Actualització: 19.07.2020 - 21:22\nEls estats de la Unió Europea lluiten aquests dies per poder aconseguir un programa comú de recuperació del coronavirus. I enmig del debat hi ha els Països Baixos. Un estat relativament petit dins la UE que ha esdevingut un insòlit poder central, que fa i desfà per a estupefacció d’alguns grans, com ara Espanya, que no han entés la dinàmica de la Unió Europea amb la velocitat i la flexibilitat que han adoptat els neerlandesos. El fet és que si abans semblava imprescindible visitar Berlín i París per aconseguir coses, avui Amsterdam és la ciutat a la qual tothom viatja. Però com ho han aconseguit això, els neerlandesos?\nUn petit que no ho és tant\nEl debat sobre els estats petits i els grans és bastant ridícul. En la Unió hi ha vint-i-set vots, i el de Malta, l’estat més petit, val el mateix que el d’Alemanya. Evidentment, la influència i la capacitat de pressió no és pas la mateixa, però el vot, sí. Organitzar ‘els petits’ ha estat la jugada mestra dels neerlandesos, i ho han fet a partir de la idea que ells són els més grans dels petits.\nEls Països Baixos no són, però, tan petits com aparenten. Són petits en territori, sobre el mapa. Però res més. En població són els vuitens. El PIB és el cinqué de la Unió Europea, només darrere d’Alemanya, l’estat francés, Itàlia i l’estat espanyol. I, a diferència d’alguns d’aquests estats, millora amb el pas del temps. Entre el 2010 i el 2019 ha augmentat, mentre que es reduïa la mida dels PIB espanyol i italià. Aquest factor, unit a una acció política molt agressiva i a una capacitat enorme de combinar cercles d’interés ha situat els neerlandesos al bell mig dels debats comunitaris.\nLa capacitat negociadora als neerlandesos els ve de sempre en termes econòmics, però n’és també una característica de la política. Així, el primer ministre liberal, Mark Rutte, caricaturitzat com un falcó pels opositors europeus, governa amb una coalició àmplia que integra, a més del partit, els progressistes de D66, un dels partits europeus més clars quant a la solidaritat amb els independentistes catalans represaliats, els democristians i la Unió Cristiana, afiliada al PP europeu. Aquesta coalició és, de fet, un bastió contra l’extrema dreta que aquests darrers anys ha guanyat una gran influència als Països Baixos, fins a l’extrem de guanyar les eleccions.\nLa Nova Lliga Hanseàtica\nLa Nova Lliga Hanseàtica, fundada el 2018, és el principal instrument d’influència neerlandesa. Aquesta coalició informal d’estats va néixer com a reacció al Brexit, i va agrupar estats tradicionalment partidaris de polítiques fiscals conservadores, que reclamen un mercat únic més desenvolupat i la conversió del Mecanisme Europeu d’Estabilització en una espècie de FMI europeu. Països que fins aleshores veien ben representada la seua posició pel poderós Regne Unit. La seua estrena espectacular va ser poc després de ser fundada, el novembre del mateix any, quan el grup va demanar que el pacte d’estabilitat fos reforçat fins a l’extrem de poder estudiar i controlar en detall els pressupostos dels estats abans de proporcionar-los ajudes. Quan la proposta va arribar, Brussel·les ja havia rebutjat el pressupost italià, i va causar una autèntica commoció entre els grans estats, gens acostumats que els petits els exigissen un control i un rigor pressupostari al qual no estaven avesats.\nAllà es va gestar la imatge segons la qual aquests estats anaven contra els ajuts i representaven una visió molt rigorosa de la gestió pública amb dures conseqüències socials pels estats del sud. La realitat, evidentment, és més complexa, però és cert que molts d’aquests estats hanseàtics veuen amb estupor el balafiament de recursos d’alguns estats del sud. L’acusació que ells, especialment els Països Baixos, tenen economies que creixen a costa de la resta, per exemple gràcies als beneficis fiscals que els Països Baixos, Estònia i Irlanda ofereixen a les empreses estrangeres és, fins a un cert punt, real, però explicada des de Madrid, per exemple, quan aquesta ciutat recapta artificialment el 49,5% de l’IVA de tot l’estat espanyol i fa dúmping fiscal dins el mateix estat, resulta poc sostenible.\nA l’edat mitjana la Lliga Hanseàtica va dominar la navegació als ports del nord i una bona part del comerç mundial, i la Nova Lliga Hanseàtica ara vol controlar la Unió Europea i dictar el curs d’una reforma que vaja en la direcció del control pressupostari, la reducció del deute i el poder del lliure mercat. Els tres grans estats del sud, Itàlia i els estats espanyol i francés estan en el seu punt de mira, i també els nous arribats dels Balcans, els quals són, però, un problema menor a causa del poc volum econòmic general que representen. Al sud es queixen, però, de l’excessiva ortodòxia fiscal i de la incapacitat de fer polítiques socials expansives que la seua posició representa. Amb la qual cosa les dues cares del debat acaben sent una caricatura: des del nord acusen els del sud de tenir les butxaques foradades i des del sud acusen els del nord de ser uns inclements que només volen retallades socials.\nLa Nova Lliga Hanseàtica s’ha constituït de seguida en la principal coalició d’estats dins la Unió Europea, amb el contrapés per ara de dues iniciatives ‘orientals’, els grups de Visegrad i Craiova que agrupen Eslovàquia, Hongria, Polònia i Txèquia en el primer cas i Bulgària, Grècia, Romania i Sèrbia, que no forma part de la UE, en el segon.\nEl grup de Visegrad, nascut el 1991, és el bloc més antic de tots, però també el que més problemes té, no tan sols per motius econòmics, sinó sobretot polítics. Polònia i Hongria han desafiat la Unió i és molt difícil d’identificar-los avui com a països democràtics, amb la qual cosa el debat sobre aquest grup ha deixat l’economia en segon lloc. El grup de Craiova va néixer quatre anys després, inspirat en el de Visegrad però amb la particularitat d’incorporar-hi un país que no és membre de la Unió. No té la influència de Visegrad però, per exemple, han gestionat de manera conjunta la resposta al coronavirus, obrint les fronteres comunes i tancant-les a la resta.\nEls altres cercles d’influència neerlandesos\nLa Nova Lliga Hanseàtica no és, però, l’únic cercle d’influència neerlandés. De fet, el pes determinant dels Països Baixos s’explica sobretot per la capacitat d’afegir a aquest nucli de vuit vots, sobre els vint-i-set en total, més cercles i combinar-los.\nUn cercle natural d’influència dels neerlandesos és la resta del Benelux i Alemanya. Bèlgica i Luxemburg i els Països Baixos van unir les seues economies abans i tot d’existir la Unió Europea, i la influència neerlandesa sobre els altres dos estats és, per això, enorme. A Bèlgica, aquesta influència és determinant a Flandes, amb el qual els Països Baixos mantenen tota mena d’organitzacions culturals i comercials comunes. El fet que els flamencs siguen la majoria del país i la força política determinant posa Bèlgica en l’òrbita d’Amsterdam malgrat la poca gràcia que això fa als valons que sempre miren París, el contrapés d’allò que Amsterdam vol representar.\nA aquest cercle natural se li uneix sovint Alemanya. Les afinitats de llengua i culturals entre neerlandesos, excepte els parlants del frisó, i alemanys són ben evidents. I són molts els valors compartits. La tradicional prudència fiscal alemanya fa que siga fàcil també d’entendre’s en termes econòmics, tot i que la cancellera Angela Merkel té una sensibilitat social molt més alta i discrepa en termes clau com serien els de les polítiques d’emigració. Alemanya, en qualsevol cas, no queda mai lluny dels Països Baixos. Però és un altre país de llengua alemanya, Àustria, el que darrerament s’hi ha acostat encara més.\nHo ha fet en l’àmbit dels anomenats ‘països frugals’. Aquesta denominació, que volia ser sarcàstica però que ha estat assumida amb orgull pels quatre que designa, fa referència a les posicions dins la UE que sostenen Àustria, Dinamarca, els Països Baixos i Suècia. De fet, aquests estats ‘frugals’ –que no volen gastar i viuen amb poc– són els qui han paralitzat i dificultat el pressupost de la UE per a la recuperació de la Covid-19. S’han plantat, ni més ni menys, contra una proposta conjunta de Macron i Merkel i han exigit que els diners destinats als ajuts no siguen emesos com a subvencions sinó com a préstecs, a retornar, i s’han oposat, sobretot, que cap possible deute puga ser mutualitzat, és a dir, carregat al conjunt dels estats membres amb independència de l’estat on s’origine. És la posició més dura de totes, justificada entre més arguments per la corrupció i el balafiament del sud –l’escàndol del robatori de la casa reial espanyola ha estat un argument usat en les reunions com a exemple. Els quatre frugals, clarament, diuen que no volen donar diners a estats que en faran un mal ús. Cosa que obre la porta a una federalització de la Unió que causa terror tant a Madrid com a Roma, però també a París.\nD’alguna manera, es pot dir que els quatre frugals són l’avantguarda de la Lliga Hanseàtica. I amb aquests dos blocs i comptant amb els aliats culturals tradicionals, els neerlandesos ja poden moure un important bloc de dotze vots, just al límit de la majoria absoluta.\nD’on treuen els dos que encara necessiten? El darrer cercle d’influència és el dels anomenats ‘petits’, estats que temen el pes excessiu dels grans i que s’agafen amb interés que el lideratge de la Unió siga en mans d’un país de dimensió més reduïda. Entre aquests, Eslovènia i Txèquia en solen ser els més propers, i amb els seus dos vots la majoria absoluta ja està assegurada. I, si cal, però ja amb més dificultats, Croàcia, Eslovàquia i Portugal poden ser aliats circumstancials en aquesta jugada geopolítica en la qual els neerlandesos demostren una capacitat tècnica i una audàcia política molt grans.\nQui no els vol ni veure?\nAquesta agressivitat, com és lògic, causa també problemes, especialment d’alguns estats que, obertament, han decidit que els neerlandesos són els seus enemics. Un recent estudi del Consell Europeu de Relacions Internacionals ha estudiat com els altres estats veuen els Països Baixos i les conclusions encaixen perfectament al mapa.\nEls estats que discrepen més obertament de les polítiques dels Països Baixos són Xipre i els grups de Craiova i Visegrad, significativament sense Txèquia. Però també Itàlia, Portugal i l’estat espanyol.\nCom en qualsevol joc polític, però, els vots no són l’únic factor que compta. D’enemics ja saps que en tindràs. Saber si et superen o no, això sí que importa. En aquest sentit, les xifres són ben clares. Els Països Baixos van entendre que ser petits no és cap dificultat i han estat capaços de bastir una coalició al seu voltant que sense grans dificultats oscil·la entre els catorze i els disset vots. Mentre que els contraris als Països Baixos només arriben a sumar-ne, d’entrada, entre deu i tretze. Benvinguts, doncs, a la nova Europa, amb capital a Amsterdam.


A la comarca de la Ribera d’Ebre, moltes de les diades festives commemoren esdeveniments lligats a la història, la religió o la feina. De festes n’hi ha moltes i molt variades; festes populars i tradicionals, festes majors, etc.\nEntre les festes i esdeveniments més notables de la Ribera d’Ebre en destaca la Festa de la Clotxa, la qual cada any se celebra en un municipi diferent i s’acompanya d’unes jornades gastronòmiques, la Festa de Sant Antoni d’Ascó, declarada Festa Patrimonial d’Interès Nacional, la Mora Morisca, un festa temàtica que commemora el pas de les cultures cristiana, sarraïna i jueva per la comarca, Litterarum, una fira d’espectacles literaris en català única al país, la Fira de l’Oli Nou de la Serra d’Almos, declarada Festa d’Interès Comarcal i, finalment, les Festes de Riu, les quals se celebren en diferents municipis de la comarca durant les seues festes majors.\nA continaució, us detallem tots aquests esdeveniments.\nFestes populars i tradicionals d’interès comarcal\nFestes de riu\nFESTA DE SANT ANTONI A ASCÓ. Gener de 2019. Declarada festa d’ interès comarcal i nacional\nLa Festa de Sant Antoni a Ascó ha mantingut vives unes tradicions que s’acostumen a perdre en el temps i que la fan singular: manteniment de la plega, els Tres Tombs, la distinció de les figures del clavari i els majorals, les curses de cavalls, rucs i matxos, l’encesa de la foguera i la ballada al seu voltant de la jota d’Ascó, amb música i dansa pròpies.\nFoc i espenta: SANT ANTONI A LA TORRE DE L’ESPANYOL. Gener de 2019\nLa festa de Sant Antoni a la Torre de l’Espanyol aplega tot el poble al voltant de la foguera com a element central. Les dansades i un costum local únic, l’espenta, donen un toc màgic a una nit tradicional de foc i a la Festa Major d’hivern del municipi.\nFESTA DE SANTA AGDA (Sta. Àgueda) A RIBA-ROJA D’EBRE. Febrer de 2019.Declarada festa d’ interès comarcal\nOrganitzada per les dones del poble, ha esdevingut la Festa Major d’hivern de la població a causa del gran nombre de persones que hi participen i d’actes que s’hi celebren. Des del seu naixement, el 5 de febrer de 1986, ha estat un exemple que s’ha escampat per bona part dels municipis de la comarca.\nVIACRUCIS DEL DIVENDRES SANT A MÓRA D’EBRE. Divendres Sant. Declarada festa d’ interès comarcal.\nA les 7 del matí surt el Viacrucis des de l’església prioral i desfila pels carrers que ens porten al Calvari acompanyant les imatges del Sant Crist dels Cavallers, la Dolorosa i la Verònica. Destaca la tradicional baixada de les escales del Calvari, davant del castell. Un públic nombrós es concentra al peu de la fortalesa per veure el descens de les imatges.\nSETMANA SANTA A FLIX: PROCESSÓ DE L’ENCONTRE I LES DESMES. Diumenge de Pasqua. Declarada festa d’interès comarcal\nFormada per una atapeïda agenda d’actes laics, com les caramelles o la ballada de jotes a l’ermita el Dilluns de Pasqua, i actes religiosos, entre els quals destaca la Processó de l’Encontre. L’encapçalen els Armats amb la Samaritana seguits per les banderes del Sagrat Cor, la Mare de Déu del Remei i Sant Antoni i el Santíssim. Tanca la Mare de Déu, amb la Confraria dels Dolors i un grup d’esclaves. A la plaça Major es fa la representació de la trobada de la Mare de Déu amb Crist ressuscitat i la Samaritana recita “Les Desmes”, que acaben amb el trencament del càntir.\nCORREFOC DE RASQUERA. Agost de 2018\nÉs el correfoc més antic de la comarca. Amb la seva bèstia més emblemàtica, lo Fardatxo de Rasquera, és referència per als amants del foc.\nCORREFOC DE GARCIA. Agost de 2018\nEspectacle guardonat com a millor acte cultural de les Terres de l’Ebre l’any 2003. La festa s’inicia amb espectacles culturals i música tradicional. Una gran traca i tro final dóna la sortida del correfoc. Diables i espectadors vinguts d’arreu dels Països Catalans poden córrer i gaudir sota autèntiques pluges de foc. Acaba la festa amb una gran remullada i música en viu fins a la sortida del sol. Abans de l’inici del correfoc té lloc el correfoc de colles infantils.\nCORREFOC DE RIBA-ROJA D’EBRE. Agost de 2018\nConstitueix un dels principals esdeveniments del món del foc al conjunt de l’Ebre i és el que tanca la Festa Major. Inclou una representació inspirada en elements de la història local (els templers) i de tipus mitològic.\nLa festa major d’hivern és dedicada a Sant Antoni, el anomenat dels Rucs perquè aquest dia (17 de gener) la gent feia passar les cavalleries i altres animals per davant de l’església on el capellà els beneïa.\nLa festa major d’estiu és la dedicada a Sant Jaume (25 de juliol). A les dues festes majors es feien les típiques coques, dites “beneites” perquè eren beneïdes i subhastades al mig de la plaça.\nLa Festa Major de Darmós, es celebra per Sant Roc, el dia 16 d’agost.\nLa festa comença amb missa i tradicional cantada de la coral de Darmós. De tots el actes de la festa us recomanem que no us perdeu la botifarrada popular i la festa dels plats on els veïns elaboren un plat, alguns d’ells molt treballats.\nLa festa major d’hivern es celebra per la Candelera, el 2 de febrer ( cap de setmana anterior o posterior).\nLa festa major de Flix es celebra el 15 d’agost.\nAl gener es celebra la Festa Major d’hivern i té lloc la Festa en honor a Sant Antoni Abat (17 de gener), on es realitzen com a actes típics la benedicció dels animals, la cercavila de la banda de música, la foguera de Sant Antoni on es penja porc senglar a la brasa, sessions de ball i curses de rucs i de 4 x 4.\nA l’estiu es celebren les Festes Majors de Garcia en honor a la Mare de Déu d’agost a on la gent del poble i els visitants poden gaudir d’un seguit d’activitats per a petits i grans amb molta música.\nLa festa major de LLaberia, es celebra per la Mare de Déu d’agost. La festa es trasllada al cap de setmana següent.\nLes Festes Majors d’estiu són en honor a Sant Domingo, patró dels canterers, i es celebren al mes d’agost. Entre els actes que destaquen hi ha la presentació de les pubilles i els hereus, els balls d’envelat, la baixada pel riu d’andròmines, el concurs de beure a porró i la festa a la piscina, entre d’altres.\nLes Festes Majors de la tardor són en honor a la Verge de Gràcia, patrona templera del poble, i es celebren al mes d’octubre. Entre els actes que destaquen estan les processons, les misses, l’ofrena de flors a la Verge, els balls d’envelat, els concerts de música, el concurs de pintura i la sardinada, entre d’altres.\nMóra celebra la Festa Major l’últim cap de setmana d’agost. Molts són els actes que tenen lloc durant quatre dies, el més destacat dels quals és la Festa del Riu, amb la competició de les regates de muletes (embarcació auxiliar del llagut, de quatre rems i timoner), regates de vuit o més embarcacions dels municipis de Flix, Móra la Nova i Móra d’Ebre.\nLa Festa Major es celebra el primer cap de setmana del mes d’agost. Un acte que s’ha de remarcar dintre de la Festa Major és la gala de les Nits Blanques que se celebra el diumenge a la nit. Totes i tots els quintos de la població es vesteixen de gala per presentar-se en societat. Elles es vesteixen totalment blanc i ells amb vestit.\nLa Festa Major d’estiu se celebra, com en tants d’altres pobles, el dia 15 d’agost, en honor a la Mare de Déu de l’Assumpció, patrona del municipi.\nLa Festa Major d’estiu es celebra per Sant Domingo generalment al voltant del primer cap de setmana d’agost.\nLa Festa Major d’hivern el dia 1 de gener.\nA la Festa Major d’estiu, a principis d’agost, hi destaquen diferents actes i una gran participació. Es du a terme en aquesta festa el correfoc més antic i tradicional de les comarques meridionals. És una demostració de foc, plena del sentit de la tradició amb la seva bèstia més emblemàtica, el Fardatxo de Rasquera, referència per als amants del foc.\nLa Festa Major es celebra el 24 d’agost, per Sant Bartomeu. Actes religiosos, curses, festa del riu, ball, teatre, concerts i correfoc, són alguns dels actes que hi trobareu.\nFesta Major d’estiu: Festa Major en honor a Sant Jaume Apòstol, patró de la parròquia.\nFesta Major d’hivern: Festa Major d’hivern en honor a Sant Antoni Abat. Actes tradicionals de la diada. Foguera i ball de l’espenta.\nLa festa major, es celebra per Sant Jaume, el dia 25 de juliol, i dies successius. La festa comença amb el ja tradicional pregó de festes i la inauguració de diverses exposicions, que es poden visitar durant els dies de festa.\nLa Festa Major, dedicada a Sant Joan Baptista, Santa Rosa i Sant Roc, es celebra la darrera setmana del mes d’agost amb els típics balls de plaça, hi ha coques i bon vi, curses pedestres, de natació, ciclisme, futbol i teatre. Durant aquesta setmana es lliura el Premi de Narrativa Ribera d’Ebre, instituït per a fomentar l’expressió literària en llengua catalana.\nFIRA INTERCOMARCAL DE L’OLI DE MÓRA LA NOVA. Propera edició serà a finals de gener de 2019\nAquesta fira es celebra amb la voluntad de difondre i promocionar els diferents olis que es produeixen a les nostres terres.\nII FIRA ACTIU NATURA. Dies 3 i 4 de març de 2018\nLa fira comptarà amb la presència d’una vintena d’empreses i associacions de lleure actiu de la Ribera d’Ebre, la Terra Alta, el Priorat, i de territoris del voltant.\nL’alpinista Oscar Cadiach serà encarregat d’inaugurar aquesta nova edició.\nFIRA RAMADERA I ARTESANA DE RASQUERA. Dies 5 i 6 de maig de 2018\nVariada trobada d’artesans amb el complement del espectacular baixada dels ramats de cabra blanca.\nMOSTRA D’ARTS I OFICIS D’ASCÓ I TASTAVIN’S. 19 i 20 de maig de 2018\nGran mostra d’oficis artesans i tallers demostratius acompanyats d’artesania alimentària i espectacles. Tallers per a petits i grans… També inclou la Fira Intercomarcal del vi amb degustacions, venda i cates de vins.\nFIRA DEL LLIBRE EBRENC · LITTERARUM, FIRA D’ESPECTACLES LITERARIS DE MÓRA D’EBRE. Dies 1, 2 i 3 de juny de 2018\nFira de llibres d’autors ebrencs i fira d’espectacles literaris en llengua catalana.\nLA DIADA DE LA CIRERA I FIRA DELS CANTERERS DE MIRAVET. Juny de 2018\nDiada festiva i d’activitats populars al voltant de dos productes emblemàtics de la població: les cireres i els càntirs. Exposició i venda d’aquests productes directament de la mà dels seus productors.\nFIRA DE L’AUBERGE DE BENISSANET. Els dies 7 i 8 de juliol de 2018\nEmpreses i cooperatives fructícoles de la zona mostren més d’una cinquantena de varietats de préssecs (auberges) que es conreen a Benissanet comptant també amb diverses activitats culturals i festives.\nFIRA DEL CAÇADOR -CAZAFIR DE MÓRA D’EBRE.\nCertamen monogràfic dedicat a la caça de reconeguda importància dins i fora de Catalunya.\nFIRA DE BROCANTERS- MÓRA LA NOVA. Mitjans de setembre 2018\nFIRA D’ARTS I OFICIS D’ARREL TRADICIONAL RAURE DE GINESTAR. L’ últim diumenge de setembre.\nFira de productes i oficis d’arrel tradicional de Ginestar, de la comarca i de les Terres de l’Ebre, on es poden trobar demostracions d’oficis antics i productes tradicionals i artesanals, així com animació al carrer.\nFIRA AGRÍCOLA, RAMADERA I INDUSTRIAL DE MÓRA LA NOVA. Del 25 al 28 d’octubre de 2018\nDes de 1831 s’ha celebrat ininterrompudament. Té un caràcter multisectorial. S’hi fan exposicions agrícoles, ramaderes i de maquinària i també diferents concursos. S’hi du a terme la fira del vi.\nFIRA DE NADAL I MOSTRA DEL CAVA A ASCÓ. 1 i 2 de desembre de 2018\nFira dedicada al Nadal: arbres, pessebres, regals, ornaments per la llar, tallers nadalencs, espectacles…\nTambé hi ha una mostra en la qual caves de tota Catalunya exposen i venen els seus productes. Degustació de caves i productes de la Ribera d’Ebre.\nFIRA DE NADAL A TIVISSA. 7 i 8 de desembre de 2018\nFira de Nadal al casc antic amb expositors molt diversos, degustació de vins, espectacles i activitats.\nFESTA DE L’OLI A LA SERRA D’ALMOS. Desembre de 2018\nFesta on es promociona l’oli de la nova collita: xerrades, esmorzar de germanor, visites guiades, exposicions, jocs, grups d’animació, expositors artesans del territori, tast d’oli i maridatge amb productes locals, entre d’altres activitats.\nFIRA DEL COMERÇ DE NADAL- MÓRA LA NOVA. Mitjans de desembre de 2018\nÉs un certamen que va començar el desembre de 2004 amb l’objectiu de promocionar el comerç, els productes i l’activitat comercial i de retruc.\nFIRA DE NADAL DE MÓRA D’EBRE. 15 de desembre de 2018\nFira sorgida de l’iniciativa de l’Ajuntament amb la participació del comerç locals i del teixit associatiu de la població, o hi han paradetes relacionades amb les festes.\nLES FESTES DE RIU\nLes festes del riu a la Ribera d’Ebre commemoren el passat fluvial de la comarca, quan la navegació pel riu era una quotidianitat. Es combinen curses amb embarcacions tradicionals com muletes, pontones o llaüts i s’hi fan jocs aqüàtics. A Móra d’Ebre en destaca el Concurs de Sirgadors.\nMeitats d’agost a Flix\nMeitats d’agost a Ascó\nFinals d’agost a Móra d’Ebre\nA la comarca de la Ribera d’Ebre, es celebren tres curses de muntanya dins del Circuit de Curses de Muntanya de les Terres de l’Ebre.\nCursa La Cameta Coixa. Dia 11 de març de 2018.\nMés informació: http://cursalacametacoixa.blogspot.com.es/\nCursa Extream Team de Tivissa. Dia 14 d’octubre de 2018.\nMés informació http://www.muntanyesdetivissa.cat/\nCursa Camí de Sirga. Dia 18 de novembre de 2018.\nMés informació: http://cursacamidesirga.blogspot.com.es/\nPodeu consultar el calendari de Curses de Muntanya de les Terres de l’Ebre 2017 al següent enllaç: Calendari Curses 2018\nA la Ribera d’Ebre es celebren 4 de les 7 curses de la Xallenger BTT Terres de l’Ebre 2018.\nCursa ” 4a La Transrabosenca”. 22 d’abril.\nMés informació: LA TRANSRABOSENCA\nCursa ” 5a Figot Race”. 6 de maig.\nMés informació: Club Ciclista d’Ascó\nCursa ” 9a L’auberge”. 1 de juliol.\nMés informació: L’auberge de Benissanet\nCursa ” 11a A per la Cabra” a Tivissa. 23 de setembre.\nMés informació: A PER LA CABRA\nPodeu consultar el calendari de la Xallenger BTT Terres de l’Ebre 2018 al següent enllaç: Calendari xallenger btt terres de l’ebre 2018


Grand Exotica Villa Thekkady Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 253 allotjaments a Thekkady.\n7th Mile, Munnar-Kumily Highway, Anakkara, Kumily, Idukki, Chakkuppallam, Thekkady, Índia, 685512 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Grand Exotica Villa?\nBarri Chakkuppallam Thekkady Amaravathi Vazhayil Vazhayil Kurungattil\nMés informació sobre Grand Exotica Villa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Grand Exotica Villa és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Thekkady. Situat només a 10 Km del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGrand Exotica Villa ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, xemeneia.\nEntri en una de les 8 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, bany addicional, penjador de roba, vestidor, beguda de benvinguda gratuïta. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Grand Exotica Villa és una elecció inteligents per a viatgers a Thekkady, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nDurada del trajecte fins a l'aeroport (minuts): 260\nGood and neat home stay and also economical\nshine, Regne Unit\nVery good and highly recommend .\nvalue for money and memorable stay!!”


Bonica iniciativa del Museu de Guissona per a gaudir des de casa\nper Redacció 26/03/2020 11:10h\nEl museu segarrenc proposa publicar imatges del primer espai expositiu i ja s'hi han sumat una cinquantena d'equipaments | LleidaDiari.cat\nUna iniciativa del Museu de Guissona ha fet que es comparteixin a la xarxa desenes de fotografies antigues de museus de tot l'Estat.\nEl museu segarrenc va engegar dissabte un repte a través de Twitter animant els equipaments culturals a mostrar una imatge del seu primer espai expositiu i anomenant tres museus més per seguir la cadena. Aquest dijous ja són més d'una cinquantena els equipaments culturals que s'han apuntat al repte i han compartit les seves fotografies, no només de les comarques de Lleida, sinó també de la resta de Catalunya, València, Mallorca o Madrid.\nS'han apuntat al repte museus de la resta de Catalunya\nLa cadena la va iniciar el Museu de Guissona publicant al seu Twitter una imatge de l'única sala del primer museu del municipi, ubicat als baixos de l'Ajuntament als anys 50. De moment ja s'han apuntat al repte museus de Banyoles, Solsona, el Museu Art Pell de Vic, el d'Art Sacre de Mallorca, el MACBA, el MNAC, el CCCB, el Museu Picasso o el Museu del Disseny de Barcelona, la Catedral de València, el de Belles Arts de València o l'Institut Valencià d'Art Modern, el Museu de l'Empordà, el Museu de Thyssen de Madrid, el Museu de la Diputació d'Alacant, el Museu d'Art Modern de Tarragona, La Panera i el Museu de Lleida el Museu de Ripoll o el de Granollers.\nTots ells poden convidar altres equipaments culturals a fer el mateix i acompanyar la seva fotografia amb les etiquetes #firstmuseum i #museusacasa. La tècnica del Museu de Guissona, Laura Puig, ha explicat a l'ACN que no s'esperaven aquesta repercussió tan gran a les xarxes. «Nosaltres som un museu petit i vam nominar tres museus de les Terres de Lleida però s'hi han sumat museus d'arreu i estem molt contents del seguiment», ha dit.\nPuig ha explicat que la idea va néixer perquè el Museu de Guissona és d'arqueologia i els agrada «recuperar imatges del passat i descobrir la història». Sobre el futur dels museus a Internet creu que el confinament ha servit per reivindicar-los i que mantindran l'activitat virtual quan l'estat d'alarma acabi perquè és un bon canal per apropar la cultura a la gent.\nMestresses de casa d'Alcarràs lliuren a l'Ajuntament prop de 600 mascaretes\nVols convertir-te en etnòleg durant el confinament? Descobreix la proposta!


Obertes les inscripcions per participar en la nova edició del Festival Ull Nu d'Andorra — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Obertes les inscripcions per participar en la nova edició del Festival Ull Nu d'Andorra\nGuanyadors del Festival Ull Nu 2019\nEl Festival Ull Nu té obertes fins al diumenge 11 d'abril les inscripcions per participar-hi. El festival audiovisual d'Andorra comptarà un any més amb dues categories a concurs: la de curtmetratges, amb obres de menys de 30 minuts realitzades per menors de 35 anys, i la de llargmetratges o migmetratges, en la qual s'ha de presentar una òpera prima.\nEls participants han de ser nascuts o residents a Catalunya, Navarra, l'Aragó, el País Basc, Occitània, Nova Aquitània (França) o Andorra. Els tràmits per inscriure's es poden fer a través de la pàgina web del festival o de les plataformes Festhome i FilmFest. Els concursants d'enguany se sumaran als que es van comptabilitzar el 2020, prèviament a la cancel·lació del festival.\nUn jurat, format per professionals del sector audiovisual, serà l'encarregat de triar els guanyadors dels premis, dotats pe l Govern d'Andorra, el Consell General, la Comissió Nacional Andorrana per a la UNESCO, el Fòrum de la Joventut d'Andorra i l'Arxiu Nacional d'Andorra.\nJurat Jove i votacions populars\nParal·lelament, i seguint amb la proposta encetada el 2019, un Jurat Jove format per titulars del Carnet Jove Andorra premiaran la millor obra en cadascuna de les categories. Els espectadors també podran dir-hi la seva i votar el curtmetratge i el llargmetratge/migmetratge que més els agradi. En total es repartiran 4.900 euros en premis.\nEl festival se celebrarà entre els dies 19 i 23 de maig en diferents indrets del centre històric d'Andorra la Vella. A banda de les projeccions, l'organització del festival seguirà apostant per programar propostes audiovisuals innovadores adreçades a tots els públics. A més, es tindrà en compte la seguretat dels espectadors, aplicant les mesures que siguin oportunes en funció de la situació sanitària del moment.\nEls dos principals patrocinadors del certamen seran novament el Comú d'Andorra la Vella i el Ministeri de Cultura del Govern d'Andorra, que donaran suport econòmic a la iniciativa cultural.


Dimarts, 4 d'octubre de 2016. Avui, el KDE llança la primera edició suportada a llarg termini (LTS) del seu programari d'escriptori principal, el Plasma. Això marca el punt en el qual els desenvolupadors i els dissenyadors es complauen en recomanar el Plasma a l'audiència més àmplia possible, siguin empreses o usuaris particulars no tècnics. Si prèviament heu provat un escriptori del KDE i l'heu deixat, ara és l'hora de tornar a provar-lo. El Plasma és senzill per omissió, però potent quan cal.\nHi ha nous tipus de lletra predeterminats, el tipus de lletra Noto de Google cobreix tots els alfabets disponibles a l'estàndard Unicode mentre el tipus de lletra monoespai Hack és perfecta per codificar i per a usuaris de terminals.\nEl Plasma en el Wayland ha fet un llarg camí en els darrers mesos. Encara que la nostra promesa de suport a llarg termini no s'aplica a la ràpida evolució de la pila del Wayland, creiem que està llesta per a proves en una audiència més gran. Encara hi haurà problemes tècnics petits, però estem en un punt a on us demanem que feu una prova i informeu dels errors. Les millores més notables d'aquest llançament inclouen:\nS'ha afegit la implementació per a la «xdg-shell», és a dir, les aplicacions GTK+


El Recinte Modernista de Sant Pau s’omple de músiques del món cada dijous de juliol\n10/07/2017 | 12:00\nAspecte dels jardins de Sant Pau durant el concert de l’Andrea Motis Quartet, celebrat el passat 29 de juny.\nDes del 29 de juny passat i fins al pròxim 27 de juliol se celebra als jardins interiors del Recinte Modernista de Sant Pau (Barcelona) el 4t cicle de concerts Músiques del Món. Jazz, tangos, folk internacional, músiques del Senegal i fusió de blues-folk formen el menú d’enguany. Els concerts volen apropar al públic sons de diferents parts del món, el nexe entre els quals és que els diferents intèrprets tenen algun lligam amb la ciutat de Barcelona. El cicle Músiques del Món forma part del Programa d’activitats culturals que el Recinte Modernista de Sant Pau va engegar el 2014, quan es va reobrir al públic després de la seva exitosa rehabilitació.\nUn dels atractius principals d’aquests concerts, que se celebren cada dijous al vespre, és poder gaudir de la música en directe enmig de la bellesa arquitectònica del conjunt d’edificis que formaven l’antic Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, construït a principis del segle XX amb un inconfusible estil modernista. El Programa d’activitats culturals té com a objectiu fer d’aquest espai, declarat Patrimoni Mundial per la UNESCO des del 1997, un lloc divulgador de cultura, en el sentit més ampli de la paraula. Conferències, concerts i altres expressions artístiques amplien l’actual programa de visites —lliures o guiades— que fan possible que barcelonins i visitants coneguin una de les obres cabdals de l’arquitecte Lluís Domènech i Montaner. Tot i que els concerts estan programats a les 21 hores, els assistents poden accedir al recinte una hora abans, a les 20 hores, de manera que poden passejar per l’interior, encara que alguns espais ja són tancats. També poden gaudir de l’oferta gastronòmica del 1902 Cafè Modernista, del grup Sagardi, situat a l’entrada del Recinte, on es pot prendre alguna cosa o fins i tot sopar-hi.\nEl cicle va començar el 29 de juny amb un concert de l’Andrea Motis Quartet, el grup encapçalat per la jove trompetista i cantant que cada cop és menys promesa i més realitat inqüestionable del jazz català. Motis i el seu grup hi van presentar el seu nou àlbum ‘Emotional dance’. El segon concert, que va tenir lloc dijous passat, 6 de juliol, va ser protagonitzat pels argentins Marcelo Mercadante i Juan Cuacci. Hi van oferir una fusió singular de la música tradicional del tango amb el jazz i el flamenc.\nArtistes participants en el concert final de l’Ethno Catalonia de l’any passat.\nTres propostes ben diferents al davant\nQueden tres concerts del IV cicle Músiques del Món i són tres propostes ben diferents, totes molt atractives per acostar-se al Recinte de Sant Pau. Aquest dijous, 13 de juliol, el folk internacional de l’Ethno Catalonia ens permetrà gaudir del talent musical de joves músics amb estils variats. L’Ethno Catalonia és un projecte de música folk, ètnica i tradicional adreçat a joves de 16 a 35 anys d’arreu del món. Una quarantena d’aquests joves es troben a Banyoles i durant sis dies posen en comú tota la seva experiència musical per aprendre els uns dels altres. Fruit d’aquest treball conjunt, els quatre dies finals de l’estada fan un seguit de concerts, on fusionen i barregen estils. A més de Barcelona, enguany actuaran a Tàrrega, a Osca i a Banyoles.\nEl penúltim concert del cicle tindrà lloc el dijous 20 de juliol i té com a protagonista el senegalès Michel Doudou Ndione. Artista polivalent, cantant, compositor, coreògraf i ballarí, portarà a Sant Pau els ritmes i moviments del seu darrer treball, ‘Djegalou’. En aquest concert, hi trobarem els ritmes del seu Senegal natal: el ‘mbalax’ —barreja de ritmes tradicionals amb el jazz, el blues o el rock— i el ‘sabar’, ball original d’aquell país africà.\nI per acabar el cicle, el dia 27 de juliol s’hi presenta el grup Après Minuit, format per l’italocanadenc Cece Giannotti i pel català Francesc Chaparro, amb un estil que fusiona el blues i el folk. Giannotti és un guitarrista, compositor, cantant i productor musical nascut a Mont-real (Quebec). Establert a Barcelona des del 1992, ha treballat amb artistes com Marc Ribot, John Cale o Iggy Pop i ha compartit escenari amb Tina Turner, Kiko Veneno, Loquillo o Sisa. Giannotti i Chaparro presenten ‘Exodus to the promised land’, un espectacle musical que vol posar banda sonora al viatge forçat de milers de persones que han fugit de casa seva per culpa dels conflictes armats.\nEl preu dels concerts d’aquest cicle és de 12 €, però hi ha un descompte del 20% per a aquelles persones que disposin d’algun dels carnets següents: Amics del Recinte Modernista, Club Vanguardia, BCN Cultural, Xarxa de Biblioteques, Club TR3SC, Òmnium Cultural, com també per als titulars de la targeta RACC Master. Les entrades es poden comprar a través d’aquesta pàgina web o a les taquilles del Recinte.


Bloc de notes de Josep Romeu: dijous, 31 / de gener / 2013\nEl nou model de NIssan\nFinalment, la Nissan s’ha sortit amb la seva. Però, de fet, això no té cap mèrit perquè en la seva pugna amb els treballadors sempre tenia les de guanyar. Els sindicats s’han avingut a rebaixar les condicions salarials dels nous treballadors a canvi de poder fabricar a la planta de la Zona Franca un nou model de vehicle que doni perspectives de futur a la fàbrica. Nissan tenia guanyada la partida, perquè si els treballadors no ajupien el cap ja n’hauria trobat d’altres a un altre lloc disposats a fer-ho.\nS’ha acabat aquella època en què hi havia uns convenis, fossin sectorials o d’empresa, que calia respectar, com s’ha acabat aquella època en què a cada negociació els representants dels treballadors miraven d’obtenir el màxim d’avantatges: increments salarials per a no perdre poder adquisitiu, millores en les condicions de treball, prestacions d’empresa, seguretat laboral, etc. Ningú s’ha molestat a derogar la legislació, que tanmateix no gosaria fer cap polític per por a les protestes que generaria; la llei no és cap obstacle ni per a l’empresa ni per a l’administració, ni cap jutge voldria saber-hi res, perquè la crisi ho justifica tot. Les empreses multinacionals han descobert la sopa d’all: si abans a les llotges del peix es feien subhastes a la baixa, fins que algun comprador s’avenia al preu, a risc de quedar-se sense peix si esperava massa a acceptar l’oferta, ells poden fer el mateix amb els seus treballadors. Aquest no ha estat un fet puntual, sinó un mètode de treball que ja comencen a aplicar arreu: si no accepten les rebaixes s’enduran la producció a un altre lloc.\nNo té res a veure ni amb la productivitat ni amb la viabilitat de l’empresa, sinó amb la possibilitat de treure un màxim rendiment a base de posar la mà d’obra a la subhasta, sempre a la baixa està clar. Els historiadors del segle XIX tenen ara l’oportunitat de veure com funcionava el capitalisme salvatge d’aquella època. Amb l’avantatge per als empresaris que amb la nova situació no caldrà reprimir manifestacions ni vagues: els treballadors han d’acceptar resignadament les imposicions que calgui si no volen ser vilipendiats per l’opinió publica i per la resta de treballadors per haver deixat perdre una inversió milionària que generarà nous llocs de treball. Dòmino.


Cara coneguda de la ràdio i la televisió i habitual de TV3, la periodista Cristina Puig ha estat presentadora de ‘El debat a la 1’ de TVE a Catalunya i ha passat per mitjans com Catalunya Ràdio, RAC1 o Betevé, entre d’altres. Ara, la qui fins fa poques setmanes era tertuliana del magazine de tarda ‘Tot es mou’, afronta l’inesperat repte de presentar l’espai d’actualitat i política de referència de la televisió pública catalana, el FAQs. Una arribada, però, polèmica pel relleu de la carismàtica Laura Rosel al capdavant del programa.\nA mi em va semblar que ho havíem de jugar així. Hi va haver molt rebombori; molta gent no va veure bé la manera com es va explicar el canvi de presentadora; no ho entenia. S’ha de ser molt respectuós: tothom té dret a fer-se seu el programa, la seva presentadora i la seva tele. Total, que vam dir, doncs, anem a jugar-ho, anem a jugar a veure qui serà el proper presentador o presentadora del FAQs\nSegons la productora, un dels objectius d’aquesta nova etapa del FAQs és reforçar el component d'entreteniment a l'hora d'explicar l'actualitat. Com es troba l’equilibri entre el rigor periodístic i l’entreteniment?\nEl FAQs va néixer en un moment polític molt concret i intens. En quin moment estem ara i com l'afronta el programa?


Wikiloc | Ruta Torroella de Montgrí - Castell de Montgrí - Santa Caterina (100 cims)\nTorroella de Montgrí - Castell de Montgrí - Santa Caterina (100 cims)\nTrilogia del Montgri i els seus 7 caus (senderisme)\nEl Castell de Montgrí es troba inclòs al repte dels 100 cims de la FEEC.\nRuta fàcil amb bones vistes al mar.\nL'ermita de Santa Caterina és una ermita de dimensions moderades al terme municipal de Torroella de Montgrí. L'ermita queda amagada a l'interior de la vall de Santa Caterina al nord de les muntanyes d'Ullà, Santa Caterina i Montplà. Hi arriba una pista forestal transitable des de la carretera entre Ullà i l'Escala. Tot i així hi ha múltiples camins i senders que hi menen, bé sigui pel coll de Santa Caterina entre la muntanya d'Ullà i la de Santa Caterina o pel coll d'en Garrigàs entre la muntanya de Santa Caterina i el Montplà. Per l'est un camí s'enfila per la llera de la vall fins passat el coll on es pot arribar a la pista forestal que mena des de les dunes de Torroella fins a Sobrestany. L'edifici fou iniciat en un estil Gòtic tardà, bé que barrejat amb modificacions barroques.\nCisterna del Castell de Montgrí. En bon estat.\nColl amb una creu.\nEl castell del Montgrí (anomenat també de Torroella de Montgrí o de Santa Caterina) és una fortificació militar construïda entre 1294 i 1301 pel rei Jaume II, al cim del massís del Montgrí al terme de Torroella de Montgrí, Baix Empordà. El Montgrí és una petita muntanya de tipus calcari, d'una altitud de 315 m i situada a 6 km del mar. Des del cim es veu la plana de l'Empordà fins al Canigó.\nTercera capella que es troba de pujada al castell.\nSegona capella que es troba de pujada al castell.\nPrimera capella que es troba de pujada al castell.\nEspai per aparcar a la Ronda Pau Casals de Torroella de Montgrí.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Torroella de Montgrí - Castell de Montgrí - Santa Caterina (100 cims) https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/torroella-de-montgri-castell-de-montgri-santa-caterina-100-cims-9725243 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Lloguer de cotxes a Mostar Aeroport - Llogar un cotxe a Mostar\nLloguer de cotxes Mostar\nLloguer cotxes en Mostar\nEl lloguer de cotxes a Mostar és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Mostar i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Mostar, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLloguer de cotxes a Mostar Aeroport\nComparem totes les companyies de lloguer de cotxes a l’aeroport de Mostar per a poder donar-te el millor preu. Als aeroports Bòsnia podem trobar la companyia de lloguer de cotxes seleccionada de manera immediata, de manera que puguem continuar el viatge des de l’aeroport en cotxe. Per descomptat, el cas de llogar un cotxe Mostar, de la mateixa manera és possible fins al cotxe que tenim diferents llocs de lliurament lloc acceptació. Així que si el seu lloguer de cotxes a l’Aeroport de Mostar, però diguem que ja no podem continuar viatjant amb avió, pot marcar un altre lloc de lliurament del cotxe sense més, que fins i tot durant la reserva en línia ha de assignar.\nEl lloguer de cotxes a Mostar Aeroport mai ha estat tan fàcil. Reserva uns pocs clics còmodament des de casa a través d’Internet, de manera que baixar de l’avió ja no han de buscar un cotxe i fer-se càrrec de la reserva, acaba de prendre ràpidament sobre el cotxe abans de la reserva.\nReserva un cotxe en línia amb el servei de lloguer de cotxes barats a Mostar Aeroport!\nLloguer de cotxes a l’Aeroport de Mostar


GVA.ES: TECG - Aportació de documentació o esmena d'un expedient existent de sol·licitud d'ajudes de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.\nTECG - Aportació de documentació o esmena d'un expedient existent de sol·licitud d'ajudes de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.\nEste tràmit permet l'aportació de documents a determinats expedient de sol·licitud d'ajuda oberts en la Conselleria dAgricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica.\nEls titulars, o els seus representants legals, de les sol·licituds d'ajudes presentades amb expedients oberts (i no arxivats) davant de la Conselleria d'Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecológica.\nTindre obert un expedient de sol·licitud d'ajuda (no resolt, ni arxivat) davant de la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural.\nQuan l'aportació documental es realitze a requeriment de l'Administració, per a completar o esmenar un expedient d'ajudes, haurà de realitzar-se en el termini concedit en este.\nL'aportació de documents es podrà realitzar en qualsevol moment del procediment anterior a la seua resolució, mentres no se li haja requerit i l'expedient no estiga arxivat.\nSi ja se li ha requerit, la documentació s'aportarà en el termini que l'Administració establisca.\nSense perjuí que la persona interessada adjunte la documentació que considere oportuna, així com aquella que, si és el cas, se li haja requerit per l'Administració, quan hi haja models normalitzats s'utilitzaran estos (vegeu els enllaços al final document).\nInstàncies associades al procediment d'ajudes per a l'aplicació de la mesura d'inversions del programa de suport 2019-2023 al sector vitivinícola espanyol (PASV) a la Comunitat Valenciana.\nInstàncies associades al procediment d'ajudes a les inversions en millora de les condicions de transformació i comercialització de productes agrícoles, finançades per FEADER, en el marc del Programa de Desenrotllament Rural de la Comunitat Valenciana per al període 2014/2020.\nInstàncies associades al procediment de sol·licitud d'ajudes per a obres de condicionament de camins rurals de titularitat dels municipis i entitats locals menors de la Comunitat Valenciana.\nInstàncies associades al procediment de sol·licitud d'ajudes a agrupacions de defensa sanitària ramadera (ADSG) de la Comunitat Valenciana.\nInstàncies associades al procediment d'ajudes a municipis en l'execució d'obres en matèria de proveïment d'aigua, sanejament i defensa contra inundacions.\nInstàncies associades al procediment de finançament per a operacions de modernització de regadius en el marc del Programa de Desenvolupament Rural de la Comunitat Valenciana 2014-2020.\nInstàncies associades al procediment d'ajudes per a fomentar una aqüicultura sostenible a la Comunitat Valenciana.\nInstàncies associades al procediment d'ajudes per a fomentar una pesca sostenible a la Comunitat Valenciana.\nInstàncies associades al procediment d'ajudes per a fomentar la comercialització i transformació d'una pesca sostenible a la Comunitat Valenciana\nInstàncies associades al procediment d'ajudes per a l'aplicació de mesures de gestió forestal sostenible en el marc del Programa de Desenvolupament Rural de la Comunitat Valenciana 2014-2020\nInstàncies associades al procediment d'ajudes destinades per a la redacció de nous Plans Locals de Prevenció d'Incendis Forestals (PLPIF) o per a la revisió dels ja aprovats per part dels municipis de la Comunitat Valenciana en el marc del Programa de Desenrotllament Rural 2014/2020 de la Comunitat Valenciana\nInstàncies associades al procediment d'ajudes a la participació per primera vegada de persones agricultores i agrupacions de persones agricultores en règims de qualitat de productes agrícoles i alimentaris en el marc del programa de desenrotllament rural de la comunitat valenciana 2014-2020\nInstàncies associades al procediment d'ajudes a les activitats d'informació i promoció dutes a terme per grups de persones productores en el mercat interior, en el marc del programa de desenvolupament rural de la comunitat valenciana 2014-2020\nInstàncies associades al procediment d'ajudes indemnitzatòries directes per destrucció de material vegetal afectat per xylella enutjosa. plantacions i proveïdors de material vegetal\nInstàncies associades al procediment de subvencions destinades a programes i projectes educatius i de formació i divulgació per a estratègies de dinamització agroecològiques en l'àmbit de la Comunitat Valenciana (modalitat A i modalitat B).\nInstàncies associades al procediment d'ajudes a les associacions de defensa mediambiental amb activitat en la Comunitat Valenciana per a la difusió de les bones pràctiques en l'ús de l'aigua\nInstàncies associades al procediment d'ajudes per a les comunitats de regants i altres entitats de reg en relació amb el foment de la utilització racional de l'aigua\nEls previstos en la Llei 30/1992, de 26 de novembre, de Règim Jurídic de les Administracions Públiques i del Procediment Administratiu Comú (BOE núm. 285, de 27/11/92) i la nova redacció donada al seu articulat per la Llei 4/1999, de 13 de gener (BOE núm. 12, de 14/01/99).\nUna vegada omplida la sol·licitud d'aportació de documentació, es validarà i, a continuació, s'adjuntarà el o els documents electrònics que haja d'aportar.\nFinalment, una vegada realitzat l'enviament, es registrarà d'entrada per mitjà del registre telemàtic i podrà imprimir una còpia d'este.


Viaranys: Volta a la serra d'en Massot i a la Moleta de Binifaldó\nPublicat per Josep Ferrer i Nos a 16:07\nUn bon “grupet” per fer una volta molt agradable pels voltants de Lluc. Son camins molt trepitjats sa majoria d’ells, excepte aquest camí de baixada i pujada d’Alcanella. El de pujada cap al Bosc Gran, quan comença a baixar per dins el bosc, heu recor ple de bolets, esclata-sangs. M’ha agradat aquesta manera de fer el recorregut Josep. I molt bona publicació. Salut\n15 de desembre de 2018 a les 22:24\nSí, amic, el grup del dimecres va creixen, cada vegada hi ha més amants de la muntanya que ens demanen per sortit entre setmana.\nM'alegra que t'hagi agradat aquest manera de fer el recorregut, el va proposar el company Pere.\n17 de desembre de 2018 a les 16:21


Col·laboració amb empreses i amb el sistema de salut | Health Universitat de Barcelona Campus\nInici > Col·laboració amb empreses i amb el sistema de salut\nL'activitat dels centres d'investigació del HUBc va més enllà de la recerca clínica, que desenvolupen conjuntament amb hospitals i altres centres i grups nacionals, ja que la recerca translacional creua les fronteres de la ciència bàsica i de l'aplicació clínica. Aquesta característica col·loca els investigadors en nous contextos i marca el començament d'una sèrie de nous contactes i relacions. Aquest tipus de pràctica respon a un estil molt més interactiu de la recerca, caracteritzada per menys barreres i per una major permeabilitat, que desemboca en una major interacció entre la investigació acadèmica i la pràctica de la indústria.\nJuntament amb el sector productiu sanitari i biomèdic, la recerca translacional permet creuar molts límits i contribueix directament a la innovació i a l'impacte social de la investigació clínica. D'aquesta manera, la col·laboració de la indústria amb la recerca translacional és essencial per fer realitat l'èxit en la creació de nous medicaments i productes sanitaris per al diagnòstic. En aquest context és rellevant subratllar també que s'han incorporat al HUBc instituts de recerca com l'ICFO (Institut de Ciències Fotòniques) i l'IBEC (Institut de Bioenginyeria de Catalunya), atès que són institucions dedicades a la investigació biomèdica i de biotecnologia per a la biomedicina que estan molt vinculades a entorns empresarials, que en faciliten el desenvolupament.\nL'optimització de l'associació entre l'acadèmia i la indústria en la recerca translacional no es troba només en el coneixement tecnològic, més vinculat a l'enginyeria biomèdica, sinó també en tot aquell avenç que es desenvolupa en la resta d'instituts sanitaris ubicats en els hospitals.\nEl sector empresarial disposa d'importants recursos i d'incentius per traduir conceptes biològics emergents en productes, a una escala que va més enllà de les capacitats del sector públic, i cal un finançament extraordinari per fer avançar un medicament a través de la prova inicial (fases I i II) i fins a arribar a l'aprovació i a la comercialització. Per tant, el sector privat té un paper molt significatiu en la contractació per al desenvolupament i l'aplicabilitat de productes innovadors.\nEn aquest sentit, l'agregació HUBc es caracteritza perquè l'àmbit empresarial participa i s'implica en el desenvolupament de fàrmacs i en l'avenç de la recerca translacional que té lloc en els entorns hospitalaris i en els parcs científics universitaris. A més, el sector privat no tan sols col·labora en la contractació i en la inversió per desenvolupar les innovacions en el camp de les ciències de la salut, sinó que també està present en el mecenatge biomèdic i promou una cooperació publicoprivada crucial per a l'avenç científic i per a la transferència de coneixement en l'àmbit de la biomedicina.


Benimaclet està molt viu – Educació Transformadora\nPosted febrer 25, 2014 per Antonio Alcántara\t9Barris\nAnàrem a conèixer i a compartir els projectes socials i culturals amb els companys del barri de Benimaclet a València. La nostra sorpresa ha estat agradable. Ja ens ho ensumaven que hi havia quelcom d’especial i així ha estat. Una gran organització veïnal i molta cultura a cada cantonada.\nVam poder conèixer i menjar al Centre Social Terra, van participar de la Universitat Lliure, van visitar l’AVV de Benimaclet, el horts que han okupat a terrenys del BBVA i el gran projecte que han muntat al voltant, el Centre Social Anarquista l’Horta que treballa em xarxa amb l’institut del barri entre altres, i vam gaudir del toc de sortida del Carnestoltes comunitari a la porta de l’Assemblea de Veïns de Benimaclet. Tot això en 48h. Uau!\nEl nom que té la Plataforma del barri té tota la raó: Benimaclet Viu!\nEl viatge l’hem fet el Carlos Pérez del Kasal Jove de Roquetes, el Xavi Artal i l’Antonio Alcántara de l’Ateneu Popular 9 Barris. I no van poder baixar el Charles de Prospe i l’Amparo de l’AVV de Roquetes. Allí ens vam trobar amb en Carles Monclús, família i amics i també amb l’Empar Navarro, professora a Nou Barris i veïna d’Alboraia (pegada a Benimaclet).\nAnterior Entrada anterior: Formació de Formadors/es de Circ Social a Barcelona\nSegüent Entrada següent: Mirem que l’entitat sigui petita i el projecte sigui reivindicatiu i solidari\nEducació Transformadora Benimaclet està molt viu


A què espera Lancia per fabricar aquest cotxe? | Colla Verglas\nAmb la excepció del Delta, la realitat és que el fabricant italià feia molts anys que no oferia un cotxe mínimanent decent. Fins i tot el Thema 8.32 amb motor Ferrari era vist amb una certa indiferència. No obstant, d’una manera o altre i gràcies als èxits al mundial de rallyes, Lancia va aconseguir generar prou inèrcia com per viure de la imatge del Delta fins que la marca va decidir substituir-lo per un compacte que poc o res tenia a veure amb el seu predecessor. Aquest va ser el principi de la fi.\nDes de llavors no han aixecat cap, dedicant-se ara a vendre Chryslers re-batejats sense gairebé cap canvi. Hem arribat a un punt, de fet, que si em diguèssim que el senyor Sergio Marchione decideix petar-se la companyia, jo no la trobaria a faltar. Així de trista és la realitat per Lancia. Si tinguessin els ous de fer un cotxe com el que el dissenyador italià Angelo Granata ha fet pel seu compte, inspirat en el Lancia Delta Integrale de principis dels 90, pot ser tindrien una mínima possibilitat de supervivència. Per desgràcia molt em temo que això no passarà. Winter is coming.\nVia Angelo Granata\nL'entrada va ser publicada el Lancia i etiquetada Delta, disseny, Lancia per danidmas. Guarda l'enllaç permanent.


Abril de 2016 – Balcània\nNo és gaire conegut que fora de les fronteres de Romania i Moldàvia, la llengua romanesa és parlada en diversos estats amb els quals fronteregen aquests dos països, com Ucraïna, Sèrbia, Hongria o Bulgària. A part d’aquests territoris, però, hi ha tres grans dialectes, del romanès o emparentats amb el romanès, que es parlen en zones més allunyades: l’aromanès i el meglenoromanès més al sud de la península balcànica i l’istroromanès, parlat en uns quants pobles d’Ístria, a Croàcia. D’aquests tres grans dialectes, l’istroromanès és el que té una salut més precària i un nombre menor de parlants. No falten persones, però, que en neguen la identitat romanesa i que consideren l’istroromanès una llengua clarament diferenciada.\nNo hi ha unanimitat sobre l’origen d’aquesta comunitat. La teoria més estesa el busca en antics immigrants procedents de Transsilvània i Valàquia, que abans de l’any 1000 abandonaren el seu país i iniciaren una llarga pelegrinació cap al sud-oest.\nEl primer document on apareixen esmentats, potser, és un document grec de l’any 940, De Administrando Imperio, en què es comenta l’existència de parlants de llengua romànica que s’autoanomenen rumans, i especifica que no de Roma. Com passa sovint en aquests casos no hi ha proves concloents que permetin confirmar-ho amb seguretat. Hi ha altres autors que consideren que els istroromanesos són els descendents d’algunes tribus natives i que per tant, seria població autòctona, però tampoc no s’ha pogut demostrar.\nLes cròniques sèrbies del segle XIV parlen explícitament de població valaca, cosa que demostra que llavors, segur, ja hi vivien. Tambés es té constància de l’arribada de nous immigrants entre els segles XV i XVI, molts dels quals de Transsilvània. El lingüista romanès del segle XIX Iosif Popovici creu localitzar l’origen de bona part d’aquests immigrants a Tara Motilor, no gaire lluny d’Arad. Segons altres estudiosos, com Petru Neiescu, l’origen es podria localitzar entorn de Hunedoara.\nÉs difícil xifrar el nombre de persones d’aquesta col•lectivitat en el passat. En diversos censos se’ls agrupava moltes vegades amb altres parlants de llengües romàniques. Tot i això, popularment sí que hi havia clara consciència que parlaven una llengua diferent. Ho demostra el fet, per exemple, que fossin coneguts amb el nom de cicci, pels italianòfons. Ells mateixos tendeixen a identificar-se amb el terme de valacs o rumani.\nEn el cens italià de l’any 1921, tan sols es van registrar 1.644 parlants d’aquesta llengua. Molt probablement el nombre era superior. Es calcula que cap a finals dels anys vint el nombre de parlants d’istroromanès podia arribar als 3.000. En aquells anys, Ístria formava part de l’Estat italià, i els feixistes en el poder no van dubtar a utilitzar la repressió per tal d’aculturar totes les minories, també l’istroromanesa.\nPosteriorment a la Segona Guerra Mundial, en la nova Iugoslàvia, la cosa va canviar i la repressió va cessar, però no es van fer accions per tal de dignificar la llengua i prestigiar-la, amb la qual cosa no va deixar de recular i perdre parlants.\nActualment es parla entorn de la zona muntanyosa d’Učka, també coneguda com a Montemaggiore en italià, a les localitats de Žejane (Seiane, en istroromanès) i Šušnejevica (Susnievita). És una comarca bàsicamenbt rural i empobrida, per tant terra d’emigració, cosa que en complica encara més la seva pervivència. Més cap al sud es parla a Nova Vas (Noselo), Jasenovik (Sucodru), Kostrcani (Costarcean), Letaj (Letai) i Brdo (Bardo).\nA hores d’ara la situació de la llengua és dramàtica, i el procés de substitució lingüística a favor del serbocroat està molt avançat. Si les coses no canvien radicalment podria desaparèixer en un període de temps relativament breu. La UNESCO considera que és una de les llengües seriosament amenaçades en els Balcans.\nSegons la informació que aporta l’Ethnologue, el nombre de parlants habituals és com a màxim de 500, i potser un total de 3.000 persones són capaces de parlar-lo. A més, la transmissió generacional és escassa. No és ensenyat a les escoles i no hi ha mitjans en aquesta llengua. En aquest sentit, la política de l’Estat croat ha fet molt poc per evitar-ne el declivi. A diferència d’altres casos similars, a més, els istroromanesos no són considerats una minoria nacional, cosa que els resta drets dels quals sí disposen altres comunitats. En el preàmbul de la constitució croata, per exemple, estan enumerades totes les nacionalitats i minories, i els istroromanesos no hi consten. S’esmenten tan sols els serbis, musulmans, eslovens, txecs, eslovacs, italians, hongaresos i jueus.\nL’istroromanès forma part del ric mosaic cultural i lingüístic de la península d’Ístria, on també es parlen diverses varietats italianes, eslovè, istrià (de filiació discutida) i serbocroat.\nAquests darrers anys, les autoritats romaneses han mostrat interès en la supervivència de la llengua i han fet alguns actes simbòlics en el seu favor.\n29 Abril 2016 4 Mai 2016 Josep Dorca1 comentari\nEls autonomistes de la Voivodina mantenen posicions a l’Assemblea provincial\n28 Abril 2016 28 Abril 2016 Josep DorcaDeixa un comentari\nLa província de la Voivodina sempre ha tingut un comportament electoral sensiblement diferent de la del conjunt de Sèrbia. Des de fa anys hi són presents moviments de caire més progressista i també moviments autonomistes. El fet que sigui un territori clarament multiètnic ha marcat unes clares diferències també en el terreny polític.\nEra molt clar que, per al govern serbi, era una clara anomalia que el govern d’aquesta província s’escapés del tot del control de la capital. El fet que hi governés el Partit Democràtic (DS), a l’oposició en el conjunt de Sèrbia i molt més minoritari, incomodava profundament el govern. No s’escapa a ningú que la convocatòria de les eleccions sèrbies el mateix dia que s’havien de fer les eleccions per triar una nova assemblea provincial, oferia una oportunitat immilorable per canviar aquesta situació.\nEncara més que en el cas de les eleccions parlamentàries sèrbies, els objectius del Partit Progressista Serbi (SNS) s’han complert amb escreix. La victòria a la Voivodina ha estat incontestable, més encara que a Sèrbia, i li ha permès arrabasar el bastió tradicional del Partit Democràtic (DS), més a l’esquerra que els progressistes i més obert a solucions de tipus autonomista.\nLa llista “Sèrbia guanya”, que agrupa els progressistes i els seus aliats ha aconseguit a la Voivodina el 44,5% dels vots i 63 dels 120 escons de l’Assemblea. El creixement en vots i en escons és espectacular, ja que ara n’han obtingut 63, quan ara fa quatre anys eren tan sols 22.\nLa contrapartida d’aquest creixement espectacular ha estat l’ensulsiada dels demòcrates, que s’han quedat amb tan sols el 7,24% dels sugfragis i només 10 escons. Tenint en compte que fins ara en tenien 58, la davallada és monumental.\nTal com va passar en el conjunt de Sèrbia, la segona força més votada va ser la coalició organitzada entorn del Partit Socialista Serbi (SPS), amb el 8,85% dels vots i 12 escons, un menys del que tenien fins ara. Per la seva banda, l’ultradretà Partit Radical Serbi (SRS), que sí que era present en aquesta cambra, ha doblat els resultats, i passa de cinc diputats a deu. El percentatge de vots que ha aconseguit puja fins al 7,66%.\nEls partits estrictament autonomistes han parat relativament el cop. El principal partit autonomista, la Lliga Socialdemòcrata de la Voivodina, liderada històricament per Nenad Canak, ha obtingut el 6,43% dels sufragis, que li permeten mantenir 9 diputats, un menys dels que disposaven. Una cosa similar pasar passa amb el partit representant de la important i influent minoria hongaresa, l’Aliança dels Hongaresos de la Voivodina (SVM), que ha tret el 4,87% dels vots, que li permet de conservar 6 dels 7 diputats que tenia.També entren a l’Assemblea el Movbiment Hongarès per l’Autonomia, amb el 3,33% dls vots, i també 1 diputat ecologista.\nÉs indiscutible que el fet de coincidir ambdues eleccions ha distorsionat de manera notable el comportament d el’electorat i ha fet que s’hagi pensat més en clau estatal que no pas en clau provincial.\nL’actual govern, en funcions, està format per una coalició integrada pel Partit Democràtic, la Lliga Socialdemòcrata de la Voivodina i l’Aliança dels Hongaresos de la Voivodina, i tenia un to clarament autonomista. Els resultats electorals d’aquest diumenge capgiren del tot la situació i caldrà veure quins moviments hi ha.\nD’entrada, des del Partit Progressista s’ha manifestat la intenció de sondejar el partit de la minoria hongaresa per tal de governar conjuntament, tant a la província com en el conjunt de l’estat. Aquesta proposta pot voler dir que l’SNS abandoni alguns dels seus plantejaments més centralistes, però alhora pot fer allunyar el partit de la minoria hongaresa dels principis més autonomistes, entesos com a autonima de la Voivodina. Aquest partit sempre ha defensat, sobretot, més autonomia per a la comunitat hongaresa, i no tant l’autonomia territorial de la Voivodina.\n28 Abril 2016 28 Abril 2016 Josep Dorca1 comentari\n24 Abril 2016 Josep DorcaDeixa un comentari\nEls turcs d’Ucraïna. El govern turc els ofereix la possibilitat d’instal·lar-se a Turquia\n16 Abril 2016 16 Abril 2016 Josep DorcaDeixa un comentari\nAquesta setmana, la premsa ucraïnesa, com per exemple Ukrania Today, ha informat que el govern turc ha ofert als ciutadans ucraïnesos d’aquesta nacionalitat la possibilitat d’instal•lar-se a Turquia. Aquest oferiment va adreçat sobretot a aquelles persones que viuen a la zona del Donbass, a l’est d’Ucraïna, escenari de la guerra entre l’Estat ucraïnès i les forces independentistes prorusses.\nNo és la pirmera vegada que l’estat turc fa una acció d’aquest tipus en els darrers anys. Ja va fer-ho a principis dels anys noranta, amb les comunitats turques de l’Àsia Central.\nSegons la informació que aporta Ukrania Today, 3.000 persones poden respondre-hi afirmativament. Aquest nombre de persones no és gaire elevat, però la comunitat turca a Ucraïna és relativament poc nombrosa.\nSegons el cens soviètic de l’any 1926, hi havia un total de 8.570 persones classificades com a otomanes, que no vol dir que fossin ètnicament turques. El seu nombre va anar decreixent amb el pas dels anys, molt probablement per assimilació amb la població local o bé perquè emigressin cap a Turquia. Ara bé, aquests darrers anys, particularment des del moment de la dissolució de l’URSS fins ara, hi ha hagut una certa arribada de població turca, xifrada entorn dels 5.000.\nL’altra comunitat d’origen turc a Ucraïna és la conformada pels turcs meixkets. Els meixkets van arribar a Ucraïna immediatament després de la Segona Guerra Mundial. En el cens de 1959 eren molt pocs, tan sols 284.\nEl seu origen el trobem a la localitat georgiana de Meshket, prop de la frontera amb Turquia. En plena Segona Guerra Mundial, les tropes soviètiques van evacuar aquesta població i la van deportar, acusada de col•laboracionista amb els nazis, cap a l’Uzbekistan. Els turcs meixkets van ser un dels nombrosos pobles que van patir les deportacions d’Stalin, tal com ho van ser també els tàtars –els més coneguts-, els txetxens, els alemanys del Volga, calmucs, coreans, karatxaïs i tants d’altres.\nL’any 1989, en plena eclosió de l’URSS, els turcs meixkets van ser víctimes dels enfrontaments ètnics en aquella regió centreasiàtica, més concretament a la fèrtil regió de la vall de Fergana. Una bona part dels que fugiren s’establiren a Turquia –Turquia els oferí aquesta solució, tal com està fent ara als d’Ucraïna-, i una altra part ho féu a Ucraïna. La major part d’aquests meixkets s’establiren a Donetsk, Kherson, Mykolaiv, i en menor mesura a Crimea. Molt pocs a Kíev. Així, doncs, es concentren sobretot a la zona oriental del país.Segons el cens de l’any 2001, 8.844 turcs meixkets viuen a Ucraïna, sobretot a Kherson i a Donetsk.\nDes fa alguns mesos, turcs meixkets han marxat d’Ucraïna pels seus mitjans. El desembre de 2015, aproximadament uns 500 meixkets s’havien establert a la província d’Erzincan.\nTurquia ha anunciat que està preparada per rebre’n més. Ha instal•lat un petit camp per acollir-los a l’est del seu estat.També ha anunciat que tindran perferència a l’hora de trobar feina, i que tindran, sense cap problema, el permís de residència. Un tracte molt diferent, doncs, del que pateixen els kurds o els refugiats procedents de les zones en conflicte de l’entorn.\nActualitat, Història, Ucraïna\n14 Abril 2016 30 Abril 2016 Josep DorcaDeixa un comentari\n14 Abril 2016 Josep Dorca1 comentari\nEl president macedoni, George Ivanov, ha signat aquest dimarts un decret escandalós que amnistia tots els polítics investigats per l’afer de les escoltes telefòniques que va sacsejar l’opinió pública d’aquelll país ara fa un any. A més, s’ha signat amb efectes immediats, de manera que el tema queda del tot tancat. Aquest afer va provocar una gran onada de protestes en aquest país balcànic, quan es va descobrir que unes vint mil persones, de tots els àmbits, havien estat espiades.\nA les tres de la tarda d’aquest dimecres, han estat publicats a la Gaseta Oficial els noms i cognoms de les persones amnistiades, entre les quals hi ha els quatre polítics de més pes responsables de l’espionatge massiu: Nikola Gruevski, Saixo Mikhalkov, Gordana Jankuloska i Mile Janakieski, junt amb 23 persones més.\nAra, amb la signatura d’aquest decret d’amnistia, el president macedoni ha provocat una autèntica onada d’indignació i de protestes al carrer, com no es veien des de l’any passat. El president, per justificar la seva decisió, ha apel•lat a l’estabilitat i a la defensa dels interessos nacionals. Segons Ivanov, aquesta mesura ajudarà a resoldre la crisi política.\nDe seguida s’ha demostrat que no ho ha fet, sinó tot el contrari.\nEls partits de l’oposició han manifestat immediatmaent la seva oposició a la mesura. Zoran Zaev, líder de l’SDSM, ha exhortat la població a sumar-se a les protestes convocades i ha considerat que la mesura viola tot el sistema legal del país. També ha manifestat que els socialdemòcrates estan plantejant-se la possibilitat d’iniciar el procés de destitució del president del país, George Ivanov.\nEs dóna el fet que, fins ara, totes les protestes i mobilitzacions se centraven contra el fins fa poc cap del govern, Nikola Gruevski, líder conservador del governant VMRO-PDMNE. Ara, amb aquet pas, trontolla tot l’edifici institucional macedoni. En aquests moments el cap de govern és Emil Dimitriev, de forma interina fins a la celebració de les properes eleccions que han de tenir lloc, teòricament, el dia 5 de juny.\nLa mateixa nit de dimarts es van concentrar els primers manifestants davant la seu de la Presidència del país, on es van produir alguns enfrontaments amb la policia. Les manifestacions han estat constants durant tot el dimecres i s’han produït algunes detencions, una dotzena de les quals cap a les deu del devespre de dimecres.\nEls incidents més greus s’ha produït a l’Oficina de la Presidència, poc després de les nou del vespre, que ha estat assaltada.\nLa reacció del govern, de moment, consisteix simplement a responsabilitzar els socialdemòcrates dels incidents.\nEn el següent enllaç podeu veure imatges de les protestes d’aquesta mateixa nit, que han acabat amb greus incidents.\nLa decisió d’Ivanov no només ha indignat la població macedònia, sinó que ha provocat el temor de les potències occidentals, que no volen un focus d’inestabilitat a la zona –com també ho són Kosova i Montenegro-.\nEn aquest sentit, tant l’ambaixador dels EUA, Jess Baily, com l’oficina diplomàtica alemanya han mostrat la seva preocupació. En la mateixa línia s’ha manifestat Johannes Hahn, comissari de la UE, que durant mesos ha fet de mediador entre el govern i l’oposició per tal d’arribar a acords que permetin la governabilitat del país. Aquest dimecres, cap a quarts d’onze, Hahn ha fet uns tuits on apel•la als partits polítics i a la ciutadania responsable a no recórrer a la violència, i a resoldre la crisi per la via política, per la qual cosa emplaça els partits a tornar a la mesa de negociacions.\nEl 5 de juny han de tenir lloc les eleccions parlamentàries a Macedònia, fruit dels acords entre govern i oposició després de les mobilitzacions de l’any passat. De fet, havien de tenir lloc el 24 d’abril, però es van haver d’ajornar, ja que l’oposció va manifestar que hi havia greus mancances en el cens electoral. Durant l’ultima sessió parlamentària, el 7 d’abril, els socialdemòcrates van anunciar que boicotejarien aquestes eleccions, ja que, segons ells, no hi ha garanties que es puguin desenvolupar amb normalitat i total llibertat. Tot això fa que la crisi política, lluny de resoldre’s, es complica cada vegada més.\nEls tàtars de Romania\n10 Abril 2016 10 Abril 2016 Josep DorcaDeixa un comentari\nSegons l’últim cens elaborat a Romania, l’any 2011, 20.282 persones es reconeixien com a tàtares. És una comunitat amb un nombre relativament reduït de membres, i més tenint en compte el percentatge sobre el global de l’estat, però perfectament assentada i amb una clara consciència identitària.\nSi comparem aquesta xifra amb les dels diferents censos que es van dur a terme durant el segle XX, podem comprovar que és una comunitat que s’ha mantingut força estable. L’any 1930 es declaraven tàtares 22.141 persones; l’any 1956, 20.469; l’any 1977, 23.699 i l’any 2002, 23.995. Una altra dada interessant a tenir en compte és que el gran gruix de la comunitat manté la llengua: segons la informació del darrer cens, prop del 86% tenen el tàtar com a llengua materna. Només el 13% declaren tenir-ne el romanès i l’1% el turc.\nAquesta comunitat viu concentrada a la regió de la Dobrudja, territori situat a cavall de Romania i Bulgària. La Dobrudja sempre ha estat un territori en litigi entre tots dos estats. Actualment, la major part pertany a Romania, i només una petita part a Bulgària. Es calcula que, aproximadament, 6.000 tàtars viuen a la Dobrudja búlgara.\nLa zona romanesa de la Dobrudja està dividida en dos comtats, Constanta i Tulcea. La població tàtara es concentra íntegrament en el comtat de Constanta. En aquesta demarcació representen el 3,1% de la població.\nLa Dobrudja es caracteritza per ser la zona de Romania amb més diversitat ètnica, ja que a part de la població romanesa, majoritària actualment, hi viuen tàtars, búlgars, gagaüsos, alemanys, russos i roms.\nLa implantació de la comunitat tàtara a la zona és antiga, i hi va arribar en diverses onades migratòries.\nLes primeres comunitats s’hi establiren durant el segle XIII. La primera referència que se’n té és de l’any 1241, quan un grup liderat per Kadan s’hi va assentar. També, en aquella època, hi arribaren turcs. Poc després, amb el Khanat de l’Horda d’Or, n’hi arribaren més. Durant el segle XIV, hi arribà a haver un estat amb un príncep de nom Demetri, que era tàtar, que controlà tota la zona.\nUna altra onada s’hi va establir durant el segle XV, quan la Dobrudja quedà incorporada a l’Imperi otomà, l’any 1420, cosa que va facilitar l’arribada de nous contingents.\nAmb l’ocupació russa del Khanat de Crimea, l’any 1783, es produí una gran diàspora de tàtars crimeans, molts dels quals s’establiren a Bessaràbia o a la Dobrudja. Finalment, amb l’annexió russa de Bessaràbia (Moldàvia) es provocaren els darrers grans moviments de població tàtara cap a la Dobrudja. Bessaràbia, que fins llavors havia pertangut a l’Imperi otomà, estava poblada per diverses poblacions musulmanes (no tan sols tàtares), entre les quals hi havia els nogai i tàtars procedents de Crimea. Aquesta annexió va comportar un intercanvi de poblacions entre l’Imperi tsarista i l’otomà. Per aquest motiu, actualmente viuen a Moldàvia poblacions búlgares o gagaüses.\nA finals de segle XIX, doncs, el percentatge de població tàtara era molt més elevat que l’actual. Segons les dades que es tenen, l’any 1880 el 21% de la població de la Dobrudja era tàtara, només per sota de la romanesa (un 31% llavors). A poc a poc, però, molts anaren emigrant cap a Anatòlia, cosa que va fer que el seu nombre total passés de superar els 80.000 a poc més de 20.000, xifra que s’ha mantingut més o menys estable des de llavors.\nLa producció cultural de la comunitat tàtara va ser força important. Es tenen dcoumentats, com a mínim, una vintena de diraris i revistes en aquesta llengua. També hi hagué una producció literària gens menyspreable. Durant els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial, aquesta comunitat fou fortament reprimida, però a partir de l’any 1955 hi hagué una certa liberalització, i la llengua es pogué tornar a estudiar a les escoles.\nLa majoria dels tàtars viu en zones urbanes, com Constanta o Medgidia. En algunes localitats, poques, arriben a representar uns percentatges més elevats, com Ciocarlia (11%) o Techirgiol (9%). La majoria dels tàrtars es declaren musulmans, pràcticament el 99%, de tradició sunnita.\nPolíticament estan organtizats en un partit, la Unió Democràtica dels Tàtars i Turcs de Romania, que agrupa aquestes dues comunitats, però té una influència escassa més enllà de la seva comunitat.\nMinories dels Balcans, Romania


Crónica de puerto de Albaida – Benicadell – Ràfol de Salem. (14 – 02 – 2018) | AGMT\nAl Benicadell hem pujat unes quantes voltes: en el 2005, dos vegades el 2009, la del Regall des del port de Salem, però la que acabem de fer és una ruta nova. Quasi lineal, eixint del port d’Albaida, nevera de Benicadell, el pic, les Planisses i el Ràfol de Salem.\nCinquanta-tres senderistes en un dia molt bo, després dels recents temporals de neu i fred.\nLa ruta va pels senders PR-213 (el Ràfol_Beniatjar-Benicadell) i les seues variants, el PR-222 (Atzeneta-Benicadell) i el PR-184 (Muro-Benicadell-Gaianes-Muro). La serra de Benicadell, formació emblemàtica que separa les comarques de la Vall d’Albaida i el Comtat de 25 km de llargària te la catalogació de Paisatge Natural Protegit de l’Ombria de Benicadell i la Solana de Benicadell, dos àmbits naturals radicalment diferents. Passarem per un grapat de termes municipals: Atzeneta, Albaida, Carrícola, Bèlgida, Otos, Beniatjar, Gaianes, Salem i el Ràfol de Salem.\nEn la rotonda de dalt del port d’Albaida, comencem a caminar a les 8.45 h. De seguida, deixem l’asfalt i entrem en la serra per una senda que porta pel barranc dels Fontanars a la font del mateix nom (9.16 h). Passem el llit del barranc per un mur de pedra, començant la pujada llarga junt al barranc de l’Avenc.\nArribem a la nevera de Baix. De grans dimensions i sense conservar la coberta, la visitem. (9.50 h). Uns metres més amunt, la casa que treballava la nevera de Baix i la nevera de Dalt, que queda un poc a la dreta i no visitem. Hem arribat al camí del Corral de Diego, estret i pla, que dóna un descans després d’una pujada tan seguida.\nArribem al collado de Turballos (908 m), per a on passa una línia de 220 kV. Vista a la dreta al Comtat, i les serres altes nevades del sud. El vent, ací, és prou fort. Abandonem el camí, seguint per senda a l’ombria de l’alt del Morral, el cim de més de 1000 m que trobem. A recer del vent que proporciona l’alt i de cara a la Vall d’Albaida parem a esmorzar a les 10.25 h. La mitja hora de sempre.\nSeguim la senda plana que, als pocs minuts torna a ser cara amunt. A les 11.27 h, arribem a un altre coll on també es nota el vent fort i fresc i que proporciona una vista més completa encara que el coll de Turballos. Per allí baixa cap a Gaianes i Muro el PR-184, que, recte, acompanyarà al grup fins al Benicadell.\nSeguim per la senda de l’Escaló, que, desviant-se un parell de minuts, ens porta a la magnífica nevera de Benicadell. A 1025 m d’altura, té 640 m3 de capacitat i conserva íntegra la coberta. Una talaia excel·lent amb la senda que farem fins al pic, en primer pla. No ho desaprofitem per a fer la foto de grup. Les 11.35 h.\nBaixem uns metres del pla de la nevera i reprenem el sender que, de baixada, arriba a una bifurcació. Per la senda de l’esquerra van els del B i serà per on acabarem de davallar després el del grup A de tornada del pic.\nEls del B van per eixa senda encantadora fins a la casa Forestal de les Planisses.\nEl grup A seguix senda amunt (el camí de la Penya) a fer-se amb el pic. A mitjan pujada ens venen de cara quatre senderistes (dos dones i dos hòmens). Arribem al planet del Pouet, que amb un pou enreixa, és el punt per a on pujàrem pel Regall des del port de Salem el 10 de desembre de 2014.\nAra ve la part més muntanyenca i excitant. Per la pura roca per passos vertiginosos, arribar al piló de l’alt de Benicadell. Encara el puntuen per als VINT-I-CINC MILS, dotze companys que no el tenien. Fotos i a baixar pel tram de roca i abisme.\nArribats a la tranquil·litat del planet del Pouet, se l’enfilem camí de la penya avall (camí de la Penya) fins a la bifurcació d’adés. Les 12.40 h.\nTram descendent encantador, amb parets verticals i molta vegetació.\nArribem a la pista Forestal de l’Ombria de les Planisses (o de la Font Freda). Caminant a bon pas, arribem a la casa Forestal de les Planisses (13.25 h). Reunits A i B, uns metres de pista avant i un pal del PR-213 ens desvia a l’esquerra. Una senda preciosa que arriba a una bifurcació. A l’esquerra, a les Fontetes. Nosaltres a la dreta, per una senda que, passant pel Portet (560 m), anirà junt a la serreta del Ràfol, acabant en l’ermita de Sant Blai (del 1460) i fent-nos les estacions del Calvari, arribar al poble del Ràfol. Pastor (José Vicente) aprofita el moment de canvi de roba junt a l’autobús per a saludar als amics del seu poble. Les 14.30 h.\nAnem a dinar al restaurant Gènesis de Castelló de Rugat (o de les Gerres).\nEn acabar, Fernando Guerri convida a bombons pels seus primers 1000 km. Un cambrer fa una foto per al Facebook del negoci. S’està convertint açò en un clàssic. Haurem de cobrar drets d’imatge, com els grans esportistes.\nI molt bé Paco Carrillo per la seua providencial solidaritat.


L'espectacle "El gran final" de la Cia. Bucraá Circus.\nEl teatre i el circ tornen a omplir de cultura els carrers d'Amposta, del 9 a l'11 d'octubre\nLa guerra civil, la quotidianitat de la vida urbana o la immigració són alguns dels eixos dels quals partiran els espectacles de la setena edició del Festival Internacional de Teatre i Circ d'Amposta, el festicAM. Una programació construïda a partir d'una selecció de tres tallers i 13 actuacions intenses i reflexives, que inclouran des d'espectacles de clown, dansa urbana, circ o improvisació. Aquest any, tot i que els actes seguiran sent gratuïts, la situació obliga a accedir amb entrada, així que us deixem amb els imprescindibles perquè sapigueu abans que ningú els espectacles que no us podeu perdre.\n1. Clown contemporani a 'El gran final'\nLa companyia catalana Bucraá Circus interpretarà la tragicomèdia "El gran final", on dos pallassos es retrobaran després de tres decades per acabar un espectacle interromput per l'esclat d'una guerra civil. Un espectacle de carrer de clown contemporani i teatre gestual per a tots els públics, que vol retre homenatge a un ofici on, molts cops, les paraules hi són sobreres. L'espectacle, mereixedor del Premi de Panorama Circada 2019, es podrà veure el divendres 9 d'octubre, a les 22 hores, a la plaça de l'Ajuntament d'Amposta.\n2. 'The Frame' i les nimietats quotidianes\nInspirada en les observacions de carrer i les ordenacions de Georges Perec, aquesta peça de la companyia Eléctrico proposa plantar-nos davant el la quotidianeitat de la vida urbana per observar, pensar, dotar de significat i compartir tot el que ens envolta. Quatre personatges sotmesos al vèrtic del directe, traduiran mitjançant les lletres que formen paraules i les paraules que formen frases tot allò que està succeint. Per una estona, tot serà susceptible de formar part de l'espectacle, en una invitació a obrir el cor i els ulls a les insignificances. Es poden reservar entrades per dissabte 10 d'octubre, als passis de les 10 i les 12.45 hores.\n3. Una coproducció sobre marges i manipulacions\nParaula, risc, imatge i art en temps real faran arribar a l'espectador cap a les propies ombres, però tambè cap a tot allo que pot il.luminar. Amb la premissa de viure al marge i a la frontera, l'espectacle multidisciplinar nascut de la col·laboració entre l'artista visual Tono Carbajo i la companyia Psirc ens portarà a viure el marge i la frontera per trobar l’esquerda des d’on transformar-nos i submergir-nos dins la llum. La coproducció del festicAM entre lo Pati i Nilak s'estrenarà el dissabte i diumenge, en dos passis diaris a les 12 i a les 20 hores, al Centre d'Art lo Pati.\nL'espectacle 'Sinestèsia' de la companyía Iron Skulls\n4. Multipremiada 'Sinestèsia'\nMultipremiat en diferents certàmens del nord d'Espanya, l'espectacle 'Sinestèsia' de la companyía Iron Skulls arriba a Amposta per representar un món post-apocalíptic. Un acte on el Hip Hop, l'acrobàcia i la dansa contemporània es fuisonaran per crear un llenguatge on l'humà i l'animal s'uneixen, convidant a l'espectador a un joc d'interferències sensorials. És imprescindible reservar entrada per assistir diumenge, a les 22 hores, a la plaça de l'Ajuntament.\n5. 'Buenas noches Europa'\n"Les úniques diferències entre el que va passar ahir i això d'avui és que els protagonistes són uns altres, el lloc també és un altre, però les circumstàncies... són les mateixes". Amb aquesta reflexió arrenca la companyia Animasur un espectacle sobre les migracions, la vida i el destí que promet no deixar indeferent a ningú. Com les persones que han de marxar de casa seva han de començar de nou, atorgant, com diuen, un sentit a la àrdua tasca de viure en aquesta vella i cansada Europa. "Tan gran, que no es recorda de gairebé res. I, amb tanta por, que no obre les portes a ningú", reblen. L'actuació tancarà el festicAM a la plaça de l'Ajuntament, el diumenge 11 d'octubre.


Tota la història del Linux i del moviment del programari lliure - VilaWeb\nDijous 15.11.2007 06:01\nTota la història del Linux i del moviment del programari lliure\nPublicacions de la Universitat de València publica el llibre 'Codi rebel' de Glyn Moody\n'Codi rebel. La història del Linux i de la revolució del programari lliure' de Glyn Moody és un dels llibres més fidels i extensos sobre l'origen del sistema operatiu Linux, del moviment GNU i de termes com programari lliure o codi obert. Ara Publicacions de la Universitat de València n'acaba de publicar la traducció catalana, d’Aitana Guia i Ivano Stocco, que ajudarà a fer conèixer el món que ha revolucionat la informàtica actual.\nSegons Aitana Guia, 'Codi rebel' és un llibre apte per a tots els públics, tant per a tècnics i programadors que coneixen els detalls de Linux com per als usuaris novells que volen saber què és aquest món. El llibre no es fixa en els detalls tècnics, sinó en els perquès, en les motivacions dels pioners del programari lliure. Si bé la publicació original és del 2001, Glyn Moody assegura que no ha perdut actualitat ni interès perquè, encara que ha passat força, temps el llibre aclareix els orígens del programari lliure i el codi obert. Així, segons posa com a exemple, si bé no s'hi inclou l'aparició i el creixement del Firefox, si que s'hi parla de l'origen de la Fundació Mozilla i de la primera experiència fallida de fer un navegador alternatiu.\nLa història comença a la primeria dels anys noranta, amb Linus Torvalds, un estudiant universitari, que el 1991 començà, gairebé com un joc, a construir el nucli d'un nou sistema operatiu semblant a Unix. Però el naixement de Linux i del moviment actual del programari lliure no es pot entendre sense un invent que va començar a expandir-se llavors: internet. Internet va permetre que centenars d’usuaris treballessin en un projecte comú, sovint sense treure'n gens de profit econòmic.\nEl llibre també explora les decisions, casualitats i protagonistes del mapa actual de Linux i del moviment del programari lliure. La base de 'Codi rebel' són desenes d'entrevistes amb els protagonistes: Linus Torvalds, Richard Stallman, Andrew Tridgell i molts més. No sols això, l'autor també ha fet una recerca exhaustiva als fòrums de la comunitat del programari lliure, on es comuniquen encara els qui creuen en la difusió lliure del coneixement. I exposa els moments clau, les disputes internes i les victòries que van passar desapercebudes dels mitjans de comunicació.\nAitana Guia va llegir l'original del 'Codi rebel' el 2002, impulsada pel co-traductor del llibre, Ivano Stocco, informàtic i traductor, i que ja coneixia el món del programari lliure. De seguida van decidir que seria molt interessant de traduir-lo al català, van comentar-ho a Glyn Moody, que s’hi va entusiasmar, oimés que traduir el llibre a un altre idioma contribuïa a difondre el programari lliure. Llavors van proposar-lo, sense èxit, a unes quantes editorials, fins que el 2005 Publicacions de la Universitat de València va acceptar-lo.\nL'autor, Glyn Moody, s'ha implicat a fons en la traducció catalana. Fins i tot se l'ha llegida i hi ha fet comentaris que han ajudat a completar-la. Moody parla espanyol i italià, és capaç de llegir el català i assegura que ha gaudit llegint allò que havia escrit en anglès en un idioma nou. Segons Moody el programari lliure és la possibilitat d'escollir, la localització lingüística és una part important de la tria i és sabut que el programari lliure és més eficaç que Windows en aquest terreny. És per això que ben aviat es va mostrar a favor de traduir el 'Codi rebel' al català, perquè considera important que els lectors puguin llegir-se'l en la seva llengua materna. De fet, el llibre també s'ha publicat en xinès, finès, alemany, italià, coreà i japonès.\nLa traducció no ha estat fàcil per l'abundància de termes tecnològics com 'hacker', que han traduït per ‘furoner’, d’acord amb el Termcat. Per Guia, sense el Termcat la traducció hauria estat gairebé impossible. Sigui com sigui, tant Guia com Stocco se senten orgullosos de la feina feta.\nThe Story of Linus' Babies


Sensacional fi de festa del 4t Circuit 3×3 FCBQ 2021 – Circuit 3×3 FCBQ\nSensacional fi de festa del 4t Circuit 3×3 FCBQ 2021\nLes pistes interiors i exteriors del CEM La Mar Bella han acollit, dissabte 31 de juliol, la Gran Final de la 4a edició del Circuit 3×3 FCBQ.\nLa Gran Final de la 4a edició del Circuit 3×3 FCBQ ha tingut lloc, aquest dissabte 31 de juliol, al CEM La Mar Bella de Barcelona. Les seves 6 pistes interiors i les 3 pistes exteriors han estat un immillorable escenari de la cloenda de la 4a edició del Circuit 3×3 oficial de la Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ) d’aquesta temporada.\nAquesta prova definitiva, que ha estat organitzada per la Federació Catalana de Basquetbol (FCBQ), amb la col·laboració de Mundo Deportivo i d’Esport3, ha comptat amb la presència de les càmeres de Televisió de Catalunya que, a través d’Esport3, han emès en directe les semifinals femenines i masculines de la categoria Sènior PRO.\nEnguany, l’esperada cita pel títol, que ha decitit els guanyadors de totes les categories, des de minibàsquet fins a sènior, ha aplegat novament el millor bàsquet 3×3 de Catalunya amb la participació dels equips vencedors de cada una de les sis seus, així com els millors classificats del rànquing general per categoria.\nLa 4a edició del Circuit 3×3 FCBQ ha fet parada a les ciutats de Badalona, Sant Feliu de Guíxols, Igualada, Balaguer, Torelló i Tarragona, amb més de 2.330 participants i prop de 590 equips inscrits.\nEl 3×3 de Tarragona a Esport3 Reunions informatives online dels Campionats de Catalunya 3×3


Entreteniment | Abril 2021\nEls aficionats a l’àguila creuen que el tatuatge del pit d’Adam Levine forma una paraula amb el mugró esquerre com a “O”\nAdam Levine va actuar sense camises al Super Bowl i els fanàtics estan formant teories sobre el seu misteriós tatuatge al pit.\nNick Cannon Desitja el cos perfecte de Rihanna i deixa sedent Comentari sobre les seves noves fotos\nEl cantant nord-americà Hunky, Nick Cannon, no sembla quedar-se fora dels titulars. Aquesta vegada, els seus luxosos comentaris sobre una foto de Rihanna estan sacsejant a Internet. Quan es tracta de l'escena d'entreteniment, Cannon és un home de reconeixement ...\nKelly Ripa comparteix un video atractiu de Mark Consuelos fent desaparèixer el seu cul\nKelly Ripa ha publicat recentment un vídeo dels sis paquets abs de Mark Consuelos a Instagram, obtenint gairebé 1 milió de visualitzacions i comentaris. La filla de la parella de famoses, Lola, comparteix els seus sentiments en un comentari, dient: 'Això ho he informat'.\nRecordeu el pare Woody de 'Crooklyn'? Es veu increïble als 66 anys i continua la seva carrera professional\nWoody Carmichael, de 'Crooklyn', és un home que no ha perdut ni la seva mansió ni la seva impressionant habilitat al cinema. Ara té 66 anys, però segueix sent un estómac per a molts. Els aficionats de la sensació de la dècada dels 90 'Crooklyn' no s'oblidaran mai ...\nL'única filla de Jeannie C. Riley s'assembla exactament a ella i també pot cantar\nLa cantant country i gospel de la música, Jeannie C. Riley, només tenia una filla i, a més de semblar-se exactament com ella, també va participar en la indústria musical.\nLa núvia de Tyler Perry balla i mostra els seus 'músculs' a la falda de biquini i embolcall\nEl model etíop Gelila Bekele sap com treure's el solc! L’assistent social va mostrar un moviment de ball obligat en un nou clip que va compartir a la seva pàgina d’Instagram. El vídeo es pot veure a continuació!\nEddie Levert es trasllada a les morts posteriors a les morts dels fills Gerald i Sean a només 14 mesos\nDesprés de perdre dos dels seus fills en menys de dos anys, la vida d'Eddie Levert no seria mai la mateixa. Tractant-se del seu dolor i de l’eterna pena, el vocalista principal dels O’Jays es va iniciar sobre la seva tragèdia i com va aconseguir seguir endavant per la boira després d’enterrar els seus nois.\nConeix Hadar, filla de John Singleton amb l’actriu ‘Color morat’ Akosua Busia\nL’actriu ghaniana Akosua Busia i el desaparegut director de Boz 'N The Hood', John Singleton, van estar casats una vegada i van tenir una filla que ara és una bella dama.\nLes fotos recents de Joseline Hernandez mostren que els aficionats pensen que està embarassada\nJoseline Hernandez ha publicat recentment a Instagram una foto desconcertant, deixant poc a la imaginació en un vestit desenfrenat. La foto ha despertat controvèrsia entre els seus seguidors, ja que alguns afirmen que Hernandez està practicant un petit rebombori del bebè i podria estar embarassada del seu segon fill.\nPeter Gunz porta les filles a la platja després del xoc en línia amb Amina Buddafly & New Man\nPeter Gunz va gaudir recentment d’un dia a la platja al costat de les seves dues filles amb l’exdona Amina Buddafly, pocs dies després d’haver participat en una baralla molt pública a Instagram pel nou xicot d’Amina.\nMireu Disney Star Skai Johnson explicar les seves voltes de la deessa cap a una dona blanca\nSkai Jackson encara plora la mort d’un amic íntim, però dimecres, l’estrella de Disney va aprofitar el temps per educar a un conegut en els aspectes externs dels seus bells cabells i les seves voltes de la deessa.\nConeix Indira, filla de Chaka Khan, que va exercir una carrera musical com la mare\nMilini Indira Khan, la filla gran de la cantant Chaka Khan, va créixer per seguir la carrera de la mare en la indústria de l'entreteniment. És una actriu de talent i una cantant encara més increïble que va heretar les potents vocals de Chaka.\nLaquita amiga de Sheneneh a Scooter 'Martin' una vegada casada de 'Living Single'\nL’actriu Simbi Khali, sovint recordada com l’amiga de Sheneneh, Laquita, a la comissaria dels anys 90 dels anys “Martin”, es va casar amb Cress Williams, l’actor que va donar vida al xicot del personatge de la reina Latifah a “Living Single”.\nEddie i Charlie Murphy tenen un germà que es va fer famós des dels anys 80 del grup de rap K-9 Posse\nEddie Murphy i el seu difunt germà Charlie són coneguts per ser dos dels còmics i actors més brillants de Hollywood. Tot i això, pocs saben de l'existència del seu germà mitjà, Vernon Lynch, que ja va formar part d'un famós grup de hip hop dels anys 80.\nL'estrella de 'All in the Family' El fill de Jean Stapleton recorda a la seva mare icònica\nJean Stapleton, protagonista de la comissaria dels anys 70 'All in the family', va morir el 2013 als 90 anys. Va deixar enrere dos fills: la filla Pamela i el fill John, que ara és un famós director i no té res més que paraules amables sobre la seva mare superestrella tarda.\nJohn Travolta i Kirstie Alley de 'Look Who's Talking' es reuneixen en fotos al 56è aniversari de la seva esposa Kelly Preston\nLa icona de Hollywood, John Travolta, i la seva actriu dels 90, Kirstie Alley, van passar l'estona durant la celebració del 56è aniversari de la dona de l'actor. La parella va impressionar el públic amb la seva química\nZelda Harris, de 'Crooklyn', és tota engendrada i comparteix la foto de la seva primera vegada a Las Vegas\nZelda Harris, més coneguda pel paper de la seva infantesa com la petita tomba Troy a Spike Lee 'Crooklyn, 2 va créixer fins a convertir-se en una dama magnífica i amb talent que ara afavoreix la música per actuar'.\nBarbara Hershey de 'Monroes' té 71 anys i sembla tan jove com sempre\nLa veterana de Hollywood ha estat a la indústria des de fa més de 50 anys, però és tan meravellosa i apassionada per la seva artesania com en els seus primers dies. La talentosa actriu continua guanyant el cor del públic.\nLa filla de Ryan O'Neal i la filla de Joanna Moore, Tatum, comparteixen la foto de Throwback amb els seus pares i el seu germà\nTatum O’Neal va activar la nostàlgia compartint una foto vintage dels seus pares, Ryan O’Neal i Joanna Moore, jugant amb ella i el seu germà, Griffin.\nBrad Pitt té un germà més jove que s’assembla molt al seu famós serrat\nLa icona de Hollywood, Brad Pitt, no necessita cap introducció, però molt pocs saben sobre el seu germà petit, que és una imatge espitosa de la superestrella. El duet pot semblar aspectes similars, però quan es tracta del que fan, es troben uns pals separats.\nmakayla stuart instagram\ndarrera foto de pernell roberts\ndivorci de messing de debra\nImatges de Terrence Howard\nEls equips del rei rebecca envelleixen