Salvem Ciutat Vella | Cuidem el cor de Barcelona\nAmb el teu suport aconseguirem cuidar el cor de Ciutat Vella\nOmple el següent formulari i et mantindrem informat/da\n- Campanya "Salvem Ciutat Vella"\nQuè està passant a Ciutat Vella?\nSi volem que Ciutat Vella sigui el cor de la ciutat i dels seus veïns i veïnes, un territori per la seva gent i pels visitants ens cal combatre de manera ferma i eficaç contra aquells elements que minen el desenvolupament del districte. Per retornar a l’equilibri de totes les dinàmiques que avui conflueixen a Ciutat vella cal entomar amb decisió les següents problemàtiques:\nEn el darrer any hem vist situacions a Ciutat Vella que ens porten a situacions gens desitjables, corrent al risc de retrocedir en tota la tasca feta. Aquesta situació ha vingut donada per una aproximació permissiva, la voluntat de revisar i esmenar la transformació històrica anterior, una política basada en els prejudicis amb temes cabdals com la seguretat o la convivència, i la manca d’un lideratge municipal i una gestió efectiva i constant.\nIncontrolable desgast de l’espai públic. Demanda de més neteja i problemes d’incivisme. Hi ha un increment de la taxa referida a activitats indegudes a l’espai públic a Ciutat Vella (3,4 punts respecte l’any anterior ).\nIncrement desmesurat i descontrolat de la venda ambulant: TopManta i venda no autoritzada de begudes alcohòliques.\nHabitatge: habitatges buits, habitats ocupats i habitatges ocupats destinats al tràfic de drogues.\nSegueix havent-hi una important manca d’habitatge assequible. Per evitar que els veïns i veïnes de Ciutat vella hagin de marxar fora dels barris. Urgent la rehabilitació d’habitatges. Ciutat Vella no pot perdre el seu caràcter residencial als barris.\nLa gentrificació: l’expulsió de veïns i veïnes de tota la vida per l’increment dels preus de lloguer (del 2on trimestre 2016 al del 2017 ha pujat un 13,9%, per sobre de la important pujada mitjana a la ciutat) o per la no renovació del lloguer per atraure nous residents o per la degradació de l’espai públic i la convivència.\nLa droga: increment consum al carrer i tràfic als pisos. Enfrontament obert amb els veïns i les veïnes que es senten sols i abandonats. Problemes d’addiccions i problemes de salut pública.\nInseguretat. El 19,6% del ciutadans de Ciutat Vella (enquesta de serveis 2017) diuen que el seu principal problema es la seguretat (el mes alt de la ciutat) Els veïns i les veïnes es senten sols i abandonats davant unes circumstàncies que els superen. És el Districte amb la ratio de localització dels fets delictius més alta de la ciutat, amb un 86,2% ( la ratio és nombre de fets de victimització que han passat per cada 100 habitants. Enquesta de victimització 2017).\nRecuperar Eines: Creació de Fem Ciutat Vella\nPromoció de Ciutat Vella i Foment de Ciutat Vella varen ser dues eines cabdals per entendre l’èxit del’operació de rehabilitació del districte. La seva desaparició ha propiciat descoordinació entre departaments de l’Ajuntament, manca d’objectius clars, pèrdua d’eficiència, pèrdua d’una visió integral, manca de capacitat d’implicar al sector privat i la societat civil en les operacions de rehabilitació.\nCreació d’un consorci públic de promoció i d’impuls del districte, Fem Ciutat Vella, inspirat en Foment de Ciutat Vella i Promoció de Ciutat Vella, que esdevingui l’operadorde proximitat per a executar les noves mesures de transformació urbana, social i econòmica.L’actual govern ha gestionat programes com el Pla de Barris de forma centralitzada i menystenint el paper gestor dels districtes. Volem retornar les eines de gestió als districtes per a fer efectiva i eficient la seva actuació.\nLa Carta Municipal permet a l’Ajuntament autoorganitzar les seves competències, a tal efecte es delegaran en el Districte de Ciutat Vella amplies competències en matèriad’habitatge i urbanisme superiors a la de la resta de Districtes de la ciutat, que permetran actuar de forma més eficaç des de la proximitat del territori.\nDisposar d’un nou Pla Integral Fem Ciutat Vella amb participació del Governd’Espanya i la Generalitat de Catalunya. Un pla amb visió urbanística però també de transformació social implicant els departaments de Salut, Educació, Benestar i Família i constituït una nova Comissió Gestora del Pla Integral Fem Ciutat Vella com les que es varen realitzar amb motiu de l’ARI els anys 1980 i 1990 però ampliada amb les noves funcions.\nRecuperar un projecte de ciutat i de districte, compartit per entitats, veïns i comerciants mitjançant un nou Pacte per Ciutat Vella.\nLa seguretat és un element clau per a garantir la convivència i els drets, especialment a l’espai públic. En els darrers anys hem observat un govern que actua amb prejudicis en la seva relació amb la seguretat i que ha girat l’esquena a la Guàrdia Urbana. No només manquen efectius, sinó que existeix una onada de desmotivació per la manca de suport dels responsables municipals. La seguretat és especialment important des d’una perspectiva progressista amb l’objectiu de garantir la convivència als barris més vulnerables i les persones amb menys recursos.\nConvocatòria de la Junta Local de Seguretat per a tractar l’abordatge integral de la situació a Ciutat Vella i la coordinació amb el conjunt de cossos policials implicats.\nAcordar amb el Ministeri Fiscal, la designació d’un fiscal especial per abordar els assumptes relacionats amb la droga, les xarxes de prostitució i les ocupacions il·legals.Una figura que existí durant governs socialistes.\nEstablir conveni de col·laboració amb l’Agència Tributària per a augmentar el nombre d’inspeccions contra qualsevol tipus d’activitat il·legal i persecució del frau fiscal.\nLluita contra els narco pisos reforçant la coordinació policial i actuant amb mitjans propis davant ocupacions d’edificis municipals.\nTapiar aquells pisos buits que corren el risc de ser ocupats com a narco pisos.\nReforçar les unitats de Guàrdia Urbana destinades al districte amb més efectius, així com reforçar el nombre d’efectius destinats a la USP.\nRecolzar la tasca de la Guàrdia Urbana de Barcelona i abordar sense complexos la resposta policial per a garantir la convivència.\nDisposar d’informes de protecció civil que determinin els riscos de les grans concentracions a l’espai públic davant la presència massiva del Top Manta tant en zona urbana com en els accessos i andanes del transport públic. I actuar per evitar riscos a les persones.\nReforçar la presència dels Agents Cívics al Districte per a actuar davant d’aquellessituacions que perjudiquin la convivència a l’espai públic així com a la Boqueria.\nCrear comissió ciutadana de Districte i dels barris per a la Seguretat i la Convivència amb responsables de seguretat, neteja, urbanisme, serveis socials. Fer seguiment de proximitat de les actuacions acordades amb participació de les entitats, veïns i comerciants.\nFer complir les ordenances i la carta municipal, no és admissible la inacció del govern municipal davant el seu incompliment.\nCiutat Vella compta amb un problema crònic que requereix la inversió constant dels poders públics: l’infra- habitatge i l’envelliment del parc d’habitatge. Aquesta situació requereix un esforç continuat de l’Ajuntament i del sector privat per a evitar zones d’exclusió fruit de la precarietat de l’habitatge. No obstant també s’handestacat en aquests darrers anys casos inadmissibles en què habitatges propietat de l’Ajuntament han estat mesos buits i finalment ocupats, fruit de problemes burocràtics o de manteniment. El govern municipal no pot disposar d’habitatges buits a causa de problemes tècnics com escomeses de llum, etc, ja que compta amb la capacitat suficient per a fer-hi front de forma efectiva.\nNou programa de rehabilitació d’habitatges, recuperant l’impuls inversor de les èpoques de la transformació de Ciutat Vella (accessibilitat tant de la finca com del habitatge propi, millora eficiència energètica…). Donant prioritat als àmbits amb presència de narco pisos. Una important mesura d’oferta ocupacional pública.\nNo permetre que cap edifici o habitatge adquirit per l’Ajuntament resti sense entrar a la borsa d’habitatge de lloguers o sense inquilins, per causes burocràtiques o ideològiques (okupacions).\nMajor celeritat en la intermediació amb grans tenidors per a permetre la seva entrada al mercat de lloguer, o passar a ser gestionats per l’Institut Municipal de l’Habitatge i Rehabilitació.\nPosar en marxa una programa específic de borsa de lloguer a Ciutat Vella, fomentant la cessió de pisos temporal a l’Ajuntament, amb garanties pels propietaris i condicions i ajuts específics al Districte.\nExercir el dret de tanteig i retracte per a ampliar el parc d’habitatge i dotar un programad’ajuda a les comunitats per facilitar la inspecció tècnica dels edificis.\nRevocar les llicències d’habitatge d’ús turístic si es comproven males pràctiques i forçar el seu retorn al parc d’habitatge de lloguer.\nCoordinació amb l’Agència Estatal d’Administració Tributària per detectar els operadors il·legals que exerceixen el lloguer d’apartaments turístics.\nReforma dels eixos d’entrada i intersecció com Via Laietana, la Rambla, plaça Urquinaona i Paral·lel.\nUn dels elements claus de la transformació de Ciutat Vella, va ser recuperar el caràcter ciutadà del districte. Incentivar a què el conjunt de ciutadans de Barcelona recuperessin els seus barris, i es revitalitzessin amb presència de comerç, activitats de cultura i lleure o restauració. Recuperar Ciutat Vella volia dir obrir-se als visitants, però especialment obrir- se als ciutadans de Barcelona que havien obviat durant anys el districte. En aquest sentit és imprescindible comptar amb un teixit cultural, cívic i comercial sa i diversificat, que exerceixi d’incentiu per al conjunt de la ciutadania. En els darrers anys, la presència massiva del turisme ha disminuït aquesta capacitat de diversificar les activitats i ha produït una excessiva concentració de les economies dirigies al visitant, en detriment de l’atractiu per a la resta de ciutadans. Les dinàmiques urbanes requereixen la pressió constant dels poders públics per a reequilibrar aquesta tendència i aprofundir en els equilibris necessaris.\nImpulsar un programa de “re-economització” del centre de la ciutat, impulsant activitat econòmica vinculada a l’emprenedoria i a la innovació que permeti diversificar l’activitat econòmica davant la presència del sector turístic.\nCreació d’un pol d’activitat econòmica i emprenedoria que permeti aprofitar i expandir el potencial del Pier01com a hub d’innovació a la zona.\nAfavorir la instal·lació d’activitat emprenedora/ i d’acció social en plantes baixes i locals buits del Districte deCiutat Vella.\nAfavorir la implantació d’activitats emprenedores vinculades a la cultura al Districte de Ciutat Vella.\nImpulsar les Ares de Promoció Econòmica Urbana – APEUS, desplegant la prova pilot realitzada al Born.\nRealitzar una campanya de suport al comerç, als mercats municipals i a la restauració del centre de la ciutat, per afavorir la presència de visitants del conjunt dels barris de Barcelona.\nReprendre la reforma del Mercat de la Boqueria, afavorint la seva dimensió de mercat municipal obert al conjunt de la ciutadania de Barcelona.\nDesenvolupar eixos com la Rambla o la Via Laietana. La Rambla com a eix cultural de la ciutat, afavorint les programacions culturals en els seus equipaments, així com la presència de cultura de carrer. La Via Laietana com a eix econòmic i comercial atractiu pels residents de Ciutat Vella i Barcelona i aproximi el Gòtic i el Casc Antic.\nImpulsar la Rambla de les Flors i donar a conèixer el patrimoni cultural vinculat a la flor i la Rambla. Recuperar locals buits per a donar a conèixer aquesta activitat i realitzar cursos i tallers de formació vinculats a la flor.\nRecuperar espais culturals en desús com el Teatre Principal o la Foneria dels Canons de la Rambla, per al seu ús cultural a la Rambla.\nAugmentar el nombre de places d’escola bressol, a fi de fer de Ciutat Vella un barri per viure.\nProgrames de connexió entre els i les joves de Ciutat Vella i les universitats per potenciar la seva arribada a la universitat, de la mà de les entitats que fan el treball al barri.\nDesenvolupar polítiques de cura de la Gent Gran: centres de dia, residències i apartaments en els diferents barris.


USTEC-STEs Formació Professional - Professorat\nPersonal Laboral Sessió informativa al personal educador d'educació especial en centres públics: procés d'habilitació o d'obtenció del títol de TS en integració social\nAccés a la funció pública OPOSICIONS FP-CTPFP: 27 de maig - Inici de les proves del concurs oposició. Seus dels tribunals. Accés a la pàgina del Departament. Accés a consultes. Tota la informació d'oposicions.\nAccés a la funció pública Premsa Demà comencen les proves d'oposició als cossos de professors de formació professional (Sala de Premsa Generalitat de Catalunya)\nAccés a la funció pública Oposicions: publicats els criteris de correcció de les proves de la fase d'oposició de les diferents especialitats. Accés a consultes\nDOGC Professorat especialista DECRET 196/2008, de 7 d’octubre, pel qual es regula la contractació de professionals com a professorat especialista en centres públics d’ensenyament no universitari dependents del Departament d’Educació.\nUSTEC Màster i formació equivalent Aclariments sobre el màster o formació pedagògica equivalent


Finestrat activa un any més el pla d’acció contra la proliferació del mosquit tigre – Ayto. de Finestrat\nFinestrat activa un any més el pla d’acció contra la proliferació del mosquit tigre\nRecepció a Rosa Llorca pel seu reconeixement com fornera TOP en la “Ruta del Bon Pa de la Comunitat Valenciana”\nComencen l’escola d’estiu i el campus “Multiactivitats” a Finestrat amb una àmplia oferta lúdic esportiva\nDes de la Regidoria de medi ambient de l’Ajuntament de Finestrat informen que ja han començat els treballs destinats a previndre la proliferació del mosquit tigre en la localitat. Amb el suport de la Diputació Provincial d’Alacant, aquest pla d’acció es desenvoluparà des de juny a setembre i tindrà lloc en unes quantes zones del terme municipal on hi ha concentracions d’aigua com els embornals del nucli urbà, la Font del Molí, el barranc de La Cala, la Bassa de l’Alhambra, l’antiga bassa reguladora i el parc de la Font de Carré.\nEl regidor de medi ambient, David Alarcón, ha visitat de primera mà aquestes labors de fumigació i va explicar que “fins ara les tasques de fumigació s’han concentrat en aquelles zones més humides del municipi i on existeix més risc de proliferació del mosquit. Próximament ampliarem aquestes labors a urbanitzacions i partides rurals”. Per a informar la ciutadania sobre com previndre la proliferació d’aquest mosquit, es distribuirà un fullet en dependències municipals amb diverses pautes molt fàcils d’aplicar en la llar.\nL’Aedes albopictus és una espècie invasora del sud-est asiàtic que s’ha estés a Occident com a conseqüència del canvi climàtic i els efectes de la globalització. La proliferació d’aquesta espècie es produeix, principalment, en patis, jardins, terrasses i embornals on es pot quedar l’aigua estancada. Per a previndre les picadures d’aquest insecte, es recomana suprimir recipients o objectes que acumulen aigua en les llars perquè és ací on els mosquits poden posar els ous i reproduir-se. Entre les pautes recomanades, si no es pot retirar aquests objectes de la intempèrie, s’aconsella buidar-los, posar-los boca per avall o foradar-los; també és possible tapar-los hermèticament o amb tela mosquitera; o bé, en cas de descartar les anteriors opcions, s’hauria de tractar l’aigua acumulada amb productes larvicides, complint estrictament les instruccions d’ús.\nEl pla d’acció municipal està subvencionat per la Diputació d’Alacant i inclou els treballs previs de visita i inspecció directa, a més de la realització d’accions correctores com són el tractament amb larvicides i adulticides en els llocs indicats cada 10 dies durant els pròxims 4 mesos.\n(GABINET DE PREMSA. 26.06.2019)


Una vintena de persones participen en una sortida del programa Joves amb Talent\nTrobada de Joves amb Talent a La Febró\nClasse de cuina amb plantes silvestres\nLa sessió estava dirigida als participants de totes les edicions del programa Joves amb Talent, organitzat per l'Àrea de Joventut i el Banc de Terres i Recursos Agraris del Consell Comarcal del Baix Camp.\nAquest diumenge al matí una vintena de persones van assistir en una trobada a La Febró per dur a terme una sortida etnobotànica de reconeixement de flora silvestre comestible i, posteriorment, un taller de cuina amb plantes comestibles. Tot plegat, organitzat pel col·lectiu Eixarcolant, experts en divulgació de plantes silvestres comestibles i la col·laboració de l'Hostal La Perdiu i l'ajuntament de La Febró. La sessió formava part del programa Joves amb Talent, on hi van assistir participants de les diferents edicions amb la finalitat de crear xarxa i relacions de cooperació entre ells.\nRecollida i cuina de plantes silvestres\nLa trobada es va dividir en dues parts. La primera, en ensenyar a reconèixer les principals plantes silvestres comestibles, les seves propietats, les possibilitats gastronòmiques i el seu valor nutricional. I la segona, en una demostració de cuina de plantes comestibles, elaborant receptes senzilles com: maionesa de ravenissa, bunyols de borraina, pesto de parietària, xips de sàlvia, entre d'altres. A més, els participants també van poder tastar dues coques fetes al seu forn de Jorba amb plantes silvestres.\nLa valoració que se'n fa des de l'Àrea de Joventut i el Banc de Terres i Recursos Agraris és positiva, i de fet, consideren que trobades com aquestes són necessàries per desenvolupar un model agroalimentari més sostenible, saludable i just.


Aquests dies han aparegut dues notícies als mitjans de comunicació. Esgarrifoses i gairebé idèntiques. La violació per part de menors de nenes/noies. Fins a quin nivell de vilesa ha arribat la humanitat? Malauradament aquests fets ocorren diàriament arreu del planeta, malgrat que són sistemàticament silenciats per la por a les represàlies per part de les víctimes. La peça clau, a parer meu, en tot això, però, té un nom: educació. Un home no pot disposar del cos d’una dona quan tingui un impuls de fer-ho o bé li vingui de gust. I viceversa. I encara és més esgarrifós quan es tracta de persones a les quals se’ls està formant la personalitat. Responsabilitat de totes i tots fer que els infants esdevinguin persones i no monstres. A on ens està portant el model de societat? A ser més individualistes que mai? A voler fer el que ens passi pel pap en cada moment sense respectar a res ni a ningú? Si no ho fem nosaltres, no baixarà pas cap nau espacial (o potser sí, qui sap!) a arreglar els nostres problemes. Està perfectament al nostre abast compartir i educar per evitar que aberracions com aquesta tornin a succeir.... O almenys així ho crec i així ho espero...


El departament de Serveis Socials de l'Ajuntament de Dénia posa en marxa, a partir del dilluns 30 de març, un servei telefònic de suport psicològic a la ciutadana “per a ajudar els veïns i veïnes de Dénia a travessar aquests moments complicats que poden generar angoixa, estrés i preocupació entre la població”, assenyala la regidora de l'àrea, Cristina Morera.\nEl servei “Telèfon amic” estarà atés per professionals del departament i s'oferirà de dilluns a divendres, en horari de 9 a 14 hores.\nS'han habilitat dues línies, una per a tractar temes relacionats amb l'àmbit familiar (número de telèfon 618 936 332) i una altra per a parlar amb persones majors de 30 anys (número 620 636 908).\nLa regidora de Serveis Socials espera que la iniciativa “ajude a pal·liar la inquietud, les pors i les sensacions negatives que moltes persones senten davant una situació com la que estem vivint“i recorda que “el servei “Telèfon amic” no substitueix, ni ho pretén, a uns altres que puguen oferir els professionals de la salut, ni és tampoc un servei d'informació municipal ni d'atenció d'emergències”.\nD'altra banda, l'Ajuntament de Dénia posa a la disposició dels joves menors de 30 anys el servei Consulta Jove, que continua actiu durant l'alerta sanitària atés per la psicòloga Mayte Ahuir. El telèfon de contacte és el 638 540 773.


Ètica – Més Filosofia\nÈtica: El món moral\n-El projecte filosòfic es basa en analitzar allò que habitualment donem per suposat. Es tracta de tenir una mirada crítica sobre les coses. Però què passa quan aquesta “cosa” som nosaltres?\n-Hem considerat que l’ésser humà és un animal inacabat, que ha de definir-se, i que, per tant, considerem que és lliure de continuar fent-se. Però, som realment lliures?\n-Ens hem de qüestionar sobre què entenem per llibertat i si podem afirmar-nos com a éssers lliures.\n-I si acceptem qualsevol concepció de la llibertat, la pregunta que ens hem de fer a continuació és: Què he de fer? Com he de viure? Com m’he de relacionar amb els altres?\nSorgeixen d’aquí reflexions clàssiques entorn a conceptes com la felicitat, el deure, la solidaritat, l’egoisme, l’utilitarisme, la convivència i en definitiva sobre què és el Bé.\n-Abans, expliquem les diferències entre ètica (estudi dels codis morals) i moral (conducta humana en relació amb els altres, codi de comportament).\n-Què és el que et fa obeir?\n-El món en el que naixem no ens pertany, no l’hem fet nosaltres, ens el trobem ja construït, té les seves pròpies normes i segueix uns codis que els que l’habiten abans que nosaltres han establert.\n-Qui ens educa ens ensenya com ens hem de comportar. Ens donen ordres: “No toquis això”, “No et fiquis les mans a la boca”, “Comparteix les joguines”, “No es pot pegar”.\n-Importància que adquireixen les ordres adreçades als sentiments: “No tinguis por a la foscor”, “Has d’estimar als altres”, “Si això aquest videojoc et posa nerviós, no hi jugaràs més”, “Has de ser generós”.\n-S’intenta implementar una actitud en el nou ésser humà en el seu període de formació.\n-Aquesta actitud determinarà una certa manera d’estar en el món i de relacionar-nos amb els altres, de respondre davant les realitats amb les que ens trobem. Darrera hi ha un sistema de significats, un conjunt de valors que ens han estat transmesos pels educadors.\n-Però, podem posar en dubte els valors que ens han transmès?\n-Actitud tolerant vs Actitud bel·licosa. Implica una certa predisposició a donar-hi una resposta o un altre.\n-S’educa diferent als nens que a les nenes? Això és bo que sigui així? Per què?\n-Els valors que es volen transmetre poden tenir una fonamentació racional, però es transmeten mitjançant la modulació dels sentiments, que ens predisposaran cap a una certa actitud o una altra.\n-Els nostres sentiments, tenen una base natural i poden ser universals, per exemple, la por o l’alegria, però d’altres, són productes culturals, per exemple, el patriotisme o la vergonya, poden ser molt específics d’una determinada regió.\n-Quan creiem, per tant, que som espontanis, molt poques vegades ho som.\nEls humans transfiguren les passions\nEls sentiments donen sentit a les passions humanes, no són el mateix.\n-Pensar en el valor sentimental de les coses.\nPassions: desig sexual, gana, agressivitat, ira. És quelcom que patim, que en certa manera ens dominen i és el que més ens apropa a la resta d’animals.\n-Però les nostres passions sempre vindran interpretades per la intel·ligència. Hi ha una mediació.\nCaracterístiques de les emocions:\n-Estan vinculades a un fet objectiu exterior que l’activa.\n-Fàcilment observables pels altres.\nCaracterístiques dels sentiments:\n-Difícil de determinar el seu origen i final.\n-No és fàcilment observable pels altres.\nConfusió de termes: Les emocions de l’alegria i la tristor haurien de ser les seves expressions externes: plor, desgana, acceleració del pols… Parlaríem llavors de l’alegria o la tristor com a sentiments.\nLa mediació de la intel·ligència transforma la sexualitat en companyia, la nutrició en gastronomia i l’agressivitat en esport.\nEl desig és redirigit per la mateixa socialització, cap a alguna cosa amb sentit humà. El que abans seria un impuls violent, pot esdevenir indignació, la pulsió sexual en tendresa (carinyo).\nEls sentiments són les passions transfigurades per la nostra capacitat de donar sentit. És deu a aquesta càrrega simbòlica que afegim a les coses, allò que fa que no ens hi relacionem directament, sinó amb un context, amb una càrrega sentimental que acompanya a la cosa. Com deia Cassirer ja no ens podem relacionar directament amb les coses, les acompanya una càrrega de significat.\nEx.: un regal que ens ha fet algú especial per a nosaltres. El valor que l’hi donarem a l’objecte anirà molt més enllà del seu valor econòmic. No és el seu valor de canvi o d’utilitat el que el fa important, sinó el seu valor sentimental.\nEl valor sentimental no és merament subjectiu, ja que quan es fixa, passa a ser un estat de coses, una realitat, més enllà de la pura emoció.\nEstem parlant de moral, de com es forja la moral. Hem destacat que es tracta d’un món social, i per tant simbòlic, i on els sentiments hi jugaran un paper destacat per tal de construir els valors morals, no serà una qüestió únicament de raó, però tampoc de passió, encara que interpel·li a totes dues.\nEntre la raó i les passions, a mig camí d’ambdues, trobem doncs els sentiments.\nPer Aristòtil la virtut ètica demana només acostumament, hàbit, no pas necessàriament coneixement en primera persona del bé. No cal que sapiguem què és el bé per saber que determinades coses estan bé i d’altres malament. Només cal que algú hagi posat en mi el sentiment de tenir obligacions.\nCom s’eduquen els sentiments? A través d’ordres. Els adults, que manen, tenen raons per fer-ho, i els infant, en obeir, aprenen a posar límits a la seva impulsivitat.\nLa clau, per tant, és obeir. Significa això que fem als nens menys lliures? O el que realment no és ser lliure és estar encadenat a les passions?\nLes ordres són lingüístiques, els sentiments per tant sempre es treballen dins de l’àmbit del llenguatge. Treballem amb símbols que apunten a certs significats.\nEn l’educació s’inculca, a més d’informació sobre les coses, una certa actitud respecte del món i del sentit que donem a les accions i les coses.\nEls infants obeeixen per motius sentimentals, “perquè els pares no s’enfadin, si els obeeixo, estran contents”. Els sentiments dels pares, per tant, li serveixen d’horitzó i és amb el que construeix la seva personalitat.\nLa reacció del nen davant de la vida, ve interposada en gran mesura per la reacció del pares davant de les diferents accions i situacions amb la que es troba.\nPerò què passa quan el nen creix i comença a rebel·lar-se? Els pares no tindran totes les respostes al perquè de determinades obligacions, poden caure en el principi d’autoritat, o que no siguin uns motius plenament racionals, sinó sentimentals, és a dir, són una resposta emotiva, reflex d’una determinada família o societat.\nPerò, per què hem de fer certes coses de forma obligada?\nLes obligacions fan referència habitualment a uns lligams socials. És el grup el que en certa manera m’obliga a fer una determinada cosa si vull seguir formant-ne part.\nQuins tipus d’obligacions tenim? Són absolutes?\nPrecisament, si cal explicitar les obligacions que tenim, és perquè som lliures de no complir-les. P. ex.: Jo tinc l’obligació de pagar impostos si no vull anar a la presó, però puc no pagar-los, encara que, en conseqüència acabi a la presó.\nHi ha aquesta llibertat d’entendre que he de fer una determinada cosa, que tinc aquest deure, i no obstant, no fer-la, perquè és un escoltar que ve de fora, és l’àmbit de l’obediència, d’allò que no sóc jo.\nLes obligacions no són necessàries, però expliciten un lligam. Obligar significa “lligar (-ligar) a alguna cosa externa (ob-)”.\nTipus d’obligació: Què és el que ens lliga?\nObligació com a lligam natural: gana, menjar per viure.\nObligació com a lligam social – norma escrita: complir la llei per a no ser sancionat.\nObligació com a lligam social – sense norma escrita: costums socials que imposen pautes de conducta.\nObligació com a promesa o jurament: m’obligo jo mateix.\nLa naturalesa i la societat, totes dues, ens obliguen.\nAvui la naturalesa ja no és un model a imitar (cosmos antic), sinó un poder a dominar. La llei de Déu també ha estat superada. El domini tecnològic actual suposa una nova relació amb la naturalesa.\nL’ecologia posa el focus, amb els problemes mediambientals en aquesta temàtica, i denuncia aquesta relació amb la natura com a serventa.\nLa força de la divinitat també s’ha debilitat i ha passat a ocupar un àmbit més privat en la majoria de la societats. Hi ha hagut un procés de secularització, pel qual s’ha situat a la raó en el centre, l’espai públic és ara concebut com a lloc d’entesa i debat amb mitjans humans.\nSense natura i sense Déu à tenim autonomia (ideal il·lustrat).\nSóc jo mateix qui dona el criteri de la meva acció. L’obligació és interna: vull estudiar medicina, vull córrer una marató. Adopto per tant una decisió autònoma. Sóc jo qui mana.\nL’obligació tindria doncs una base merament humana.\nPortar aquest ideal a l’extrem ens porta a voler deslligar-nos de qualsevol obligació: ideal del rodamón, tornar a ser nòmades. Sense responsabilitats més enllà de si mateix, no s’ha de fer càrrec de res ni de ningú. (idiotisme)\nAquest punt romàntic està present en les societats actuals, la fugida de les responsabilitats, deslligar-nos de les càrregues socials que ens impedeixen viure.\nEl món moral: la força del costum\nL’educació configura el nostre món social, ens inculca actituds que comporten l’acceptació de certes obligacions.\nAquestes obligacions sovint no les interioritzem de forma dramàtica, ho fem gràcies a la força del costum. L’hàbit, el dia a dia, fa que s’integrin en nosaltres sense que tinguem la percepció de que són obligacions. Ex.: rentar-nos les dents. Som animals de costums? La resistència inicial és substituïda per l’automatisme a base de repeticions.\nL’educació sentimental sedimenta costums que es converteixen en nosaltres en una segona naturalesa.\nMoral: conjunt de normes –hàbits o costums- que operen socialment, estableixen les obligacions dels membres d’aquesta societat i ho fan sota el supòsit més o menys explícit que són vàlides, és a dir, universals.\nÉs allò que ens transmeten els educadors, com la llengua, i quan hi reflexionem, ja ens trobem dins d’una determinada moral.\nPodem tenir costums privats (o manies), però només parlem de moral quan els costums tenen una realitat social, són compartits per membres de la mateixa societat i que responen al que aquesta considera bo i dolent, correcte i incorrecte.\nA diferents societats, diferents morals, tot i la pretensió d’universalitat. Com gestionem, no obstant, la diferència? Hi ha morals millors que d’altres?\nPer una banda estem determinats per la natura: automatismes del cos, lleis físiques. Això ens iguala a la resta d’éssers.\nPer l’altre, som capaços de projectar amb el pensament accions deliberades i executar-les. La causa de l’acció ja no és la necessitat, sinó jo mateix.\nEl problema és que aquesta escissió sovint no és tan clara. Hi ha un àmbit difús, és en el que juguen els sentiments.\nSentiments: pulsions (necessitat), transfigurades per la intel·ligència (llibertat).\nExercici: Quin problema tenim amb els robots? Podem fer que tinguin sentiments perquè així siguin morals? Com els hi inculquem la moral?\nMoral Machine del MIT\nVídeo: What moral decisions should driverless cars make?\n5 sentits de la paraula llibertat\nIndeterminació: no tenim un destí prefixat.\nAutonomia: ens podem autodeterminar i decidir què volem ser. Podem concretar la indeterminació.\nPerseverança – continuïtat: seguim el projecte escollit i amb els mitjans que hem triat.\nTriem el nostre estil de vida, que cultivem i respon a la concepció que tenim del que és viure. Tenim una imatge nostra i del que és el món.\nAbsència de coacció (llibertat negativa): compartida amb els animals, amb aquells que no viuen engabiats ni lligats físicament.\nVinculació de la llibertat amb l’aspecte creatiu à IMAGINACIÓ\nProjecte de vida i vocació\nCom que estem inacabats i podem decidir alguns aspectes de la nostra vida, el que arribem a ser dependrà, en part, del que decidim.\nAquesta obertura, el nombre de projectes a triar, vindrà condicionada per l’educació. L’educació dona un impuls i sentit inicial, però altres (pares, educadors, societat), poden acabar imposant-nos el seu relat. Alienació?\nProjecció de futur: Felicitat (vida ideal)\nVocació (missió a la vida)\nVocació com obediència a una causa més important que la pròpia vida, idea de sacrifici.\nS’expressa així el dilema entre virtut i felicitat.\nQuè entenem per tenir una vida bona? Una vida abnegada o una vida feliç? Virtut o felicitat?\nLes diferents morals s’han decantat per una o altra opció. Indagar sobre aquesta resposta ens situa en el terreny de la ètica.\nLes morals i l’ètica\nSòcrates demanava examinar racionalment la pròpia vida per a comprovar si mereixia la pena ser viscuda. Feia ètica, perquè pretenia analitzar la moral dels seus conciutadans.\nPrecisament per això, per fer ètica (ser crític), va ser condemnat a mort, acusat de corrompre a la joventut. Com pot ser això? Per què la ciutat d’Atenes el va sentenciar a morir? (399ac)\nLa perillositat de la pregunta: “Com he de viure”?\nÈtica: examen racional de la moral, es pregunta pels seus fonaments, i per tant, qüestiona tota moral vigent. És una disciplina teòrica.\nLa invitació a l’autoexamen és revulsiva, perquè atempta contra la tradició. Amb l’ètica hem de situar-nos fora de tota moral, més enllà del bé i del mal, per entendre precisament, què hem d’entendre per bé i per mal. El problema també rau, en que potser no podem oferir res millor a canvi després de posar sota sospita les nocions de bé i de mal heretades.\nPerò la moralitat no es homogènia ni tan sols dins d’una mateixa societat, hi ha diferents graus o modulacions d’una mateixa societat. I també dins d’un mateix individu hi ha contradiccions, no és el mateix afirmar i defensar certes conductes que després seguir-les. Ex.: corrupció política, on una cosa és el que es diu i l’altra el que es fa.\nL’ètica pretén arribar a comprendre què és una vida bona de veritat, més enllà de les convencions de cada moment històric, a fi d’orientar un canvi de conducta des de l’examen racional.\nDues raons per fer ètica:\nRegenerar moralment les societats que no són a l’alçada de les seves pròpies conviccions morals.\nObrir els ulls dels que consenten el que no es pot consentir.\nL’exemple del polític: ètica de la convicció vs ètica de la responsabilitat.\nL’ètica de la convicció defensa una posició de màxims pel que fa a l’acció: sempre i en tota circumstància, cal fer allò moralment bo, independentment de les conseqüències.\nPer a l’ètica de la responsabilitat qui actua s’ha de fer responsable de les conseqüències de la seva acció. Hi ha per tant, circumstàncies excepcionals, en les que es pot transgredir la norma.\nAquesta distinció posa de relleu el problema de les relacions entre l’ètica i la política.\nEls problemes de l’ètica:\nQuè hem de fer amb la pluralitat de codis morals? Com podem arbitrar entre normes morals incompatibles? Amb quin criteri objectiu podrem distingir racionalment el que està bé del que està malament?\nHem d’actuar per buscar la pròpia felicitat o sacrificar-la en nom d’alguna cosa superior?\nI si després d’analitzar-ho descobrim que no tenim cap criteri absolut per a preferir unes normes morals davant d’unes altres?\nLa llibertat existeix realment o és només una il·lusió? Som responsables dels nostres actes?\nAquests són els 4 nuclis dels problemes amb els que ha de tractar l’ètica.\nExisteix una pluralitat de codis morals… quin és el bo?\nNo hi ha una unanimitat respecte d’allò que considerem en general bo i dolent. Ex.: relacions personals o moralitat sexual.\nNi els que consideren que hi ha d’haver un criteri universal es posen d’acord de quin ha de ser.\nEn conseqüència, podem pensar que “just” o “bo” seria el que una comunitat considera en un moment donat, però que això podria canviar.\nAquesta posició s’anomena relativisme moral: les normes morals són convencions, per tant, són vàlides fins que dura el consens entorn a les mateixes, que tenen les persones particulars que les segueixen.\nNo hi hauria doncs normes morals objectives, només opinions variables entorn de com ens hem de comportar.\nPel relativisme la bondat de les normes morals és relativa, depèn de les societats i les èpoques.\nPerills del relativisme i prevencions\nSi no hi ha universals, com és que hi ha normes coincidents entre codis morals diferents? Per exemple: no matar. D’on surt aquesta unanimitat?\nEl problema és que el relativisme extrem porta a justificar qualsevol acció.\nSi totes les perspectives són igualment vàlides i defensables, no es pot deslegitimar als que opinen que la tortura o l’esclavitud són admissibles.\nPer evitar aquests casos, les doctrines morals que defensen la pluralitat de perspectives, introdueixen també factors que moderen el relativisme:\nHume i els utilitaristes à sentiment de benvolença.\nRawls, Apel i Habermas à un criteri que respecti totes les veus enfrontades.\nAcabem defensant un relativisme moderat que intenta salvaguardar una sèrie de principis bàsics inviolables que constitueixen una societat moral.\nFelicitat vs Deure (vocació)\nAquesta pot ser una relació problemàtica segons com entenguem ambdós conceptes. Si considerem que la felicitat és una sensació purament subjectiva, una emoció intensa continuada, que es mou per mòbils egoistes i s’allunya de qualsevol tipus de sacrifici que comporten els deures, no hi ha connexió possible.\nNo obstant, una felicitat així és també difícil de considerar, ja que la cerca constant d’experiències felices pot portar també a l’ansietat.\nLa felicitat, tal i com l’entén Epicur, tampoc seria compatible amb el deure. Per ell, qui assumeix responsabilitats públiques (deures socials), no pot ser feliç, ja que considera que la vida política no és natural. Si ho fos, ens faria feliços, perquè ser feliç és viure d’acord amb la naturalesa.\nAristòtil veia les coses diferents. Creia que virtut i felicitat podien combinar-se perfectament. Per Aristòtil, som polítics per naturalesa, assumir responsabilitats, formaria doncs part de la plenitud humana que ens donaria felicitat.\nLes ètiques emotivistes i utilitaristes, introdueixen la noció de sentiment benvolent per tal d’introduir un element d’abnegació i sacrifici per assolir la felicitat superior, sense contradir la idea central de que cadascú troba satisfacció en plaers diferents.\nA Kant, en canvi, el trobem en el pol oposat. La felicitat no és un element central en la seva ètica formal del deure, encara que potser no està lluny del plantejament d’Aristòtil pel que fa a la felicitat.\nLa qüestió prèvia llavors, no és triar quina opció preferim, sinó si el punt clau és la realització plena de l’individu o aquest està al servei d’alguna cosa més. Realització personal o vocació? O realització personal a través de la vocació? Hi ha quelcom que ens transcendeix?\nLa concepció nihilista acaba amb el plantejament de la pregunta anterior de forma radical i posa sota sospita tots els codis morals. La qüestió és, i si la raó no ens serveix per a validar les normes morals? I si aquestes no són més que meres ficcions?\nPer a Nietzsche (1844-1900), la moral heretada és només un invent que els febles van crear per tal de sotmetre a aquells més forts. Visió de la moral com a instrument de domini.\nPer tant, no podríem tenir cap moral objectiva, sinó que tota moral no seria més que l’expressió d’una determinada voluntat de poder d’una classe sobre la resta.\nPer a Nietzsche no hi ha res que fonamenti cap ordre moral, no-res (nihil en llatí). Aquesta denúncia que fa, més que un lament és una reclamació. Demana que ja que la moral depèn de nosaltres, ja que és un consens que s’imposa pel que uns quants consideren bo, que aquests que decideixen siguin els millors.\nSitua a aquests nous legisladors de la moral més enllà del bé i del mal, en el punt zero a on tot està per fer.\nEl problema del nihilisme, és que si tot el que tenim són meres ficcions interessades, llavors, podríem arribar a la conclusió de que tot està permès. Més enllà del discurs de la sospita de Nietzsche, cal tenir en compte les seves repercussions pràctiques. I és que, no podem viure en una societat a on tot s’hi val, a on els assassinats, el terrorisme i la discriminació no siguin condemnats.\nDe nou, pot tornar a ressorgir en aquest punt l’apel·lació als sentiments, a la vulnerabilitat de la vida i al benestar dels altres, per tal de no perdre el nord en les nostres reflexions sobre la moral.\nMetafísica: el valor de la vida\nSòcrates, Aristòtil i Kant parlen de que la humanitat està dotada d’un valor intrínsec, de que tenim dignitat. El valor d’una cosa és el significat o el sentit que té per a nosaltres, però quan parlem de valor intrínsec ens referim a que és inherent a la cosa mateixa, objectiu… és això possible?\nTenen els éssers humans un valor intrínsec, cada individu és respectable per com és? Un assassí no és respectable pel que és, molts individus no són respectables tal com són de fet, però, com diu Hume, del que és no podem derivar el que ha de ser.\nSi quan parlem d’éssers humans entenem no l’home o la dona que soc, sinó el que puc arribar a ser, no de com som de fet, sinó de la humanitat comuna que trobem coma possibilitat en tots i cadascun de nosaltres (també en els torturadors i assassins), llavors, l’ésser humà se’ns apareix com una realitat no fàctica (material), sinó metafísica, de la que derivem i de la que prové la nostra dignitat.\nÉs en aquest moment en el que considerem la concepció que tenim de la condició humana, i la que està darrere de totes les apories ètiques que podem trobar.\nDOCTRINES ÈTIQUES DE LA HISTÒRIA DEL PENSAMENT\nEns capbussem en l’anàlisi de varies corrents ètiques per tal d’assolir una perspectiva més rica sobre allò que determina a la condició humana en relació a la moral, per a seguir aprofundint en la pregunta: Com he de viure?\nSòcrates: l’intel·lectualisme moral\n“Una vida no examinada no és digna de ser viscuda per l’home”.\nSegons Sòcrates (469-339aC), el bé és visible per a tothom. Si fem el mal, és per ignorància. És l’intel·lecte, el coneixement, el que ens facilita portar una vida moral.\nExemple del lladre.\nAristòtil: el bé de l’ésser humà\nSegons Aristòtil (384-322aC), la vida humana, com tot, tendeix envers algun bé, a realitzar-se plenament com a ésser humà (com la llavor que tendeix a ser arbre).\nTendència cap al fi últim, al bé suprem, que si que es comú a tots els humans, això és, ser feliç.\nLa felicitat com a plenitud o perfeccionament de la vida humana.\nTotes les nostres accions tenen un fi, p. ex. estudiar per aprendre, però no són fins en si mateixos, el fi últim és la felicitat.\nLa felicitat la busquem per si mateixa, no per cap altra cosa.\nI l’activitat pròpia de l’ésser humà, és la intel·lectual. La vida contemplativa, per tant, serà la millor, la més feliç, la vida del filòsof.\nPer Epicur (341-270 aC) arribar a viure bé és fàcil, i el bé suprem és la felicitat. El primer pas per assolir la felicitat és alliberar-nos de les falses opinions que ens atemoreixen.\nNo val la pena témer ni als déus ni a la mort. Perquè si hi ha déus, no és raonable pensar que es preocupin per nosaltres. I respecte a la mort, perquè quan ella hi és nosaltres no hi som.\nPer viure bé només cal viure segons la naturalesa, així arribarem a la serenitat de l’ànima.\nLa felicitat és doncs portar una vida plaent, una vida senzilla, sense ansietat. Entén el plaer com absència de dolor, això és el que ens portarà a la impertorbabilitat (ataràxia).\nNo es tracta de buscar el plaer en experiències intenses, sinó en arribar a un estat en el que el cos ni te’l sentis, estar en pau amb un mateix. També amb l’ànima, assolir un estat d’harmonia i repòs.\nPer a ser feliç només cal escoltar a la naturalesa i acomodar-s’hi, per sort la necessitat va lligada al plaer.\nLa vida feliç serà per tant una vida saludable, una vida tranquil·la que desitja només allò que necessita.\nVídeo: Epicuro y la felicidad.\nLa moderació i el domini d’un mateix són la clau per a una vida virtuosa.\nL’amistat és un altre dels pilars de la felicitat per a Epicur. Tenir amics calma l’ansietat vers el futur i ens fa sentir segurs.\nEpicur busca el plaer, perquè va lligat a les necessitats, però un plaer moderat, que encaixa amb el que ens demana el cos. Per això se l’anomena hedonista, hedoné=plaer en grec.\nEscola contemporània de l’epicureisme. Pels estoics ser savi és tenir control d’un mateix i això significa sotmetre’s a la llei de la naturalesa. El dolor prové d’intentar imposar-se a la llei natural.\nEl domini d’un mateix és el domini de la raó sobre el desig, les expectatives i les passions. Quan acceptem les coses tal com són, aconseguim que les coses no ens afectin. Arribar a l’estat d’apatia o serenitat (apatheia), pròpia del savi.\nDavant de la força irresistible de la realitat només ens queda conèixer-la i acomodar-nos-hi. No podem canviar el lloc on vivim, però hem de sentir-nos-hi com a casa.\nPer Hume (1711-1776), el coneixement és experiència.\nLa raó ens diu el que les coses són (contingents), però no com han de ser, no serveix per fer prescripcions, per fixar què cal fer.\nPer exemple: els homes de fet roben, però la norma moral diu que no s’ha de robar.\nEvitar caure en la fal·làcia naturalista: derivar l’haver de ser del ser, com fa Aristòtil.\nLlavors, d’on sorgeixen les normes socials segons Hume?\nNo de la raó, sinó dels sentiments. Del sentiment espontani de malestar i de rebuig que experimentem quan tenim coneixement d’un fet.\nUna acció ens semblarà bona quan la seva contemplació provoca un sentiment d’aprovació.\nPerò si “això està bé”= “em fa sentir bé”, quines normes tindríem en una societat de sàdics?\nPer a Hume, tot i el punt subjectiu de la seva moralitat, considera que hi ha un consens ampli, per un sentiment de benevolència, que trobem en la majoria i que fa que el benestar dels altres ens faci sentir bé i el seu malestar, malament à relativisme moderat.\nKant: el deure com a expressió de la llibertat.\nPer a Kant (1724-1804) la raó té dos usos: 1) un teòric (cognoscitiu) 2) un pràctic.\nPer a Kant, contra Hume, la conducta podrà ser governada per la raó i no solament per les inclinacions i les passions.\nUna mostra d’això seria el fet que tots tenim normes, fins i tot els delinqüents à tot ésser humà té el sentit de tenir obligacions.\nQuan sentim l’obligació d’actuar contra allò que les emocions ens manarien, quin principi d’actuació seguim? Per a Kant mana la raó.\nSom lliures perquè davant d’ètiques materialistes, com la d’Epicur, on el que mana és el plaer, o sigui, la força de l’objecte, sóc jo, el subjecte, el que imposa el seu criteri.\nPer una determinació autònoma de la voluntat (llibertat), davant d’una determinació heterònoma (aliena),\nActuar de forma autònoma significa prescindir, per tant, dels nostres interessos i desitjos à la decisió moral és la decisió desinteressada, es fa per deure.\nDecisió desinteressada: aquella que no té en compte les conseqüències empíriques de l’acció, sinó que es determina a fer el que cal fer fins i tot amb independència de la pròpia felicitat.\nLa bondat de l’acció no ve donada per l’objecte.\n*El principi a priori de la moralitat és per Kant l’imperatiu categòric (no condicionat): “Obra de tal manera que la màxima de la teva voluntat, pugui valer al mateix temps com a principi d’una legislació universal”.\nPregunta: Hi ha cap imperatiu que sigui categòric (incondicional) sense ser arbitrari?\nEl que demana l’imperatiu és universalitat (ètica formal kantiana) à actua com vulguis, sempre que puguis reconèixer als altres el dret d’actuar de la mateixa manera en circumstàncies anàlogues.\nL’acció immoral construeix un món que destrueix la humanitat à l’imperatiu categòric és un imperatiu de coherència racional.\nApel·la al que tots compartim à la raó, per sobre dels gustos i les inclinacions subjectives. S’atura en la forma, no en els continguts.\nAccions poden ser: 1) Contràries al deure 2) conformes al deure 3) per deure à bona voluntat.\nLes accions conformes al deure serien bones, però per interès.\nSer lliures és obeir la legislació pròpia de la raó. Tenir a la humanitat com a fi.\nPer a Kant tenim 2 alternatives: 1) podem viure en la inèrcia, deixar-nos lligar submisament a les nostres inclinacions, cedir a la por i a les altres passions, atendre només mòbils egoistes. Així ens degradem en animals o coses, no som nosaltres mateixos qui ens governem. O 2) podem tenir cura de la humanitat que hi ha en nosaltres, i provar de viure d’acord amb la possibilitat més elevada de la vida humana, sense caure en l’egoisme i alliberant-nos de les passions que ens dominen.\n“Obra de tal manera que usis la humanitat, tant en la teva persona com en qualsevol altra, sempre com un fi al mateix temps i mai només com un mitjà”.\nBentham i Mill: l’utilitarisme\nL’ètica utilitarista li deu molt a l’emotivisme de Hume. Per a l’utilitarisme, l’acció moralment correcta és la que proporciona el major grau de felicitat per al nombre més gran possible de persones. Cal fer un càlcul de plaers de les conseqüències de les pròpies accions.\nJeremy Bentham (1748-1873) parla d’utilitat. És bo el que produeix plaer i evita el dolor, i és útil el que produeix més benestar o plaer per a més gent. Les lleis haurien de respondre al càlcul del plaer produït.\nPer a no degradar la vida humana als plaers propis dels animals, John Stuart mill (806-1873) parla de plaers qualitativament diferents. S’han de buscar els plaers amb més qualitat, propis dels humans, que només podem gaudir nosaltres, com el gaudi estètic. Mill prefereix ser un home desgraciat que un porc satisfet. Apunta als plaers superiors.\nFer feliços als altres també seria un plaer superior, novament Mill utilitza el sentiment universal de benvolença. Seriem, per tant, altruistes encara que fos per egoisme.\nEl liberalisme i la socialdemocràcia són els sistemes polítics que es deriven d’una posició utilitarista respecte les normes.\nRawls, Apel i Habermas: 3 ètiques procedimentals contemporànies\nCom es possible ser just amb tothom? Per a Rawls (1921-2002), el criteri principal de la justícia és la imparcialitat. Una norma serà injusta quan defensi els interessos d’una part de la població en detriment de la resta.\nCrear les lleis amb un vel d’ignorància respecte del rol que es jugarà a la societat, així serem justos amb tothom perquè no perjudicarem a ningú. Així es protegirà als més desfavorits.\nApel (1922) i Habermas (1929) defensen una ètica que es basa en el consens que es pot arribar a establir en virtut del diàleg. Ha de ser un diàleg que inclogui a tothom i on intervenen totes les parts en igualtat de condicions. Crear una comunitat ideal de diàleg per a tenir una societat justa.\nA què ens referim quan parlem de dignitat humana? La dignitat humana la vivim com a límit i alhora com a possibilitat per a poder-nos realitzar dins d’una esfera de protecció mitjançant uns drets que han d’estar garantits en tot moment, només pel simple fet de ser humans.\nEn el següent vídeo, la filòsofa Begoña Roman ens parla de què entén ella per dignitat humana.\nPer fer-ho haurà de mobilitzar conceptes com el de respecte, llibertat i autodeterminació.\nLa pregunta cabdal és, si som dignes perquè ens podem autodeterminar, perquè som lliures, llavors, què passa amb els que no tenen autonomia? Què passa amb aquells que per alguna raó, d’origen, sobrevinguda, escollida o patida, no tenen capacitat per a defensar els seus interessos?\nEns costa no reconèixer en la mateixa vida humana alguna cosa que podem considerar “sagrada”, o sense utilitzar un llenguatge religiós, allò al que hem de prestar atenció i és necessari protegir. Tenim una responsabilitat llavors amb la vida, perquè com deia Kant, els humans no som coses.\nQuè significa morir dignament?\nAmb el següent vídeo podrem donar resposta a algunes qüestions:\nQuè és l’eutanasia? En quins països del món està permesa? Quina és la situació legal de la eutanàsia a Espanya i Catalunya?\nQuina relació hi ha entre l’eutanasia i les cures pal·liatives?\nPer què pot ser útil tenir un testament vital?\nEl tema de la mort digna ens interpel·la directament en la nostra relació amb els altres. El suïcidi assistit i l’eutanàsia posen de relleu la responsabilitat que tenim amb aquells que ens demanen ajuda per tal de complir amb el que consideren que ha de ser un comiat a l’alçada de les seves mateixes expectatives de vida.\nEl valor absolut que consideràvem quan parlàvem de dignitat humana, passa després a ser particular i relatiu a cadascun dels individus, quan aquests decideixen sobre la seva pròpia vida. Si la vida ens pertany, si és nostra, els seus límits també els hauríem de poder decidir nosaltres? I quan ja no puguem decidir?\nLa idea que tenim del que és una vida digna condicionarà els nostres plantejaments entorn la mort. I respecte a la pregunta sobre com he de viure, què és una vida plena, torna insistentment la pregunta sobre què soc jo, què vull ser jo i què puc arribar ser. Es dibuixa irremeiablement un horitzó on els altres, allò social, emergeix amb força i afecta a la nostra resposta davant del nostra pla de vida i, per tant, de mort.\nA la recerca de la identitat: Amor, amistat, sexe i sexualitat.\nQui soc jo? Desplacem la pregunta, del general al particular, de què significa ser un ésser humà a quin tipus d’ésser humà soc jo, o puc ser jo, o vull ser jo.\nDestruir l’opressió a la dona, destruint el concepte de dona com a identitat?\nEl subjecte es forma a través de l’exclusió? Foucault\nLa resistència al poder origina un altre tipus de poder?\nEl problema de la mobilització quan tenim un subjecte individualitzat i no col·lectiu, com podria ser la classe treballadora. Com aconseguir llavors l’emancipació?\nSeparar el gènere dels genitals.\nPas previ, abans de esdevenir dona, esdevenir un gènere.\nLa teoria Queer no proposa un model “queer”, és més aviat una denuncia contra la idea de que hagin d’existir models de masculinitat i feminitat. La idea del gènere performatiu.\nLa idea d’identitat no binaries. Dret a la diferència, ser tractats com a iguals encara que siguem diferents.\nQualsevol etiqueta regula, identifica. Normativitzar pot ser un exercici de poder, parlar de lesbianisme, homosexualitat, és una manera de domesticar el discurs, de guanyar força amb la identificació, però també limitar-la. El risc de classificar com allò “no normal”, que cal tolerar, però que és una anomalia.\nEl gènere s’apropia del valor cultural que hi ha en el sexe (biològic). La dificultat sorgeix en el fet que aquesta tria de gènere no és lliure, no la fa l’individu. És una decisió institucionalitzada, que considera com a normal la heterosexualitat i unes idees essencialistes del que és “home” i del que és “dona”. Es converteixen en uns ideals que imitem i que tractem d’assolir, de no fer-ho, la societat ens penalitza, encara que per alguns, la transgressió, el fet d’anar contra la norma, també és atractiu i genera plaer, encara que té el risc de caure en la culpa i la por. Tot dins d’aquesta ficció, de la fantasia dels rols i els models a seguir.\nSembla que la paraula “homosexual” porta a l’acció, a l’acció sexual mateixa, sense el to neutre o descriptiu, identificador, que pot portar el terme “heterosexual”. Com si l’afirmació homosexual, dir “soc homosexual”, volgués dir “vull sexe amb tu”. La contraposició a la frase “soc heterosexual” com a “no vull sexe amb tu”. Una acció, per tant, que ofèn a la norma.\nÉs la homofòbia una certa expressió d’homosexualitat? La necessitat de l’etiqueta, no és una necessitat d’identificació amb un gènere pur que no es té?\nLa masculinitat i la femineïtat no són fruit d’una elecció, sinó de l’històric compliment social d’un determinat rol en base a unes relacions de disciplina, regulació i càstig. En la nostra adhesió a les regles ens formem com a subjecte, fins i tot, en la seva oposició. Cal evitar la humiliació de gènere, perquè és cruel i ataca a allò més íntim de cadascú.\nAls que no són homes o dones “de veritat” se’ls considera un error, els homòfobs ataquen dient que les lesbianes són masculines, els gays afeminats i els transexuals pervertits, que hi ha alguna cosa que no funciona.\nPer a Butler la relació entre sexualitat i gènere, es produeix per la relació entre identificació i desig: qui s’identifica en un determinat gènere, a de desitjar al de l’oposat. Aquesta és la premissa heterosexual. Però sabem que desitjar a un home no significa identificar-se com a dona, ni al revés. Es posa de relleu la lògica imaginaria de la heterosexualitat, no és que sigui invàlida, és que es tracta d’una ficció que hem construït, que ens pot anar bé, però de la que hem de tenir en compte les seves perifèries, allò que deixa fora i que maltracta i preguntar-nos si ens ho podem permetre. Si una societat democràtica i moderna es pot construir aïllant i reprimint a part dels seus ciutadans.\nAixò posa de relleu que no existeix una identitat natural. Que estem parlant d’un constructe social, amb un component històric que tots arrosseguem, que es reflexa en la nostra manera de parlar, de comportar-nos i de pensar.\nUna crítica a la Teoria Queer: Sense cultura no hi ha homosexualitat? Si trenquem els ideals de dona i home, no els estem substituint per un altre, una espècie de cyborg cultural i sexual, igualment limitat?


la trobada accidental té com a resultat diminuts EUA la ciutat es converteix en la 14a ubicació de la pau mundial - Totes Les Novetats\nResultats de trobades accidentals a la petita ciutat nord-americana que es converteix en la 14a ubicació de la flama mundial de la pau\nUna trobada accidental amb un monument tancat de vidre mentre girava el seu cotxe a Gal·les de vacances ha provocat que una petita ciutat d'Oregon es convertís en l'únic lloc del món per instal·lar una flama de pau mundial eterna.\nSituat a les muntanyes de Snowdonia, el monument contenia una flama ardent.\n'Em va emocionar tan profundament', va dir Irene Kai a GNN.\nHavia topat amb una de les Flames de la Pau Mundial. El conserge d’un edifici proper li va explicar la història:\nLa flama original, a La Haia, als Països Baixos, es va crear el juliol de 1999 quan set flames vives, enceses per fabricants de pau mundials als cinc continents, es van unir com una sola, després de ser transportades mitjançant avions militars mentre encara cremaven.\nVa saber que hi havia altres 12 flames de pau mundials tan lluny com Austràlia. L'únic als Estats Units crema al Motel Lorraine de Memphis, Tennessee, lloc d'assassinat del doctor Martin Luther King.\nIrene fa 20 anys que viu a Ashland, Oregon, una ciutat única de només 20.000 persones amb una màgia que atrau les persones amb tendència espiritual a residir-hi, gent com Jean Houston, Gary Zukav i Neale Donald Walsch. També té una història profunda per als pobles nadius. Les tribus encara actives properes inclouen un descendent de 'El cap de la pau', el gran, besnét, nét del cap Josep.\nRELACIONATS: Els nens han d’encendre un milió d’actes de pau en només 10 dies, a partir d’ara (unim-los tots)\n'Vaig estar tan inspirada per portar la flama de tornada a Ashland per honorar els nadius', va recordar de la serendipita trobada del setembre del 2015.\nAl seu retorn, i fa dos anys el dia de la pau, va cofundar el Comissió de Cultura de Pau Ashland , i més tard la ciutat es va declarar Ciutat Internacional de la Pau. Ella i el director executiu David Wick tenien un problema: on posarien la flama? Costar molts diners construir monuments.\nEn aquell mateix moment, s'estava treballant en la construcció d'un pavelló que facilités les 'arts i la sostenibilitat escandaloses' al campus de la Universitat del Sud d'Oregon. Dues talles de cedre de 24 peus d’un nadiu americà local, Russell Beebe, anomenades pals d’ensenyament, serien el punt central del lloc.\nQuan la Irene i el David van veure dibuixos del lloc, Irene de seguida va dir: 'Aquest és el monument!' Quan es van apropar a Barry i Kathryn Thalden, els filantrops locals que finançaven el pavelló, els activistes de la pau ni tan sols van arribar a parlar abans que Barry li va preguntar: 'Voleu posar la vostra flama de pau a la nostra torre?'\n'Simplement no ens ho podíem creure', va recordar Irene. 'Va ser increïble.'\nEl Dia Internacional de la Pau, el 21 de setembre, es va encendre la nova Flama Mundial de la Pau amb una torxa emprada al lloc original de la flama als Països Baixos, lliurada per una delegació de La Fundació World Flame . Un alumne oficial de dos peus d’alçada alt que crema amb biocombustible serà cuidat per 12 estudiants de secundària a Ashland per mantenir la llum brillant.\nEl monument a Ashland marcarà per sempre aquesta enèrgica ubicació com una important Ciutat de la Pau per a viatgers de tot el món.\nDesprés d’encendre la flama eterna, centenars de persones reunides van escoltar els discursos de dignataris polítics locals i funcionaris de la Fundació per la Pau. L'esdeveniment es va reproduir en directe i podeu veure alguns dels fitxers vídeo a YouTube aquí .\nComparteix aquesta història màgica amb l’etiqueta #DoItForPeace, a mesura que ens unim a Ashland i a gent de tot arreu mil milions actuen per la pau en deu dies !\nper a què serveix Amalaki\nLa mare de 90 anys de Springsteen balla a l’escenari, encara és una inspiració (RELLOTGE)\nPer a molts pacients amb càncer de mama, el ioga és la medicina més important\nCom l’acupuntura pot alleujar els símptomes de la menopausa\nL’escola instal·la una màquina expenedora que distribueix llibres gratuïts als nens que llegeixen\nEls trets que et fan estrany són els regals que et fan especial\nMés de 140 nacions, els EUA i la Xina, adopten un tractat per reduir el mercuri


Ernest Blanch felicita les dones per l'èxit de les mobilitzacions del #8M\nEl secretari general del PSPV-PSOE a la província de Castelló, Ernest Blanch, ha felicitat les dones per “el rotund èxit de les mobilitzacions convocades hui amb motiu de la celebració del 8 de març”. Ho ha dit en el transcurs de la manifestació de Castelló que ha partit a les 18.00 hores de la plaça María Agustina, on ha encapçalat una nodrida representació del Partit Socialista.\nBlanch ha assenyalat que “Castelló, la Comunitat Valenciana i tota Espanya han deixat ben clar a les dretes que Espanya és feminista”. Ha afegit que “#LaEspañaQueQuieresEsFeminista, la que volem totes i tots, la que ha eixit hui al carrer per a tornar a fer història i per a cridar als quatre vents que no consentirem ni un sol pas arrere “.\n“Estem orgullosos del molt que s'ha avançat en els últims anys gràcies a les polítiques implementades des del PSOE amb els presidentes Zapatero i Sánchez i amb el President Puig, però tenim el ferm propòsit de seguir avançat perquè en el menor espai de temps possible la igualtat entre homes i dones siga total”.\n“El Partit Socialista és un partit feminista, el que en el seu moment va apostar pels drets de les dones, malgrat la irracional oposició de la dreta”.\n“Una dreta que en les seues dues versions de PP i Ciudadanos s'ha tirat en mans de la ultradreta per a accedir al poder al preu que siga, amb serioses amenaces als drets de les dones, com recentment s'ha vist a Andalusia”.\nEspecialment greu resulta la decisió del Partit Popular, “que hui ha tornat a donar l'esquena a les dones d'aquest país, negant-se a participar en les manifestacions que s'han convocat en tota Espanya”.\n“Resulta incomprensible”, argumenta, “que les qui volen ser presidenta de la Comunitat Valenciana i alcaldessa de Castelló, les senyores Bonig i Carrasco, hagen acceptat la visita a la nostra ciutat del president nacional del PP, Pablo Casado, just el dia en què aquest ha decidit fer un gran lleig a les dones, donant l'ordre que ningú del PP secunde les mobilitzacions programades amb motiu del 8 de març”.


receptes de gràcies i agosarades: bogeria de chile - Notícies\nReceptes atrevides i picants per a gràcies\n15 de novembre de 2017 Pin234 Compartir6 Yum1 Tweet Correu electrònic 241 accions\nAfegiu una mica de valent i agosarat al vostre menú d’Acció de gràcies amb aquestes idees de receptes que segur que agradarà a tota la família. El menjar hauria de parlar i parlar en veu alta!\nAcció de gràcies és gairebé aquí! Aquestes vacances tradicionals nord-americanes es refereixen a la família i al menjar. Doncs bé, cuineu molt aquesta temporada i passeu de cap a la diversió i menjant en família. Estic segur que molts serviran el tradicional gall d’indi amb farciment, potser uns nabius, i això és fantàstic, no és així? Però, mentre gaudim de les nostres tradicions americanes, no seria bo condimentar les coses aquest any?\nReceptes atrevides i picants per a gràcies - Idees de menú\nL’àvia podria simplement adorar una mica de condiment addicional amb el seu menjar. Si no esteu tan disposats a començar tot el menú des de zero, potser algunes d’aquestes receptes podrien trobar un lloc al costat del vostre menjar tradicional. Així que deixem-ho! Permet escalfar una mica les coses per les vacances!\nSalsa de nabius frescos\nLa meva recepta de salsa de nabiu fresc no requereix cap cuina i combina un munt de nabius frescos amb pebrots jalapeno picants i alguns altres ingredients per obtenir una salsa de vacances ràpides i fàcils. Porta les patates fregides!\nRecepta de gallina amb cornisa de mel glaçat\nSalsa de nabiu picant\nAquesta recepta de salsa de nabiu és la meva versió cuinada que combina nabius tart amb pebrots de jalapeno picant i molt més, i després els confecciona per obtenir la millor salsa de nabius mai.\nPoseu-vos en contacte amb aquesta recepta per a un hummus cremós i picant elaborat amb pebrots habaneros ardents, salsa Buffalo tangy i molt de formatge blau. És el moment de condimentar les coses!\nLlagostins amb salsa de mantega Chipotle-Bourbon\nProveu-ho una vegada i desitjareu aquesta recepta amb gambetes cuites en una salsa sedosa i tangible elaborada amb chipotles en adobo, bourbon, mantega i all.\nCòctel de gambes picant\nUna recepta picant de salsa de còctels que va perfectament amb gambes o llagostins, amb molt de gust de rave. Apreneu a fer salsa de còctels a casa.\nSopa de pastanaga estil Cajun\nAquesta recepta de sopa de pastanaga sedosa i cremosa comença amb un roux i una gran quantitat de pastanagues i condiments per a la quantitat adequada d'espècies. És la meva sopa de pastanaga preferida de molt.\nAquesta recepta de sopa de carbassa picant està feta a l'estil Cajun amb un ric roux que espessa tota l'olla i incorpora molta carbassa fresca i condiments.\nAquesta recepta de puré de patates dolces chipotle és cremosa i només un toc picant, perfecte per a la taula de vacances o per a qualsevol persona que estimi els moniatos. Un plat excel·lent.\nPatates de puré de formatge tex-mex formatge - & ldquo; Papes amb Xile & rdquo;\nUna recepta de puré de patates feta a l'estil Tex-Mex amb dos tipus de formatge, pebrots i xoriço. Nom nom! Molt deliciós!\nLa recepta final del seu plat: les patates al forn farcides de crema de formatge, el cheddar i el pebre jalapeno, farcides en una closca de patates i cuites a la perfecció, rematades amb rodanxes de jalapeno. És una recepta de mashup: poppers de jalapeno i dos patates al forn. Addictiu!\nRecepta de salsa d’habaner dolça\nAquesta recepta de guarnició de blat de moro és imprescindible per a les vacances, elaborada amb farina de blat de moro casolana i un condiment crioll saborós que li dóna el sabor perfecte. És el plat lateral perfecte!\nAquesta recepta d'embotits d'embotits és perfecta per a les vacances, amb una gran quantitat de botifarra esmicolada, herbes, condiments i pa tallat. És el plat fort que tothom anhela.\nAmanida de blat de moro a la brasa amb feta i pebrot dolç\nUna recepta de plat que podeu fer a la brasa, amb blat de moro, pebrots dolços i formatge feta esmicolat. Ideal per a festes i reunions d’estiu.\nAquesta és la meva recepta preferida de galetes casolanes amb formatge cheddar i pebrots jalapeno, perfecte per esmorzar o brunch ràpid al matí, per servir amb chili, o fins i tot per gaudir de postres ràpids.\nGelatina de nabius-jalapeno\nTeniu ganes d’una dolça gelea? Aquesta recepta de gelatina de pebre de nabiu fàcil de fer està feta amb pebrots jalapeno i nabius frescos. És alhora deliciós i dolç. Ideal per a una ràpida propagació o fins i tot com a esmalt.\nTothom fa un gall dindi. Per què no considerar un tall de carn diferent aquest any?\nFilet de Flancó farcit\nAquesta recepta de bistec de farcida farcida s’emporta amb un munt d’espinacs, formatge fos i una barreja de pebrots per obtenir un bon nivell d’espècies. Embussar, buscar, coure! Fàcil! Perfecte per a la taula de vacances o per menjar en qualsevol moment!\nvedella cornada en crockpot\nChipotle-Honey Cuit Pernil\nAquesta recepta fàcil de pernil cuit amb mel s’acaba amb un esmalt dolç i lleugerament picant de mel de chipotle que té un gran sabor. Perfecte per a les vacances!\nBroil London Marinated a la brasa - Madness Style\nUna recepta de London Broil tendre, adobada en una adobada de bistec picant casolana amb pasta de chili, després a la brasa a la perfecció. Feu una llesca contra el gra i serviu-la amb chimichurri. Aigua a la graella absolutament bucal.\nLa recepta perfecta per rostir rostit de costella principal fregit amb pasta de chili condimentada, rostit al forn i servit amb una audacia salsa de crema de rave. Aquest és el menjar final de festes o sopars.\nEl filet de porc és magre i saborós i fàcil de preparar, especialment amb aquesta recepta que raja el filet per formar una crosta saborosa, segellant-se en la sucositat, i després la coure en la nostra salsa de chili dolça i salada. Tan suculent i tendre ...\nRECEPTE DE L’ESQUERRA DE TURQUIA\nD'acord, si esteu cuinant un gall dindi, aquí teniu el que podríeu fer amb aquestes delicioses restes - Madness Style!\nEls sliders són el menjar perfecte per a la festa, especialment aquesta recepta amb el pit de gall d’indi fumat a la rodanxa, rematat amb formatge fos, tomàquet fresc, rodanxes de jalapeno, alvocat i un quicksriracha-mayo. Anem a posar-lo en marxa!\nEntrepans de formatge Popper-Turkey, formatge Jalapeno\nUna saborosa recepta de sandvitx de gall dindi feta amb capes de formatge crema, gall d’indi rostit al forn, formatge fos, poppers de jalapeno farcits, cansalada i tomàquet. Perfecte per a sobres!\nTantes idees de receptes! Espero que la vostra trobada de vacances de gràcies és plena d’amor, calidesa i família. I especiació! Cuida't,\nPin234 Compartir6 Yum1 Tweet Correu electrònic 241 accions


Agres obri el programa de visites guiades "La volta a la Mariola" - TV Digital Ontinyent\nHome>Cultura>Agres obri el programa de visites guiades “La volta a la Mariola”\nRedacció TVdigitalOntinyent 27/09/2016\tCultura, General, Medi Ambient Comentaris tancats a Agres obri el programa de visites guiades “La volta a la Mariola”\n“La volta a la Mariola”, el programa de visites guiades impulsat per l’associació Serra Mariola, comença el proper diumenge 2 d’octubre a Agres. La ruta proposada serà una passeig pel municipi, que inclou visita a l’interior de l’església parroquial, a l’almàssera d’oli tradicional i al Santuari de la Mare de Déu. En acabar hi haurà un tast de productes típics a la. La ruta començarà a les 10.00 hores a la Oficina de Turisme.\nCal inscriure’s prèviament de forma gratuïta, un registre que pot realitzar-se per correu electrònic a l’adreça info@serramariola.org, a l’Ajuntament d’Agres (965 51 00 01) o a les oficines de turisme d’Alcoi, Banyeres de Mariola, Bocairent, Cocentaina i Muro.\nFont: Associació Serra Mariola\nEtiquetesagres Alcoi Banyeres de Mariola bocairent Cocentaina turisme\nAnterior Detingut un home per la seua presumpta vinculació amb els incendis d’estiu a Albaida\nSegüent Agullent acull l’obra de teatre “Penev”, finalista als prestigiosos premis Max


Administro una llista de tipus Difusió i vull afegir a un moderador — Serveis TIC — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nSou a: Inici / myList / FAQ / Administro una llista de tipus Difusió i vull afegir a un moderador\nSi administreu una llista de tipus "Difusió" l'enviament de missatges està restringit als propietaris i moderadors.\nSi algú altre, inclosos els subscriptors, envia un missatge a la llista aquest no es distribueix i es retorna al remitent un missatge amb l'assumpte "Distribució del missatge: Denegada l'autorització" que els informa que la distribució de missatges està restringida als moderadors de la llista i indica que poden sol·licitar aquest permís enviant un missatge a [nom_llista]-request@mylist.upc.edu. Tant els propietaris com els moderadors de la llista reben aquest missatge.\nPer afegir a un usuari perquè pugui enviar i/o moderar els missatges que s'envien a la llista però sense ser propietari aneu a "Administració" --> "Edita la configuració de la llista" --> "Definició de la llista" i afegiu al final l'adreça electrònica de la persona que ha de ser moderador. Al camp "perfil" deixeu seleccionat "perfil: normal" i finalment premeu el botó "Actualitza"\nL'usuari així afegit podrà enviar missatges que es distribuiran directament entre els subscriptors de la llista.\nHo pot fer també a través del mateix portal de myList a través de l'apartat "Envia missatge".\nNota: els usuaris amb perfil "normal" tenen visibilitat sobre algunes de les funcionalitats d'administració com per exemple l'arxiu de missatges, la consulta dels logs o la consulta de la configuració de la llista però no podrà eliminar-la o afegir a altres usuaris.\nSi algú que no és propietari ni moderador de la llista envia un missatge aquest no es distribueix directament entre els membres sinó que queda pendent d'aprovació. Tant els propietaris com els moderadors reben un avís i al portal de myList poden veure el missatge enviat i aprovar, si escau, la seva distribució a la llista. Per aprovar l'enviament del missatge accediu a l'apartat "Modera missatges" des d'on podreu llegit el missatge enviat.


pass@muntanyes: BTT: volta la Roca del Corb i Sant Marc des de Peramola\nBTT: volta la Roca del Corb i Sant Marc des de Peramola\nDurada en moviment: 3.45h\nComencem a pedalar des de Peramola per còmoda pista en direcció a la Roca del Corb; ben aviat, però, abandonem la pista principal i en prenem una altra a la dreta que puja molt decididament, i per terreny descompost, cap al Grau de Porta.\n(direcció a la Roca del Corb)\nA partir d'aquest punt l'exigència física va disminuint i aviat planejarem moment en el qual deixarem amagades les BTT durant 5 minuts per assolir el cim de St. Salvador del Corb on aconseguim uns inesperats primers plans del vol dels voltors.\n(les parets de Sant Honorat)\nQuan tornem a reprendre amb els pedals entrem en una preciosa obaga que ens dura fins a Cortiuda, amb un part final, però, amb predomini dels camps de conreu. A partir d'aquí ens enclotem fins a les Obagues de Ramoneda des d'on tornarem a remuntar amb marcats desnivells fins a Pallerols, en un entorn de vegetació generosa.\n(Pallerols mig tapat per la boira en primer terme i el Montsec al fons, direcció a St. Marc)\nEn aquest llogaret tenim l'opció de baixar per asfalt però, com que el mar de núvols és espectacular, ens decidim a continuar l'ascens fins a la vora de Sant Marc des d'on iniciem el darrer descens de la jornada per pista molt ràpida i amb algun breu tram de carretera.\n(Retornant a Peramola)\nPublicat per pass@muntanyes a 8:12


Franquistes & antifranquistes - Diari de Girona\nFranquistes & antifranquistes\nàngel de vega 06.02.2014 | 00:00\nAnava canviant de canal (les cadenes de la Corporació feien vaga) i vaig anar a parar a La Sexta i al programa Salvados. S'hi veia el presentador, Évole, al mig d'una taula, com si fos un moderador de debat, i a la dreta hi havia Felipe González, antic president espanyol, i a l'esquerra, Artur Mas. Primera constatació: si el president Mas havia de debatre amb algú, havia de ser amb el president del Govern espanyol actual i no pas en una cadena privada, sinó en la tele pública espanyola. Segona, que s'hagués d'anar a buscar Felipe González per fer el paper de president del Govern espanyol contra Artur Mas demostra dues coses. Primera, la nul·la disposició al diàleg de Rajoy. I segona, el seu pànic a un cara a cara amb Mas, a més d'una incapacitat manifesta per presidir un Govern d'un Estat democràtic.\nDit això, feta aquesta prèvia, passem a analitzar algunes de les coses que es van dir en el debat. Però abans, caldria aclarir que aquell debat estava pensat i dissenyat no pas per a una audiència catalana (i per tant amb una enorme majoria de ciutadans que estan a favor no pas del dret a decidir i de poder anar a votar, sinó de la independència), sinó per a una audiència espanyola més o menys d'esquerres, per dir-ho així. I, en aquest sentit, caldria entendre que el missatge que el director del programa (per cert, català) volia transmetre era simplement que es podia parlar i debatre la qüestió del dret a decidir, del referèndum i de la independència amb Artur Mas (tenint al davant Felipe González) i que no passava res. O sigui, que podien parlar i debatre sense barallar-se. Per entendre'ns, dir-li a la cara a Rajoy que si els presidents de Catalunya i d'Espanya no dialoguen és per culpa seva.\nI ara sí, algunes de les frases que es van dir. Una de les que va fer més mal a les orelles (juntament amb "qui no entren a la Unió són els 300.000 morts que hi va haver" referint-se a la guerra dels Balcans) va ser: "Si ens embarquem en un camí cap a l'impossible, s'anirà augmentant la fractura interna a Catalunya i entre Catalunya i Espanya. I es despertarà el nacionalisme espanyol davant d'aquesta deriva". Ara bé, en aquest moment és necessari recordar que això ho va dir un expresident socialista i no pas de dretes espanyoles, o sigui, franquista. Però, anem per feina. Primera constatació: la mentida d'una suposada fractura social a Catalunya.\nSenyor González, es nota que vostè no viu a casa nostra i que no sap de què parla, perquè a Catalunya no hi ha fractura social. En aquest país (una de les democràcies més antigues d'Europa, sempre que vostès no se l'han carregat per la força de les armes) hi ha independentistes i unionistes (i gent que passa del tema), gent del Barça i de l'Espanyol (i fins i tot del R. Madrid), gent de costa i de rostoll (i d'altres de muntanya), gent rica i pobra (i ara de molt pobra), catalans que parlen català i catalans que parlen castellà (i catalans que parlen un munt d'altres idiomes), i no hi ha cap fractura social. Aquesta és la pura realitat. Ara bé, també és cert que per motius polítics inconfessables tant al PP com al PSOE els aniria molt bé que a Catalunya unionistes i independentistes anéssim a garrotades pel carrer, perquè llavors els dos grans partits espanyols tindrien l'excusa per actuar que estan buscant i esperant.\nSegona constatació, senyor González: què vol dir quan diu que es despertarà el nacionalisme espanyol davant d'aquesta deriva? Que no s'havia dit sempre que els nacionalistes només érem nosaltres, els catalans? Però, a quin nacionalisme espanyol es refereix, vostè, al del PSOE, al del PP, al d'Alianza Popular, al de Fraga Iribarne, al de la transició, al del franquisme, al del general Franco i els seus amics del 18 de juliol de 1936, al de José Antonio i companyia? Crec que caldria aclarir-ho, perquè, com vostè comprendrà, és molt diferent enfrontar-se, amb idees a la mà i sense violència, a un suposat demòcrata que respecta la voluntat de la majoria i els seus drets (drets intocables per a tots els ciutadans de la Unió Europea), que no pas fer-ho a una dictadura militar que no té cap respecte pels drets fonamentals de rojos y separatistas. Parlant clar, senyor expre?sident, amb què ens amenaça, amb un possible cop militar com el del 23 de febrer només per a Catalunya, centrat a Barcelona?\nRealment, m'esperava molt més d'un antic militant en la clandestinitat del PSOE que es va oposar (tímidament) al franquisme. Però això és positiu per aclarir els dubtes que puguin quedar a casa nostra. És a dir, quants socialistes espanyols o antics comunistes, gent d'esquerres, s'han expressat públicament a favor que a Catalunya anem a votar i si ho decidim per majoria esdevenir independents? Per què callen? Perquè abans que ser espanyols d'esquerres són nacionalistes espanyols.\nPer tant, i per acabar, els antics franquistes no ens ajudaran; però els antics antifranquistes tampoc, perquè el nacionalisme espanyol diu que Espanya és una nació i Catalunya no. Expresident Felipe Gonzàlez, calen 300.000 catalans morts per acabar no tenint raó i després comparèixer emmanillat davant del Tribunal Penal Internacional?


Microsoft no oferirà més actualitzacions a les versions 8, 9 i 10 d’Internet Explorer - Informatica.CAT\n« Quins són els vídeos més vistos per YouTube aquest 2015?\nFacebook deixarà de sincronitzar les fotos del mòbil o tablet »\nA partir del dimarts 12 de gener, Microsoft deixarà de realitzar actualitzacions de seguretat, correccions de compatibilitat i suport tècnic en Windows 7, Windows 8.1 i el nou Windows 10 en aquestes versions anteriors del navegadors de la companyia. Amb tot això, la multinacional nord-americana assegura que els usuaris que segueixin utilitzant les versions d’Internet Explorer 8, 9 i 10 quedaran exposats a possibles amenaces que puguin posar en perill la privadesa dels seus usuaris i la integritat dels ordinadors on estiguin instal•lats.\nEn el cas de no voler actualitzar el navegador, la companyia ha recordat als usuaris que la falta d’actualitzacions de seguretat específiques per a la seva versió d’Internet Explorer poden ajudar a exposar les seves dades personals. Val a dir que el robatori de dades dels individus és cada cop més comú gràcies al mal us i la baixa protecció de la privacitat que mantenen alguns usuaris poc cauts.\nL’actualització a Internet Explorer 11 és automàtica per als usuaris domèstics, els qui haurien de comptar amb aquesta versió. No saps com fer-ho? Solament has d’actualitzar la versió del teu navegador Internet Explorer des del Panell de Control i anar seguint els passos, com ha indicat Microsoft en un comunicat. Per a les empreses que depenen de les versions que quedaran sense suport, la companyia ha facilitat una sèrie d’eines, a les quals accedir des de la web on ha publicat el document amb la noticia.\nThemes: internet explorer\nComments of “Microsoft no oferirà més actualitzacions a les versions 8, 9 i 10 d’Internet Explorer”


Haig de declarar ara el meu patrimoni a l'estranger? El model 720\nDes de l’any 2012 i d’acord amb la Llei 7/2012 de 30 d'octubre, que va establir l'obligació d'informació sobre béns i drets situats a l'estranger a contribuents amb residència fiscal espanyola, aquells contribuents que disposin de béns i drets fora del nostre país han de presentar-lo a l’Agència Tributària abans del 31 de març de 2021. En cas de no declarar-los correctament o dur-ho a terme fora de termini, els titulars s'enfronten a la imposició de sancions molt dures.\nHan de fer-ho aquells contribuents residents fiscals a Espanya (empreses o persones físiques) que siguin titulars de béns i drets a l'estranger:\nComptes bancaris en bancs situats a l'estranger: sigui titular, beneficiari o simplement autoritzat.\nTots els títols, valors, assegurances de vida, rendes vitalícies, assegurances d'invalidesa, dels quals constin com a prenedors o beneficiaris. Sempre que se s’estiguin gestionant, o s'hagin obtingut, a l'estranger.\nEls béns immobles i drets sobre aquests, en els quals constin com a titulars, i estiguin situats a l'estranger.\nPersones exemptes de declarar\nQuan el valor dels drets i béns a l'estranger no superin els 50 mil euros. Cal aclarir que aquest valor es refereix als béns individualment, no en conjunt. De manera que, encara que en conjunt se superi el límit, no hi haurà l'obligació de declarar-los.\nEncara que no hi ha obligació d'informar d'aquests si no superen el límit, Hisenda ens requereix que estiguin correctament inclosos en la comptabilitat i perfectament diferenciats. D'aquesta manera, en el cas que Hisenda faci alguna revisió, es mostraran fàcilment el valor de cadascun.\nNota: en el cas de tenir dubtes del valor dels teus béns i drets a l'estranger, et recomanem que realitzis el model 720, ja que et pots enfrontar a dures sancions.\nEl model 720\nAquest model 720 és una declaració per a informar sobre els béns i drets situats a l'estranger, que es va concebre com una eina de prevenció i lluita contra el frau. Aquests són els principals aspectes d'aquesta declaració informativa:\nÉs un model informatiu. Però poden derivar-se declaracions complementàries i tributació dels béns en les Rendes posteriors.\nLa no presentació implica la no prescripció. Tindran la consideració de guanys de patrimoni no justificades la tinença, declaració o adquisició els béns o drets respecte dels quals no s'hagués complert en el termini establert l'obligació d'informació, tret que s'acrediti que la titularitat dels mateixos correspon amb rendes declarades.\nLes sancions per no presentació de l'Imprès poden suposar una multa del 150% del valor no declarat.\nExclusions a l'obligació d'informació\nL'obligació d'informació no resultarà d'aplicació respecte dels següents béns i drets:\nNo existirà obligació d'informar quan no superin determinats límits:\nComptes: Saldos a 31 de desembre i saldos mitjans de l'últim trimestre que no superin, conjuntament, els 50.000 euros.\nValors, fons, assegurances i rendes: Imports de còmput que no superin, conjuntament, l'import de 50.000 euros.\nImmobles o drets sobre aquests: Valor que no superi, conjuntament, els 50.000 euros.\nSi ja presento Model 720 en altres exercicis només ha de presentar-lo:\nSi el valor dels seus béns a l'estranger augmenta, en qualsevol de les diferents categories de béns, en més de 20.000 euros.\nO bé si ha deixat de ser titular o autoritzat d'algun dels béns prèviament declarat. Per exemple: si en 2020 ha cancel·lat un compte bancari o venut un bé immoble.\nSi has d’informar dels béns a l’estranger, què has de fer?\nRecull de la documentació que t’acrediti com a titular dels béns a l’estranger. Consulta aquí la documentació necessària per presentar el model 720.\nConfecció del model 720: el model 720 es pot omplir des del web de l’Agència Tributària. Des de Mediconsulting recomanem que es faci a través d’un assessor fiscal qui orientarà i revisarà que tot estigui correcte.\nValidació i presentació del model 720 a Hisenda. El model 720 només es pot presentar via electrònica. Per poder accedir al programa necessitaràs comptar amb certificat o DNI electrònic o identificar-te mitjançant el sistema Clau PIN. En cas de que la confecció de la declaració l’hagi fet un assessor fiscal, serà aquest qui la presenti.\nA Mediconsulting comptem amb un ampli equip d'assessors experts en matèria fiscal, laboral, societària i legal a la teva disposició. Si necessites assessorament en relació a la declaració de béns a l’estranger o altre matèria, pots omplir aquest formulari i et contactarem.\nEstan exempts d'IVA tots els serveis sanitaris?\nNoves ajudes per a autònoms per cessament d'activitat


Projecte Òliba: 2013\nLa filosofia del projecte òliba en un prezi\nPublicat per Projecte Òliba a 4:58 0 comentaris\n"Tyto Alba" es queda a prop de l'instiut\nFa pocs dies que hem alliberat les nostres òlibes. Avui hem vist que la que vam batejar com "Tyto Alba" estava dormint sobre l'alzina que hi ha plantada al pati, prop de l'edifici del nostre centre. Està molt maca... hem intentat no fer soroll per no despertar-la i espantar-la... Sembla que no vol acabar de deixar-nos i empendre la seva nova trajectòria de vida!!! Ja saps Tyto que aquí sempre trobaràs el teu niu per si vols tornar!!!! Arreveure!!!\nPublicat per Projecte Òliba a 4:56 1 comentaris\nUs presentem les òlibes 2013\nPublicat per Projecte Òliba a 1:30 0 comentaris\nVisita a les instal·lacions del Centre de Fauna de Vallcalent en paraules de l'alumnat:\nVam sortir de l'institut a les 9.30. Vam anar caminant amb els companys de 3r A. Quan vam arribar, vam veure uns cèrvols que semblaven quiets. Després va vanir l'instructor i ens va explicar què es feia al centre de Vallcalent. Després d'explicar-nos-ho vam anar a veure les cigonyes; vam veure-les que estaven en rehabilitació perquè tornin a tenir força per volar.\nDesprés d'una estona, vam anar al mirador per veure la bassa on hi havia diferents animals, però la bassa, l'estaven buidant perquè no vingués un tipus de virus que mata els ocells que viuen a l'aigua.\nA continuació, vam veure els ocells i altres animals que són els "irrecuperables" i que si els deixen en llibertat moriran perque no es poden valer per si sols.\nFinalment, la nostra tutora, la Pilar, va anar a buscar les òlibes per portar-les a linstitut però la tutora va anar amb cotxe perquè les òlibes pesen bastant i així portar-les més còmodament.\nIgnacio Ferreras Medina\nAra estem cuidant i alimentant quatre òlibes que ens van deixar per després alliberar-les.\nI tot seguit, uns vídeos de les quatre protagonistes que ja tenim instal·lades al centre:\nPublicat per Projecte Òliba a 0:32 0 comentaris\nPublicat per Projecte Òliba a 4:55 0 comentaris


Entre grans llacs d’alta muntanya | El Camí\nDels Angles ens dirigim cap al llac de l’Aude i de la Bullosa, per una zona boscosa i lacustre de gran interès paisatgístic i naturalista. Al llac de la Bullosa podem dormir i continuar cap el llac de Lanòs i Font Viva fins arribar al poble de Portè. Ruta d’alta muntanya llarga i amb desnivell, per a persones avesades a caminar.\nDes de l’església de Sant Miquel ens dirigirem a la part més baixa del poble per anar a buscar el GR Recorregut pel País del Capcir. Més tard creuarem la carretera per anar a buscar el pla de Mir vora un parc d’animals. Ens allunyem de la població pel pla del Buc. Traspassem el riu Aude per situar-nos al pla de Bernadí. Anirem agafant alçada fins a l’estany d’Aude i l’estany de la Bollosa. Admirem la bellesa d’aquests estanys amb els massissos del Carlit i dels Perics al fons. Una vegada passem per la presa seguirem pel GR Recorregut pel País del Capcir GR10, un itinerari d’alta muntanya que ens portarà a l’estany de Lanós. Quan passem la Cabana de Rouzet circumval·larem l’estany per l’esquerra pel GR Recorregut pel País del Capcir GR107C. Una vegada a l’altre costat de l’estany de Lanós agafarem el GR Recorregut pel País del Capcir GR7 GR107C i perdrem altura per la vall de la Font Viva vora l’estany del mateix nom. Arribarem d’aquesta manera a la població de Portè.\nRecorregut amb força desnivell acumulat.


Detingut un home que havia fugit després d'agredir la seva dona a casa seva a Torredembarra\nL'home va poder ser detingut tot i fugir del lloc.\nLa Policia Local va poder arrestar l'individu i posar-lo a disposició judicial\nActualitzada 10/09/2019 a les 10:48\nLa Policia Local de Torredembarra va detenir, el passat 6 de setembre, un home com a presumpte autor d’un delicte de violència de gènere. L’individu havia fugit després d’agredir la seva dona a casa seva.\nEls agents van rebre l’avís al voltant de les 17.30h, quan van tenir coneixement d’una possible agressió d’un home a una dona en el seu habitatge. La patrulla es va presentar al domicili i va comprovar que el presumpte agressor havia fugit. Posteriorment, els agents el van poder detenir i posar a disposició judicial.\nComenta el contingut : Detingut un home que havia fugit després d'agredir la seva dona a casa seva a Torredembarra


El científic pegolí, José Torres, guardonat amb el Premi Vogt d’excel·lència en estudis de postgrau – Ràdio Pego\nCiència Investigació Notícies Ràdio Pego\nEl científic pegolí, José Torres, guardonat amb el Premi Vogt d’excel·lència en estudis de postgrau\n16 de maig de 2018 16 de maig de 2018 Sara Garcia 0 Comment José Torres, Neurociència, Vogt Award\nLa Societat Farmacològica Britànica premia la tasca dels seus i de les seues membres per encoratjar i elevar el perfil d’una part de la seua comunitat científica. El premi Vogt, que premia l’excel·lència en postgrau ha estat atorgat al científic pegolí, José Torres per la seua investigació al voltant de com frenar el dolor de les cremades greus, gràcies a l’epigenètica.\nEls reconeixements que va rebent el científic pegolí José Torres no paren gràcies al seu treball investigador en un camp que té encara molt a descobrir i a qui Torres està contribuint de forma rellevant com és el d’inhibir el dolor en les cremades greus. El seu palmarès de reconeixement hui ha augmentat. Fa pocs minuts ens assabentàvem que ha estat guardonat amb el Premi Vogt d’excel·lència en estudis de postgrau per la Societat Britànica de Farmacologia. Un reconeixement per la seua tesi doctoral que gira al voltant de com frenar o bloquejar el dolor produït per les cremades greus a partir de l’epigenètica. Un treball realitzat a l’Imperial College London i supervisat pels doctors Nagy i Bantel, i que ara li permetrà continuar investigant amb l’aportació de 500 lliures anuals, a més de sumar-li reconeixement en el camp en què s’ha especialitzat.\nEl Premi Vogt honora Marthe Vogt, que va ser pionera al llarg de la seva carrera, ja que es va graduar a la Universitat de Berlín amb el títol de doctora en Química, una raresa per a una dona en aquell moment, a principis del segle XX. A continuació es va convertir en la tercera dona que s’unia a la Societat Farmacològica Britànica el 1937.\nFoto: Royal Society Publishing\nDestaca el premiat, el neurocientífic pegolí José Torres, que Marthe Vogt, «va ser una neurocientífica líder que va fer importants contribucions al paper de la funció dels neurotransmissors». També hi destaca que Vogt, «a més del seu èxit professional en neurociències, va ser una dona de principis forts i amb un caràcter indomable. Es va traslladar a Gran Bretanya després de l’aixecament del nazisme alemany i també va ajudar els refugiats de l’opressió franquista a Espanya». Per tot això se sent encara més «profundament honorat» per rebre este guardó.\n← En marxa els treballs de desbrossament al Castell d’Ambra\nLa Guàrdia Civil desmantella el major laboratori de drogues sintètiques a Espanya a la Marina Alta →\nLa comunitat educativa de Pego, l’Atzúbia i les Valls ja té a punt les II Jornades Socioeducatives de Pego, l’Atzúbia i les Valls\n26 de març de 2018 Sara Garcia 0\nL’equip d’investigació del científic pegolí José Torres ha descobert que usant toxines aïllades del verí de taràntula es pot bloquejar el dolor de les cremades


Quatre dispositius tecnològics per estalviar a les teves factures de consum\nEstalviar, estalviar i després, estalviar. L'estalvi s'ha convertit en una de les lògiques obsessions del nostre temps, sobretot després de la crisi econòmica mundial que hem patit en l'última dècada. A més, a les despeses habituals de tota la vida de la casa hem anat poc a poc incorporant nous productes i serveis al nostre dia a dia, producte de l'evolució de la tecnologia que millora cada any la seva oferta i ens tempta per incrementar el consum.\nPerò aquest augment en el consum que ens ha arribat, sobretot, a causa de les noves tecnologies, també pot veure's abaratit gràcies a les mateixes. Podria semblar un contrasentit però no ho és. Alguns dels mesuradors electrònics, els sensors o les aplicacions que proliferen al mercat també s'han concebut perquè siguem capaços de veure la suma de les nostres factures reduïdes i que, per tant, el desitjat estalvi es converteixi en una realitat. A continuació veurem quines són algunes de les possibilitats a l'abast de qualsevol butxaca.\nL'Honeywell T6 és un termòstat intel·ligent i programable que t'ofereix la possibilitat de controlar totalment la calefacció de casa independentment d'on et trobis tu. Compte amb programes d'estalvi d'energia i de sincronització automàtica. A més gràcies a la seva possibilitat de geolocalitzar l'usuari, s'activa en funció de la distància a la qual et trobis de casa perquè quan arribis, te la trobis al teu gust; tal com tu ho hagis volgut programar prèviament. Funciona tant a través de wi-fi com de cable i és compatible amb Google Home i dispositius Apple. El seu preu està actualment rebaixat als 155 euros i pots comprar-lo a través d'aquest enllaç.\nSón com els endolls tradicionals però segons el tipus afegeixen a les seves funcions diferents possibilitats segons la tecnologia que portin incorporada. Un dels més senzills és l'endoll temporitzador digital Garza Power, que suporta una potència màxima de 3.680 watts i que, encara que no serveix per als electrodomèstics més grans de la llar, si que realitza la seva funció a molts dispositius dels que tenim a casa. És programable per a tots els dies de l'any i compta amb fins a vuit programes diferents que fan que els dispositius estiguin connectats o no segons les nostres preferències. Es pot adquirir aquí a un preu de 8,95 euros cada unitat.\nCom les Hue White de la marca Philips, compatibles amb els dispositius intel·ligents d'Amazon, Google i Apple i que permeten programar i regular la seva intensitat en funció dels teus gustos, estalviant considerablement quan s'adequa a la intensitat a la llum natural provinent de fora de la llar. Es pot comprar des d'aquí per només 16,95 euros cada unitat.\nLlums LED nocturns amb sensor de moviment\nEl pack de tres llums LED súper brillants ZEEFO amb sensor de moviment et permet que no hagis d'encendre els llums de la casa a la nit per moure't. Així causaràs menys molèsties als qui visquin amb tu i s'apagaran automàticament quan deixin de captar moviment després de 20 segons. Et permetrà veure per on vas a tota hora i no hauràs d'estar pendent mai més d'apagar els llums en el cas que siguis descuidat. El pots adquirir aquí per menys de 15 euros.