Surten al mercat les primeres ampolles reutilitzades amb el programa reWINE\nLa Cooperativa Falset Marçà és una de les pioneres en aquest projecte, en el qual s'hi invertirà prop d'un milió d'euros\nLa cooperativa de Falset Marçà és un dels primers cellers que se van sumar al projecte ReWiNE per analitzar la viabilitat de reutilitzar ampolles de vi, juntament amb la Vinyeta, Talcomraja i Vins Pravi.\nTambe hi ha involucrats 100 restaurants i comerços i la planta de rentat Infinity.\nRecordem que a Catalunya cada dia consumim 9 milions de begudes embotellades. Un 6% són ampolles de vi, al voltant de 650.000 ampolles i d’aquestes un 43% no es reciclen.\nAquest projecte ara es troba en la segona fase per demostrar la viabilitat d’un sistema sostenible de recollida, neteja i reutilització d’ampolles de vidre en el sector vinícola de Catalunya.\nÉs per això que parlem amb Ferran Vidilla, responsable de marketing de la Cooperativa Falset-Marçà i un dels que coneix de primera mà com s’està fent el procés d’aquesta prova pilot.\nVidilla recorda que reutilitzar les ampolles és el que shavia fet sempre “encara es continua fent amb altres tipus de begudes però amb el vi es va anar oblidant, fins que s’ha oblidat del tot”.\nLes primeres proves eren per comprovar si després del rentat de les ampolles es podien tornar a fer servir sense que alteressin les propietats organolèptiques del vi que s’hi tornaria a posar a dins. Un cop comprovada l’eficiència d’aquest procés que consisteix en 10 cicles d¡obplir i buidar l’ampolla, va arribar el moment de comprovar la seva viabilitat ambiental i econòmica.\n“En aquest moment nosaltres fem una mena de circut intern. Amb els restaurants a qui distribuïm els demanem que guardin les ampolles i quan tornem les canviem per les plenes”, explica Vidilla. “Les emmagatzemem al celler i quan en tenim una quantitat important, es porten a la planta de rentat”\nPalets d’ampolles de vi buides de la Cooperativa Falset Marçà per reutilitzar | Cedida\nDe moment treballen amb 7 restaurants de la zona que segons els responsable de màrqueting de Falset Marçà han acollit molt be la proposta.\nÉs ara en què les ampolles reutilitzades surten al mercat i per tant és tanca el cicle. És previst que a final d’aquest any, es puguin tenir dades que corroborin la viabilitat d’aquest projecte.


Textos legals | Hotel de luxe A Casa Canut a Escaldes (Andorra)\nAvís legal de l'Hotel A Casa Canut *****\nEn aquest lloc web no es recull cap dada personal sense el seu consentiment, ni se cedeixen a tercers. Les dades que se sol·liciten als usuaris són les estrictament necessàries i imprescindibles per poder proporcionar una resposta o una prestació de servei efectiva a l'usuari.\nIgualment, la finalitat de la recollida de les seves dades, el responsable de l'tractament, l'adreça on pot exercir els seus drets i la durada de la conservació de les dades s'especifiquen a l'avís de privadesa vinculat a l'opció o al servei que utilitzi.\nEn qualsevol moment els usuaris tenen dret a obtenir la confirmació de l'existència dels tractaments de les seves dades personals, el seu contingut, l'origen i també l'exercici de qualsevol dels drets d'accés, oposició, rectificació o supressió, segons els articles 15, 22, 23, 24 de la Llei 15/2003 qualificada de protecció de dades personals, de l'18 de desembre.\nAquests drets es poden exercir davant hotel A CASA CANUT.\nEn cap cas s'utilitzen galetes (cookies) per a l'adquisició de dades personals identificatives de l'usuari ni s'enregistren les seves adreces IP. L'ús de galetes (cookies) es reserva exclusivament per facilitar a l'usuari l'accessibilitat a la pàgina web i per a estadístiques.\nLa privacitat de tota la informació facilitada, tant la facilitada per l'usuari a través dels mitjans de sol·licitud de dades personals, com l'accessible a través de la pàgina web, està regulada per la Llei 15/2003 qualificada de protecció de dades personals, de l' 18 de desembre, i pels reglaments que la desenvolupen.


Aprofitant que la Filmoteca, el TNC i la il·lustradora Maria Hesse fan un homenatge a Marilyn Monroe, en repassem la figura\nÀrtic | Manel Carrasco | dijous, 17 de desembre del 2020, a les 19.35\nNi Chaplin, ni Hitchcock, ni Bogart, ni Audrey Hepburn: Marilyn Monroe, Norma Jeane Baker, tot i la seva curta vida potser és el producte més recordat de Hollywood, un Hollywood que sovint es va aprofitar de la seva imatge de “bomba sexual” i li va negar totes les seves altres qualitats.\nAprofitant l’inici d’una mostra a la Filmoteca de Catalunya sobre la seva figura, amb exposició inclosa, de l’espectacle teatral ‘Monroe – Lamarr’, que es pot veure al Teatre Nacional de Catalunya, i de la publicació del llibre de Maria Hesse ‘Marilyn’, avui repassem la carrera i el llegat de Marilyn Monroe.\n‘La jungla d’asfalt’\nA ‘La jungla d’asfalt’ Marilyn Monroe encara no era la conegudíssima actriu que seria més endavant, però aquest va ser un dels seus papers secundaris més importants. Aquest film la posa en el mapa per a molts productors, però també contribueix a formar-li aquesta imatge de rossa seductora però innocent que després repetirà, de grat o per força, en bona part de la seva carrera. Tot seguit vindrien una sèrie de comèdies insubstancials i primers èxits com ‘Niagara’, ‘Els senyors prefereixen les rosses’ o ‘Cómo casarse con un millonario’.\nI aquí tothom hauria esperat l’escena de la sortida d’aire del metro i la faldilla aixecant-se, però hem triat aquesta altra perquè ens sembla que exemplifica molt bé un dels elements que va fer tan famosa la pel·lícula: Marilyn Monroe interpreta la veïna d’un pare de família que s’encaterina amb ella. I en escenes com aquesta, el públic masculí heterosexual i conservador rep la satisfacció que estava esperant: la possibilitat que una dona com ella s’enamori d’un tipus gris i sense gràcia. O sigui, que es faci realitat la seva fantasia d’una Marilyn als seus peus.\n‘Bus Stop’ és la primera pel·li que Marilyn Monroe va fer després de plantar-se, dir que no volia fer més el paper de símbol sexual, marxar a Nova York a estudiar amb Lee Strasberg i, fins i tot, fundar una productora. I quan va fer tot això, els mitjans es van riure d’ella, qualificant-la de nena ximpleta que ara volia produir. ‘Bus Stop’, que va fer amb Joshua Logan, un dels cineastes que més bé la va entendre, es va convertir en la prova que ni nena, ni ximpleta: Marilyn Monroe era una actriu molt capaç.\nMarilyn Monroe ja havia tingut una sobredosi de barbitúrics i es rumorejava que un parell d’avortaments, la productora que havia fundat no funcionava i començava a tenir problemes a l’hora de recordar les seves línies. Tot plegat, sumat a un ambient de treball hostil, fa que el rodatge sigui un infern per a ella i se submergeix en les seves inseguretats.\nClark Gable i Marilyn Monroe es van entendre molt bé durant el rodatge d’aquest drama sobre somnis perduts i figures ferides i cansades… perquè els dos eren dues figures ferides i cansades! Seria, de fet, la última pel·lícula que farien tots dos, com a mínim sencera. Gable moriria just abans de l’estrena i Monroe uns mesos més tard. Posa la pell de gallina que aquesta fos el seu últim film, perquè tot el drama que vivia l’actriu es nota en una interpretació brillant i molt complicada.\nTotes les reproduccions de Marilyn Monroe\nTot seguit us proposem un breu repàs al llegat de Marilyn Monroe, que continua ben viu gairebé 60 anys després de la seva mort i transcendeix el cinema per influir en totes les capes de la societat moderna.\n— cine — Filmoteca de Catalunya — il·lustració — Teatre Nacional de Catalunya


Karate Club Alboraia tanca febrer collint grans èxits - Nou Horta\nKarate Club Alboraia tanca febrer collint grans èxits\nDivendres, 02 Març 2018 16:00\tEscrit per Redacció Publicat en Alboraia-VAL Vist 278 vegades\nDissabte passat, Karate Club Alboraia va participar en la Lliga Autonòmica de Benidorm amb tres dels seus esportistes; Lucca Cortés en kata benjamí masculí, Patricia Martínez en kumite aleví femení i David Domingo en kumite infantil masculí en el qual Patricia Martínez va obtenir medalla de plata en la seua categoria. Simultàniament, en el Torneig Open Cadets, Marco Tronch va competir en una disputada categoria a la qual no va poder optar a podi.\nEl diumenge, Karate Club Alboraia va estar a Tavernes Blanques en el Torneig Interclubes Infantil de katas on tots van participar amb una genial actuació; Marco Peris va quedar subcampió en la categoria menuts; David Ruiz, Yassin Zerouk i Vega Miñambres, qui va quedar campiona de la categoria, van participar en la categoria aleví principiants. En aleví avançat van estar Lucca Cortés, Alejandro Salvador, Aiko Monster i Patricia Martínez, qui sent tercera, va aconseguir la seua segona medalla en el mateix cap de setmana i en les dues modalitats de karate: Kumite i Kata. Rita Gallén, Jimena Miñambres i Lucía Ruiz van participar en infantil principiant, on Lucia va quedar campiona en aquesta categoria. En infantil avançats, el club va participar amb Adrián Rodríguez i Iván López. Hector Peris es va classificar amb un tercer lloc en juvenil principiants i David Pasynick va obtenir el bronze en juvenil avançats.\nModificat el Divendres, 02 Març 2018 16:01\nMés en esta categoria: « Alboraia celebra la 'Setmana de la dona' amb una diversa oferta cultural\tAlboraia col·labora en un projecte europeu que reconeix el paper fonamental dels agricultors »


Vilafranca en Comú reclama més inversió per posar al dia les reparacions als carrers i places de la vila – Vilafranca en Comú\nPublicat a abril 5, 2018 per Jordi Castellvi\nUn any després que Vilafranca en Comú (VeC) fes públic l’informe “Vilafranca a peu de carrer”, sobre l’estat dels carrers i places de la vila, la situació continua essent molt millorable. Aquest dimarts s’han presentat en roda de premsa les conclusions d’una actualització d’aquell document, en la qual s’observa que la majoria de deficiències detectades continuen pendents d’arranjar, una petita part s’han resolt i d’altres s’hi ha intervingut, però de forma insuficient.\n“És evident que cal una inversió de l’Ajuntament en l’espai públic superior a la que es fa actualment, almenys durant un temps per posar-se al dia”, afirmava ahir el regidor Ramon Arnabat. En aquest sentit, el grup municipal de VeC des de 2016 demana que el pressupost municipal dobli la partida destinada a la millora de l’espai públic, amb 600.000 € més dels previstos, a invertir en accions a cada barri, proposades mitjançant participació ciutadana.\nLa primavera de 2017, després de l’informe presentat per VeC, el govern municipal va promoure una sèrie d’intervencions a la via pública i enguany ha previst una destinació pressupostària extraordinària de 400.000 €. “Sense reconèixer-ho, el govern ha fet seva la proposta de Vilafranca en Comú”, tot i que no en la quantitat necessària, apunta Ramon Arnabat. “El manteniment de carrers i places, la cura de l’espai públic, és competència exclusiva de l’Ajuntament –recorda el regidor de VeC-, hauria de ser una prioritat”.\nReparacions que prioritzen els vehicles\nPel que fa a l’inventari de deficiències, malgrat s’han realitzat algunes millores, “en molts casos la sensació és que la feina no es va acabar o es va fer de forma provisional”, descriuen Agustí Villarroya i Xavier Cadafalch, membres de la comissió d’espai públic de VeC. Per exemple, en diversos carrers s’ha arranjat només el ferm i s’han deixat per arreglar les voreres, “es dóna prioritat als cotxes, en lloc de tenir més presents els vianants”.\nAlgunes de les reparacions realitzades, com a la cruïlla dels carrers Ferran i Ponent o en diversos embornals, ja tornen a presentar desperfectes. La major part de les 199 deficiències detectades fa un any, però, es troben en el mateix estat o en alguns casos han empitjorat. Continua essent greu el llistat de passos de vianants que no compleixen criteris d’accessibilitat, fins a una trentena, distribuïts per tots els barris de la vila. També es detecten mancances d’enllumenat, especialment en alguns punts del Molí d’en Rovira, i defectes de mobiliari urbà, com a la pista de skate, un dels pocs espais de lleure per a joves.\n“Mereixen punt i a part els pals de fusta a les voreres”, afirmen els autors de l’informe. N’han comptabilitzat 32 en diferents carrers de la vila, els quals es mantenen “per por d’enfrontar-se a les companyies subministradores”. Per tot plegat, des de VeC es reclama un pla de priorització d’intervencions a l’espai públic, elaborat conjuntament amb les entitats, veïns i veïnes dels barris, i que posi al davant les persones. “Si no arrangem les voreres i no fem accessibles els passos de vianants, estem perjudicant la població més vulnerable –afirma Ramon Arnabat-. L’ajuntament té la responsabilitat de vetllar per l’espai públic i l’urbanisme, són polítiques de les quals s’ha de beneficiar el conjunt de la ciutadania”.


Puçol lliga en curt als gossos i als seus amos\nLa campanya informativa de sanció a tots els veïns que no complisquen amb la normativa d'arreplegar els excrements dels seus animals domèstics finalitzarà a finals del mes de gener, i serà al febrer quan la policia local comence a imposar les multes a què incomplisquen l'ordenança municipal.\nEls senderistes de Puçol comencen l'any amb la Ruta del Cerro\nEl Grup de Senderisme Puçol comença gener amb la Ruta del Cerro, encara que l'itinerari circular previst es va vore truncat en part per les pluges i la important crescuda del riu Magro.\nI en Nadal, una escola per a divertir-se i deprendre... naturalment\nDel 22 al 30 de desembre, en el col·legi públic Lluís Vives s'ha celebrat la tercera edició de l'Escola de Nadal, que enguany, per primera vegada, hi ha estat centrada en un tema monogràfic: tallers mediambientals per a passar les festes deprenent i disfrutant naturalment.\nEl Grup de Senderisme despedix l'any amb un passeig pel Túria\nEste itinerari que per a esta ocasió hem elegit ha suposat per a alguns conéixer una zona de la nostra geografia un tant desconeguda, però que sens dubte, després de la visita realitzada, guardarà en el seu interior un record gratificant del seu pas per estos paratges i del seu espectacular recorregut entre tallats i vistes al riu Túria.\nLa segona passarel·la de gossos va ser un èxit a causa de la gran afluència de públic\nEl diumenge 23 de novembre es va celebrar la segona edició de la passarel·la de gossos sense llar, un certamen que pretén buscar un refugi a estos animals.\nL'autobús Planeta Sano aparca a Puçol per a parlar d'alimentació saludable\nL'autobús Planeta Sano, que s'emmarca dins de l'Obra Social Caja Madrid, ha aparcat a Puçol per un dia amb l'objectiu de conscienciar als escolars i habitants del municipi sobre la importància de portar una alimentació saludable i reciclar els residus per a cuidar el medi ambient.\nTrotafons: viu la teua platja a fons... i deixa viure\nNo són submarinistes, no són pescadors, tampoc realitzen campionats. El seu és protegir l'entorn marí, col·laborant en tasques de neteja, de protecció del medi i realitzant cursos per a formar altres amants del món submarí que hi ha junt amb les nostres platges. El seu nom: Trotafons. El seu lema: viu i deixa viure.\nA partir del 14 de novembre, els veïns de Puçol trien entre tots quin poble volen per al futur\nL'Ajuntament de Puçol treballa en el nou Pla General d'Ordenació Urbana i, en compliment de les noves normatives autonòmiques, ho fa incloent un estudi previ del paisatge i un Pla de Participació Ciutadana, que inclou una enquesta oberta a tots els veïns en què poden votar les seues preferències sobre el Puçol del futur.\nEls senderistas de Puçol en l'Orxa, una de les seues excursions més captivadores\nDesprés dels prolegòmens de les anteriors rutas, la de l'Orxa és sens dubte la que ha iniciat la temporada de manera captivadora, ja que ha sigut un verdader plaer disfrutar de l'entorn natural d'esta senda denominada PR.V-207.\nL'institut inaugura unes noves instal·lacions que confirmen la seua sensibilització mediambiental\nDurant el matí del dilluns 27 d'octubre han sigut inaugurades les noves instal·lacions de l'Institut d'Ensenyança Secundària de Puçol, gràcies al concurs mediambiental que Caixa Madrid ha realitzat entre diferents centres escolars de la Comunitat Valenciana. El premi, dotat amb 20.000 €, ha suposat notables millores ecològiques per a l'institut.\nEl dilluns 27, l'institut inaugura les millores creades amb el premi de Caixa Madrid\nEl dilluns 27 d'octubre s'inauguren les obres realitzades en l'Institut d'Ensenyança Secundària de Puçol gràcies als 20.000 euros obtinguts per la seua Ecoauditoria presentada al concurs organitzat per l'Obra social de Caixa Madrid.


cursos cinema – Cooperativa Obrera – Teatre el Magatzem (Tarragona)\nTardor 2019 – Infantil\nTaller de Guió de Cinema i Tv (10h)\nHorari: de 10h a 12:30h.\n– 12 d’octubre:\nL’estil i el guió. La idea, l’story-line i la sinopsis.\n– 19 d’octubre:\nIntroducció, nus i desenllaç. Els personatges, els conflictes i les trames.\n– 26 d’octubre:\nLes escenes i les seqüències. La redacció del guió.\n– 2 de novembre:\nLa redacció del guió, les seves variants i aplicacions.\nTaller de Direcció de Cinema (15h)\n– 9 de novembre:\nLa preproducció: El llenguatge audiovisual, el guió i la memòria de direcció.\n– 16 de novembre:\nEls departaments principals: La direcció de fotografia, so, art i música.\n– 23 de novembre:\nL’script i l’equip de direcció en una pel·lícula.\n– 7 de desembre:\nEl rodatge de la pel·lícula. Pla de rodatge i documents de direcció.\n– 14 de desembre:\nEl muntatge audiovisual i la postproducció.


L’arrel de la prostitució, article d’Ana Bernal-Triviño\nNo hi haurà llibertat sexual fins que no s’ataqui la violència sexual executada per proxenetes i bagassers. El seu negoci criminal continua. I aquests, per ara, continuen aplaudint\n21 de de maig del 2022. 12:04\nEn tots aquests anys hem après qüestions importants. Per exemple, amb la guerra d’Ucraïna sabem l’important que és tancar les vies d’ingrés de Rússia perquè no es pugui finançar. També sabem quela violència de gènere no s’acaba donant només ajudes a les víctimes, sinó amb mesures contra l’agressor i sense que aquest tingui contacte amb la víctima. En un o un altre cas hem après que cal anar a l’arrel del problema per evitar que prossegueixi.\nSempre que escric d’alguna cosa, penso en els qui el pateixen. I quan penso en les dones explotades sexualment m’imagino les atrocitats que van haver de viure ahir mateix: sentir l’ordre dels seus proxenetes, que les droguen, amenacen o peguen, i la soledat davant el bagasser, que l’obliga a fer el que ell vulgui. Ni tan sols saben si l’endemà podrien estar mortes.\nSuposo que aquestes dones deuen dir que per a què serveix un feminisme que no pensa en elles amb urgència. I tenen raó. A elles no les salva el discurs de «dones lliures» i «empoderades» perquè no és la seva realitat. Tampoc la hipocresia d’un sector que dona la culpa a un «feminisme blanc» per desviar la falta de responsabilitat, desinformar sobre l’abolicionisme i que no focalitza el problema en els qui el sostenen.\n¿Qui? La prostitució existeix perquè en les seves arrels hi ha la criminalitat, els proxenetes i els bagassers. I, sense ells, no existiria ni demanda ni el lucre aliè. Sempre queda la sensació que les dones prostituïdes no és que siguin les últimes. Sinó que són, sempre, les oblidades. En les seves qüestions sempre se cedeix, res és urgent i s’apel·la a un etern debat que deixa temes pendents en punt mort. Dones de primera i de segona. Encara més quan moltes d’elles són emigrants o pobres.\nNo es pot demanar igualtat en una societat que permeti la més gran de les desigualtats en el dia d’avui. No hi haurà llibertat sexual fins que no s’ataqui de soca-rel la violència sexual executada per proxenetes i bagassers. El seu negoci criminal continua. I aquests, per ara, continuen aplaudint. Perquè semblen intocables.\nProstitució Dones Igualtat


Canadencs a la guerra civil espanyola, Casal Català Vancouver\nLa ciutat de Barcelona dedica al batalló Mackenzie-Papineau les\nGràcies a la dedicació de la nostra sòcia Angelina Miró, es va aconseguir que la ciutat de Barcelona dediqués al batalló "Mackenzie-Papineau" , de les Brigades Internacionals que va lluitar a la Guerra Civil espanyola en defensa de la Segona República, unes escales al barri d'Horta-Guinardó (amb una placa amb el nom d'"Escales dels Canadencs" .\nPer a més informació sobre els canadencs que van lluitar contra el faixisme a Espanya, recomanem la lectura del llibre Renegades, Canadians in the Spanish Civil War de Michael Petrou.\nEn aquest article de l'Angelina Miró se'ns explica amb més detall la història del "batalló Mackenzie-Papineau", i que podeu completar amb la següent entrevista.\nEl batalló Mackenzie-Papineau o "mac-paps" i les escales\nAprofitant que ara fa 70 anys de la fi de la nostra Guerra Civil, jo voldria recordar al 3er Batalló Mackenzie-Papineau dintre de la XI Brigada Internacional que va lluitar al costat de la República espanyola contra el feixisme.\nAquest batalló era format per 1.546 voluntaris canadencs que venien de tot arreu del Canadà, 721 van deixar-se la vida lluitant. Varen participar a les batalles: Brunete, Jarama, Corbera, Gandesa, Teruel i a la batalla de l' Ebre. Estaven manats pel Comandant Edward Cecil-Smith de Toronto.\nMolts varen tenir que fer un llarg viatge, amb papers falsificats sortien de tot arreu del Canadà i normalment arribaven a Toronto-Montreal-Nova York- París-Barcelona, passant molts d' ells als Pirineus a peu, i de Barcelona a Albacete, que era el cuartel general de les Brigades Internacionals, per entrenar-se, rebre armes, uniforme i ser destinats al front.\nL'abril del 1937 el govern canadenc publicà una llei per la qual prohibia la intervenció dels canadencs a la Guerra Civil espanyola, per això no varen ésser reconeguts per rebre els beneficis dels veterans de guerra a la I i II Guerres Mundials. Molts d' ells eren comunistes però no tots, en canvi, tots tenien en comú la lluita contra el feixisme, dintre d' aquest Batalló hi havien molts emigrants filandesos i ucranians.\nEl 21 de setembre del 1938 el primer Ministre espanyol el Dr. Juan Negrín va fer retirar les Brigades Internacionals de la Guerra Civil. Aquests soldats varen desfilar a Barcelona a on se'ls va acomiadar per totes les autoritats de la República i La Pasionaria els va dir: "Os doy las gracias por vuestra participación, podeis iros con un gran orgullo, siempre os recordaremos y cuando todo acabe aquí teneis vuestra casa".\nEntre aquests canadencs es trobava el Dr. Henry Norman Bethune. Quan ell era a Barcelona va conèixer al Dr. Frederic Duran i Jordà de l'Hospital Clínic i creador del primer sistema de conservació de la sang per fer tranfusions. Llavors el Dr. Bethune va crear l' "Associació Hispano-Canadenca de transfusió de sang", així va poder portar la sang amb una forgoneta equipada fins al front, salvant, d'aquesta manera, moltes vides, ja que les transfusions es feien al mateix front.\nAl Canada, el Batalló Mackenzie-Papineau té un monument a Victoria i un altre a Ottawa, en aquest últim hi han pedres portades del lloc d'on es va lliurar la batalla de l'Ebre. A Barcelona tenen el topònim "Les escales dels canadencs" i a Málaga hi ha "El paseo de los canadienses".\nEl topònim de "les escales dels canadencs" es va fer oficial el dissabte 24 d’octubre del 2009 per l'Alcalde de Barcelona, el Sr. Jordi Hereu. Aquestes escales són quatre trams d'escales de 228 m. de llargada i estan situades al districte d'Horta-Guinardó, entre els carrers Castellbisbal i Segur. Aquest topònim va ser una petició del Casal catala de Vancouver, Canadà.\nPer acabar sols dir que jo espero que se'ls reconegui més, tant al Països Catalans com en el Canadà, ja que d'aquesta manera els lligams entre les dues nacions seran més forts i es podrà lluitar més per un món de pau.


País Valencià, poble a poble.: Paterna (L'Horta)\nLa població actual es reparteix entre el poble, i les urbanitzacions i barris de La Coma, La Creu de Gràcia, Cumbres de San Antonio, Terramelar i La Canyada, la més antiga, ja que des de finals del XVIII ha estat constant la construcció de vil·les d'esbarjo per a la classe més acomodada de la ciutat de València.\nAl jaciment de Despeñaperros s'han trobat deixalles del Neolític i del Bronze, època de la qual també hi ha record a la Lloma de Betxí; també en Despeñaperros i en La Vallesa hi ha testimonis del pas dels ibers; de l'època romana hi ha petjada en diferents llocs de l'actual terme municipal, dels quals destaquen una sèrie d'aqüeductes; l’estada dels àrabs ja és ben palsa, amb construccions com l'Alcàsser, la Torre i un munt de deixalles escampades pel terme i la població. En la primavera de 1065 el rei Ferran I de Castella i Lleó (1010-1065) intentà la conquesta amb escàs èxit. El 9 de juliol de 1237 Paterna fou atorgada a fur d'Aragó, juntament amb Manises, a Artal de Lluna pel rei Jaume I (1208-1276), encara que la data efectiva d'ocupació per part del monarca no seria fins el 10 d'abril de 1238.\nAl segle següent una filla de Lope de Lluna, Maria de Lluna, va casar-se amb l'infant Martí d'Aragó, fill de Pere el Cerimoniós (1319-1387); el fill d’aquests, Martí de Sicília, va deixar-lo en herència a son fill natural Fadric, aspirant a la Corona d'Aragó en el Compromís de Casp, obrint d’aqueixa manera una conflictiva etapa successòria, després de la qual, l'any 1436, el rei Alfons el Magnànim (1396-1458), va desposseir en Fadric de les seues propietats i va cedir-li-les a l'infant Enric, fill de Ferran d'Antequera (1380-1416) i duc de Sogorb; d'aquesta manera el lloc restà vinculat al senyoriu de Sogorb. L'expulsió dels moriscs despoblà la població i paralitzà el seu desenvolupament. A la mort, en 1670, de Joaquim Agustí d'Aragó el poble quedà en mans de la seua germana Caterina Antonia d'Aragó, esposa del duc de Medinaceli. El 30 de juliol de 1746 el senyoriu i la vila foren venuts, per 104.920 lliures valencianes, a Antoni Pando Bringas Arnaiz i Peña, per al qual Felip V (1683-1746) creà, el 13 de novembre d'aqueix any, el comtat de Vila-Paterna.\nEl 1817, tres anys després de l'abolició dels senyorius per les Corts de Cadis, passà a ser propietat del marquès de Miraflores, del qual es conserva el castell alcàsser. En 1858 es canalitzaren les aigües del barranc de la Font la qual cosa suposà un gran avanç modernitzador per a la vila; aqueix mateix segle arribà el ferrocarril i s’hi instal·là el campament militar.\nDurant un llarg període de temps (1939-1956) les tàpies del cementiri de Paterna, així com del proper camp del tir al colomí, serien mut testimoni de les execucions "legals" del nou règim establert per la victòria de les armes. Un total de 2.237 anarquistes, comunistes, republicans, i en general, desafectes a la dictadura ––gairebé un 50% del total d'execucions dutes a terme al País Valencià— foren passats per les armes. En les llistes dels executats podem trobar veïns de les poblacions i comarques més properes, encara que tanmateix hi apareixen d'altres comarques del nord i del sud, així com de la resta de l'Estat; grans fosses comunes situades a l'entrada del cementiri municipal, alguna de les quals compta amb més de 400 cadàvers, són el resultat de les execucions, quasi diàries en el primers anys de la postguerra. Cal destacar, dels allí assassinats el Dr. Peset Aleixandre (1886-1941), que fou rector de la Universitat de València.\nPaterna fou un centre molt important de producció de ceràmica durant l'època musulmana; en 1285 ja és citada com a centre terrisser; en època medieval hi havia dos barris (les olleries) que s'hi dedicaven i exportaven la seua producció a diferents llocs d'Europa, sobre tot a Avignon i Nàpols; a partir del segle XV, però, perdé importància front Manises. A hores d'ara l'economia es basa en una potent agricultura, de regadiu fonamentalment, i, sobre tot en una gran xarxa de polígons industrials en què estan representats gairebé tots el sectors, fins i tot hi ha el Parc Tecnològic de la Universitat de València, capdavanter en investigació sobre alta tecnologia.\nTorre àrab. Típica torre defensiva musulmana, perfectament restaurada i conservada.\nLes Coves. Habitacles excavats en la roca a finals del XIX i primeries del XX i fets servir com a habitatges durant tot el segle passat.\nCalvari. Possiblement, alcàsser fortalesa dels Lluna d'Aragó. Molt modificat per diverses intervencions.\nCastell o Palau dels Comtes de Vila-Paterna. Obra de 1817 destinat actualment a seu de l'ajuntament.\nMercat. Edificat en 1935. Paterna ja comptava amb privilegi de Jaume I per a celebrar mercat.\nGran Teatre. Inaugurat el 24 de juny de 1927 i dedicat, recentment, a un dels més populars fills de Paterna, l'actor Antonio Ferrandis (1921-2000).\nCafè Teatre Capri. Antic Teatro de la Unión, de 1924.\nMuseu Municipal de Ceràmica. Ubicat en l'antic ajuntament, edifici de 1860.\nEsglésia de Sant Pere apòstol. Fundada el segle XIV, tot i que l'edifici actual data del segle XVII.\nCasino. Centre social durant molts anys de la vida paternera, fou adquitir per l'ajuntament en 2009 i actualment es treballa en la seua restauració.\nEspai Cultural La Cova Gran. Inaugurat en 2000.\nEspai Cultural Coves del Batà. Conjunt de huit coves que allotgen un museu etnológic i exposicions temporals. En un futur es projectar instal·lar-hi el Museu de la Cordà.\nAuditori Antonio Cabeza. 2011.\nMare de Déu dels Desemparats.\nSantíssim Crist de la Fe, de la Canyada.\nPaterna és una ciutat festera, on s'hi celebren, entre altres, Moros i Cristians, Falles, Setmana Santa. Però la més popular de les seues manifestacions festives és la Cordà, que cada darrer diumenge d'agost congrega una autèntica multitud desitjosa de fruir del llançament de milers de coets “borratxos'' que il·luminen la nit paternera.\nCoincidint amb el 16è aniversari de la mort de l’actor Antonio Ferrandis, l’ajuntament de Paterna (L’Horta) ha creat el Festival de Cine Antonio Ferrandis, la primera edició del qual s’hi celebrà els dies 14, 15 i 16 d’octubre de 2016. El certamen servirà, entre altres coses, per presentar en exclusiva pel·lícules rodades a Paterna, per projectar films amb segell valencià, per homenatjar les grans figures del cinema valencià o per celebrar taules rodones i trobades amb personatges rellevants de la cultura valenciana.\nEls arrossos constitueixen la base gastronòmica, però el més típic dels àpats del poble són els dolços coneguts com els ‘'cachaps'' de recepta arcana i procedència àrab.\nPublicat per Paco González a 8:40:00


About: Incineració de residus\nLa incineració és una tècnica per al tractament d'una gran varietat de residus. La incineració de residus junt amb altres tractaments a alta temperatura formen part del que es coneix com a tractament tèrmic de residus. Al seu torn, les tècniques de tractament tèrmic són una part d'un sistema complex de tractaments que en el seu conjunt gestiona l'àmplia gamma de residus produïts per la societat (⇒ Enginyeria de residus). La incineració es pot emprar com a tractament principalment en els següents tipus de residus:\nLa incineració és una tècnica per al tractament d'una gran varietat de residus. La incineració de residus junt amb altres tractaments a alta temperatura formen part del que es coneix com a tractament tèrmic de residus. Al seu torn, les tècniques de tractament tèrmic són una part d'un sistema complex de tractaments que en el seu conjunt gestiona l'àmplia gamma de residus produïts per la societat (⇒ Enginyeria de residus). Incinerar vol dir reduir a cendres, o dit amb altres mots que els materials combustibles s'han cremat completament. Es tracta d'una reacció química de combustió, en la qual l'element combustible són els residus i l'element oxidant l'oxigen. En general els residus estan constituïts de materials molt heterogenis, essencialment substàncies orgàniques, minerals, metalls i aigua. Durant la incineració es produeixen d'una part els gasos o fums de combustió, que contenen partícules sòlides en suspensió i són vectors de la major part de l'energia alliberada durant la reacció exotèrmica de combustió, i d'altre les cendres. La incineració es pot emprar com a tractament principalment en els següents tipus de residus: * Residus sòlids urbans (sense tractament previ) * Residus sòlids urbans prèviament tractats (per ex. fraccions seleccionades, triturades, RDF (Refused derived fuel, combustible derivat de deixalles). * Residus industrials no perillosos i embolcalls * Residus perillosos * Fangs residuals * Residus hospitalaris Els incineradors i les plantes d'incineració es dissenyen per poder tractar un tipus o una gamma determinada de residus. L'objectiu d'incinerar els residus és de reduir el seu volum i risc i alhora de capturar o destruir les substàncies potencialment nocives que poguessin ésser emeses durant la incineració. També permet recuperar energia, minerals i/o el contingut químic de certes fraccions de residus. (ca)\nLa incineració és una tècnica per al tractament d'una gran varietat de residus. La incineració de residus junt amb altres tractaments a alta temperatura formen part del que es coneix com a tractament tèrmic de residus. Al seu torn, les tècniques de tractament tèrmic són una part d'un sistema complex de tractaments que en el seu conjunt gestiona l'àmplia gamma de residus produïts per la societat (⇒ Enginyeria de residus). La incineració es pot emprar com a tractament principalment en els següents tipus de residus: (ca)\nIncineració de residus (ca)


Aprèn a fer gelats casolans - Diari de Girona\nPot semblar que la seva elaboració sigui molt complexa quan, de fet, es tracta d'una recepta ben senzilla\n23·05·22 | 13:59\nGelats casolans de fruites Shutterstock\nTot i que es poden consumir tot l'any, els gelats venen molt de gust quan arriba la calor, ja que es converteixen en una bona opció per refrescar-nos sense deixar de banda els seus múltiples i deliciosos sabors.\nDe gelats, n'hi ha de molts tipus. I, com molts altres aliments, també es poden elaborar a casa. Un dels trucs a l'hora de fer gelats casolans és utilitzar productes frescos, per exemple, la fruita. Un ingredient fresc i saludable que pot ajudar-nos a donar color i sabor als nostres gelats. Si el que busquem a part del sabor és cremositat, un iogurt pot ajudar-nos a aconseguir aquesta textura. Encara que no siguem cuiners experts tenim multitud d'opcions amb les quals preparar un bon gelat casolà.\nGelat casolà de maduixa\n150 g de sucre o sucre de llustre (sucre glacé)\n1 culleradeta de sucre invertit o de mel\n350 g de nata molt freda (mínim 35% matèria grassa)\nÉs la recepta més clàssica que existeix dels gelats casolans. A qui no li agraden les maduixes? Són una fruita molt versàtil que té moltes opcions. Per elaborar un gelat casolà de maduixa necessitem netejar i trossejar les maduixes per la meitat i posar-les al congelador. Després que estiguin congelades cal triturar-les per obtenir una textura igual a un granissat. Incorporar la nata, que ha d'estar a temperatura freda, junt amb el sucre i la culleradeta de sucre invertit o mel. I ja estaria llest el nostre gelat casolà. Congelar durant tres hores com a mínim abans de consumir.\nGelat de menta i pinya\n500 g de pinya fresca\nPelar i tallar la pinya en trossos. Triturar els trossos de pinya amb una batedora de mà o de got. Posar una mica d'aigua si fos necessari. Afegim les fulles de menta i tornar a triturar, tot i que podem incorporar altres fruites o fins i tot un parell de cullerades de iogurt del sabor que més ens agradi o llet de coco perquè ens quedi un gelat més cremós. Congelar durant tres hores com a mínim abans de consumir.\nGelat casolà de iogurt grec i fruits vermells\n350 g de iogurt grec natural ensucrat\n115 g de fruits del bosc congelats\n30 ml de xarop d'atzavara o sucre de canya\nCom amb els anteriors gelats casolans hem de triturar tots els ingredients fins obtenir una mescla homogènia, emplenar els motlles dels gelats i congelar-ho mínim durant tres hores.


Biblioteca Can Salvador de la Plaça - Calella: El Cavall Fort és nostre\nEl Cavall Fort és nostre\nLa calellenca Martina Berney (12 anys) ha estat la guanyadora del 31è Concurs de Portades Cavall Fort. I la Berta Bruguera (11 anys), també de Calella, ha quedat finalista. Ambdues participants són alumnes del Taller de Dibuix i Pintura de l’Anna Vivancos de Calella.\nPodeu visitar l'exposició del 31è Concurs de Portades Cavall Fort durant aquest mes d'octubre a la planta baixa de la Biblioteca.\nLa revista Cavall Fort ha rebut més de 600 il•lustracions participants. Les obres finalistes, com la de la Berta, i l’obra guanyadora de la Martina les podeu veure publicades al núm. 1264 de la revista, exemplar que trobareu a la biblioteca.\nHem parlat amb la Martina i ens ha explicat que estava molt contenta d’haver guanyat. Que no s’ho esperava pas i que aquest era el tercer any que envia un treball al concurs de portades de la revista. La Martina ha usat aquarel·les per la seva obra.\nL’Anna Vivancos flanquejada per la Berta i la Martina\nBiblioteca Can Salvador de la Plaça a 1.10.15\nSupernit a la biblio\nCurs de Mindfulness i saviesa oriental per a la vida quotidiana


Divendres, 22 Juliol 2011 01:00\nEconòmics. A la legislatura anterior el Partit Popular va insistir de forma reiterada que, donada la crisi econòmica que patim, hi ha altres prioritats que fer carrils bici. Si pensen això per què ara es gasten 196.000 € en llevar una infraestructura que ja estava feta? On està l’austeritat que tant prediquen?\nSeguretat. El principal motiu que donen per eliminar el carril bici és el de la seguretat. Com tot té alguns punts millorables però no invalida las seva utilitat. Quines dades de sinistralitat pot aportar l’Ajuntament de Palma durant els dos anys que ve funcionant el carril bici per esgrimir motius de seguretat, tenint en compte que aquest darrers anys la mitjana diària supera amb escreix els 1200 usuaris? Per últim, quante infraestructures (carrers, carreteres, autopistes..) hauríem d’eliminar si haguéssim de remetre’ns a les dades de sinistralitat que es produeixen diàriament? El carril bici de les Avingudes permet transitar-hi en comoditat, seguretat i eficiència. La seva eliminació incrementarà el nombre d’usuaris que facin servir la voravia, única forma de transitar-hi amb seguretat. Els infants no s’atreviran a anar per aquests ciclocarrers.\nPotencia la mobilitat. El carril bici de les Avingudes funciona com una espècie de “via de cintura” que connecta els diferents carrils bici i eixos cívics (Passeig Marítim, Jacint Verdaguer, Blanquerna, Fàbrica...) i els futurs que es puguin fer. L’existència d’aquest carril ajuda a potenciar la bicicleta com a mitjà de transport urbà alternatiu, no només per passejar sinó també per anar a la feina o anar a comprar.\nMillores per a l’EMT. Els conductors de la EMT varen mostrar la seva satisfacció en la implantació del carril bici d’Avingudes ja que abans de la seva implantació tenien molta dificultat per circular pel carril bus ja que molts arbres els ho impedien. La implantació del carril bici de les Avingudes ha suposat una millora per el transport públic ja que l’ha fet més ràpid, eficient i còmode.\nUna bicicleta més, un cotxe menys. El col·lapse de trànsit que molts varen augurar en la seva implantació va resultar un fiasco: l’inici del curs escolar d’aquell any fou un dels més tranquils d’aquests darrers anys. Pensem que cada bicicleta que circula per les Avingudes és un cotxe menys per la qual cosa hi guanyam tots\nEmissions. A part de potenciar l’ús de la bicicleta cal tenir com a objectiu la disminució de l’ús del cotxe particular. Durant el 2010 s’han traspassat diverses vegades els llindars recomanats d’òxid de nitrogen. Qualsevol opció que suposi facilitar l’ús del cotxe privat pel centre de Palma és un pas enrere envers la lluita contra el canvi climàtic.\nReclam turístic. La bicicleta és un reclam pels turistes que normalment no es té en compte. Quan la gent ve a Mallorca espera trobar una illa paradisíaca, tranquil·la, “la illa de la calma”, i es troba amb una ciutat saturada de cotxes i amb molt de renou.\nCosens. Durant la legislatura anterior, la paraula que més va utilitzar el Partit Popular fou “consens”. Amb qui han parlat per decidir aquest nou traçat? Han demanat l’opinió de Massa Crítica, el GOB, els veïnats i comerciants de les Avingudes i dels futurs carrers que es veuran afectats etc..?\nCiclocarrers. Bona part del nou traçat el formen els anomenats “ciclocarrers”, un invent que ens obliga a compartir l’espai entre cotxes i bicis, cosa que ens veim obligats a fer a diari per la majoria de carrers de Palma. En aquest carrers, per molta pintura que hi posin, les bicicletes no hi circulam ni en tranquil·litat ni amb seguretat ja que sempre estam sotmesos a la pressió del cotxe que se’ns aferra literalment a la part del darrera amb la intenció de fer-nos anar més aviat.\nZones per a vianants. Una altra part del trajecte passa pel C/ Marie Curie i per la Pça. d’Espanya, zones per a vianants per on, a les hores centrals del dia hi transita molta gent. Això potser una font de conflicte entre els vianants i les bicicletes. Aquesta opció no millora en absolut l’aspecte més crític del carril d’Avingudes que és el tram que va per darrera les parades d’autobús. En el seu punt 98 del programa electoral del Partit Popular diu textualment: “Realitzarem actuacions que afavoreixin tant la mobilitat pels vianants com una ordenació coherent del transport públic, el carril bici i el vessant de transport logístic”. Creuen que fer passar el carril bici pel C/ Marie Curie i la Pça. d’Espanya és afavorir la mobilitat dels vianants?\nAltres inconvenients al nou traçat. El nou traçat és més llarg (476 m. més) , la qual cosa incrementarà el temps de desplaçament; no té semàfors i en canvi té multitud d’aturades i encreuements. Per altra part, la zona del mercat de l’Olivar, els matins i sobretot en dates concretes com per Nadal, estan totalment col·lapsades la qual cosa obligarà a les bicicletes a anar per la voravia amb les conseqüents molèsties pels vianants. El punt 97 del programa electoral del PP de Palma diu textualment: “Recuperarem la capacitat de trànsit rodat en les Avingudes i altres carrers preferents, desplaçant el carril bici a altres carrers de menor importància en el sistema de trànsit o més sobrats de capacitat. Consideren aquest tram com un carrer més sobrat de capacitat?\nDivendres, dia 22: Roda de premsa a les 11,00 h. a la cantonada d’Avingudes – St. Miquel.\nArguments en favor del carril bici d’Avingudes i en contra del nou traçat proposat per l’Ajuntament.\nDissabte, dia 23 de 11 a 12 h. Convidar, a través de les xarxes socials i qualsevol mitjà a l’abast, a passejar pel carril bici de les Avingudes (si encara hi és) o pel carril del cotxes (si ja no hi és). En cap cas es circularà ni per la voravia ni pel carril bus. Demanar als participants que pengin un cartellet a la bici amb el lema “Sí al carril bici d’avingudes” o similar. Durant el recorregut hi haurà un punt d’informació en el que donarem a conèixer en els ciclistes i vianants els motius pel qual rebutjam aquest projecte, a la vegada que els donarem un cartell amb el lema “Sí al carril bici d’Avingudes”.\nAprofitar la sortida de Massa Crítica del proper 6 de febrer per fer una convocatòria massiva en la qual el punt essencial sigui el manteniment del carril de les Avingudes. Es proposa canviar la ruta per què passi per les Avingudes i pel carrer Blanquerna.\nParticipació en el Ple de l’Ajuntament de Palma del proper dia 28 de Juliol en el que donarem a conèixer el nostre rebuig el traçat que l’Ajuntament està executant.\nEscriure una cartes al director als diferents diaris per expressar la nostra opinió.\nParticipar en programa de la Cadena Ser que es fa diàriament de 13,15 a 13,30 h. expressant la nostra opinió. Tel. 971-224171.\nFer un seguiment dels diferents fòrums d’internet i deixar constància dels nostres arguments.\nLlegir 1626 vegades\tDarrera modificació el Dimecres, 06 Juny 2012 23:03\nMés en aquesta categoria: « 13/07/2011 Quina serà la política de carreteres del nou Consell?\t29/07/11 El GOB indignat per la decisió de l'executiu bauzà d'aturar la línia de tren de Manacor a Artà »


Inici > Què fer > Alaior Art Contemporani > Salustiano\n«De petit vaig viure al camp. Al costat de casa nostra hi havia un terreny de conreu delimitat per dos camins i una séquia que un matí va aparèixer cobert de roselles. Semblava que s'havien posat totes d'acord per obrir-se alhora. El vermell de les flors era tan compacte que semblava una bandera vermella. No, no semblava una bandera, la densitat del vermell i la vibració de la superfície tenien la qualitat de la sang, d'un llac de sang. Però no era la sang vessada que va cantar Lorca, era una sang de vida, com la que fabriquen els cors enamorats, amb doble ració d'oxigen.\nPosant molta cura de no fer malbé cap pètal, em vaig endinsar fascinat en el massís de roselles. Quan vaig arribar al centre em vaig ajaçar boca per amunt i, embriagat per la saturació de color i la voluptuositat de l’olor d’opi, vaig tancar els ulls. Vaig notar que les roselles es bressolaven a l’uníson al meu voltant com aquells bancs de peixos que semblen tot un. La brisa feia que les flors, en moure's, produïssin un so agradable i sufocat, com quan escoltes música de festa a través d’una paret. O com es deu percebre la vida des de l’úter de les nostres mares.\nVaig obrir els ulls i vaig veure un avió diminut que solcava el cel. Llavors vaig imaginar com se’m devia veure des d’allà. Un cos prim, menut i pàl·lid retallat per una superfície vermella i plana.Des d’aleshores procuro mirar la vida des de fora. Va ser així com vaig aprendre a explicar-la per dins.»\n«El vermell és un color ple de contradiccions i intencions. El vermell té el poder d'anar més enllà de la seva pròpia condició de color. És més que un color, és un símbol que provoca sentiments de bellesa, d'absolut, d'absència de temps, de tranquil·litat.»\n«El 1992, en un viatge que vaig fer per Itàlia, vaig tenir l'ocasió de veure el Renaixement en viu, i això em va fer pensar que si volia fer alguna cosa en el terreny de l'Art havia de ser d'aquesta profunditat.\nVaig pensar que hi havia molta tècnica perquè eren pinzellades que no es notaven a través de molta veladura, però era també la composició, el ritme.\nQuan vaig ser davant quadres del Renaixement i van aconseguir emocionar-me, vaig analitzar què era el que m’emocionava d'aquell quadre. Per descomptat que no era el tema, perquè eren temes bastant banals: la Mare de Déu, el nen Jesús, Sant Joan de petit… I sens dubte sí que era l'estructura matemàtica, la composició, aquell clarobscur tan delicat en què no veus la mà de l'home. Quan veus un quadre del Barroc, de Velázquez per exemple, veus aquelles pinzellades que són absolutament magistrals, però veus que hi han estat posades i saps quina ha posat primer i quina després, fins i tot quina ha estat la que li ha donat aquella màgia. En canvi, en els quadres del Renaixement no ho saps, no ho veus, et demanes com ha aconseguit aquest clarobscur tan suau? I també em vaig fixar en la posa i la col·locació de les figures. La major part de les vegades, el personatge es gira en comptes de col·locar-se de cara. Les possibilitats de suggerir a l'espectador s'escurcen moltíssim si algú està fent alguna cosa concreta perquè la història comença i acaba aquí, però si algú t’està mirant amb un cert gest molt suau, la capacitat evocadora es multiplica.»\n«L'Art té més vincle amb la religió que amb qualsevol altre concepte. Vull que una obra d'art sigui una cosa sagrada, llavors intento triar els millors materials que estan al meu abast. Vull que la tècnica sigui tan cuidada que ni tan sols cridi l'atenció.Jo vaig pensar que l'ésser humà no es movia gaire bé dins d’una llibertat absoluta, i que aquestes peces que tant m'emocionaven estaven fetes amb un munt de limitacions (pressuposts, contractes en què s'especificava cada gram de pigment utilitzat, etc.). Jo em vaig imposar limitacions, a partir d’ara pintaria amb un fons pla i buit, la representació d'una figura humana i un determinat format.»\n«Crec que al principi el qui més em va poder influir va ser Ghirlandaio que usava una paleta molt forta, era molt net i elegant, amb un punt metàl·lic també. Podria ser el més flamenc de tots els pintors renaixentistes, era una mica rígid i això m'agradava. Després, amb el temps, em va agradar molt Dürer o Holbein. A més cal sumar-hi artistes que\nhan pres com a referència la pintura renaixentista com Otto Dix, un dels meus artistes preferits, mestre en les postures que comentàvem i amb molta cura de com posa la pintura. En fotografia, per descomptat, Pierre Gonnord, indiscutiblement connectat al meu treball.\n“Jorge”, oli damunt llenç, 2000.\n“Hombre”, oli damunt llenç, 1994.\n“Mujer”, sanguina i llapis damunt paper, 1994.\n“Niña en tondo”, sanguina i llapis damunt paper, 1994.\n“Jorge”, dibuix damunt paper, 1994.


Llibres i alguna cosa més... Libros y algo más...: La solitud de Patrícia\nQuadern de mots 13 d’abril de 2012, a les 19:20\nSi el trobo igual l’agafo.\nM’has fet buscar el “combregar amb rodes de molí” i en el Rodamots hi surt amb els exemples d’en Pla. Uf!, és d’aquelles expressions que jo faig servir, de fet, heretades del meu pare. Però si ho diu en Pla “va a missa” ;D\nBotika 14 d’abril de 2012, a les 20:13\nCrec que val la pena, lectura ràpida, curta i entretinguda.\nBotika 15 d’abril de 2012, a les 17:39\nAh, i jo també ho vaig buscar al Rodamots... ;)


Ciència Cognitiva i Llenguatge - Activitats\nEls doctorands presentaran els avenços del seu treball en els seminaris periòdics que organitza el grup de recerca.\nEls doctorands presentaran els seus resultats en congressos d'àmbit nacional, estatal i internacional. Es convida els estudiants a fer almenys una presentació anual.\nAl llarg del doctorat, els estudiants han d'escriure almenys un article científic en què han d'exposar els seus resultats. El treball s'enviarà per a la possible publicació en una revista internacional.


Imatge de l'acte de presentació que ha tingut lloc a l'Espai Francesca Bonnemaison de Barcelona.\nA Esquerra Republicana de Catalunya són conscients que la societat catalana d'avui és diversa i per això volen promoure els mateixos drets i oportunitats per a tothom.Cal entendre aquesta diversitat com una riquesa i amb aquest objectiu, sense que ningú renunciï a la cultura d'origen, aquesta entitat política us convida a participar activament per configurar una societat cohesionada, inclusiva i solidària fonamentada en els valors republicans i en la promoció dels els drets humans.\nEn aquest sentit, és important que homes i dones contribueixin a construir una República Catalana laica amb llibertat de creences i conviccions, on les actituds discriminatòries i racistes no hi tinguin cabuda.\nPer això el dissabte 12 de gener del 2019, a les 12 h, Esquerra Republicana ha presentat el projecte 'La República de la Diversitat', a l'Espai Francesca Bonnemaison, amb la presència de l'Ernest Maragall, alcaldable per Barcelona.\nPerquè volen ajuntaments amb persones com la Najat Driouech, que ara és diputada al Parlament de Catalunya, en Robert Masih, senador, l'Ana Surra, diputada al Congrés dels Diputats, en Gabriel Fernandez, regidor d'Acció Social a Sabadell i en Chakir El Homrani, conseller de Treball, Afers Socials i Famílies.\n#agenda #interculturalitat #barcelona #catalunya #dretshumans #dretsdelspobles #catala #migrants #migracio #racisme #dona #dones\nCatalunya Conferències Política Societat


Un mataroní maratonià: Cursa Delta Prat 2012: Més que satisfet\nAmb un temps de 37:06 i 30è classificat (19è de la categoria) de 736 acabats és el resum de la cursa Delta Prat. Una setmana després d'haver fet una marató (encara que fos a un ritme assequible, en teoria, per a mi), no està gens malament. De fet és la quarta millor marca de la meva carrera, tot i que per l'estat de forma es veia venir que la cosa aniria bé. Però anem a pams.\nLa pluja abans de l'inici de l'enfrontament i certa "fresqueta" feien presagiar una cursa agradable, però al final la calor i la humitat van afectar una mica més del desitjat. Havia quedat amb el Juan Carlos i amb quatre gotes ens vam presentar a les pistes d'atletisme del Prat. Uns 1.000 inscrits, però suposo que absències per la pluja. Poca gent per recollir dorsal i deixar la roba, cosa que s'agraeix.\nAnem amb el temps just d'escalfar i sortir. No hi ha calaixos, però no és necessari. La gent es va col·locant on creu que li pertoca i de seguida es formen grups. Jo vaig massa ràpid al primer quilòmetre (3:27) però penso: "És el primer". Però és que el segon també és ràpid (3:33) i el tercer i el quart, no tant, però estic pensant que potser anirà bé per guanyar segons per al final. La sorpresa ve al km 5 quan miro el cronòmetre i veig 18:11. Tot i que em surt una mica més al meu Fore, pensava que baixaria de 18 (de fet, segons el meu rellotge faig 17:58) i començo a pensar que potser la sortida ràpida em passarà factura. No m'enrecordava que eren dues voltes i s'ha de tornar a fer el mateix recorregut...\nPas pel km 6, pel centre del Prat\nTot i els ànims de la Maite, la seva mare i la Mari Ángeles cap al km 6 començo a pensar que no hi haurà rècord. Les cames pesen i es fa difícil apropar-se als 3:45. Mentalment faig càlculs i me n'adono que serà complicat, fins i tot, baixar de 37 minuts. Intento guardar forces, però "va a ser que no". Per poc, però em quedo en els esmentats 37:06. Tot i una segona volta molt més lenta (gairebé un minut) només perdo una posició respecte els primers 5 quilòmetres. Primer em sap greu, però després faig balanç, penso en la poca preparació de la cursa i em dóno per satisfet. Aquí els resultats.\nSergi, Raúl, Santi i Juan Carlos\nEl Juan Carlos no estava fi, ja ho sabia. Ha estat de viatge 3 dies i fa 47:17. Poc abans de la seva arribada ens trobem amb el Santi (45:13) i amb el Sergi (45:23).\nPublicado por Raúl Muñoz en 10:36:00\nEtiquetas: cursa 10km, Cursa Delta Prat\njuanlukampa 21 de mayo de 2012, 12:41\nMuy bien Raul sigues con la elite\nRaúl Muñoz 21 de mayo de 2012, 12:55\nEsta vez he sufrido más, pero no siempre se puede ir "sobrado", je, je\nJoan Carles Llurdés i Coit 22 de mayo de 2012, 12:31\nUi, ui ... ja comença el declivi, potser? Ja, ja. Amb el trote que duies i les condicions ja firmaria jo 10 minuts més que els teus 37'. Si és que no ens conformem mai!\nEnhorabona i a per la següent.\nRaúl Muñoz 23 de mayo de 2012, 10:40\nNo vaig calcular bé quan em vaig apuntar a aquesta cursa, però crec que puc donar-me per satisfet... és la meva quarta millor marca de sempre!!!\nAra sí, a pensar en la propera, de la qual parlaré properament...


El Barça torna a la feina amb l'absència del Tata Martino i amb Piqué fent treball de fisioteràpia al marge del grup\nEl Barça ha tornat aquest dijous al matí a la feina després del debut victoriós contra l'Ajax a la Lliga de Campions. A la sessió matinal cal destacar l'absència de Gerardo Martino, que ha viatjat cap a l'Argentina per la mort del seu pare, mentre que Gerard Piqué, amb una sobrecàrega a l'adductor de la cama dreta, ha fet treball de fisioteràpia al marge del grup.\n19/09/2013 - 12.01 Actualitzat 19/09/2013 - 14.14\nGerardo Martino arriba a l'aeroport del Prat per agafar un avió cap a l'Argentina.\nEl Barça ha tornat aquest dijous al matí a la feina després del debut victoriós contra l'Ajax a la Lliga de Campions. A la sessió matinal cal destacar l'absència de Gerardo Martino, que ha viatjat cap a l'Argentina per la mort del seu pare, mentre que Gerard Piqué, amb una sobrecàrega a l'adductor de la cama dreta, ha fet treball de fisioteràpia al marge del grup. Com ja és habitual, els titulars han fet feina de recuperació després del compromís contra l'Ajax. Per la seva banda, Gerard Piqué, que va ser substituït en els últims minuts per Marc Bartra, ha fet sessió de fisioteràpia. Carles Puyol ha fet part del treball amb el grup i continua amb la seva recuperació.\nDesprés de dirigir el debut victoriós del Barça en la Lliga de Campions, contra l'Ajax, l'entrenador blaugrana, Gerardo Martino, es va desplaçar directament a l'aeroport del Prat per agafar un vol privat pagat pel club per anar a l'Argentina i poder assistir a l'enterrament del seu pare. A les 12 de la nit aproximadament el tècnic argentí va agafar l'avió. El vol privat permetrà a l'entrenador barcelonista tornar tan aviat com li sigui possible per reincorporar-se al grup que dirigeix. L'absència de Martino ha propiciat que el seu segon, Jorge Pautasso, dirigís l'entrenament i també farà la conferència de premsa de divendres a la tarda prèvia al desplaçament a Madrid.\nL'equip blaugrana juga dissabte contra el Rayo Vallecano, a les 8 del vespre, i està previst que Martino pugui arribar a temps per seure a la banqueta de l'estadi de Vallecas.\nMor el pare del Tata Martino


Església de Sant Jordi de Lloberes – Gaià / Bages | Catalunya Medieval\nEsglésia de Sant Jordi de Lloberes\nSituació: A tocar del Mas Sant Jordi de Lloberes, en terrenys de Gaià, vila i municipi del mateix nom, a la comarca del Bages (Barcelona).\nEstat: Bon estat. No és accessible lliurament. Hem aparcat al voral del camí d’accés.\nAbandonarem aquesta carretera per una sortida a mà dreta (41 57 01.5 01 57 17.8) que trobarem aproximadament entre els PK. 10 -11, degudament indicada. Ara entrarem a un camí de terra, transitable.\nCuriosament hi ha indicadors a banda i banda d'aquesta entrada, però les grafies (b-v / a-e) són diferents.\nMés endavant, a 41 56 32.6 01 57 44.5 trobem una desviació, indicada: per l'esquerra a Sant Miquel de Terradelles, per la dreta a Sant Jordi. Evidentment, continuem per aquesta darrera direcció.\nBen aviat, trobem la darrera desviació, a 41 56 25.4 01 57 43.1, indicada: per l'esquerra a Sant Jordi. A uns 100 metres, ja és visible el mas. L’església està al costat mateix.\nLocalització: N 41 56 26.9 E 01 57 48.5 – Altitud: 667 m.\nEsglésia d'una nau, de petites dimensions i amb volta lleugerament apuntada, un petit absis orientat a llevant corona l'església i un petit campanar d'època posterior substitueix l'original. La portada d'entrada, a migdia, està formada per blocs de carreus ben treballats.\nL'església de Sant Jordi de Lloberes existia l'any 1053 com una tinença de l'església veïna de Sant Amanç de Pedros. Prop d'ella, el mas Sant Jordi surt també esmentat a la documentació d'aquesta època. Posteriorment, al segle XIII l'església fou modificada seguint la tradició romànica. Aquesta església cremada per la Guerra Civil va ser restaurada a mitjans d'aquest segle. Capella del Soler de Lloberes.\nPublicat el 3 juny 2014 per Ricard\tdins de Bages amb l`etiqueta Barcelona, Catalunya, Edificació segle XII, Esglésies, Romànic, Ruta BV-4401 .


Aportació de conjunt (54-61) | FCBarcelona.cat\nAportació de conjunt (54-61)\nLa sisena victòria del primer equip blaugrana de bàsquet en cadira de rodes va ser a Valladolid. La Fundación Grupo Norte va lluitar pel triomf, però el joc del conjunt del Barça va ser més eficient.\nEl Barça es consolida per joc i potencial en la quarta plaça de la Divisió d’Honor de bàsquet en cadira de rodes. El partit contra la Fundación Grupo Norte va ser molt vibrant. Amb un inici força ajustat respecte al marcador, els blaugranes van posar-se de seguida amb uns tímids avantatges a favor.\nEls castellans, però, sempre van ser a l’aguait. Els homes d’Òscar Trigo van imprimir pressió defensiva, segell de la casa. La Fundación Grupo Norte també va optar per una defensa fèrria. Malgrat això, el Barça va mantenir el marge en el resultat del seu costat (38-48 al descans).\nA la represa, l’encert dels dos equips va ser més alt. Però els blaugranes van saber estar més concentrats quan va tocar. Un llançament de triples de Berni Costas sobre la botzina va ser l’autèntic punt d’inflexió del matx.\nL’equip local va patir per tornar a centrar-se (massa capficat en els àrbitres). I el Barça va tancar la novena jornada de Lliga amb una nova victòria.\nA més del triomf, cal destacar l’esforç global: Robert Pike, de nou titular; el suport incommensurable d’Asier García –el pivot va aconseguir 13 punts en 14 minuts– i la direcció de Berni Costas i David Mouriz, cada vegada més madur. Respecte a la resta, perfecció en el treball de desgast de tots els components.\nEl Barça afrontarà el darrer partit del 2008 a casa. Dissabte que ve, a l’Institut Guttmann, els blaugranes reben el Sandra Gran Canària. Els insulars són un equip que contra el Barça sempre s’han viscut partits molt especials.\nFUNDACIÓN GRUPO NORTE, 54\nFC BARCELONA, 61\nFundación Grupo Norte (8+13+17+16): Robles (9), Soria (2), Medina (4), Lolín (2), Zavala (20) –cinc inicial– Somavilla (-), Cabrero (4), Henares (4), Álvarez (9), Sánchez (-), Lajes (-)\nFC Barcelona (11+16+21+13): Vilas (4), Mouriz (4), Ruiz (2), Pike (11), Cano (15) –cinc inicial– Sanz (-), Comellas (-), Domènech (-), García (12), Avendaño (-), Costas (13)\nÀrbitres: De Agustín i Tejido


Els moviments precongressuals del PSC\nAquest dimarts he assistit a l'acte convocat per Nou Cicle a Barcelona. Per a mi, allunyat de la militància activa des de fa més de 15 anys, ha estat emotiu retrobar vells amics. El problema ha estat que la reunió semblava una assemblea del PSC (C), això sí, els assistents teníem 35 anys més que llavors. És positiu que tantes persones es mantinguin fidels a les seves idees, i més quan moltes d'elles mai no han tingut càrrecs públics. El preocupant és que la presència de joves era escassa. L'acte, tot començant per les diapositives, ha tingut un fort sabor nostàlgic.\nDesprés de diverses intervencions de preescalfament, el plat fort de la sessió ha estat la intervenció de Raimon Obiols, el que indica que a la sala hi havia moltes persones entranyables, però cap líder emergent. La intervenció d'Obiols ha girat entorn de dos eixos. El primer, la renovació en profunditat del partit, on ha destacat la seva aposta per unes primàries obertes a tots els ciutadans, el que em sembla bé. El segon ha estat preconitzar una aliança del socialisme democràtic amb l'ecosocialisme, els moviments altermundistes i la centreesquerra nacionalista, com a única forma de fer front al nacionalisme conservador. Insisteixo que no es tracta de preconitzar un tercer tripartit, sinó de crear un ampli moviment que parteixi de les bases i que aparqui les diferències entre federalistes i independentistes, atès que ni l'Espanya federal ni la independència de Catalunya arribaran el 2014.\nAl meu entendre, la seva anàlisi és pur voluntarisme. El PSC ha d'actualitzar el seu discurs i incorporar de forma decidida i sense recances valors com l'ecologia o algunes aportacions dels moviments altermundistes. Però ha de reafirmar la seva proposta autònoma i no diluir-la ni descentrar-la encara més. Pensar que les diferències entre federalistes i sobiranistes poden aparcar-se és una utopia. De fet les últimes eleccions ho han deixat molt clar.\nEl PSC ha de tenir un debat d'idees, però no ens enganyem: el gran tema avui és la falta d'un líder que sintetitzi i encarni la visió de Catalunya del socialisme democràtic. Un líder capaç de visualitzar un projecte polític que pot ser majoritari en la societat però que, ara per ara, no té l'hegemonia ideològica, en bona part per errors propis que vénen dels anys vuitanta i que l'últim tripartit ha aguditzat.\nD'altra banda, m'ha sorprès la presència de Jordi Hereu a l'acte. Sembla que des Nou Cicle se li ha donat suport a les primàries contra Montserrat Tura. La veritat és que en aquests moments és difícil entendre què està passant en el si del PSC. La prova la tenim en que Jordi Menéndez, el cap de l'Oficina de José Montilla i candidat perdedor de la primàries del PSC a Sant Cugat, també estava present. Encara que també he de dir que no em sembla malament que el debat sigui obert sense blocs preestablerts.\nDe la reunió, em quedo amb l'aposta inequívoca per la unitat del PSC realitzada per Obiols. Això de superar les dues ànimes és imprescindible. Però també ho és que la nova personalitat sigui forta, sense complexos. i que emfatitzi l'autonomia del projecte socialista respecte a altres forces polítiques.\nMentrestant, la ministra de Defensa, Carme Chacón, presenta Pere Navarro en la proclamació de la seva candidatura a alcalde de Terrassa i anuncia que Espanya està preparada per tenir una presidenta dona i catalana, el que no ha agradat gens a l'etern ministre d'exteriors "in pectore", Josep Antoni Duran Lleida.\nD'altra banda, el primer secretari del PSC de Barcelona, Carles Martí, anuncia en una entrevista a eldebat.cat que participarà activament en el procés congressual del PSC passades les municipals, i altres precandidats continuen deixant-se estimar.\nSens dubte assistirem a un congrés del PSC mogut, el que per altra banda és inexcusable.


▷ ⭐Definició de passamurs⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de passamurs\nDefinició de passamurs\nara pots trobar La definició i uns quants exemples de com utilitzar la paraula passamurs, en aquesta selecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot usar en un text Veritable aquest mot i utilitzar un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que pots trobar aquí a més pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més simple comprendre què significa passamurs.\n¿Cóm es diu passamurs en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice pasamuros en catalán?\nSi vols aprendre com es diu en castellà passamurs has de entendre que la seva traducció és pasamuros pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar passamurs\nSupressió dels passamurs per la part […] pneumàtica: muntatge directe per sota o al lateral de l’armari mitjançant la […] junta d’estanqueïtat fixada a la base pneumàtica\nEls passamurs tenen un diàmetre […] de 30 mm i poden tancar-se per tots dos costats amb una caputxa de silicona.\nEls taps s’utilitzen per tapar tots els buits […] deixats pels tubs passamurs al mur de formigó […] ja finalitzat.\nMuntanya el MaxConnect més el més vertical possible amb els passamurs per cable cap avall.\nPassamurs per a instal·lacions […] interior-interior o interior-exterior.\nEscuma monocomponent de poliuretà que s’endureix amb la humitat per insonoritzar, omplir i aïllar juntes de finestres, juntes de trencaaigües, passamurs, filtres de pas i buits\nCompartiments de […] connexions Ex e i Ex d comunicats mitjançant passamurs de cables conductors.\n2. Passamurs i Plaques aïllants […] trifàsiques per a pas de conductors de mitja tensió.\nEl diàmetre dels forats ha de seleccionar de manera que els components metàl·lics (passamurs, regletes de muntatge, etc.) tinguin prou joc al dilatar-se per motius tèrmics.\nUtilitzant […] el retenidor passamurs, un sol instal·lador pot prémer la contrafemella del costat A per iniciar la instal·lació d’un ràcord passamurs.\nGràcies a la seva gran flexibilitat, l’encarregat de la prova pot […] estrènyer bé els cables de parell trenat contra el passamurs.\nConnectat a cables capacitius dels passamurs de cel·les de M.T., permet conèixer la presència de tensió en cadascuna de […] les fases.\nPassamurs de silicona de 30 mm, a la part esquerra, amb possibilitat […] de tancament en banda i banda\nTransformadors de mesura servei […] interior> Aïlladors i passamurs> Aïlladors suport\nAmb taps de silicona per introduir en la […] càmera sistemes de mesurament externs, passamurs amb 80 mm de diàmetre.\nIntrodueixi el cable a través de la […] versió micro passamurs obert a la […] part superior de la unitat d’inversor en la unitat […] de transformador i tiéndalo a través de la canaleta situada sota la MCU.\nPassamurs estanc al buit de conductors de mesurament a l’equip (9 pols)\nNota: no és possible en […] combinació amb passamurs o pantalla de vidre […] dividida\nAïlladors i passamurs fabricats en resina […] tipus interior per a un nivell d’aïllament fins a 36 kV.\nL’aspiració i l’expulsió d’aire es poden efectuar mitjançant un […] pou de llum o passamurs que haurà aïllar […] el client.\nPassamurs a la porta de 100 x 35 mm que es pot tancar amb el tap adjunt.\nPer mitjà d’uns passamurs de cable es comuniquen als compartiments de connexions (seguretat […] augmentada Ex i).\nPassamurs de cable amb taps […] de silicona, Ø 30 mm, costat esquerre\nSituat al llarg de la Cabina, paral·lel al capdavant, està suportat per aïlladors o passamurs de resina epoxy amb obturadors de polièster amb fibra de vidre, situats a les parets laterals de la cel·la.\nFigura 5: ús recomanat dels passamurs per cable\nEl passamurs està disponible […] en una versió amb 5 pols.\nPREMO ha estat aprovat recentment per un dels 3 majors […] fabricants de tecnologia militar a Israel com a proveïdor […] oficial de filtres passamurs amb aplicació en […] refugis militars.


Pachisi - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\njoc de taula d'orígen indi\nEl pachisi és un joc de tauler molt popular a l'Índia i el Pakistan, descendent del chopat o chaupat, o d'origen comú a aquest. El pachisi és un joc en el qual quatre jugadors avancen quatre fitxes cadascun en un tauler amb forma de creu. Es juga amb daus o amb cauris. El seu nom prové de la paraula en hindi pacis que significa vint-i-cinc, la major quantitat de punts que es podia obtenir amb les conquilles originals. En deriva el parxís.\nL'objectiu del pachisi és fer una volta completa amb totes les fitxes. Ho és la mateixa arribada, anomenada charkoni. Cada tirada de cauris serveix per a moure solament una fitxa. Si es repeteix torn, es pot moure amb altra fitxa. Per a sortir de la presó, la primera fitxa pot sortir amb qualsevol tir del dau. Les següents han de sortir amb 6, 10 i 25 respectivament.\nGeneralment, es juga per equips de dos. El groc i el negre juguen contra el vermell i el verd. Els guanyadors són els dos que portin primer totes les seves peces al final del recorregut. Es pot passar el torn voluntàriament.\nPer a menjar fitxes es fa de la mateixa manera, en un quadre que no sigui segur, anomenat castell. Es posa una fitxa d'un jugador al costat de la de l'altre jugador i la fitxa capturada es retorna al seu charkoni. A més, el jugador que captura es guanya un torn extra.\nLa puntuació s'efectua comptant els cauris que van quedar cap amunt, com segueix:\n6 i un altre torn\n10 i un altre torn\n25 i un altre torn\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Pachisi\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Pachisi&oldid=24863041»\nDarrera modificació: 8 set 2020 a les 09:47\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 set 2020 a les 09:47.


Aquesta és una de les nostres obligacions, explicar algun dels miracles que s'estan produint. Per exemple, el de Vicky Sherpa. És la història d'una mestra catalana que ha conegut bé la professió des d'una casa senzilla, treballant\nUn dia se'n va al Tibet, veu que hi ha uns nens que no poden anar a escola i s'entesta a solucionar-ho. En vuit anys ha arribat a convèncer dues universitats perquè es faciliti fins i tot formació de mestres, cosa que mai no s'havia fet a Katmandú.\nEs va suïcidar. Aquest és un dels episodis que més m'ha afectat en tota la meva vida. No es pot enviar una criatura a assumir la responsabilitat de seixanta nens. No es pot acceptar una societat capaç d'il.lusionar joves i després llançar-los al buit, sense mitjans, no es pot acceptar, de cap de les maneres\nLa seva escena preferida\nEl mestre, en cotxe, travessa un barri, passant per uns camps treballats amb tractor, aquells en què sempre es reservava un racó per seure l'avi\nEl viatge des d'allí fins a un barri que és un autèntic gueto, al costat de l'autopista. Com ha canviat aquest país! Ell és fill d'un miner republicà i s'adona que no pot refiar-se ni de l'assistent social, que ningú no li assegura allò de liberté, egalité i fraternité. L'escola clàssica no pot donar resposta a noves necessitats de la seva societat.\nQue intenti recordar el seu pas per l'escola: el que no li agradava, el que necessitava, el que no va suportar\nSolament d'aquesta manera no caurà en el mateix error. Si no ets conscient de com vas viure la teva escola, tornaràs a fer les mateixes barrabassades que et van fer a tu. Molt sovint el que passava era que ens feien fer passes enrere enlloc de fer-les endavant. I els últims llibres de pedagogia hi coincideixen: en pedagogia no es poden demostrar moltes tesis, perquè hi ha un factor diferent de tot.\nL'estructura rural permetia una educació natural. Fa 150 anys el camp era perfecte per desenvolupar l'educació: el pare i la mare amb una feina fora i dins de casa, el ritme de la natura de base\nLa meitat de la feina que avui dia cal fer a l'escola ja estava solucionada. El dia que plovia s'aprofitava per explicar els fenòmens ambientals, i els nanos aprenien coses tan exemplars com aconseguir menjar per als conills. S'explica-ven contes. I el pare treballava amb les mans i els nens entenien què era un artesà. En un poble els mestres tenien garantits molts elements que avui, a les nostres escoles, són pura instrucció.\nAra penso, per exemple, en les reaccions de dos nens entre un i dos anys, en una guarderia. Surten els seus bons sentiments perquè encara ningú no els n'ha ensenyat de dolents. Un nen vol una joguina, l'altre la hi dóna, el primer continua plorant. El segon li agafa les mans i les posa sobre la joguina perquè entengui que sí, que la hi deixa, que és seva, que no s'amoïni\nQuan ha vist vostè aquest sentiment tan pur en dues persones grans?\nEls d'avui, parlem dels d'avui i dels seus possibles defectes


Comfort Hotel Cathedrale Lisieux Lisieux França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n67 rue Henry Cheron, Lisieux, Lisieux, França, 14100 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Comfort Hotel Cathedrale Lisieux?\nMés informació sobre Comfort Hotel Cathedrale Lisieux\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Lisieux, Comfort Hotel Cathedrale Lisieux és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Comfort Hotel Cathedrale Lisieux asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), calefacció, escriptori, telèfon per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Comfort Hotel Cathedrale Lisieux és una elecció inteligents per a viatgers a Lisieux, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


I ara, a més tindràs la oportunitat de penjar els cartells dels teus concerts, exposicions de fotos, obres de teatre,etc. per fer-ne el màxim de difusió. Per fer-ho només hauràs de passar pel Carretó del pati i fer la teva proposta.\nA més el/la professional del Carretó de Can Genís compte amb la col·laboració dels delegats de classe col·laboradors, els quals l’ajudaran a fer arribar la informació a aquells companys de classe que habitualment no van al Carretó de Can Genís. Gràcies a ells/elles tindreu els cartells penjats a l’aula amb les últimes novetats, al mateix temps ells/elles seran els/les encarregats/des de recollir les inquietuds i demandes formulades pels joves i fer-ho arribar al/la professional del Carretó de Can Genís.\nAixí que no ho dubtis més i sigues el primer en saber tot el que passa a Palafrugell!!!\nDilluns: IES Baix Empordà\nDimecres: IES Frederic Martí Carreras\nDijous: CC Sant Jordi\nSegurament també t’interessa saber que la ubicació dels Punts d’Informació i Participació Juvenil als Centres d’Educació Secundària (PIJCES) és una iniciativa impulsada per l’Ajuntament de Palafrugell i en la que hi estan involucrades l’Àrea d’Educació, l’Àrea de Joventut i l’Àrea de Participació i Ciutadania i és gestionat per Suara Cooperativa.


JMBorràs jr: de febrer 2011\nVII cursa interclubs Barcelona (CRONICA)\nAquest diumenge tocava competir prop de casa, concretament a poc més de vint minuts.\nToca matinar perquè la sortida era a les 09.00h o sigui que a les 08.00h comença l´inscripció. Donat que la cursa coincideix amb la del Vendrell i la d´olot, tot fa pensar que la quantitat de corredors estarà repartida entre les tres cites.\nA linea de sortida puntuals, 60 corredors per fer les 25 voltes al circuit amb sprints puntuables cada 5 voltes.\nEs dona la sortida i en Raul Cruz estira el grup en la primera de les mil vegades que ho farien entre ell i el seu company d´equip.\nLa cursa va molt ràpida, el circuit ho permet i a priori no sembla perillós al ser un rectangle amb cuatre revolts més o menys sencills que en total no arriva als 2km.\nD´inici se succeeixen els atacs però ningún cualla.\nPer la megafonia es avisen que la següent volta es puntuarà el primer sprint. No se que fer, al final em decideixo a disputar i faig segon per davant d´en Raul Cruz i per darrera d´un corredor que no conec però que s´ha marcat un sprint que ens ha remuntat a tots dos.\nA partir d´aleshores es forma l´escapada bona del dia en la que marxen en Banyeres, Escolano i Nevado, que ja no els tornariem a veure fins meta.\nA la volta 15, sense punts a disputar, noto com algú m´enganxa per darrera i no anem a terra de miracle!! El molt animal va col·locar la seva roda davantera entre el la meva bici i la meva cama. Intentant sortir de l´embolat va començar a moure la roda del davant contra la meva cama i durant uns cinc segons que va estar cremant-me literalment el bessó, em va deixar la cama feta un nyap..\nAquest és el petit record que m´ha quedat de la cursa, sembla mentida el que pot fer una roda fregant en una cama.. a part de l´aixecada de pintura del cuadre, es clar.\nQuan aconsegueixo "escapar" de la trampa, altres corredors em comencen a avisar de que el tancament de la roda del darrera el porto obert, el primer que penso és: No he caigut però la cursa per mi ja s´ha acabat.. Sense pensar-mo dos cops m´aturo, em baixo, tanco la roda, em torno a pujar i.. Al fons el pilot va s´escapa a mil per hora!! Em tiro mitja volta a tope i aconsegueixo enllaçar novament, bufff... Quina escalfada!!\nEm recupero com puc i em preparo per l´sprint final del grup, tenint en compte que els tres escapats es jugaran la victoria de cursa.\nA la darrera volta ho han probat dos corredors en solitari, però no aconsegueixen agafar prous metres al grup i dedueixo que amb l´sprint llençat els recuperarem.\nArriba la llarga recta de meta i sense pensar-mo llenço l´sprint on de camí ens menjem als dos que van davant del pilot.\nMiro pels cantons i ningú m´avança, la linea de meta s´acosta i això pinta bé. A pocs metres de la linea en Raul em va recuperant metres, ens posem en paralel i disputem plegats un sprint ajustat que inclús fa que ens toquem perillosament sense voler.\nEl Raul imposa la seva força i guanya l´sprint del grup per pocs centímetres, jo faig segón.\nHa estat un sprint disputat, gaudit i ens felicitem.\nPer davant nostre l´Escolano i en Banyeres s´han disputat la cursa i la victoria ha estat pel primer. De totes maneres, bravo Albert, un carrerón!!! En Nevado fa tercer de cursa i segon Ma30.\nLa meva sorpresa: Avans de l´entrega de premis em trobo amb el Raul i la conversa és aquesta:\nRaul: Ostias tio, si no llego a hablar con el arbitro te descalifican!!\nR: Si, decian que me has empujado en el sprint.\nJo: Peró que dices??\nR: Si, eso les he dicho yo, que el que remontava era yo, que sin querer nos hemos tocado pero que el sprint ha sido limpio por las dos partes.\nJo: Estoy flipando, lo dices en serio? A mi nadie me ha dicho nada! Es que te he cerrado o algo?\nR: No en serio tranquilo, quando nos hemos saludado al cruzar meta se deben haver pensado que te estava echando la bronca o algo.. La próxima vez deberian preguntar-nos a nosotros antes..\nAixò és de jutjat de guardia, com diria aquell..\nBé, anècdotes a part i pendent de la classificació oficial, penso que vaig fer 5è absolut i 3r Ma30.\nPer cert, el Borràs Senior va correr la primera de la temporada al Gran Premi Inaguració de veterans i va fer 1r V60 amb un dit trencat.. i pendent de començar la rehabilitació de la ma aquest dimarts!\nAquest cop no hi ha fotos de la cursa, he trobat a faltar la Julie i a la resta del team!!!\nen dilluns, de febrer 28, 2011 9 comentaris:\nDemà cap a Barcelona!\nCategoria/es: Carretera - Socials\nDirecció: PG. GARCIA FARIA/ LATERAL CINTURO LITORAL\nQuilómetres: 45.0 km\nOrganitzador: PROVENÇALENC, CLUB CICLISTA\nSORTIDA: PG. GARCIA FARIA/ LATERAL CINTURO LITORAL\nTIPÙS: CIRCUIT URBÀ DE 45 QM.\nen dissabte, de febrer 26, 2011 3 comentaris:\nCursa de l´Estartit (CRONICA)\nCom més val tard que mai, aquí va la crònica del que va ser la meva cursa de diumenge a l´Estartit.\nEl dia va començar dissabte, ja que per evitar haver de matinar en excés, vaig fer nit a 3 km´s de meta.\nLa familia al complert no es va voler perdre la cursa, tot i la pluja que amenaçava..\nEl diumenge es va llevar amenaçant pluja, tot i que fins última hora tenia l´esperança de que quedés en un dia ennuvolat..\nDiumenge era un dia especial, ens juntavem quasi tot el team per gaudir de la cursa i posteriorment gaudir d´un dinar en una masia propera a meta.\nA linea de sortida pocs més de 160 corredors que voliam desafiar els nuvols.\nTret de sortida i a partir del km 1 aproximadament ja plovia.. La sortida com sempre a mil per hora, se succeixen els atacs i tothom vol estar ven col·locat de cara al terreny trenca-cames que els de l´organització ens han preparat.\nEn Javi super actiu ho prova d´inici, contacta amb un escapat que no volia companyia (la gent va sobrada..).\nLa pluja ho torna tot molt perillós, els repetxons es continuen i poc a poc el pilot va perdent unitats, tot i això la gent s´agafa fort al manillar i aguanta.\nDe sobte i sense saber molt bé perquè, un Mosso s´equivoca i fa que en una cruïlla els primers del pilot haguem de fer cua i girar per tornar a recuperar la cua del pilot... Aaaayyyy.... Bé, coses que passen..\nLa cursa es fa monònota i es repeteixen els atacs dels més forts que fan que el pilot s´estiri cada cop més fins que s´arriva a la pujada de Rupià (que es fa al revés que la setmana passada), a uns 15km´s a meta. En aquest moment qui ho volia provar en solitari dona pas als que ho volen provar en una volatta quasi segura, només queda planejar i baixar fins a meta.\nEl pilot enfila cap a meta a un ritme diabòlic, com sempre guanyar una posició capdavantera està caríssima en aquestes alçades de cursa. Jo m´afianço dels 25 primers però amb el ganxo. La meva posició no es bona, vaig pel cantó esquerre i l´aire entra per allí. Ja no hi ha temps per modificacions, aquest serà el meu lloc fins a meta.\nA pocs km´s en Morales arrenca la moto i sense que ningú pugui fer res salta del grup i no s´espera a l´sprint. En Javi es col·loca davant del pìlot i tira amb totes les seves forces per neutralitzar els escapats, però la cursa ja va superllençada. De totes maneres, moltes gracies Javi!!\nSense saber molt bé on està situada la linea de meta, em deixo portar per l´sprint.\nQuan arrenca la volatta jo estic sobre el 23 del grup, el toro ja m´ha pillat i poca cosa ja es podrà fer.. Arrenco un sprint bastant descafeïnat de forces que em permet no perdre cap posició però tampoc guanyar-ne cap.\nFaig meta el 23 del pilot, 28 absolut i 9è Ma30.\nAcabat d´arrivar a meta, la cara reflecteix el que va ser la cursa...\nAmb l´Amat analitzant la foto-finish..\nNo marxo de l´Estartit amb les butxaques buides, aquesta cursa m´ha ensenyat coses noves i m´ha deixat veure algunes coses que potser avans no veia. M´ho he passat molt bé en cursa tot i que degut al recorregut trencacames i la puja s´ha fet una cursa dura de veritat.\n- L´Amat Airtigas s´ha marcat un sprint pata negra i ha volat per damunt de molts, poguent-se classificar el 15 absolut! Bravo boss com es nota que la maquina es va afinant!\n- En Javi a estat com sempre super valent i ho ha tornat a provar mil cops!\n- L´alegria del dia ens l´ha donat l´Albert, que s´ha marcat una arrivada a lo bèstia que li ha donat la primera posició Senior per davant de l´Albert Sanchez, que sempre ha estat molt actiu i per davant de cursa.\n- El Quim ha complert amb nota alta i ha carregat les bateries d´energia positiva de cara a la següent cursa.\n- En Gonzalo ha entrat amb el grup capdavanter demostrant que està fort i que li queda molta metxa que ensenyar.\n- En Xavi com sempre al grup del davant esperant el seu moment, molt bé també!\n- Com sempre, la Julie va estar al peu del canó amb la seva càmera de fotos i entre ella i la Stellina ens van carregar les piles avans i després de cursa. Gràcies també!\nFoto de familia al podi on la Carme Mas (presidenta FCC) va voler compartir amb nosaltres la foto i el dinar a la masia. Tot un privilegi!!\nLa Judith també va celebrar la victoria de l´Albert Giol i la del team!\nLa classificació de la cursa aqui.\nDesprés de cursa, que millor que ajuntar-se el team amb la familia i reposar forces?\nAquesta és una petita mostra del tiberi!\nCom sempre, podeu veure un super reportatgefotogràfic de la cursa a diegoweb.net.\nen dimecres, de febrer 23, 2011 2 comentaris:\nLa següent a l´Estartit!\nAquest diumenge nova cursa a l´Estartit.\nAquesta servirà per seguir en la linea de competició i a més, per acabar de conèixer la resta de companys del team que encara no em coincidit en d´altres curses.\nEspero poder seguir en la bona linea de les darreres curses i juntament amb els companys del team poder gaudir de la cursa, el principal objectiu de tot plegat.\nLes dades de la prova son:\nDirecció: C/ESGLESIA 10\nQuilómetres: 70.0 km\nOrganitzador: IMPULS MEDES BIKE,CLUB CICLIST\nE-mail organitzador: impulsmedesbike@gmail.com\nWeb organitzador: http://www.impulsmedesbike.com/\nTelèfon del club: 672218915\nTelèfon de contacte de la prova: 672218915\nen divendres, de febrer 18, 2011 3 comentaris:\nLa Bisbal d´Empordà (CRONICA)\nAquest passat diumenge es va disputar a La Bisbal una nova edició de la ja coneguda cursa social.\nToca matinar per anar a correr, a les 06.15h toca (per primer cop) el meu despertador.. Al tercer cop aconsegueixo posar els peus a terra.\nDe camí una boira que feia por! Espero que això escampi si no ho tenim magre..\nUn cop a la Bisbal es nota més fred que pel Vallès Occidental. Faig l´inscripció, trobo a en Javi Puit i amb en Toni Tirado ens refugiem darrera uns cafès i tallats.\nPoc a poc va arrivant tothom i es nota ja un ambient ciclista de primera!\nSortida programada per les deu que es retrassa una mica, quasi fins dos quarts. Finalment es dona el tret de sortida a dos cents corredors que és el limit permès, penso que algún es va quedar fora de cursa.\nAmb l´Amat alliberant tensions avans de cursa.\nPrimers compassos de cursa a mil per hora, tothom vol estar davant i la gent t´avança per on es pot i per on no es pot també, no triga en arrivar la primera de les mil caigudes que va haver-hi..\nDurant la cursa aprofito per saludar en Xavi, que no ens haviem vist encara, se´l veu bé i comode entre els mil colors que composen el gruix del pilot.\nLlargues rectes precedeixen les dues pujades del dia, la primera mes exigent que la segona, tot i que ja se sap, no és la pendent si no la velocitat la que endureix les pujades.\nEn la primera volta em limito a col·locar-me el més endevant del grup possible a la güait de que no hi hagi algún tall i em quedi fora de la cursa tontament. Primer pas per meta i penso que l´arrivada serà dura, la carretera és força ampla i hi haurà molta gent a disputar l´esprint.\nLa segona volta el vent encara apreta més que a la primera i es forma una filera de un que fa que molts decideixin que la cursa ja ha acabat per ells. En una de les rotondas en Morales em xiula i fent-me un gest amb els dits em fa saber que no es troba a gust al grup i que marxa. Ja no el tornaré a veure fins creuar meta.. Quin crack!!\nLa pujada a Rupià em col·loco per davant per evitar talls innecessaris i sense adonar-me´n un grupet d´uns 6 corredors hem agafat uns 15 metres al pilot. Llàstima que d´aquests sis tres son de l´Esteve i donat que porten un de l´equip per davant la cosa queda en res.\nJa que hi estic em quedo per davant. Se succeeixen els atacs i tothom vol marxar a buscar els escapats.\nNo sé en quin moment en Javi aconsegueix saltar del pilot i sol, contacta amb el grup capdavanter!! Quina exhibició, això només ho fan els grans! Bravo Javi!\nLa segona pujada la faig al davant del grup trovant-me força a gust, en David Pua no para de provar-ho sense fortuna, un lluitador!\nUn cop coronada la segona pujada només queda la baixada i meta a uns 15 km´s! El pilot pren la forma de fletxa que ja no abandonarà. El nerviosisme de tota la cursa s´accentua i tothom vol començar a estar davant. Jo procuro mantenirme dels deu primers, però tant estàs el quart com de sobte estàs el vint-i-cinc. Fem el gir a la dreta i entrem a la carretera que ens guiarà fins a La Bisbal, deuen quedar uns 3.5km´s a meta. Això ja està enfiladissim i mantenir-se al davant es realment una lluita de colzes, espitjades i de quan en quan a algú se li escapa "el nom del porc".. La meva roda davantera pateix un parell d´enganxades de radis pels dos cantons.\nUn quilòmetre a meta i això és una loteria, tant bon punt tinc espai com em trobo tancat totalment pels dos costats. De sobte recordo les paraules del boss "Joan Manel, a la volatta col·locat el més a l´esquerra possible.." i poc a poc així ho faig.\nAmb les mesures agafades i amb la goma del tiratxines a punt, quan començo l´arrencada sento per darrera que l´Amat em crida "per l´esquerra i gasssss!!!!!" Remunto remunto remunto i aconsegueixo pujar fins a la tercera posició del pilot, META!!!\nPere Fernandez de l´Esteve es va endur l´esprint del grup.\nAl final 14è de la general i 5è Master30. La Classificació aquí.\nEn Javi s´ha marcat un carrerón i encara ha guardat forces per l´arrivada, ha fet 4rt del grup de 8 que anaven. Finalment 7è de la general i 2n master30!! Em quedo sense paraules, a aquestes alçades de cursa saltar del pilot i enllaçar amb l´escapada es per treure´s el barret.\nL´Amat entra a pocs metres meu en 7è lloc master 30 rebossant classe per tots cantons.\nEn Xavi ha perdut algún minutet per culpa d´una ditxosa caiguda, llàstima!! Tot i així s´ha refet i a continuat en cursa! Molt bé!\nEn Quim ha demostrat la seva valentia aguantant més de mitja cursa amb el grup amb els pocs poquíssims quilòmetres d´entrenament que ha pogut fer aquest anny.\nAmb en Gonzalo quasi no he tingut ocasió de xerrar, la setmana vinent segur que tenim més temps.\nLa resta de l´equip tècnic ha estat impressionant, sense l´Stellina, la Julie i cia. això no hagés estat el mateix ni de bon tros!\nAmb la Mariona, que no va volguer perdre´s la cursa i ens va venir a saludar!\nAhir vaig aprofitar per dur-li la roda del davant al meu amic Jordi de jordi i Elena per tal que la posi a punt, ja que després de l´esprint va quedar una mica xafada.. que per cert me l´ha deixat perfecte!\nPodeu veure un mega reportatge fotogràfic de la cursa a DIEGOWEB.\nen dimarts, de febrer 15, 2011 2 comentaris:\nLa següent a La Bisbal!\nContrariament al que es podria pensar, aquest cap de setmana vaig a correr amb el team a La Bisbal de l´Empordà. Dic contrariament ja que perfectament podría anar a La Canonja, ja que en la primera etapa em vaig classificar 1r master 30.\nLa foto és de dissabte passat a La Canonja. Jo al centre del pilot guaito com en Madrigal ho prova.\nDoncs no, el mal horari de dissabte ja que necessites pràcticament tot el dia, sumat a que diumenge al matí correrem 7 del team a La Bisbal, m´ha acabat de convencer!\nAixí doncs, que em busquin per Girona!\nPoblació: LABISBAL D' EMPORDÀ\nDirecció: BAR RESTAURANT HOSTAL NOU\nOrganitzador: LA BISBAL, CLUB CICLISTA\nE-mail organitzador: sebsabater@teleline.es\nTelèfon del club: 972/640472\nTelèfon de contacte de la prova: 670204541\nSORTIDA: BAR RESTAURANT HOSTAL NOU\nTIPUS: RUTA DE 85 QM.\nPER A TOTES LES CATEGORIES EXCEPTE INFANT\nen divendres, de febrer 11, 2011 1 comentari:\nAquesta setmana se m´afluixen els cargols..\nAquesta setmana no sé que em passa però els cargols, literalement, se m´afluixen.\nDimarts degut a l´intensa boira que es va aixecar de bon matí, vaig decidir dedicar les dues horetes de les que disposava per pedalar a la bicicleta de ciclocross.\nTot bé, perfecte, encara queda fang a la muntanya i això m´agrada. Faig la pujada a l´Obac i desdel punt més alt el dia em regala aquestes postals, en mig del silenci de la muntanya:\nA l´esquerra Montserrat.\nA la dreta la Mola.\nTot bé fins que de sobte el pedal esquerre comença a fer coses extranyes.\nM´aturo, penso que deu ser la cala de la sabata, comprovo i la cala està correctament fixada, continuo. Metres més endavant penso.. No s´haurà desenganxat la sola de la sabata?? Encara no acabo de pensar-ho patapam!! La biela esquerra s´afluixa del tot i cau a terra.\nCom és costum i habitual en mí, no porto ni una triste clau, amb prou feines porto una càmera de recanvi i una bombona d´aire comprimit..\nCom puc vaig cargolant i poc a poc aconsegueixo arrivar a casa, això si, havent d´aturar-me cada 200 metres a recol·locar de nou la biela..\nTot oblidat, avui em llenço per fi a la carretera! Quan em trobo en el punt més llunyà de casa, noto que el seient es mou. Caram! Ja és mala sort, la meva.. Pensant en positiu, millor que m´hagi adonat avans de que caigués i m´assegués sense seient.. Ups, només de pensar-ho ja em fa mal.. Bé, sense forçar-lo gaire aconsegueixo arrivar a casa sense problemes completant una de les sortides més llargues que he fet aquest any entrenant , 75 kms.\nen dijous, de febrer 10, 2011 1 comentari:\nFotos i comentaris de La Canonja.\nJa hem arrivat, ja hem dinat i ara toca preparar les machines..\nAmb en Xavi i la Julie que ens ha donat tot el suport que necessitavem i més!!\nDiuen que la cara és el reflex de l´anima..\nÚltims retocs avans de la sortida, algú diu que avui ho passarem bé..\nAmb en Xavi, un crack!\nEstratègies d´equip?? Segur que parlavem de tot menys de bicis..\nL´Amat mediàtic a tope! Com pot ser que tohom el coneix!!!?\nEl pilot enfilat, es va ràpid de veritat..\nLa recompensa! 1r Master 30.\nFoto de familia amb els guanyadors de les categories, premi de muntanya, etc..\nJavi, algú porta el teu mallot de punts vermells!!\nLa primera cursa junts i sembla que em corregut junts tota la temporada. El millor de tot, el bon rotllo!! No se si aconseguirem més premis, segur que sí, però això ja no ens ho treu ningú! I el millor de tot es que encara queden companys i companyes per conèixer!\nAhir descans i avui amb les piles carregades he aprofitat per fer dues horetes pels volts de Sentmenat, Castellar i La Salut (Sabadell). Sembla que encara tenia l´escalfor de la cursa, perquè a estones havia de frenar la makina! 62km´s en 2 hores clavades.\nen dilluns, de febrer 07, 2011 Cap comentari:\nen diumenge, de febrer 06, 2011 3 comentaris:\nDemà a La Canonja!\nDemà a la tarda es disputa a La Canonja la primera de les tres proves puntuables que decidiràn la 25ena Challenge ciclista de La Canonja.\nPer a mi serà tot nou, ja que estreno cursa, equip, etc..\nL´unica referencia que tinc de la cursa és el perfil de la fotografia, ja que contrariament al coll de la Teixeta que l´he pujat molts cops en diverses curses, el Coll de la Batalla serà totalment nou per mi.\nen divendres, de febrer 04, 2011 2 comentaris:\nAquest matí he aprofitat per tot passejant, gaudir com feia molt temps que no ho feia pedalant.\nM´he plantejat una ruta de muntanya però a ritme suau i contingut.\nLa ruta ha estat de dues horetes i mitja i ha donat per pujar Snt Llorenç Savall, continuar la carretera cap a Monistrol de Calders, fer el gir per la "V" i enfilar cap a casa coronant el coll d´Estenalles per la vessant de Navarcles. Tot plegat uns 60 km´s a un ritme molt molt comode.\nPujant Snt Llorenç a la que he sortit de les zones cobertes feia un solet que convinat amb el practicament inexistent transit que hi ha a partir del poble, convidava a mirar i gaudir del paissatge proper amb el fons dels pirineus a vessar de neu.\nAl pas per la "V" (els de la zona l´han batejat així perquè la carretera realment té forma de "V" amb un % de pujada i baixada exigents) la cosa ha canviat. Tot i que la temperatura no era gèlida com dies enrrere, la carretera i els voltants estaven emblanquinats del fred de la nit.\nAixò si, la sorpresa en els darrers km´s del coll d´Estenalles ha estat trobar neu!!! Això si que no m´ho pensava.. (Llàstima que el MV s´ha quedat sense bateria..)\nTot plegat, una matinal com feia temps que no gaudia.\nen dijous, de febrer 03, 2011 Cap comentari:


Bouba Sabally guanya el Cros de Sant Hilari Sacalm - El Gerió Digital\nBouba Sabally guanya el Cros de Sant Hilari Sacalm\nAquesta és la primera victòria de l’atleta al Circuit Gironí de Cros\nDilluns, 12 de novembre de 2018 20:15h\nL’atleta del CA Lloret, Bouba Sabally, ha guanyat el Cros de Sant Hilari Sacalm aquest diumenge 11 de novembre. Aquesta és la primera victòria al Circuit Gironí de l’atleta del CA Lloret. Sabally ha dominat una cursa ràpida seguit d'aprop per un grup d'atletes de nivell, entre ells Rodrigo Torres, el triatleta Argentí, segon a arribar a meta i l'internacional Àngel Mullera [CA Lloret] que enguany enceta la seva carrera en la duatló. El local Arnau Turon [CA Olot -Terra de Volcans] era el quart en travessar la meta.\nEn la cursa fèmina el triomf ha estat per Marina Guerrero CA Manresa que no ha trobat oposició en una distància en la que es troba molt còmode. Només l'atleta del GEiEG, Berta Bover, ha pogut seguir l'estel•la de la banyolina. En tercer lloc la Màster Maria García del CA Palafrugell completava el podi.\nLa categoria de veterans ha ofert un bon espectacle a tot el públic assistent aquest diumenge al matí a Sant Hilari on Jose Maria Cañadas, del CA Castellar, ha imposat la seva potència de principi a fi. Per darrera d'ell José Antonio Rodríguez, del CA Canyelles, i Pere Boades, del CA Lloret, se les han tingut durant tot la cursa per finalment repartir-se respectivament la segona i tercera posició.\nLa jornada a Sant Hilari Sacalm era la tercera jornada del Circuit Gironí de Cros. La sessió ha estat protagonitzada per una Jornada de Cros curt amb una modificació al circuit instal•lat a la zona esportiva que acollia la prova en una matí bondadós pel que fa a l'aspecte climatològic, això no ha restat dificultat al traçat del circuit, ple de canvis de ritme però alhora perfecte per poder seguir les curses i gaudir de l'espectacle.\nEl circuit de la capital de les Guilleries ha comptat amb una bona afluència de participants i públic avui on s'han donat cita gairebé 450 atletes. El Circuit Gironí de Cros viatja al Gironès d'aquí a dues setmanes per celebrar el Cros Ciutat de Girona, prova que serà puntuable per al circuit català de cros.