el que sent profund en els seus pensaments.\nPublicat per Giny xx a 12:48


No hi ha equidistància entre amenaçadors i amenaçats No hi ha equidistància entre amenaçadors i amenaçats\nNo hi ha equidistància entre amenaçadors i amenaçats\nConcentrats favorables al referèndum i agents de la Guàrdia Civil, a Sant Cebrià de Vallalta / Jordi Pujolar\nL’equidistància és una característica que en molts moments pot ser una virtut, enretirar-se de l’escenari permet oferir un punt de vista menys parcial que ajuda, a vegades, a trobar una via de sortida. En altres ocasions, però, és una posició de neutralitat que afavoreix el més fort.\nÉs una fal·làcia que el govern de la Generalitat i el Gobierno visquin en una igualtat de condicions. Equiparar la Declaració d’Independència amb l’aplicació de l’article 155 és ometre els sis anys de manifestacions, les majories a favor del dret a decidir de les eleccions del 2012, la majoria absoluta independentista del 2015, la consulta del 9 de novembre, la petició al Congrés de Turull, Rovira i Herrera del 2014 per cedir al Govern la competència per convocar un referèndum, les 17 vegades que s’ha demanat negociar amb l’Estat i, el més cínic de tot, ignora la violència gratuïta de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil de l’1 d’octubre\nNo equipari alcaldessa, no equipari\nTothom surt a escena. Casado, Rivera, Iceta i Pedro Sánchez. Tots ells amb un marcat to agressiu, expressió de “no et deixaré marxar”, que no esquiva l’amenaça amb el portaveu popular que recorda el destí del president Companys: “La història no s’ha de repetir. Esperem que demà no es declari la independència perquè potser qui la declari acabarà com qui la va declarar fa vuitanta-tres anys”.\nD’entre tots ells, l’alcaldessa apareix en última instància per equivocar-se. S’equivoca en majúscules. Declaració institucional a la Galeria Gòtica de l’Ajuntament de Barcelona per explicar el seu posicionament sobre la situació política a Catalunya. Equipara el discurs “bel·ligerant”. Demana distensió per les dues parts. Diàleg per les dues parts. Bastir ponts per les dues parts. Evitar l’article 155. Frenar la Declaració d’Independència, “els resultats de l’1-O no són un aval”. Els posa tots al sac, com si cap de les dues parts hagués desplegat 10.000 agents policials a un territori. Com si cap de les dues parts prohibís parlar d’una via democràtica per resoldre el conflicte. Com si cap de les dues parts hagués carregat amb porres contra els votants.\nNo alcaldessa, no té dret a equiparar. No equipari la violència amb les urnes. No equipari amenaçadors amb amenaçats. No equipari, perquè mentre vostè es dirigeix als ciutadans a València hi ha grups feixistes apallissant a tothom que es trobai no pensa com ells. No sigui neutral entre les urnes i les porres.


La primera 'mascletà' de l'any i la Crida, preludi d'unes Falles plenes de foc i pólvora - Diari La Veu\nEscriba el número 350825\nLa primera 'mascletà' de l'any i la Crida, preludi d'unes Falles plenes de foc i pólvora\nLa Marina, la plaça de l'Ajuntament i les Torres dels Serrans es converteixen en l'escenari per a anunciar l'inici de la festa gran\nAquest dissabte serà el tret d'eixida del calendari pirotècnic oficial de les Falles 2019. Imatge d'arxiu. / AJUNTAMENT DE VALÈNCIA\nVALÈNCIA. L'oratge ja acompanya i els terratrèmols de les primeres mascletaes ens acostaran aquest cap de setmana a les Falles del 2019, uns dies que venen emmarcats amb la Gran Gala Fallera i la Crida des de les Torres dels Serrans. Així, a només una setmana perquè comencen les mascletaes diàries a la plaça de l'Ajuntament de València, aquests actes ens recorden que ja no queda res per a començar la festa gran de la ciutat.\nLes celebracions s'iniciaven aquest divendres a la nit en la Fira de València, que va acollir en el seu pavelló 5 la Gran Gala Fallera, una nit de germanor dins del món faller i on la fallera major de València Marina Civera va assistir junt amb la seua Cort d'Honor per a desitjar a totes les comissions falleres unes bones festes.\nAquest dissabte serà el tret d'eixida del calendari pirotècnic oficial de les Falles 2019. Per tercer any consecutiu la Marina de València acollirà una vetlada que portarà l'ambient faller a la vora del mar. Una nit coronada amb la mascletà vertical "més alta de la història" que el mestre pirotècnic Ricardo Caballer serà l'encarregat de disparar.\nAmb 120 metres d'alt i 50 d'ample, uns 5.000 trons formaran un eixordador terratrèmol aeri que en 20 segons preveu consumir 600 quilos de material pirotècnic en l'esdeveniment Amstel Nit de les Falles; 382 d'eixos trons els aportaran les comissions falleres valencianes, amb el seu nom i el motiu que les fa especials.\nLa mascletà vertical, que se celebrarà de 20.00 a 20.30 hores, espera una gran afluència de públic a la Marina Sud del Port de València. En eixe sentit, des de la Regidoria de Mobilitat Sostenible i el Centre de Gestió de Trànsit es recomana l'ús del transport públic per a arribar a la zona.\nPrimera mascletà de l'any\nDiumenge serà el torn de la macrodespertà, que farà alçar-se a més d'un del llit a partir de les 7.30 hores, un acte que vindrà precedit per la despertà infantil –a les 7.20 hores– i que conclourà amb un terratrémol de gran dimensions. La despertà transcorrerà fins a les 8.45h pels carrers de les Comèdies, la Pau, plaça de la Reina, Sant Vicent Màrtir i plaça de l'Ajuntament, on s'oferirà un desdejuni faller a tots els participants.\nA continuació, tindrà lloc la concentració de bandes de música a la plaça de la Mare de Déu d'11.00h a 12.30h i la posterior cercavila per la plaça de la Reina, Sant Vicent Màrtir i plaça de l'Ajuntament de 12.00h a 14.00h. Aleshores, al migdia, serà el moment de la primera mascletà de l'any. La plaça de l'Ajuntament de València acollirà aquest esdeveniment, preludi de la programació diària que continuarà l'1 de març i fins al dia de Sant Josep. A més, com cada últim diumenge de mes, la plaça de l'Ajuntament es convertirà en zona de vianants amb el tancament al trànsit rodat.\nA partir de les 20 hores de diumenge, començaran oficialment les Falles del 2019 amb l'acte més esperat dins del món faller, la Crida, en què les falleres majors de València Marina Civera i Sara Larrazábal junt amb les seues Corts d'Honor anunciaran des de les Torres dels Serrans l'inici de la festa gran. En acabar l'acte, hi haurà efectes de llum i color que acompanyaran l'espectacle piromusical.\nAmb motiu de la Crida a les Falles, quedaran tallats al trànsit els carrers Guadalaviar –direcció Sant Pius V–, el pont de Fusta i la marginal dreta de l'antic llit del riu Túria des de la Gran Via Ferran el Catòlic fins a Comte de Trénor. A més, es tancaran els passos inferiors de Petxina i Blanqueria. Tots aquests talls i desviaments de la circulació es realitzaran a partir de les 16.45 hores d'acord amb l'afluència de persones i està previst que torne a restablir-se el trànsit entorn de les 21.30 i 22.00 hores, una vegada acabat l'acte.\nPer a assistir a la Crida i a la mascletà vertical de dissabte, Metrovalencia ha programat serveis especials tant de metro com de tramvia. Amb aquests es vol donar cobertura a la gran afluència de persones que assistiran als actes.\nEscriba el número 401204


Una Setmana Santa sense descans - CF Alella\nUna Setmana Santa sense descans\nL’adaptació del calendari de competició a causa de la pandèmia ens deixa una Setmana Santa plena de futbol\nIniciem la prèvia d’aquesta Setmana Santa futbolística parlant del partit que dissabte disputarà el Benjamí ‘B’ al camp del Cirera (12h). L’Alella afronta el matx situat en segon lloc, empatat a 6 punts amb el Premià de Dalt després d’haver guanyat tots els duels jugats fins ara. El Benjamí ‘B’ és, a més, el segon millor atac de la lliga amb 14 dianes. El Cirera, però, ve de vèncer el Boet en l’únic duel disputat fins ara pels mataronins (3-6).\nDel Benjamí ‘B’ passem a l’Aleví ‘D’, qui visita diumenge (9h) l’Argentona. Els nostres hauran de treballar per vèncer el líder, bloc que suma 6 punts de 6 possibles i que ha anotat 8 dianes en el seu únic duel com a local. L’Alella ve d’estrenar-se a la lliga per la porta gran amb un 10 a 1 contra el Santa Susanna.\nEl següent en la llista dels destacats de la setmana és el Cadet ‘A’, citat dissabte (16h) al camp del Mollet per intentar refer-se de la derrota patida en el debut contra el Masnou (1-3). El Mollet ha perdut els seus dos partits de forma molt ajustada contra els dos líders: el Vilassar de Mar (2-1) i el Bufalà (1-4).\nDestacar el matx de diumenge a casa entre l’Infantil ‘B’ i el Vilassar de Mar. L’Alella és co-líder amb un 6 de 6 en punts i el rival ocupa la tercera plaça\nTambé volem parlar del Juvenil ‘A’, qui rep diumenge (11h) el Premià de Dalt com a líder de la lliga. 6 punts, 10 gols a favor i només 2 en contra és el balanç alellenc, mentre que el Premià només ha pogut marcar un gol en dues jornades.\nPer acabar, destacar el matx de diumenge a casa entre l’Infantil ‘B’ i el Vilassar de Mar. L’Alella és co-líder amb un 6 de 6 en punts i el rival ocupa la tercera plaça després de fer-li un 0 a 11 al Llavaneres.\nPremià de Dalt-Juvenil ‘B’ (dissabte a les 17h)\nCE Premià-Infantil ‘A’ (dissabte a les 9h)\nRocafonda-Aleví ‘C’ (dissabte a les 12h)\nBenjamí ‘A’-Mataró (diumenge a les 9h)\nBenjamí ‘C’-Tiana (dissabte a les 9h)\nBenjamí ‘D’-Sinera United (dissabte a les 9h)\nAmistosos i descans\nAquest cap de setmana el Primer Equip jugarà un amistós al camp del Poble Sec, diumenge a les 18h. Descansen: Aleví ‘A’, Cadet ‘B’, Aleví ‘B’, Aleví ‘E’ i Veterans.


VORA L'EBRE archivos – Pàgina 12 de 14 – Vinaròs News\nVora l’Ebre: Per la Tinença de Benifassà\nPENSAMENTSVINARÒS MAILVORA L'EBRE 4 abril, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Diumenge de Pasqua vam anar a dinar al restaurant Molí l’Abad 2, al costat del pantà d’Ulldecona (terme municipal de la Pobla de Benifassà) Tot i que sabíem que no hi ha pràcticament aigua, la imatge que hem vist és d’allò més colpidora. Després de dinar hem... Llegeix més\nVora l’Ebre: De corsaris\nPENSAMENTSVINARÒS MAILVORA L'EBRE 21 març, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Què se’n ha fet de l’Europa dels valors? De l’Europa de la humanitat, de la comprensió, de l’asil, de la fraternitat, de la democràcia… De l’Europa defensora dels drets humans? Com europeu sento vergonya, ràbia, impotència, consternació, estupefacció i segurament alguna cosa més que no encerto a... Llegeix més\nVora l’Ebre: A propòsit d’una desafortunada conversa\nPENSAMENTSVINARÒS MAILVORA L'EBRE 14 març, 2018\nJ.FERRÉ VERGE De menut, quan el capella de torn a l’escola ens impartia l’assignatura de Religió, ens deia que el contraban només era pecat si t’enxampaven. La setmana passada es va filtrar a la premsa una conversa privada entre dos polítics del territori. Un ocupava un alt càrrec dintre... Llegeix més\nPENSAMENTSVINARÒSVORA L'EBRE 7 març, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Al principi de ser regidor a l’Ajuntament d’Amposta, quan a la comissió d’Hisenda se’ns donava el detall de les despeses de l’Ajuntament, sempre me fixava en que la despesa de correus ascendia a una quantitat prou significativa: Entre 2.000 i 3.000 euros mensuals. Tantes cartes s’enviaven des... Llegeix més\nVora l’Ebre: Los Mismos (de siempre)\nPENSAMENTSVORA L'EBRE 28 febrer, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Allà per les dècades dels anys ’60 i 70, hi havia un trio musical anomenat los Mismos. Per aquella època era comú entre els joves quan preguntaven sobre quins conjunts musicals actuarien a les festes majors del poble dir: los mismos (referint-se a que vindrien si fa... Llegeix més\nVora l’Ebre: Quan llibertat significa opressió\nPENSAMENTSVINARÒS MAILVORA L'EBRE 25 febrer, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Diuen els del PP que voler canviar el model d’immersió lingüística de les escoles catalanes és per llibertat… Llibertat per a que les mares i pares de Catalunya puguin decidir sobre l’idioma que volen que s’ensenyi els seus fills. A què sona bé? Si en lloc de... Llegeix més\nVora l’Ebre: Votar als 16 anys\nPENSAMENTSVORA L'EBRE 18 febrer, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Podemos i Ciudadanos, morats i taronges estan decidits a reformar la llei electoral espanyola, segurament perquè creuen que podrien guanyar més escons. Una de les reformes seria donar vot a partir dels 16 anys. No me sembla malament. De fet el 9-N (de 2014), la primera consulta... Llegeix més\nVora l’Ebre: A Tortosa se’n va un amic\nPENSAMENTSVORA L'EBRE 11 febrer, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Ferran Bel acaba el discurs de comiat com alcalde després de quasi 11 anys al front de l’Ajuntament de Tortosa. En aquell moment els altres 20 regidors que composen el ple municipal i el públic assistent que no s’han volgut perdre un acte tan emotiu com aquest,... Llegeix més\nVora l’Ebre: A propòsit de les oliveres mil·lenàries\nPENSAMENTSVINARÒS MAILVORA L'EBRE 4 febrer, 2018\nJ.FERRÉ VERGE Una de les notícies més negatives per al nostre territori d’aquesta darrera setmana ha estat l’espoli de oliveres mil·lenàries d’una finca del terme d’Ulldecona. Desgraciadament no és la primera vegada, però personalment em pensava que aquest tema ja estava superat des de feia anys. Tal com recordava... Llegeix més


JAS INFO SERVICE - Entrevista: Parlant amb l’Ignasi Roger\nEntrevista: Parlant amb l’Ignasi Roger\nPer Joaquim Alsina.\nIgnasi Roger Canals comença a córrer amb moto a meitat dels anys 70 amb una Yamaha 350. Corria velocitat en circuits urbans i també ho va fer al Jarama, coincidint en aquella època amb gent destacada com Víctor Palomo. Més tard, amb una Norton Comando 850 i fent equip amb Andreu Nubiola va participar a dos ral·lis Costa Brava, acabant en tercera posició l’any 1976.\nPoc temps després decideix donar pas als cotxes i el 1978 compra un Volkswagen Golf GTI 1.6 Mk1 de grup 1. El cotxe, amb matricula B 6286 CP, es inconfusible ja que és de color blanc amb els dos laterals retolats amb la enorme paraula “Golf”, decoració que portaria el 1978 i el 1979. A més de l’inici amb Andreu Nubiola, en Roger porta aquells anys com a copilot al seu germà Josep Maria i eventualment a Jordi Vilaseca i als gironins Joaquim Alsina i Narcís Dalmàs, la qual cosa el fa participar a les curses sota els colors de la Escuderia Costa Brava.\nEn aquests anys va fer equip amb en “Pulgui” Canela, que també va córrer molt de temps amb un Golf idèntic al seu i amb el suport del concessionari Motor Repris. Al llarg de gairebé tres temporades Roger participa en un munt de ral·lis però també ho va fer en autocros, obtenint molt bons resultats en les dues especialitats. En autocros va ser Campió de Catalunya de Turismes el 1979.\nA l’octubre del 1980 decideix comprar al concessionari Autopráctico de Barcelona el Ford Escort 2000 RS que havia dut la Nuria Viñas, cotxe que amb Joaquim Alsina de copilot estrena a Marbella en el Rally RACE puntuable pel Campionat d’Europa. Acaba 11è i tercer de grup 1. Amb aquest Escort correria aquell mateix any el Rallye Catalunya i també les dues següents temporades, anys 1981 i 1982, combinant els campionats de Catalunya i d’Espanya de Ral·lis.\nEn el primer d’aquests dos anys amb l’Escort 2000 RS manté una dura lluita amb Carles Santacreu, que portava un Opel Ascona 2000 SR, i fa subcampió de Catalunya de ral·lis per darrera del pilot andorrà. Després d’una temporada intensa aconsegueix diversos podis, entre ells la victòria al ral·li Girona. El seu copilot tot l’any va ser Sígfrid Correal.\nPel que fa a 1982 la seva actuació encara seria millor ja que es proclamaria Campió de Catalunya per davant de l’Octavio Candela, que conduïa un Porsche Turbo. A mitjans d’aquest any 1982, quan amb l’Escort estava portant a terme una gran actuació arreu, lloga al preparador francès Favolini, a través de Promoservice, un Porsche 911 SC de grup 3 però inscrit en la nova reglamentació de grup B. L’estrena de l’equip Ignasi Roger-Joaquim Alsina –el seu copilot de tota aquella temporada– amb aquest Porsche 911 va tenir lloc a Bilbao, en el Rallye CS puntuable pel Campionat d’Europa de Ral·lis, cursa en la que acaben cinquens absoluts, guanyen el Grup B i fan un primer temps escratx a l’últim tram de la prova. Una gran estrena que prosseguiria un mes després al acabar segons en el Rally San Agustín d’Avilés.\nLa temporada 1982 a Catalunya, combinant els dos cotxes, seria excel·lent, amb cinc podis, tres d’ells victòries i un títol més que merescut. Però amb el campionat recent conquerit, a finals d’aquesta mateixa temporada marxa a viure a l’Equador, desapareix sobtadament dels ral·lis catalans i durant uns quants anys participarà a proves de ral·li i de circuit d’aquell país sud-americà.\nJoaquim Alsina (ECB): Ignasi, explica’ns com van ser els teus inicis en el cotxes...\nIgnasi Roger (IR): “Jo vaig començar amb el meu cunyat, Andreu Nubiola, de copilot, tot i que amb el que vaig córrer més va ser amb el meu germà Josep Maria. Amb ell vam passar moments excitants al Montseny-Guilleries de 1979, a Viladrau. Resulta que per començar es feien dues passades al tram de terra de Caldes de Malavella i ho vam fer molt bé, tant que al final de la 1a etapa anàvem dels primers. A la segona etapa, excepte uns pocs pilots la majoria va sortir de Viladrau darrera nostre i ens van anar passant, una cosa lògica ja que nosaltres portàvem un grup 1 de 1.600cc. El meu germà i jo estàvem molt espantats perquè era molt al·lucinant que en els trams llargs ens passessin aquells cotxassos tal com ho feien. El cas es que en aquell ral·li vaig poder comprovar que amb unes bones notes i un bon copilot podies córrer molt. A més del meu germà vaig tenir també de copilot en Narcís “Sisu” Dalmàs i aquest ja em va començar a ensenyar una mica més el què és la feina del copilot”.\nECB: Què recordes de l’any 1981?\nIR: “Va ser un any molt competitiu pel fet que jo començava a dedicar-me als ral·lis i vaig haver de participar a totes les curses perquè sinó quedava fora de la lluita pel títol. Era molt complicat, a nivell de logística, de moviments, de conèixer els terrenys, no tenia gaire idea de quines cronometrades eren, les tenia que aprendre i després buscar el copilot ideal, que és el més complicat. De copilot vaig anar el 1981 amb en Sigfrid Correal. En aquells anys recordo que un dels grans rivals era en José Luis Sallent, que era molt bo amb l’Opel Kadett, anava fet una fletxa, també van ser uns grans rivals els germans Santacreu, amb l’Opel Ascona”.\nECB: A finals d’any decideixes canviar de copilot i vas amb en Joaquim Alsina; comences la temporada en el Costa Brava, què en recordes de 1982?\nIR: “Ho vam passar molt bé Joaquim! Vàrem córrer molt! I a la meitat de la temporada vaig tenir un Porsche 911 d’en Favolini. Llavors corríem alternant l’Escort i el Porsche. Les coses ens van sortir molt bé en la major part de curses. Aquell any hi havia un altre Porsche 911, el de “Bilo” Oliveras i un noi amb Seat que tenia una escola de conducció, en Joan Arnella, que també era molt bo. Hi havia molta gent bona amb els Seat 124, anaven com avions!”.\nECB: Aquell any 1982 en què Roger-Alsina van proclamar-se camions de Catalunya van guanyar Empordà, Penedès i Berguedà i van fer segons a l’Osona, Girona i al San Agustín d’Avilés, a Astúries... Ignasi, després d’aquest any vares marxar a l’Equador, allà també vas córrer un temps, oi?\nIR: “Vaig córrer els anys 83, 84 i 85 amb un Peugeot 505, un Talbot Samba i un Renault 5 Turbo. Allà a les carreres no hi havia copilot, el copilot era un mecànic o un amic íntim del pilot, feien “catxondeo”, bevien al mig del ral·li, agafaven unes botifarres i anaven a daltabaix del barranc, això el tercer dia i deies, que passa aquí? Llavors em vaig donar compte que no tenien ni idea de què podia fer un copilot... el primer que s’ha de fer es ensenyar a fer papers (notes), jo vaig fer que a l’Equador la gent corres amb notes. Els ral·lis eren molt diferents que els que hi havien aquí, eren 250 quilòmetres cronometrats, carretera tancada, que és el més complicat, i de vegades no estava tancada”.\n“Jo, en ser estranger i amb una mica d’experiència, els hi agafava una hora i llavors no s’ho creien. Que jo li pogués treure al segon classificat una hora era quelcom increïble i tot era degut als papers i a fer les coses seriosament; no forçar gaire per no destrossar el cotxe, perquè eren ral·lis amb molta terra; havies de pujar a gairebé 4.000 metres d’alçada; a la zona dels volcans Cotopaxi i Chimborazo passaves pel costat de lava fosa i era molt perillós, les rodes es trencaven, havies de portar-ne quatre de recanvi; era un Safari... però un Safari, Safari!”.\n“La “Vuelta a la República del Ecuador” no durava un dia, durava set dies, hi havia cotxes de tot tipus, Porsche, Toyota, Renault 5 Turbo, estaven tots els imaginables i eren cotxes de ral·li preparats. Al final hi havia un tal Reyes que va contractar un Volkswagen Golf a un equip alemany i a cada cursa venien tot l’equip de mecànics, era gent amb molts cales, el que corria allà tenia molts quartos, sinó no podien córrer. Aquest tal Ulises Reyes, amb el VW Golf GTI 2.0, va guanyar els anys 1988, 1989 i 1991”.\n“Després hi havia la categoria de camionetes, les Datsun 1200, que anaven com a “tiros”, posaven un sac o dos sacs de ciment al darrera perquè no saltes... i a fons! Vaig veure algun accident encara que no molt greu, però el pitjor era passar pels poblets d’indis, els diumenges anaven alegres i travessaven el carrer amb conseqüències dramàtiques. Ara tot està més controlat. Va ser una experiència increïble!!”.\nEntrevista: Joaquim Alsina\nText d’entrada: Josep Autet


Trofeu Ceràmiques Gual 2021 – Club Natació Badalona\nEts aquí: Inici1 / Últimes notícies2 / Esport3 / Trofeu Ceràmiques Gual 2021\n26/04/2021 /0 Comments/in Esport, Notícies, Patí de Vela, Patí de Vela Júnior, portada, Superportada/by ramon\nNi una esquerda, el càntir llueix més que mai!!! En Pere Crespo i el seu patí Pere el Gran, han portat una vegada més el càntir a la font, l’han omplert i fins i tot han tingut temps de xerrar amb els veins i veines de la Plaça Major. Començar a quedar clar, que després de la seva conquesta a l’octubre passat del Campionat d’Espanya en aigües de la badia de Cadis superant tota la flota andalusí, el nou rei badaloní domina amb mà de ferro el territori propi. La mostra més evident ha estat la regata d’avui diumenge on ha deixat al segon classificat, en Ferran Gubern (avui se’l veia content i descansat), a més d’un minut de distància, seguit d’en Peco Mulet que fent servir les preferències de pas ha donat una altra lliçó de “savoir faire”. A la regata de dissabte, un dia ple d’oportunitats, en Joaquim Roig que mai deixar passar una, va guanyar seguit d’en Lea Sitjà, molt tenaç tot el matí, i en Carles Crespo, mantenint possibilitats de destronar al fill.\nA la classificació final del trofeu han acompanyat al Pere, el pare i l’Albert Batllerià.\nA segona categoria, en Xavi Recasens, amb el seu patí Reca, ha guanyat fent un trofeu molt regular repetint entre els 5 primers més d’una jornada, també sembla que la seva estada a Cadis li està reportant molts beneficis. En segon lloc el sempre fiable Frida Schuon, avui ha estat el perseguidor d’en Pere durant bona part de la regata. I en tercer en Miquel Alsina, que està gaudint d’una segona joventut!, això sí, empatat a punts amb l’Albert Batllerià Jr, que tot i que encara no té bigoti, comença a seguir la senda del pare, estarem atents.\nLea Sitja Campió de Catalunya de Windsurf (modalitat Raceboard) Trofeu Sant Jordi de Natació (Club Esportiu Mediterrani)


La Policia Local de Vidreres enxampa una plantació de marihuana – Ajuntament de Vidreres\nInici/Actualitat/La Policia Local de Vidreres enxampa una plantació de marihuana\nLa Policia Local de Vidreres enxampa una plantació de marihuana\nEs van trobar un carnet de conduir i un telèfon mòbil amb una fotografia de fons de pantalla que podrien ajudar a identificar els propietaris de l’explotació\nLa Policia Local de Vidreres ha trobat una explotació exterior de marihuana amb més de 3.500 plantes a la zona forestal de Can Mundet i proves dels presumptes responsables. L’operació es va realitzar a finals del mes d’abril i ja feia setmanes que treballaven en la investigació.\nA més de la troballa de les plantes, el cos de la Policia Local va trobar un carnet de conduir d’un home, d’inicials R.M, nascut l’any 2001; i un telèfon mòbil amb una foto d’una altra persona de fons de pantalla. Els agents de la Unitat d’Investigació de la Selva Interior ha difós aquesta fotografia i el carnet de conduir per demanar col·laboració a altres unitats policials, amb la finalitat d’identificar els presumptes responsables de la plantació de marihuana.\nSegons el cap de la Policia Local de Vidreres, Raúl Real: “Les explotacions de marihuana estan al nostre punt de mira i treballem per desemmascarar qui hi ha al darrere. Com a Policia Local tenim la responsabilitat d’aturar aquests negocis il·legals”.\nDe moment, encara no s’ha pogut identificar cap persona amb lligam a la plantació. La policia sospita que els buscats estaven a la plantació com a jardiners, i que van poder escapar abans de l’arribada de la policia.


escola concertada | Escola Meritxell\nTags : escola concertada jornada d'aules obertes projecte escola\nJornades d’Aules Obertes 2020\nTags : batxillerat escola concertada escola meritxell ESO infantil jornada d'aules obertes primària\nEl proper dissabte 7 de març entre les 9h i les 13h celebrem la Jornada d’Aules Obertes a l’Escola Meritxell per a tots els cursos des de P3 a 2º de Batxillerat.\nLa qualitat d’una escola es mesura, en bona part, per l’índex de benestar de totes les persones que en formen part. Alumnes, famílies, personal docent, personal d’administració i serveis, i monitoratge formem part d’una comunitat que conviu en el dia a dia amb un propòsit fonamental: l’educació d’infants i joves en un entorn de benestar.\nA l’Escola Meritxell ja fa, precisament enguany, 50 anys que anem polint i millorant aquesta finalitat, dia a dia. És cert que parlem tot sovint de conceptes com innovació metodològica, espais intel·ligents, resultats educatius, índex de satisfacció, etc. Però allò que realment empara tots aquests conceptes i que justifica la nostra existència com a escola és el benestar.\nPerquè “benestar” vol dir “estar bé” i estem bé si ens sentim satisfets, motivats i feliços, tres adjectius que representen la clau de l’èxit educatiu. Així és com entenem el nostre model educatiu, així és com treballem a l’escola i així és com les famílies que confien en nosaltres hi col·laboren. I és, precisament, aprofundint en aquesta idea del benestar com se’ns omple l’escola de vida. Una vida desperta, curiosa, alegre, crítica, transformadora en què les persones són el centre de tot allò que hi passa, en què aprenem i emprenem nous camins, noves maneres d’entendre la complexitat del món.\nAra que, potser, esteu pensant a quina escola voleu portar l’any vinent els votres fills, us volem convidar a viure una Jornada d’Aules Obertes a l’Escola Meritxell. Una escola plena de vida, al cor del Maresme.\nEl calendari de les Jornades d’Aules Obertes del 2020 és el següent:\nDissabte, 7 de març, entre les 9h i les 13h\nJornada d’Aules Obertes 2019\nTags : escola concertada futur infantil jornada d'aules obertes primària\nUna de les tasques que molts pares duran a terme aquests primers dies de l’any és la de buscar escola per als seus fills. Uns ho faran per primer cop, d’altres han decidit canviar d’escola per un canvi de domicili o perquè busquen una escola diferent però en tots els casos és una decisió importantíssima i que té impacte en el desenvolupament dels infants.\nA l’Escola Meritxell pensem sempre en el futur dels nostres alumnes i per això hem fet de la innovació un dels nostres eixos fonamentals i així ens ho han recompensat. Però també tenim molt present que l’entorn, la relació propera amb els estudiants i les families, les instalacions i la multiculturalitat són aspectes que ajuden a formar persones crítiques i compromeses.\nPerquè l’Escola Meritxell és una escola amb vistes al futur. Al futur dels nostres alumnes.\nEl calendari de les Jornades d’Aules Obertes del 2019 és el següent:\n* Educació Infantil i Primària: dijous, 14 de febrer, a les 9h i dissabte, 16 de febrer, a les 9h.\n* Educació Secundària Obligatòria: dissabte, 16 de febrer, a les 9h.\n* Batxillerat: dissabte, 16 de febrer, a les 9h.


Complement Alimentari ARTHROBIANE Laboratoris Pileje ajuda a preservar la flexibilitat de les seves articulacions.\nS'associa amb: Pileje CARTIMOTIL GEL 125ml CONJUNTA, Flector TISSUGELEP 1 CENT 10 guixos, FORT CARTIMOTIL PILEJE 30 Càpsules\nLes articulacions poden experimentar rigidesa: quines són les conseqüències de l'erosió del cartílag. Per preservar la mobilitat i la comoditat de les articulacions, Laboratoires Pileje formulat suplement ARTHROBIANE dietètica.\nArthrobiane de propietats\nARTHOBIANE complement alimentari conté condroitina i glucosamina\nAquests són dos substàncies que componen l'estructura del cartílag: la seva contribució ajuda a enfortir el cartílag i reduir la rigidesa de les articulacions.\nResultats de Arthrobiane\nARTHOBIANE Complement Alimentari permet millorar i mantenir el cartílag en bones condicions i per tant limitar el dolor i la reducció de la mobilitat de les articulacions.\nConsells per a l'ús Arthrobiane\nDiàriament durant 20 dies, prengui 4 tabletes amb un got ple d'aigua.\nPrecaucions a Arthrobiane\nLlista d'ingredients Arthrobiane\nEl sulfat de glucosamina (origen mariscs), sulfat de condroitina (origen de cartílag de tauró), agent de càrrega: cel · lulosa microcristal · lina, agent de recobriment: hidroxipropilmetilcelulosa, cel · lulosa microcristal · lina i èsters d'àcid acètic de mono i diglicèrids d'àcids grassos, extracte dels officinalis Alpinia galanga HAEPPN (root), anti-atapeïment agent: estearat de magnesi i diòxid de silici.\nAnàlisi nutricional Arthrobiane\nEls valors mitjans de 4 comprimits\nEl sulfat de glucosamina 1200 mg\nEl sulfat de condroitina 800 mg\nExtracte de galanga (Alpina officinarum Hance) 67 mg


Ximo Puig revalida com a secretari general amb un 50% del cens escrutat - Actualitat Valenciana\n-Select Menu- Poble a poble Ximo Puig revalida com a secretari general amb un 50% del cens escrutat“Guanyar o perdre sense trampes” – L’opinió de Santiago Calaforra Política Ximo Puig revalida com a secretari general amb un 50% del cens escrutat Després d’una campanya dura entre l’actual secretari general Ximo Puig i l’alcalde de Burjassot Rafa Garcia, hui els socialistes valencians han votat al nou secretari general. Amb el vora 50% del cens escrutat ha resultat guanyador Ximo Puig amb 57,9%. Rafa Garcia, s’ha quedat amb el 41% dels vots.\nPer llocs més assenyalats, en Morella la localitat natal de Puig ha votat el 94% del cens i d’ells un 79% han votat a l’actual secretari. 134 vots ha obtingut Rafa en Burjassot contra els 11 de Ximo.\nEn la capital ha guanyat Puig per 539 contra 454. Cal assenyalar també que en Requena ha guanyat la candidatura de Puig per un vot, o en Sueca Rafa Garcia ha guanyat a Ximo amb 85 vots contra 51. En Xàtiva Puig ha guanyat amb el 76% dels vots, mentre que en Manises només ha obtingut 13 contra els 92 de Garcia. En Ontinyent, la ciutat de Jorge Rodríguez, cap de campanya de Puig ha guanyat per 53 a 5 vots. En la Vall d’Albaida ha guanyat Puig amb 125 vots contra el 84 de Garcia. En Torrent amb 168 ha guanyat Puig dels 255 votants.\nEn Santa Pola Garcia ha guanyat amb el 95%, En Elx s’ha donat un empat tècnic, mentre que en Crevillent ha guanyat Garcia amb més del 65% i en el Baix Vinalopó la victòria també és clara per a Garcia amb el 56%. En Alacant ciutat a guanyat Puig per 440 vots contra 249. En la provincia se queda en 2139 vots per a Ximo contra els 1438 de Rafa Garcia.\nEn Castelló de la Plana la candidatura de Rafa Garcia impulsada per Pep Lluís Grau ha guanyat amb 151 contra els 132 de Ximo Puig. En Borriana també ha guanyat Puig amb 60 vots d’una participació de 80.\nPreviousIncendi forestal a l’altura de Venta-MinaNextPuig: “No hi ha perdedors” RELATE POSTS0Política Puig: “No hi ha perdedors”Política juliol 17, 20170Opinió “Guanyar o perdre sense trampes” – L’opinió de Santiago CalaforraOpinió juliol 15, 20170Política Aquest diumenge els militants del PSPV trien al seu secretari generalPolítica juliol 15, 2017 Deixar un comentari - Cancel·la respostaHeu d'iniciar la sessió per escriure un comentari.\tHui és\tTú tens la paraula\tFotodenúncia\tPublicitat\tPublicitat\tQui som


Repassem uns quants motius per a la dissidència. En primer lloc, tenim les joventuts hitlerianes. Les excuses de mal pagador afirmen que el context històric va pràcticament obligar el Papa a formar-ne part. Es veu que era un costum ineludible de l'època. Fins i tot en el remot supòsit que fos així: algú que va simpatitzar amb un règim criminal, és la persona més indicada per ser el cap d'una Església plural? Recordem que Ratzinger encara es va permetre l'atreviment de comparar l'ateisme amb el nazisme. Per acusar que no quedi. En la seva visita a Barcelona, van aixecar polseguera les declaracions sobre el suposat laïcisme agressiu espanyol, que ens van transportar a les èpoques més fosques del nacionalcatolicisme.\nPer altra banda, sorgeix l'arxiconegut encobriment d'un pederasta, quan B-16 era arquebisbe de Munich. Un cop més, els seus defensors acèrrims, afirmen que ell ha estat el primer que ha decidit obrir una investigació interna, per tal d'estudiar a fons els casos d'abusos a menors. No serà més aviat que l'escàndol li va esclatar a la cara i ja no el podia defugir? Després tenim el tema econòmic. El finançament públic de la visita contrasta vivament amb la naturalesa d'un estat aconfessional. Molts ciutadans ens rebel·lem contra el fet que hàgim de contribuir a sufragar les despeses d'una parafernàlia amb la qual, mai més ben dit, no combreguem. Una negativa que pren més força en temps de crues dificultats econòmiques. Podem apuntar també que la flor i la nata de l'elit financera ha organitzat tot aquest cerimonial. Més val que no els traiem els draps bruts, perquè no concorden gaire amb el missatge de l'Evangeli. Finalment, apuntaria la dura repressió policial als manifestants opositors -on ets Constitució?- i la insistent criminalització dels mateixos, en determinats canals de televisió. Les sospites sobre un possible atemptat haurien d'haver fet reflexionar a més d'un tertulià verinós. Podria continuar, però m'estimo més deixar-ho córrer. B-16 em condueix per uns camins força inquietants.\ncrisi econòmica valors


Home Esports FOTO: El Campechano Juan Carlos I fa un "Laporta" a Madrid\nLa seva tornada encara és una incògnita\n16 de desembre de 2020 (11:06 CET)\nL'expresident del FC Barcelona, Joan Laporta, es presenta a les eleccions del Barça i serà, probablement, el proper president del club. Després d'uns anys de mandat de Josep Maria Bartomeu en què hem vist el pitjor president i la pitjor junta directiva de la història, el barcelonisme viu amb esperança la tornada de qui va retornar la il·lusió al Camp Nou després del 'nuñisme' i la transició liderada per Joan Gaspart.\nLaporta representa els valors del barcelonisme: ganes de treballar i empenta. Amb aquestes qualitats ha penjat una pancarta de grans dimensions a pocs metres del Santiago Bernabeu, una imatge seva amb el lema: "Ganas de volver a veros".\nAquest cop d'efecte ha provocat molts mems a les xarxes socials. Els usuaris de Twitter han canviat la imatge de Laporta per la del rei emèrit, el Campechano Juan Carlos Borbón, que també té moltes ganes de tornar a Espanya.\nFalten pocs dies perquè sigui Nadal i a dia d'avui encara és tota una incògnita la presència del Rei a Zarzuela el día de Nadal. Els cuiners haurien de saber-ho per calcular la quantitat d'escudella. O cocido madrileño, o el que facin ells.\nGanas de volver a veros pic.twitter.com/yXm7U7vB0K\n— Pere Forcada 🎗 (@PereForcada) December 15, 2020\nGuerra total a la Casa Real borbònica pel retorn del Campechano Juan Carlos I\nNo tenen vergonya ni intenció de tenir-ne: Els Borbons inclouen el Campechano a la felicitació de Nadal\nEl pla del Campechano que ha fracassat


Obres al parc de Can Zam - Àrea Metropolitana de Barcelona\n29.03.16 | Tema: Parcs\nActuació al parc de Can Zam\nEl parc de Can Zam torna al seu disseny original després de la finalització dels treballs de reposició de l'àmbit afectat per les obres de la línia L9 del metro. Els veïns ja poden tornar a accedir-hi mitjançant els camins en forma de zeta i envoltats de vegetació.\nAlhora, el parc comença la fase I de les obres de millora, amb l'objectiu principal de transformar-lo en un espai més verd. Aquestes obres, que es preveu que finalitzin el proper estiu, són una reivindicació veïnal històrica.\nS'ampliaran les zones de gespa del parc, que es reguen amb aigua freàtica; es construirà un nou espai de jocs infantils de grans dimensions al costat del llac, i es crearan diverses zones de pícnic i estacions amb elements per a realitzar gimnàstica a l'aire lliure. També, es construirà un nou equipament, l'aula d'educació ambiental, que està previst que s'inauguri aquest estiu.


La Policia Local de la Vila Joiosa controla l'aforament de les platges\nLa Policia Local de la Vila Joiosa controla l’aforament de les platges\nLa edil de Seguretat Ciudadana, assegura que davant l'augment de turistes i dels rebrots de coronavirus, hi ha més control.\nImatge Prensa Ajuntament\nLa regidoria de Seguretat Ciutadana i Trànsit de l’Ajuntament la Vila Joiosa ha informat que els auxiliars de platges facilitats de la Generalitat Valenciana, en col·laboració amb la Policia Local, vigilaran amb especial atenció els aforaments en les 13 platges del municipi davant l’augment d’usuaris dels arenals.\nDes de hui, la funció dels auxiliars de platges serà exclusivament la de controlar l’aforament i informar els usuaris i, en el cas que s’arribe al màxim permés, s’informarà Policia Local per a limitar l’accés a la platja garantint que es compleixen els números d’aforament permés i les distàncies de seguretat en la zona seca i de bany d’acord amb el pla de contingència estipulat des de l’administració per a fer front a la COVID-19 durant la temporada estival. A més, els auxiliars de platges continuaran comptant amb l’ajuda de la unitat de vigilància aèria UDROPOL de la Policia Local, que facilitarà les tasques de control d’aforament.\n“Durant este mes, els usuaris de les nostres platges han tingut un comportament exemplar, per la qual cosa no hem hagut de lamentar incidents ni dissuadir grans aglomeracions de persones”, afirma l’edil de Seguretat Ciutadana, Isabel Perona. La regidora vilera, exposa que des del departament s’ha notat “un major nombre de visitants a les nostres platges” el que unit a l’augment de rebrots en l’àmbit nacional, fan “necessari i amb caràcter d’urgència, establir un control més estricte dels accessos i compliment de les mesures preventives a les nostres platges”, finalitza Perona.\nL’Ajuntament de la Vila Joiosa recorda que l’accés i l’eixida de les platges ha de fer-se pels corredors marcats a aquest efecte, serà obligatori l’ús de calçat i màscara fins a arribar a l’emplaçament en l’arena, s’haurà de mantindre una distància de seguretat de dos metres entre grups, i aconsella mantindre especial atenció als cartells informatius per a l’ús segur de les seues platges


Els nens i les nenes de 5è i 6è són autèntics/ques actors i actrius! | Col·legi Claret Barcelona\nEls nens i les nenes de 5è i 6è són autèntics/ques actors i actrius!\nL’alumnat de cicle superior (5è i 6è d'EP) obre les portes de l’escola a les famílies després de dos anys de pandèmia per representar les obres de teatre que amb tanta il·lusió han preparat durant molts mesos.\nEls nens i nenes de 5è han representat petites obres creades per ells i elles traslladant valors positius a través d’aquest art escènic. I els alumnes de 6è han modificat obres conegudes adaptant-les a la societat actual.\nAl segon trimestre van iniciar la creació del guió de l’obra de manera cooperativa. Per tal de representar-ho de la manera més real possible, van dur a terme un procés de càsting per a triar els personatges més desitjats. Seguidament, van elaborar els decorats i el vestuari dels seus personatges i van començar a interpretar els nous papers.\nMoltes gràcies famílies per acompanyar-nos durant tot el procés creatiu! I gràcies per venir a l'escola a gaudir d’una tarda molt especial per a tots i totes on els i les autèntics/ques protagonistes són els i les alumnes!\nEspecial felicitació als nens i les nenes de cicle superior que han treballat de valent, quina feinada! Enhorabona!!!


L’alcaldessa recalca l’aposta per les polítiques d’ocupació amb un pressupost de 7,6 milions, un 615% més que en 2015\nLes polítiques d'ocupació desenvolupades i impulsades per l'Ajuntament de Castelló, a través de la Regidoria d'Ocupació i l'Agència de Desenvolupament Local-Castelló Crea, han generat 901 llocs de treball al llarg del passat any. D'elles, 518 han sigut contractacions indirectes, una xifra que s'ha disparat en registrar un augment de 220% en un any i que demostra, en paraules de l'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, que el "esforç" que està realitzant el consistori per a generar oportunitats de treball reals en el sector privat està donant els seus fruits.\nL'alcaldessa de Castelló ha recordat el canvi iniciat ja en el mandat anterior quan es va situar a les polítiques d'ocupació entre els objectius prioritaris del govern municipal i "es va dotar de contingut i pressupost el Pacte Local per l'Ocupació, que estava a zero a pesar que en 2013 la desocupació estava en la seua cota més alta i afectava a més de 21.000 persones".\n"El primer que vam fer va ser crear un Pla Estratègic municipal d'ocupació per a detectar oportunitats laborals i hem passat de tindre un pressupost d'un milió d'euros en 2015 a un pressupost de 7,6 milions en 2019, un 615% més", ha destacat Marco. En 2013, l'any amb més atur a Castelló, l'esforç inversor per persona desocupada era de 64 euros. En 2019 ha sigut de 538 euros. "Hem tancat l'any amb 13.523 persones desocupades, són 7.500 menys que en 2013, la qual cosa suposa una reducció del 36%", ha manifestat.\nMarco ha recordat que les competències municipals en matèria d'ocupació són limitades, però ha apuntat que les administracions públiques han de fer un esforç, sobretot en època de crisi, per a generar ocupació en el sector privat. "I això és el que vam fer en arribar al govern, fer de locomotora en polítiques d'ocupació per a crear oportunitats", ha afirmat.\nEn aquest sentit, la regidora d'Ocupació, Patricia Puerta, ha destacat que les polítiques desenvolupades per l'àrea d'ocupació i emprenedoria de l'Ajuntament han permés que 901 persones hagen trobat un lloc de treball. "Són 373 més que en 2018, per la qual cosa en només un any s'ha augmentat en un 71% l'ocupació generada des d'aquesta Regidoria", ha indicat.\nPuerta ha destacat la importància de l'augment en contractacions indirectes, ja que s'ha passat de 161 en 2018 a 518 en 2019, un augment del 220%. "L'Ajuntament, l'administració pública més pròxima a la ciutadania, té l'obligació de generar les oportunitats perquè el teixit empresarial de Castelló puga realitzar més contractacions, i nosaltres estem tenint aqueix ‘feedback’ amb les empreses per a detectar on estan les oportunitats i poder desenvolupar les polítiques actives d'ocupació que estan incidint directament en el teixit socioeconòmic local i generant ocupació", ha explicat la regidora.\nPuerta ha ressaltat que, d'aqueixes contractacions indirectes, 386 ho han sigut de persones que han passat pels serveis municipals d'assessorament i intermediació laboral. També ha destacat les 72 contractacions realitzades en el si de la segona edició de la Fira Castelló Crea, el doble que l'any passat.\nQuant a contractacions directes, s'han realitzat 383 al llarg del passat any, entre les quals destaquen les 132 de Jornals de Vila.\nD'altra banda, les línies de subvencions han ascendit a 351.500 euros i han suposat la contractació de 33 persones. Entre aquestes línies, destaca el programa d'ajuda a l'economia social i el Pla de Retorn del Talent, un programa pel qual s'ha facilitat el retorn de cinc joves qualificats.\nLa regidora d'Ocupació ha desgranat a més altres dades del balanç de l'àrea d'ocupació com els programes de formació, orientació i emprenedoria.


Resultats per a la cerca "envàs" dins totes les àrees temàtiques\nca envàs, n m\nRecipient dins el qual es posa un producte que es vol transportar o conservar.\nL'article 2.1 de la Llei 11/1997, del 24 d'abril, d'envasos i residus d'envasos, de l'Estat, defineix l'envàs com tot producte fabricat amb materials de qualsevol naturalesa i que s'utilitzi per contenir, protegir, manipular, distribuir i presentar mercaderies, des de primeres matèries fins a articles acabats, en qualsevol fase de la cadena de fabricació, distribució i consum. També es consideren envasos tots els articles rebutjables utilitzats amb aquesta mateixa finalitat. Dins aquest concepte s'inclouen únicament els envasos de venda o primaris, els envasos col·lectius o secundaris i els envasos de transport o terciaris.\nEs consideren envasos industrials o comercials aquells que són d'ús i consum exclusiu a les indústries, comerços, serveis o explotacions agrícoles i ramaderes i que, per tant, no són susceptibles d'ús i consum ordinari en els domicilis particulars.\nD'altra banda, cal tenir present el Reial decret 252/2006, del 3 de març, pel qual es revisen els objectius de reciclatge i valorització que estableix la Llei 11/1997, del 24 d'abril, d'envasos i residus d'envasos, i pel qual es modifica el Reglament per a la seva execució, aprovat pel Reial decret 782/1998, del 30 d'abril, atès que modifica els apartats a i b de l'article 5 de la dita Llei 11/1997, del 24 d'abril.\nLa disposició final cinquena de la Llei 9/2006, del 28 d'abril, sobre avaluació dels efectes de determinats plans i programes en el medi ambient, modifica l'apartat 1 de l'article 2 de la Llei 11/1997, ampliant la segona part de la definició d'envàs, la qual queda redactada de la manera que es recull a continuació.\n«Es consideren envasos els articles que s'ajustin a la definició abans esmentada sense perjudici d'altres funcions que també pugui fer l'envàs, llevat que l'article formi part integrant d'un producte i sigui necessari per contenir, sustentar o preservar el producte durant tota la seva vida útil, i tots els seus elements estiguin destinats a ser usats, consumits o eliminats conjuntament.\n»Es consideren envasos els articles dissenyats i destinats a ser omplerts en el punt de venda i els articles d'un sol ús venuts plens o dissenyats i destinats a ser omplerts en el punt de venda, a condició que tinguin la funció d'envàs.\n»Els elements de l'envàs i elements auxiliars que s'hi integren es consideren part de l'envàs a què estan units; els elements auxiliars directament penjats del producte o que hi estan lligats i que facin la funció d'envàs es consideren envasos, llevat que formin part integrant del producte i tots els seus elements estiguin destinats a ser consumits o eliminats conjuntament.\n»Es consideren envasos industrials o comercials els que siguin d'ús i consum exclusiu en les indústries, comerços, serveis o explotacions agrícoles i ramaderes i que, per tant, no siguin susceptibles d'ús i consum ordinari en els domicilis particulars.»\nA banda dels envasos, la Llei 11/1997 defineix els residus d'envasos, que són, d'acord amb l'article 22, «tot envàs o material d'envàs del qual es desprengui el posseïdor o tingui l'obligació de desprendre's en virtut de les disposicions en vigor».\nA més a més, l'article 2.3 també regula la gestió dels residus d'envasos i la defineix com «la recollida, la classificació, el transport, l'emmagatzematge, la valorització i l'eliminació dels residus d'envasos, inclosa la vigilància d'aquestes operacions i dels llocs de descàrrega després del seu tancament».\nEls sistemes integrats de gestió d'envasos han de garantir, en el seu àmbit d'aplicació, el compliment dels objectius de reciclatge i valorització, en els percentatges i els terminis establerts en l'article 5 de la Llei 11/1997.\nEls sistemes integrats de gestió tenen com a finalitat la recollida periòdica d'envasos i residus d'envasos, en el domicili dels consumidors o a la rodalia, s'han de constituir en virtut d'acords adoptats entre els agents econòmics que operin en els sectors interessats, llevat dels consumidors i usuaris i de les administracions públiques, i han de ser autoritzats per l'òrgan competent de cadascuna de les comunitats autònomes en què s'implantin territorialment, prèvia audiència dels consumidors i usuaris. Les comunitats autònomes han de comunicar al Ministeri de Medi Ambient les autoritzacions que hagin concedit.\nFinalment, la Llei 11/1997 estableix que els envasos inclosos en un sistema integrat de gestió s'han d'identificar mitjançant símbols acreditatius, idèntics en tot l'àmbit territorial del mencionat sistema, sens perjudici de les competències de les comunitats autònomes en els seus respectius àmbits territorials.\n<Comunicació empresarial > Comunicació > Publicitat > Producció>, <Comunicació empresarial > Comunicació > Disciplines relacionades > Màrqueting > Producte>\nRecipient dins el qual és aconduït un producte a fi de conservar-lo, transportar-lo, distribuir-lo, vendre'l i facilitar-ne l'ús al consumidor.\nDes del punt de vista comunicatiu, l'envàs duu impresos els elements gràfics pertinents per reconèixer el producte que conté (ingredients, data de caducitat, codi de barres, nom de marca, logotip i altres informacions referents a l'empresa fabricant, etc.) i ocasionalment pot dur informació publicitària o promocional.\nRecipient o embolcall utilitzat per a protegir un aliment a fi d'evitar que es contamini o deteriori durant les diferents operacions de manipulació.\nL'envàs ha de complir unes normes molt estrictes pel que fa al material de què està format, permeabilitat, elasticitat, resistència, composició, etc.\nfr récipient, n m\nen package, n\nen packaging, n\n<Indústria > Conceptes generals > Envasos i embalatges>\nen container, n\nen pack, n\nProducte elaborat amb materials de naturalesa diversa que s'utilitza per a contenir, protegir, manipular, distribuir i presentar mercaderies, des de matèries primeres fins a articles acabats, en qualsevol fase de la cadena de fabricació, distribució i consum.\nfr emballage, n m\nRecipient elaborat amb materials de naturalesa diversa que s'utilitza per a contenir, conservar, manipular, distribuir i presentar un aliment, des de matèries primeres fins a productes acabats, en qualsevol fase de la cadena alimentària.\nEls envasos han de comptar amb una declaració de conformitat que certifiqui que són aptes per a ús alimentari.\nEstructura d'una punta d'arrest.\nRecipient, tancat o precintat, amb capacitat per a contenir un volum la massa total del qual no excedeix els 1.000 kg, utilitzat per a conservar, protegir, manipular i distribuir productes.


Objectiu: ocupació: Objectiu: Camí cap a una professió 2.0\nObjectiu: Camí cap a una professió 2.0\nEl passat dimecres 30 de Gener, vaig tenir la gran oportunitat de formar part de la Taula Rodona que organitzava Barcelona Activa. L'objectiu de la trobada va ser ajuntar a un equip de persones que poguessin compartir amb les persones assistents els seus coneixements sobre com reciclar-se i tenir accés a les noves professions 2.0. Al costat de ponents com Pedro Rojas (@SeniorManager), Arancha Ruiz (@alterarancha), Selva Orejon (@SelvaOrejon) i Virginio Gallardo (@Virginiog) vaig poder escoltar interessants ponències que van acostar a les persones presents a la sala al coneixement d'aquest nou món ple d'oportunitats.\nVirginio Gallardo va desenvolupar la seva ponència entorn als canvis que les empreses i els departaments de RRHH estan experimentant en els darrers temps. Com la tecnologia i els medis socials estan canviant la forma d'actuar, la manera d'estructurar les plantilles i fins i tot l'aparició de noves ocupacions al voltant d'aquests departaments.\nAl seu torn, Selva Orejon va convidar a les persones assistents a conèixer noves professions dels àmbits legal, seguretat i tecnològic. Ocupacions de nova creació amb funcions i tasques molt concretes, totes elles enfocades al món 2.0. Ciberinvestigadors, SEO desposicionadors, forenses digitals o hackers ètics van ser algunes de les professions que Selva va exposar a l'audiència, deixant a les persones assistents força sorpreses.\nArancha Ruiz va voler obrir la ment de les persones que estàven presents a la sala, recordant que hi ha professions que s'han realitzat tota la vida i que amb la irrupció dels mitjans digitals segueixen existint, amb l'única diferència que s'incorporen algunes tasques i funcions pròpies del món 2.0. Amb aquesta presentació i alguns exemples molt clars, Arancha va convidar a l'audiència a reciclar-se, adaptar-se, aprendre i seguir endavant amb la seva trajectòria professional.\nEn últim lloc, Pedro Rojas va voler introduir a les persones assistents les competències més demandades pel conjunt de les professions 2.0. Les pinzellades que va donar Pedro van servir per demostrar que el món 2.0 no requereix competències específiques i novedoses sinó que la base segueix estant formada per actituds, habilitats i coneixements ja presents en moltes altres professions. El que sí resulta imprescindible és la identificació dels requeriments d'aquestes noves ocupacions i el treball per aconseguir l'assoliment competencial.\nPersonalment, vaig voler aportar a aquestes ponències que permetien a les persones assistents conèixer què s'està demanant a les professions del món 2.0, un component d'orientació. La meva ponència va anar encaminada en destacar els punts claus del camí que qualsevol persona hauria de fer quan es planteja un canvi d'objectiu professional. Un camí complex però molt enriquidor, on el més important és saber-se fer les preguntes clau i escoltar les respostes que ens donem.\nAmb aquesta breu introducció us deixo amb el Prezi que va acompanyar la meva ponència:\nEtiquetes: canvis, competències, estratègies, objectiu_laboral, objectiu_professional, orientació, orientació_online, perfil2_0, planificació, preguntes, prezi, reinventar-se, reorientació, RRHH\nMuchas gracias Sylvie! :)


Preguntas sobre lot2: "Serveis d¿Empresa manipuladora" 1.\t-Volum total d¿enviaments entre cartes i complet. 2.\t-Característiques del complet: ¿ Tipus de paper a utilitzar ¿ Format obert i tancat ¿ Color a Imprimir a cara i dors ¿ Personalització necessària. 3.\t-Característiques de les cartes: ¿\tTipus de paper a utilitzar ¿\tColors a imprimir ¿\tPersonalització 1 o 2 cares ¿\tTipus de plegat ¿\tS¿han de produir sobres d¿enviament? Si es així. Necessitem volumetria i característiques del sobre i tintes a imprimir 4.\tLa Producció del material es diari/setmanal/mensual? Sobre la opció seleccionada, si us plau indiquin volumetria aproximada. 5.\tEn el lot 2 es parlar que s¿ha adjuntar una targeta. Aquestes targetes son entregades per un proveïdor o s¿ha de realitzar la fabricació i personalització?\n26/04/2021 21:53h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nResposta: 1.- TMB l¿any passat amb l¿actual proveeidor va realitzar un total de 81.000 envíos, tenint en compte, que a partir del mes de juliol ja no havia manipulació de les nòmines, fet que a disminuït el número d¿envios significativament. No es pot predir un numero exacte d¿envios ja que TMB no es compromet a cap mínim al respecte. 2.- Les característiques no el podem definir, ja que en un servei que pugui haber puntualment durant l¿any, es TMB qui aporta tant els sobres, com les adreces, com les etiquetes. Però puntualitzo, es un servei puntual aquest cas. 3.- El servei es diari, tot i que actualment, el baix volum de cartes que hi han, fa que sigui de 2 o 3 cops a la setmana. Avisant previament al proveeidor si cal que no vingui a fer la recollida a les oficines.


Formació professional . Departament d'Educació\nVacants de cicles formatius per famílies (curs 2018-2019)\nEls números negatius en els fitxers de vacants indiquen que hi ha més demanda que oferta en el cicle formatiu.\nLes vacants que apareixen en els fitxers són les vacants que hi ha després de les matrícules i del tractament de les llistes d'espera.\nVacants = oferta total - matrícules\nPels cicles formatius de grau mitjà s'obrirà un nou període de preinscripció els dies 5 i 6 de setembre per a les vacants que quedin després de la matrícula de juliol.\nDonat que en els cicles formatius de grau superior no hi ha període de preinscripció al setembre, les persones que vulguin accedir a alguna vacant i compleixin els requisits es poden dirigir directament al centre.


El Rascador | Gats i Cia. Etòlegs felins\nInici » Bloc » El Rascador\nEnviat per Gats i Cia. el Dm, 07/23/2013 - 10:28\nUn bon rascador ha de ser estable, ha de permetre rascar en vertical i horitzontal i ha d'estar ubicat al lloc apropiat.\nEls gats es fan les ungles al rascador principalment per dos motius. Marcatge i higiene. A més, l'acció de rascar els ajuda a alliberar estrès i forma part del seu exercici diari.\n“Cal col·locar el rascador a l'habitació de la casa on hi fem més vida, generalment al menjador o la sala d'estar.”\nEl marcatge el realitzen al depositar feromones a la superfície gratada, les quals segreguen amb les glàndules que tenen a les potes. Els gats necessiten impregnar aquesta mena de feromones a alguna superfície que pertanyi al seu territori. per ells es tant important com rentar-se, menjar o beure. La higiene es deguda a que quan utilitzen el rascador es desprenen de les ungles velles. (Les ungles velles son aquella mena de fundes d'ungle que sovint pel terra quan netegem.)\nPer poder extreure les ungles mortes, necessiten clavar-les i tirar d'elles amb força. Si el rascador cau o trontolla, al gat li semblarà perillós i no l'utilitzarà.\nLes feromones que impregnen equivalen a deixar un cartell amb el missatge “Aquí hi visc jo”. Si reflexionem un moment, ens adonarem que l'objectiu de deixar un missatge és que algú el llegeixi. Si el rascador està en una habitació on no s'hi entra mai, no semble que sigui un bon lloc per deixar-hi un cartell. Per això els rascadors que estan en llocs poc transitats acostumen a agafar pols per falta d'ús.\nCal col·locar el rascador a l'habitació de la casa on hi fem més vida, generalment al menjador o la sala d'estar. Per trobar-li un lloc dins de la habitació tindrem en compte les següents preferències dels gats:\n-Als gats els hi agrada tenir la situació sempre sota control, si la ubicació del rascador els hi permet veure les entrades de la habitació i els llocs on s'hi fa més activitat, millor.\n-Als gats els hi encanta mirar per la finestra. Quan no hi som, tot es estàtic, monòton i avorrit. Malgrat això, a través de les finestres poden veure quelcom amb el que entretenir-se. Les finestres son les teles dels gats.\n-Als gats els hi agrada prendre el sol. Si el rascador els hi pèrmet fer una becaina al solet, un altre punt que sumem.\nSi recopilem tot el que hem dit fins ara, veurem que el sofà és estable, permet rascar en vertical i horitzontal i està col·locat al lloc més habitat de la casa. Ja sabem perquè li agrada tant el sofà al nostre gat.\nSi tenim un rascador que compleixi els requisits anteriors i el col·loquem al lloc adequat, estarem en condicions d'ensenyar al nostre gat a utilitzar-lo i a fer que deixi els nostres preuats mobles tranquils.\n“els gats tenen la necessitat bàsica de rascar i nosaltres hem de proporcionar-lis el lloc idoni per fer-ho.”\nLa tècnica és ben senzilla, podem encoratjar-los a utilitzar el rascador simplement jugant en ell amb alguna joguina estil canya de pescar. Però el que realment funcionarà renyar-lo tal i com hem vist en articles anteriors cada cop que grati el sofà. Instintivament el gat buscarà alternatives i quan vegi que al usar el rascador no se'l renya i al usar el sofà si, es decantarà pel rascador.\nSi això no funciones i el gat seguís rascant el sofà, buscarem una nova ubicació pel rascador, sempre dins de l'habitació on hi siguem més temps i no desistirem en bufar cada cop que rasqui el sofà.\nA més a més, nosaltres aconsellem tenir un rascador auxiliar que pot estar situat a la mateixa habitació que el principal o a l'habitació on descansi el gat. El rascador auxiliar pot ser quelcom tan senzill i barat com una estora (si, de les que es posen a l'entrada de casa) les estores, especialment les d'espart acostumen a agradar molt als gats. Venen estores en gran varietat de colors i formes, si tenim paciència i busquem bé acabarem trobant alguna que no desentoni gaire amb la decoració de la nostre llar.\nEn resum, els gats tenen la necessitat bàsica de rascar i nosaltres hem de proporcionar-lis el lloc idoni per fer-ho.. Si els hi oferim un rascador estable, que pugui ser gratat en vertical i horitzontal i que estigui situat al lloc adequat, aconseguirem salvar els nostres mobles i farem que els nostres gats siguin més feliços. (=^エ^=)\nrasca el sofá