Tractament làser per a gossos i gats - Clínica veterinària del Bages\n20 de setembre de 20166 de maig de 2017\nLa Clínica Veterinària del Bages és la primera clínica de la Catalunya Central i una de les primeres de tot l’Estat que ha incorporat el tractament làser per a les nostres mascotes. Es tracta d’una tecnologia que s’ha estès molt ràpidament als hospitals veterinaris dels Estats Units amb un èxit aclaparador.\nLa Clínica ha adquirit la millor tecnologia làser, la cube 4, un aparell d’alta potència que treballa al mateix temps amb quatre freqüències d’ona diferents.\nL’aparell permet la utilització del làser en delicades intervencions quirúrgiques i, el que és més important, permet aplicar aquesta font d’energia lluminosa sobre els nostres gossos i gats per resoldre o millorar moltíssims problemes de salut.\nEl tractament làser, laserteràpia o làser terapèutic és l’aplicació sobre els teixits d’una font de llum de la franja infraroja en una determinada potència, freqüència i temps per produir una bioestimulació o biomodulació.\nEl làser, apart de no tenir pràcticament contraindicacions, té uns enormes efectes beneficiosos sobre nombroses malalties que causen inflamació i dolor, elimina o redueix la necessitat de medicació i/o cirurgia, i no requereix sedació o anestèsia.\nL’aplicació del làser sobre els teixits causa una vasodilatació, millora l’aportació d’oxigen, hematies, leucòcits i nutrients a les cèl·lules malaltes. El làser té un efecte antiinflamatori important i redueix el dolor. Apart millora el drenatge limfàtic, té un efecte immune-modulador, redueix el temps de cicatrització de les ferides, millora la consolidació de les fractures, la regeneració nerviosa, té un efecte antimicrobià, etc.\nEstà indicat en malalties tan diferents com:\nContusions, tendinitis i distensions lligamentoses\nPostoperatoris i rehabilitació\nDisplàsia de malucs\nFractures mal consolidades\nFerides i llagues de mala cicatrització\nÈczemes, infeccions de la pell, abscessos i al·lèrgies\nInfecció de glàndules anals\nPicades d’insectes i d’altres animals verinosos\nAsma, cistitis, pancreatitis i malaltia intestinal inflamatòria\nGingivitis i estomatitis\nEl tractament làser canviarà la forma en què tractem nombroses malalties dels nostres amics!


Cavalcades de Reis als barris de Barcelona | MAPA\nLes cavalcades de Reis als barris de Barcelona el 2022: mapa, horaris i recorreguts\nDe la vintena de cavalcades de barri que hi va haver a Barcelona abans de la pandèmia, se'n mantenen vuit\nPatrícia Álvarez | dimecres, 5 de gener del 2022, a les 16.10\nLes cavalcades de Reis als barris de Barcelona s’adapten a les restriccions per la covid-19 per segon any consecutiu. Tot i això, el mapa de cavalcades s’ha reduït a més de la meitat respecte al panorama previ a la pandèmia, quan un total de 19 cavalcades lluïen als barris, a banda de la central. De moment, n’hi ha vuit que mantenen els plans i recorreguts per al 5 de gener a la tarda.\nAl mapa trobaràs tota la informació de les cavalcades de Reis que ha pogut confirmar betevé amb les associacions de veïns i amb els eixos comercials que les organitzen. També s’hi inclou la cavalcada de Barcelona 2022, pels carrers de Ciutat Vella i l’Eixample. Clica les icones per saber l’itinerari i l’horari de cada cavalcada.\nCavalcada de Reis 2022 a Barcelona | DIRECTE\nVuit cavalcades de Reis als barris\nLes cavalcades del Poblenou, d’Horta-Guinardó, de Nou Barris, de la Trinitat Vella, de les Corts i Sants, de Sant Andreu i la Sagrera (que la fan conjuntament), així com els barris de Navas, el Camp de l’Arpa del Clot i el Clot s’han programat per al 5 de gener a la tarda. Algunes es complementen amb espectacles d’animació per rebre els Reis d’Orient.\nEn tot cas, la idea és evitar aglomeracions. Per això, les cavalcades de barri que es mantenen s’han hagut d’adaptar a la pandèmia. Totes les que han fet la sol·licitud han rebut el vistiplau dels districtes i han inclòs mesures com ara canvis en el recorregut que fan tradicionalment.\nT’expliquem com serà l’arribada de Ses Majestats\nRecorreguts amb menys aglomeracions\nLa cavalcada del Poblenou, una de les més grans als barris, amb set carrosses i 12 vehicles d’acompanyament, ha modificat el recorregut. Aquest any no passarà pel tram més emblemàtic, la rambla del Poblenou, perquè és on més gent s’hi aplega. Els organtizadors han decidit desfilar només per carrers amples com Pere IV, Bilbao i Provençals, amb 20 metres d’amplada.\nOn entregar la carta als Reis d’Orient\nConsulta al mapa la cinquantena de punts on lliurar la carta a Ses Majestats\nCavalcades convertides en recollida de cartes\nHi ha set barris que han anul·lat la cavalcada de Reis però han reconvertit la jornada en un esdeveniment de recollida de cartes. És el cas de la Teixonera, el Congrés i els Indians o Gràcia. La Vila de Gràcia ja fa dos anys que no celebra la cavalcada de les carteres, però organitza un campament a l’oratori de Sant Felip Neri.\nFes la carta als Reis amb betevé\n— cavalcada de Reis — mapes — Nadal — Reis d'Orient\nTot el que has de saber per viure la Cavalcada de Reis 2022\nCavalcada de Reis 2022 a Barcelona: Així han arribat els Reis mags a la ciutat\nAfectacions de trànsit i carrers tallats per la cavalcada de Reis 2022 a Barcelona


Casal d’Estiu 2020 | JUBLOC, el blog de l'AFA de l'Escola Josep Mª Jujol\nEsperem que totes vosaltres i el vostre entorn estigueu tots bé.\nEns posem en contacte amb tots vosaltres per anunciar-vos que l’empresa Valors, ja té preparada tota la informació pel proper casal d’estiu. Tot i que no podem saber, hores d’ara, tenint en compte la gran incertesa en la que vivim, com serà el casal d’estiu, des de l’empresa Valors ho han preparat ja tot, donat que l’ajuntament de Barcelona manté les dates de solicitud de beques pels casals d’estiu. Us deixem aquí tota la informació de la seva proposta i un missatge que us volen transmetre.\nCasal d’estiu 2020:\nA la recerca de superheroïnes i superherois quotidians!\nD’entrada volem traslladar-vos tota la força i compromís de l’equip de Valors en aquests dies difícils que ens ha tocat viure. És evident que no són temps fàcils però estem convençuts que tots junts sortirem com una societat més madura, més conscient i solidària.\nEsperem sobretot que vosaltres i aquells que estimeu gaudiu de salut, i que entre tots ens cuidem els dies que encara ens quedin de confinament. Molts ànims!\nSabem que és difícil pensar en els casals d’estiu, però l’ajuntament de Barcelona marca un protocol i unes dates per fer el procés d’inscripció i els hem de respectar. A dia d’avui, encara no ens han comunicat les mesures sanitàries que haurem de seguir, ni si el nombre de places variarà. Quan tinguem novetats, us informarem.\nA continuació us fem arribar tota la informació necessària sobre el casal d’estiu. Fent click aquí us podreu descarregar un díptic amb tota la informació del casal.\nINSCRICPIÓ: La inscripció es farà online a través del nostre aplicatiu a partir del 27 d’abril. Clic per fer la inscripció Recordeu, el vostre codi de centre per a la inscripció és: JMJ1010. Recordeu que per fer efectiva la reserva de plaça s’ha de fer el pagament del 50% en el moment de la inscripció. Si el casal pels motius que sigui no s’acaba realitzant tornarem la totalitat dels diners avançats.\nAJUT ECONÒMIC: Si heu de demanar AJUT ECONÒMIC feu clic al següent enllaç —Sol·licitar l’ajut econòmic — per tal d’omplir la sol·licitud. L’apartat número 3 del formulari l’heu d’omplir amb el següent codi: 060107CAS01\nMONITORS DE SUPORT: Si heu de demanar MONITOR DE SUPORT, envieu un correu a info@somvalors.com i us farem arribar la documentació necessària. Els infants que tinguin alguna necessitat educativa especial cal que demanin monitor de suport. Els professionals de l’IMD ja determinaran a posteriori si és necessari o no, però si us plau feu la sol·licitud.\nQualsevol dubte us atendrem al telèfon 934 274 734 (de 9h a 13h i de 16h a 19h)\no per email a info@somvalors.com.\nTambé ens podeu escriure un WhatsApp al telèfon 682 07 18 25.\nUna abraçada de part de tot l’equip de Valors!\nAquesta entrada es va publicar a Casal d'estiu, Diversos a 27 Abril 2020 per afajujol.\n← Covid-19: Activitats extraescolars Activitat extraescolar de robòtica online →\nCategories Selecciona la categoria Acollida (7) Activitats cicle inicial (6) Activitats cicle mitjà (3) Activitats cicle superior (9) Activitats familiars (67) Agenda 21 (17) Anglès (9) Biblioteca (35) Camí escolar (26) Carnestoltes (29) Casal d'estiu (20) Casalet (18) Ciència (1) Circulars (42) Colònies (61) Comenius (12) Comissió de gènere (47) Comissió diversitat (1) Comissió Escola de Famílies (1) comissió Guerrilla (6) Consell Escolar (15) Covid-19 (1) Difusiò de l'AMPA (16) Diversos (492) escacs (11) Escola (32) Escola de pares (39) Extraescolars (149) Festes (82) Fotos i videos (74) Jujola (5) Jujoltv (4) La Junta (23) Manteniment (11) Manualitats (6) Matemàtiques (10) Menjador (24) Notícies AFA (4) Petit Mercat Jujol (22) Poliesportiu (9) Portes Obertes (19) Preinscripció i matrícula (32) Recordeu! (6) Retallades (39) RevoltaEscolar (1) Riera de Sant Miquel (30) Socialització de llibres (13) Solidaritat (5) sonaratv (1) Sortida 6è (25) sostenibilitat (11) Temps de migdia (4) Voluntaris (5) Weekender (13)\nJoin 1.332 other followers


Casa Vacanze La Vite Stintino Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Sassari 90, Stintino, Stintino, Itàlia, 07040 - Veure al mapa\n"Lovely, very nice owners! We get sardinian cakes and home ma..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Casa Vacanza Stintino està situat idealment a Stintino; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Stintino. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos transport hotel/aeroport, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, cuina americana, nevera, banyera per satisfer els clients més exigents. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Casa Vacanza Stintino no troba competidors en cap categoria.\nTots els tipus de viatgers (57) Parelles (32) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (8) Grups (6)


La importància de la infermeria en el sistema de salut - Regió7\nDirectora d’Infermeria de Salut Catalunya Central – Hospital de Berga\nLa importància de la infermeria en el sistema de salut\nDes de fa anys el nostre sistema sanitari està en constant tensió i amb la pandèmia aquesta situació ha estat més present que mai. Ens hem de replantejar el tenir cura de la salut d’una forma intel·ligent i eficient. Malgrat les importants millores que s’han aconseguit, el nostre sistema continua tenint problemes estructurals. L’últim informe de l’OCDE «State of health en the EU. Espanya, Perfil sanitario nacional 2021» ens diu que a Espanya continua tenint pocs diplomats d’infermeria, molt per sota de la mitjana europea. La pandèmia ha fet palesa la necessitat de millorar les cures en salut en tots els entorns assistencials.\nEl tenir cura es defineix com l’atenció oportuna, ràpida, contínua i permanent, orientada a resoldre problemes concrets que afecten la dimensió de la persona que fa la demanda en un servei concret. El tenir cura és una activitat multidimensional dirigida a totes les persones, en tots els moments del cicle vital, per mantenir la salut i la vida.\nCom a ciència, la infermeria té cura de les persones facilitant el seu benestar, el de les famílies i les comunitats mitjançant pràctiques basades en l’evidència. La pràctica abraça les cures autònomes i col·laboratives dirigides a les persones de totes les edats, a les famílies, als grups i a les comunitats, amb malaltia o sense, en tots els contextos, que van des de la promoció de la salut, la prevenció de la malaltia, les cures als pacients, discapacitats i persones al final de la vida.\nLa infermeria està posicionada com a motor de canvi en l’«Estratègia Nacional de Cuidados» per la seva competència i compromís; per l’experiència clínica, mentalitat oberta, visió holística de la complexitat del tenir cura, i capacitat de treball en equip; la seva actitud empàtica, respectuosa, amb una escola activa, que vehicula la unió entre pacient i família i la ràpida adaptació al canvi que manté una alerta constant cap a les necessitats de les persones per donar resposta, dinamitzant els recursos necessaris.\nPer altra part, la infermeria manté el seu compromís en resoldre les desigualtats de salut en col·laboració amb altres experts, sent una veu de confiança per a la societat.\nEl nostre centre Salut Catalunya Central- Hospital de Berga aposta per tenir un equip d’infermeria excel·lent per tenir cura dels nostres usuaris així com per a la formació de nous professionals cap a l’excel·lència.


Resident Evil: llegat i futur del survival horror - Lúdica\nJan Ros· 07-03-19\nEnsurts, exploració i tensió, resolució de trencaclosques, munició escadussera i gestió estratègica dels ítems de l’inventari són alguns dels principals elements de la recepta de Resident Evil. A Lúdica repassem la significació de la sèrie de terror dins del món dels videojocs. Deixarem fora d’aquest repàs les obres menors o les que tenen menor pes argumental en el relat, que només esmentarem de passada, i ens centrarem en les principals entregues de la llicència, més enllà de la sèrie numèrica.\nTot i que el seu gènere la converteix en una proposta de nínxol no apta per a tots els públics, i malgrat alguns sotracs, a Resident Evil les coses li han anat raonablement bé en vendes. Paradoxalment, el referent bàsic de la saga creada pel mestre Shinji Mikami era un subgènere de cinema fantàstic residual, de sèrie B, un origen que explica la seva aposta original per una posada en escena cinematogràfica, amb una magnífica ambientació basada en escenaris prerenderitzats i càmeres fixes, que treia tot el partit dels recursos tècnics de mitjans dels noranta i submergia el jugador en un ambient tètric.\nSón els avenços tècnics els que expliquen que la sèrie s’hagi debatut entre la dicotomia tramposa que confronta acció i terror.\nVist en perspectiva, però, els únics personatges que es movien de debò de forma realista en aquell primer joc eren els morts vivents, i això segurament explica el motiu pel qual Capcom va triar els zombis com a matèria primera d’aquest malson sobre armes biològiques i conspiracions de companyies farmacèutiques. Igualment, tot i que Resident Evil no ha estat mai només “un joc de zombis”, són els avenços tècnics els que expliquen que la sèrie s’hagi debatut entre la dicotomia tramposa que confronta acció i terror —perquè tots dos han estat ingredients bàsics de la fórmula d’ençà dels seus inicis— i hagi volgut allunyar-se cada cop més del concepte original i introduir enemics més intel·ligents. Una tria que no ha estat exempta de polèmica i ha suposat alts i baixos… i algun daltabaix.\nEls avenços en la programació de la intel·ligència artificial (directament relacionada amb l’evolució dels enemics), el canvi d’escenaris prerenderitzats i càmeres fixes pel focus a l’espatlla del protagonista, a partir de Resident Evil 4, i la substitució d’un repertori limitat de zombis per una inesgotable enciclopèdia de monstres mutats de tota mena, va suposar l’evolució del gènere survival horror vers l’action survival. Ritme accelerat, més tiroteigs que trencaclosques i més neguit que angoixa, una maniobra que va continuar i intensificar-se a Resident Evil 5, i va culminar amb la pirotècnia efectista de Resident Evil 6, un joc d’acció espectacular que, en el fons, potser era una obra notable però resultava un Resident Evil que costava d’identificar com a tal i que, per això, va ser majoritàriament mal acollit per part dels seguidors habituals: lamentaven que l’acció hagués anat en detriment del terror. Les diverses campanyes d’aquella aventura volien oferir atractius per a cada mena de seguidor de la sèrie i, segurament justament per això, el joc va acabar per no satisfer del tot pràcticament ningú.\nDes del punt de vista formal i tot i la notable evolució tècnica, els tres primers Resident Evil són tallats pel mateix patró, també Code Veronica ha d’incloure’s en aquest grup, que és observat pels puristes del survival horror com l’essència del gènere i de la saga, allò que defensen com “el cànon”.\nNo es pot dir que Capcom s’hagi acontentat mai a romandre en un lloc de confort. A partir de Resident Evil 4, la companyia ha arriscat sempre, i és que servir just allò que el seu públic demanava potser hauria servit per acontentar un nombre reduït de fanàtics, però ni hauria fet avançar la franquícia ni l’hauria fet créixer. Aquella aventura al nord-oest espanyol —això sí, amb uns vilatans amb un inexplicable accent mexicà— era un joc excel·lent i irrepetible, però representa el punt a partir del qual la sèrie de terror s’escindeix formalment del survival horror i s’aventura en l’action survival, una altra classificació taxonòmica que, com havia estat el cas de l’etiqueta anterior, Capcom va contribuir decisivament a formalitzar, però que ha estat copiada, corregida i augmentada per altres estudis amb propostes de narració interactiva tan significatives com Dead Space (Visceral Games, Electronic Arts; 2008) o The Last of Us (Naughty Dog, Sony; 2013) o The Evil Within (Tango Gameworks, Bethesda Softworks; 2014) —una obra concebuda, per cert, per Shinji Mikami, que va abandonar Capcom després de Resident Evil 4.\nResident Evil 4 representa el punt d’inflexió entre survival horror i action survival\nHem tingut en múltiples ocasions, en jocs diversos i des de diferents perspectives, la possibilitat de tornar a alguns dels principals escenaris de la saga. Més enllà dels jocs que destaquem en la cronologia complementària, cal destacar les dues entregues d’Umbrella Chronicles, uns jocs de trets en primera persona amb moviment sobre raïls a través dels quals podíem tornar a posar-nos a la pell dels protagonistes de la sèrie o conèixer episodis complementaris dels fets més rellevants de la història, cosa que ha enriquit notablement el relat —alhora que l’ha fet més confús per als profans.\nAquestes històries complementàries també han estat l’objecte d’spin-off, com els dos lliuraments de Resident Evil: Outbreak, en què seguíem les passes d’altres supervivents de la ciutat de Raccoon i observàvem punts en què la seva aventura s’entrellaçava amb la dels principals actors de la saga, o una proposta irregular i molt basada en l’acció, Resident Evil: Operation Raccoon City, que si més no ens brindava l’ocasió refrescant de posar-nos en la pell d’un cos d’elit d’agents d’Umbrella.\nAmb el canvi formal de Resident Evil 4, les vendes van augmentar, però un corrent d’opinió crític entre els guardians de les essències exigia un retorn a les arrels. La resposta de Capcom va ser tímida, al començament, amb una expansió de Resident Evil 5, Lost in Nightmares, que permetia un canvi de perspectiva opcional i puntual curiós, passar de les càmeres dorsals a les càmeres fixes en punts estratègics de l’escenari. Després, els canvis van ser una mica més compromesos, amb el llançament d’una escissió de la sèrie principal, amb dues entregues aparegudes, Resident Evil Revelations, que no alterava la perspectiva de la càmera, però que feia èmfasi en l’horror i no en l’acció. I, finalment, hi va haver un tomb dins de la sèrie principal: Resident Evil 7 va optar per un nou canvi de perspectiva (que Capcom havia assajat amb un èxit més que discutible amb anterioritat amb episodis laterals, com Resident Evil Survivor o Resident Evil: Dead Aim).\nResident Evil 7 va optar per un nou canvi de perspectiva.\nA Resident Evil 7, la vista en primera persona feia que l’experiència de joc fos més immersiva, cosa que el mode de Realitat Virtual intensificava extraordinàriament. Una entrega celebrada i ben acollida per pràcticament tothom. En contradicció amb el punt de vista, el protagonista d’aquella iteració de la sèrie, Ethan Winters, és un dels personatges centrals menys carismàtics amb diferència, resulta llunyà i el jugador pot identificar-s’hi menys que amb cap altre protagonista d’altres capítols.\nEls principals episodis del malson\nTemps en què transcorre: Juliol de 1998\nPersonatges principals: Rebecca Chambers, Billy Cohen\nEn aquesta preqüela, la secció Bravo de l’equip d’elit de tàctiques especials i servei de rescat conegut amb l’acrònim S.T.A.R.S. és enviat a les muntanyes Arklay per investigar una sèrie de sospitosos atacs caníbals. En el transcurs de la seva missió, l’equip és atacat, l’operatiu mèdic i de seguretat remota Rebecca Chambers se’n separa i ensopega amb el fugitiu Billy Coen, un tinent del cos d’Infanteria de Marina dels EUA acusat d’assassinat i condemnat a mort. Obligats a treballar en equip per sobreviure, descobriran alguns dels secrets de la companyia farmacèutica Umbrella. El joc introduïa la cooperació entre els protagonistes, que el jugador controlava de forma alterna.\nResident Evil [original: 1996; remake: 2003]\nPersonatges principals: Chris Redfield, Jill Valentine.\nPersonatges secundaris: Rebecca Chambers\nEl primer gran exponent del survival horror -un gènere caracteritzat per l’atmosfera tenebrosa dels escenaris i la limitació de mitjans dels herois, que han d’escapolir-se d’amenaces que els superen en nombre i força. Després que l’equip Bravo dels S.T.A.R.S. hagi desaparegut a les muntanyes Arklay, l’equip Alpha del mateix cos es desplaça als afores de la ciutat de Raccoon seguint-ne el rastre. Chris Redfield i Jill Valentine, dos dels agents de la unitat, hauran de combatre tota mena de criatures monstruoses. Descobriran que l’origen de les mutacions són els experiments biològics de la corporació farmacèutica Umbrella.\nCapcom refaria totalment l’aventura pixel·lada i en milloraria la jugabilitat el 2002, amb gràfics hiperrealistes, nous entorns i ítems i una trama més elaborada.\nResident Evil 3: Nemesis ; Resident Evil 3 \nTemps en què transcorre: Setembre i octubre de 1998\nPersonatges principals: Jill Valentine.\nPersonatges secundaris: Carlos Oliveira.\nDividida en dues parts que tenen lloc abans i després dels fets narrats a Resident Evil 2, el joc narra com el Virus-T s’estén per Raccoon City i en delma dramàticament la població. L’aventura, que el jugador podia alterar segons algunes de les decisions que prengués en moments clau, seguia l’agent d’operacions especials Jill Valentine, que, a més d’enfrontar-se a zombis i bèsties mutades, havia d’esmunyir-se de l’atac d’un gegant imparable, Nemesis.\nEl 2020, Capcom ha revisat un episodi potser que, en perspectiva, potser podíem considerar menor dins la saga però que era molt recordat i havia estat col·locat a un lloc privilegiat de l’altar dels devots de la fe en Resident Evil. Malgrat que l’envergadura de la història no és ben bé la mateixa que la de Resident Evil 2, la cura en la factura de la reimaginació del tercer episodi numèric de la família és similar a l’esmerçada en la recreació de Resident Evil 2, l’entrega precedent. Si a Resident Evil 2 arribàvem a controlar fins a quatre personatges en el mode història canònic i sis personatges en els modes extra complementaris, a Resident Evil 3 controlem només dos personatges en el transcurs de l’aventura i s’ha ofert l’extra d’un mode multijugador asimètric en línia, competitiu i cooperatiu, Resident Evil Resistance, que s’ha servit com a acompanyament, amb un contingut argumental allunyat dels principals fets del relat central i té entitat completament independent, també des del punt vista jugable, cosa que obliga a contemplar totes dues propostes com a entitat diferenciada i a deixar-lo fora d’aquesta repassada.\nPel que fa a la recreació de Resident Evil 3 pròpiament dita, tot i que s’ha sacrificat alguna porció del joc original, també hi ha hagut afegits que han enriquit el remake d’aquesta entrega. Si contemplem aquesta nova encarnació de Resident Evil 3 en la seva especificitat, hem de concloure que Capcom ha depurat la fórmula fins al punt de destil·lar un híbrid perfecte de survival horror i action survival. Entretingut, intens, amb un acabat tècnic i artístic esplèndid i molt rejugable. La recreació de Resident Evil 3 no és només un regal per als fanàtics de la sèrie i una invitació irresistible per als qui encara no la coneixen, també suposa la cristal·lització d’un nou cànon en la història de la llicència, un aspecte que hem anticipat abans de la cronologia i que abordarem amb major deteniment a l’addenda final de l’article.\nResident Evil 2 [original: 1998; remake: 2019]\nTemps en què transcorre: Setembre 1998\nPersonatges principals: Leon S. Kennedy, Claire Redfield.\nPersonatges secundaris: Ada Wong, Sherry Birkin, Hunk.\nResident Evil 2 ens endinsa als entorns urbans de Raccoon City, on Claire Redfield, germana del líder de l’equip Alpha dels S.T.A.R.S., i el policia novell Leon S. Kennedy descobreixen l’abast d’una epidèmia que ha transformat en morts vivents els habitants i part important de la fauna i la flora dels seus entorns en éssers sanguinaris. De la mà de tots dos protagonistes, resseguint dues històries complementàries, coneixerem més detalls de les conspiracions de la companyia farmacèutica que s’amaga rere l’esclat de la plaga. L’aventura ha estat completament remodelada enguany.\nResident Evil Code Veronica (2001)\nTemps en què transcorre: Novembre 1998\nPersonatges principals: Claire Redfield, Chris Redfield.\nPersonatges secundaris: Steve Burnside.\nEls germans Redfield coincideixen per fi en una mateixa aventura que els transporta a una base secreta de la companyia Umbrella a l’Antàrtida, on coneixíem la família Ashford i el seu paper en la fundació d’Umbrella. El joc abandonava els escenaris prerenderitzats i oferia per primer cop entorns poligonals.\nResident Evil 4 (2004); Resident Evil 4 Remake (2022)\nTemps en què transcorre: 2004\nPersonatges principals: Leon Scott Kennedy.\nPersonatges secundaris: Ada Wong.\nLeon S. Kennedy s’ha convertit en un agent al servei del govern dels EUA per la seva valuosíssima experiència de camp a Raccoon City. L’agent es desplaça a territori espanyol cercant pistes sobre la filla del president dels EUA, que ha estat segrestada per una misteriosa secta. Umbrella sembla haver desaparegut per sempre, però hi ha actors a l’ombra que estan interessats a explotar noves armes biològiques. És per això com descobrim l’existència de “las plagas“, uns paràsits que incrementen la força dels cossos dels éssers vius on s’instal·len i els fan gairebé insensibles al dolor, però alhora els sotmeten a una severa degeneració física i intel·lectual. Una entrega trencadora, tan arriscada com revolucionària, que va canviar completament la saga i va redefinir els videojocs de terror.\nAl marge d’una data de publicació aproximada, és poc el que sabem a hores d’ara sobre la recreació del que és un dels episodis més celebrats però controvertits alhora de Resident Evil.\nTemps en què transcorre: 2005\nPersonatges principals: Jill Valentine, Chris Redfield, Keith Lumley.\nPersonatges secundaris: Jessica Sherawat, Parker Luciani, Quint Ketcham.\nEls agents Chris Redfield i Jil Valentine, ara a les files de la BSAA, l’Aliança d’Avaluació de la Seguretat sobre Bioterrorisme, s’embarquen en una missió que transcorre a les aigües del Mediterrani i que els enfrontarà a Il Veltro, una banda bioterrorista que fa ús d’una variant del Virus-T que afecta les formes de vida aquàtiques. L’aventura, que s’articula de forma episòdica, és una preqüela dels fets narrats a Resident Evil 5.\nTemps en què transcorre: 2006 i 2009\nPersonatges principals: Chris Redfield, Sheva Alomar.\nPersonatges secundaris: Jill Valentine, Josh Stone.\nEncara colpit per la misteriosa desaparició de la seva antiga camarada Jill Valentine, Chris Redfield s’encamina a Kijuju, a l’Àfrica occidental, per investigar el brot d’una nova amenaça biològica vinculada a aquella sobre la que l’agent Kennedy va informar després de la seva missió a Espanya. Un cop sobre el terreny, Redfield farà equip amb l’agent de la BSAA Sheva Alomar i descobrirà que la recerca sobre armes biològiques per part de la corporació Umbrella té el seu origen en un virus progenitor extret d’una flor local. Malgrat la polèmica per la introducció del multijugador en un joc de terror, des del punt de vista jugable, la proposta és encara avui una de les millors experiències cooperatives d’acció per a dos jugadors.\nTemps en què transcorre: 2011.\nPersonatges principals: Claire Redfield, Moira Burton, Barry Burton, Natalia Korda.\nDos operatius de l’organització no governamental humanitària de lluita contra el terrorisme TerraSave, Claire Redfield i Moira Burton (filla d’un dels antics agents de l’equip Alpha dels S.T.A.R.S), són segrestades i enviades al centre de detenció d’una illa abandonada. Narrativament, com passava amb l’anterior Revelations, aquesta entrega se seqüencia en episodis. Des del punt de vista jugable, el joc opta per dues aproximacions diferents, que permeten tant el control per part d’un sol jugador com de dos: mentre que Claire Redfield s’encarrega de l’artilleria, Moria Burton s’ocupa de l’assistència mèdica i l’exploració.\nTemps en què transcorre: 2012, 2013.\nPersonatges principals: Chris Redfield, Leon S. Kennedy, Ada Wong, Sherry Birkin, Jake Muller, Piers Nivans, Helena Harper.\nPersonatges secundaris: Agent.\nSi en els principals episodis anteriors havíem visitat escenaris diversos però emmarcats en àmbits molt concrets, a Resident Evil 6 l’escenari esdevé global perquè també ho és l’amenaça a la qual s’enfronten els protagonistes. Quatre campanyes diferents, tres de cooperatives i una en solitari, que involucren fins a set personatges. Quatre dels personatges principals són vells coneguts, supervivents del caos que va arrasar Raccoon City i que va originar la saga: Leon Scott Kennedy i Sherry Birkin, apareguts per primer cop a Resident Evil 2 i que exerceixen com a agents del servei secret dels EUA, Chris Redfield, que debutà al primer joc de la sèrie i que ara és capità d’una unitat d’elit d’una organització internacional que lluita en contra del bioterrorisme, i Ada Wong, una misteriosa espia amb motius ocults que ja havia coincidit amb en Leon tant a Resident Evil 2 com a Resident Evil 4. Els dos personatges que s’estrenen són Piers Nivans, un soldat de la BSAA a les ordres de Redfield, Helena Harper, una altra agent del servei secret dels EUA, i Jake Muller, un jove mercenari que és fill del maquiavèl·lic Albert Wesker, el malvat que gairebé sempre ha mogut els fils d’Umbrella, i és, per tant, hereu tant d’una notable mala bava com d’un llegat genètic peculiar\nTemps en què transcorre: 2017\nPersonatges principals: Ethan Winters, Mia Winters.\nPersonatges secundaris: Chris Redfield.\nSi en l’anterior iteració numèrica de la sèrie principal de la franquícia l’escala de l’aventura era internacional, hi havia set personatges principals i quatre històries que s’entrellaçaven, en aquest episodi les proporcions són més aviat domèstiques. Un individu aliè al relat que coneixem rep un missatge de la seva muller, en parador desconegut de fa anys. Les pistes el duen a una mansió isolada enmig d’una plantació al sud dels Estats Units, on han tingut lloc desaparicions inexplicables. Després que l’haguéssim donat per clausarada, la companyia Umbrella torna al primer pla de l’acció.\nResident Evil 7 ofereix una vista en primera persona, que no és del tot inusual però sí poc freqüent a la saga, i que potencien el poder d’immersió d’una aventura veritablement angoixant, que presenta un personatge desconegut i introdueix entorns i jugadors nous sense deixar de banda alguns elements característics i algun rostre conegut. Una entrega ben rebuda tant pels puristes com pels renovadors que, a més, ha servit per cridar l’atenció de nou sobre la propietat intel·lectual de Capcom com feia temps que pocs altres títols de la llicència havien pogut aconseguir.\nLa resurrecció d’una saga mítica\nAmb les recreacions de Resident Evil, Resident Evil 2 i Resident Evil 3, com hem explicat en algun punt de l’article, Capcom ha fet retocs al relat i ha actualitzat el cànon. Amb l’anunci del llançament de Resident Evil VIllage (previst el 2021) i Resident Evil 4 Remake (que s’espera que apareixerà en algun moment de 2022), a més, sabem que aquesta redefinició continuarà completant-se en un futur pròxim.\nPodem dir que el cànon antic comprèn les entregues numèriques (inclòs el remake de Resident Evil, que de fet no interferia massa amb la història original) que van de Resident Evil 0 a Resident Evil 6, així com Code Veronica, els fets dels Outbreak (Resident Evil Outbreak i Resident Evil Outbreak: File 2) i alguns dels episodis narrats dins dels dos jocs de trets en primera persona sobre rails The Umbrella Chronicles i The Darkside Chronicles. Dins el rerefons històric original, no són canònics els episodis d’aquests dos títols que resumeixen videojocs sencers però sí que ho són els episodis extra que s’ocupen d’explicar moments obviats pels títols principals. Es tracta dels capítols protagonitzats per Albert Wesker i Rebecca Chambers, així com la fugida d’Ada Wong de Raccoon City i Operation: Javier, una missió de Leon Scott Kennedy i Jack Krauser.\nTambé són canòniques les pel·lícules d’animació generada per computadora Resident Evil: Degeneration i Resident Evil: Damnation, uns films als quals s’afegirà Resident Evil: Infinite Darkness, sèrie d’animació que s’estrenarà en algun moment del 2021 a Netflix i que estarà protagonitzada per Claire Redfield i Leon S. Kennedy, la dupla d’herois de Resident Evil 2. Podríem afegir còmics com els manga Marhawa Desire o Heavenly Island o novel·les com les de Stephani Danelle Perry, que, com que, en part, versionen els fets dels videojocs, contenen passatges canònics… però això queda bastant lluny dels videojocs i s’aparta força de l’objectiu d’aquest text.\nEl nou cànon es basa en la introducció de recreacions dels videojocs originals. Resident Evil 2 i Resident Evil 3 ja han reescrit aspectes de la història, que segueix essent ben bé com la coneixíem en tot allò que no entri en conflicte amb alguns dels nous fets. Amb el llançament de Resident Evil 4 Remake també hi haurà aspectes de l’aventura original que seran, previsiblement, revisats.\nTemps en què transcorre: 2021 (?)\nPersonatges principals: Ethan Winters, Chris Redfield.\nPersonatges secundaris: Mia Winters.\nUbicat cronològicament un temps després dels fets de Resident Evil 7: Biohazard, VIllage torna a oferir una vista en primera persona posar-nos en la pell d’Ethan Winters i Chris Redfield. En aquesta ocasió, pel que n’hem pogut veure als tràilers que Capcom ha fet públics, però, els dos personatges podrien convertir-se en antagonistes.\nDesprés que Ethan fos arrossegat pels esdeveniments al casalot de la família Baker, el protagonista de l’entrega anterior ha aconseguit refer la seva vida amb la seva muller, Mia i, sota la protecció de la BSAA, l’oportunitat d’un futur per a la seva família. Tot s’esfondrarà, però, a causa de la inexplicable intervenció d’en Chris, el qui ha estat un dels herois més emblemàtics de la sèrie, antic membre del cos d’elit dels S.T.A.R.S. i actual membre de l’Aliança per a l’Avaluació de la Seguretat en enfront del Bioterrorisme que ha vetllat per Ethan i Mia.\nEls remake de Resident Evil 2 i Resident Evil 3 no són només l’ocasió de revisitar Raccoon City i reviure les experiències angoixants de Leon S. Kennedy, Claire Redfield, Jill Valentine i Carlos Oliveira, ara des d’un altre punt de vista i amb uns escenaris renovats; si aquestes recreacions són especialment rellevants, és perquè suposen, sobretot, l’equilibri definitiu entre les dues ànimes entre les quals la sèrie s’ha debatut els últims anys. Per això, juntament amb el cop de timó de Resident Evil 7, són més significatives que no ho hauria estat qualsevol altre episodi o una remodelació que, simplement, hagués adaptat l’epopeia original des del punt de vista tècnic.\nLes noves versions de Resident Evil 2 i Resident Evil 3 suposen l’equilibri definitiu entre les dues ànimes entre les quals la sèrie s’ha debatut els últims anys\nPel que fa al vessant de la narrativa visual interactiva, aquestes aventures són el compendi del bo i millor que ha aportat la franquícia fins avui: intensitat dramàtica, relat vibrant, carisma i proximitat dels personatges. Pel que fa a la jugabilitat i al disseny en general, també es resumeixen de forma excel·lent els aspectes més característics i valuosos de la prescripció que ha estat marca de la casa: ponderació entre sigil i acció, contrabalanç de gestió de recursos i resolució de puzles. In medio, virtus. Equilibri, en definitiva.\nPer descomptat, tot és perfectible, i aquest punt no és el final del camí, com auguren VIllage i Resident Evil 4 Remake, però això és quelcom que hauríem d’agrair tots els seguidors de la saga. Les aus de mal averany donaven la sèrie per morta i enterrada, però amb Resident Evil 7 i, especialment amb els remakes de Resident Evil 2 i Resident Evil 3, ha ressuscitat. Tractant-se de zombis, segurament, no podia ser d’altra manera. El 25è aniversari de la saga, que se celebrarà durant el 2021, serà el moment idoni perquè Capcom faci pública nova informació i imatges dels projectes que han estat oficialment confirmats i, segurament, n’anunciï també de nous. La franquícia zombi està més viva que mai.\nResident EvilRetrospectivasurvival horrorVideojocs\n01-04-19 a les 9:19 pm\nEm vaig fer el 2 en el seu moment i reconec que sóc dels que el canvi que va haver més endavant no va ser del meu gust, però sense canvi no hi ha innovació. Ahir em van regalar el nou remake i espero amb ganes veure que ha sigut d’aquest gran joc.\n01-04-19 a les 10:59 pm\nEfectivament, sense canvi no hi ha innovació, i la sèrie no hauria pas evolucionat si s’hagués acontentat, simplement, a repetir-se. En qualsevol cas, la prova definitiva de si Capcom l’encerta o no, però, la tindrem amb el feedback de jugadors com tu, David, que es van apartar de la sèrie en un determinat moment però que ara hi tornen. Vejam què et sembla l’experiència de tornar a Raccoon.


BLOG DE L'ASSUMPTA: La història dels draps de cuina brodats...\nrits 20 d’octubre de 2013, a les 18:51\nCaram, quin post!\nPrimer, quin record tan bonic que tens de la sogra, guarda'l ben endins. Els estius plegats, els brodats, la delicadesa...\nI a la pregunta, i perquè no li hauria d'agradar? és una part de tu! i tant que li agradarà!! i els altres dos, guarda'ls tu, per tu, pel record.\nAssumpta 21 d’octubre de 2013, a les 12:50\nSí ;-) Tinc molt bons records... Mira, fa uns anys em van operar del genoll i jo estava a casa fent el dropo, amb la meva cama embenada i les crosses i en Josep Lluís, quan sortia de treballar passava per casa sa mare que li tenia preparat el que jo anomenava "El cistellet de la caputxeta" :-DDD\nI és que, en un cistellet (tal qual, eh? com AQUEST i portava el dinar pels dos... primer plat, segon plat, postre, pa... ;-))\nEn fi, ja veus :-))\nAi, què bé que pensis que li agradarà... no sé, sóc molt cagadubtes jo amb tot això ;-))\nCarme Rosanas 20 d’octubre de 2013, a les 22:20\nM'ha agradat aquest record per la teva sogra, jo també tenia molt bona relació amb la meva sogra... i és bonic que quedi així explicat amb tanta tendresa.\nAixò "abans" es feia molt, vull dir de guardar les coses boniques i no fer-les servir. Totes les àvies, per dir-ho d'alguna manera (encara que jo també sóc àvia, però no és el meu cas) bé, dit d'una altra manera, les generacions d'abans sempre deixaven, un munt de coses per estrenar. De roba de casa, sobretot.\nI jo crec que s'ha de fer cas dels flaixos aquests que et vénen. Jo prou que ho faig. Estic seguríssima que la teva amiga estarà molt contenta de tenir un d'aquests draps, en primer lloc perquè els has fet tu i després i més important, en aquest flaix hi sortia ella, i no una altra persona. I això ja és una mena de privilegi amistós, no? I quin drap? No importa quin, tots són molt bonics. Se m'acudeix que si n'hi ha dos que tenen el mateix dibuix, us en podeu guardar un i ja el tens de record... i l'altre li regales.\nM'imagino en la quietud de la migdiada, l'Assumpta fent punt de creu d'amagat, amb la il·lusió que es posa en totes les petites sorpreses que preparem per als altres.\nUna abraçada gegant... doncs sí, per ser com ets.\nAssumpta 21 d’octubre de 2013, a les 13:16\nSí, sí, hahaha entenc això que dius que "abans" es feia molt... i és que les noies es feien uns aixovars impressionants i, després, anaven gastant sempre "lo" més senzill i guardant el millor... i au, anar fent ;-)\nFa ja bastants anys... no sé... vint, potser, va morir la germana gran del meu pare (ara tindria més de cent anys si visqués) i tenia llençols NOUS per estrenar DE LA SEVA SOGRA!!! O sigui, la sogra no els havia estrenat, ella els havia heretat i va morir sense estrenar-los. No sé com serien, però gairebé peces de museu :-))\nQuan faig alguna cosa per la meva mare sempre la obligo a fer-ho servir hehe... és una ordre, si no, no s'hi val. Altre cosa és que ella guarda els draps més bonics pels dies que té gent a dinar, així, si algú entra a la cuina, veu els draps brodadets i els dies de cada dia, en fa servir més "de batalla"... això ho puc entendre... però guardar-los? :-DD\nI tant que en el flaix sortia ella! De fet ja feia dies que hi pensava... "has de trobar alguna cosa", però no sabia què i, mentre pensava, va ella i... pam! un altre detall... i just el mateix dia arriben els draps de cuina! El meu cervell va fer l'associació ràpidament ;-))\nTrobo una idea genial això de quedar-nos cada una un dels de la tetera i les tassetes hehe com són iguals! Només canvia el color! (Ara els dubtes seran sobre quin color em quedo i quin li regalo hahaha)\nXeXu 20 d’octubre de 2013, a les 23:03\nAbans de res, dir que sento la pèrdua de la teva sogra, no sé si ja ho havies dit abans i se m'ha passat, però m'assabento ara de que ha faltat. Una abraçada molt forta per tu i una altra per en Josep Lluís.\nEl record és maco, i els draps tenen molta història. Sincerament, jo penso que si li expliques a la teva amiga la mateixa història que ens has explicat a nosaltres, i després li dius que t'agradaria que ella se'n quedés un, li farà moltíssima il·lusió. És un regal especial que vas fer amb les teves mans, i ara pot passar a ella per desig reu, jo crec que és un bon regal. A mi personalment m'agraden més els de la tassa i la tetera, però a mi no em facis massa cas!\nAssumpta 16 de novembre de 2013, a les 21:02\nCrec que ho havia posat, així, "públicament" en un comentari a ca la Rits, però no n'havia fet cap post. Gràcies per les abraçades ;-)\nAquí estan encara els draps... em miren i em diuen "ei, que la teva amiga ha llegit el post!! fes el favor"... però jo, vaig tant descentrada que encara no els he enviat. Avui, de moment, faig un pas endavant mirant de respondre comentaris ;-)\nCom que no et faci cas? M'agrada que també hagis donat la teva opinió! :-)\nAnònim 21 d’octubre de 2013, a les 8:13\nSi li expliques tot el que s'amaga radera d'aquests draps segur que li agrada ;)\nAssumpta 16 de novembre de 2013, a les 21:04\nGràcies. PONS, maco... Era totalment sincera quan deia que tenia dubtes, però entre tots m'heu convençut. Moltíssimes gràcies!! ;-))\nmontse 21 d’octubre de 2013, a les 8:42\nQuin record més maco i ple de sensibilitat, ens has compartit!!...\nJo també n'havia fet de punt de creu i m'agradava molt, i desprès el que havia fet durant l'any, sempre per duplicat, ho regalava pel dia de la "Mare", a la meva mare i a la meva sogra... M'ha agradat que m'ho fessis reviure!!.\nI sobre la consulta que ens fas, penso que sent bona amiga com és, li agradarà molt el regal....A mi m'agrada més el de la tetera i la tasseta, i tal com et diu la Carme, en tindreu un cadascuna.\nAssumpta 16 de novembre de 2013, a les 21:23\nEstic contenta que tots ho trobeu bona idea! ;-)\nFer punt de creu, quan tens temps i ho fas relaxadament, és molt distret, molt maco... M'agradaria recuperar l'afició... A veure si ho faig ;-)\nI un punt més per les teteres :-DD\nMcAbeu 21 d’octubre de 2013, a les 8:53\nSi a tu t'agradaria donar-li un, a ella li agradarà rebre'l. No en tinc cap dubte. I si sap la història que tenen al darrere i que els fa tan especials, encara més perquè li demostraràs que també és una amiga especial.\nI ja que ens demanes l'opinió, et diré que jo també li donaria un de les teteres per les mateixes raons que explica la Carme.\nAssumpta 16 de novembre de 2013, a les 21:25\nSí que sap la història, sí... Sé que ha llegit el post ;-))\nEi, m'ha agradat molt veure que tots us sembla bona idea això de regalar-li un d'aquests draps de cuina ;-)\nI ja està decidit, serà un de les teteres (no sé si li agradaria més el blau o el vermell... però bé, ho faré a cara i creu hehehe)\nsa lluna 21 d’octubre de 2013, a les 13:14\nQuin relat més tendre! Records de les persones que estimes, així en present, perquè encara que no són aquí, sempre ens acompanyen.\nEl regal preciós, triïs el que triïs, perquè l'important és l'afecte que tens a la teva amiga. Tot i això, penso que el de les tasses és molt apropiat, per associació d'idees, prendre un te o un cafè juntes és una manera de compartir moments de complicitat.\nAssumpta 16 de novembre de 2013, a les 21:28\nTu sí que ets tendra, LLUNETA, guapa ;-))\nOstres, porto gairebé un mes lluny dels blogs i tot i que el teu és un dels que he anat traient el cap, sóc plenament conscient que segur que m'he deixat un munt de posts bonics per comentar...\nA veure si torno a agafar el ritme!...\nM'agrada l'associació aquesta de fer un cafetó (o un te) plegades... sí, sí... m'ha agradat molt!! ;-))\nMa. Victòria 21 d’octubre de 2013, a les 22:02\nFa dies que no entro en el teu blog i avui ho he fet. Jo cec que la teva amiga estarà molt contenta amb aquest regal. Primer per ser fet per tu i segon per haver pensat en ella.\nAssumpta 17 de novembre de 2013, a les 2:09\nTu també tens una paciència enorme esperant respostes de mails i altres coses... ufff... ja veus, gairebé un mes sense respondre comentaris al blog. He de fer un esforç per mirar de posar les coses a la normalitat. Un petonàs! :-)\nMaryMoon 22 d’octubre de 2013, a les 14:13\nEls aires de l'Empordà porten bons records :)\nRegala'ls, Assumpta! Segur que si li expliques la història a la teva amiga li faran encara més il·lusió.\nAssumpta 17 de novembre de 2013, a les 2:10\nBons els aires de l'Empordà hehehe...\nAi, he de passar pel teu blog, a veure si has fet alguna manualitat nova, que a tu també t'agrada fer-ne... Estic tan "desconnectada"...\nMaryMoon 22 d’octubre de 2013, a les 14:16\nQue són molt macos i t'hi devies dedicar una bona estona!!\nAssumpta 17 de novembre de 2013, a les 2:11\nM'ho passava bé fent-ho... Aquest és el problema, que estic deixant de fer coses que m'agradaven (punt de creu, llegir, bloguejar) tot substituït per un "començo tot i no acabo res" que m'angoixa una mica... Però ara aviat ho superaré ;-))\njomateixa 22 d’octubre de 2013, a les 17:52\nTots estan molt bé, però crec que triaria el de "Bona cuina".\nAssumpta 17 de novembre de 2013, a les 14:51\nA mi també m'agrada el de bona cuina, però donat que han triomfat els altres, estic contenta perquè em quedaré el Bona cuina i un de les teteres hehehe :-))\nMargarida 22 d’octubre de 2013, a les 23:23\nSento molt la pèrdua de la teva sogra. Segur que ha deixat un buit`molt gran, però també un munt de records. Ho sé perquè jo, aquest any, en cinc mesos, he perdut el pare i la mare.\nM'has fet recordar els temps en què jo també brodava punt de creu, aprofitant les migdiades dels nens quan eren petits. Jo tampoc he pogut fer mai migdiades perquè m'aixecava marejada. Així que aprofitava per brodar, sobre tot, pitets.\nA la meva mare li agradava brodar bosses de pa i davantals. I els que m'havia regalat, jo els guardava per no fer-los malbé. Ja veus, faig com la teva sogra....\nEstic convençuda que a la teva amiga li alegrarà saber aquesta història, i que hagis pensat en regalar-li un dels draps de cuina. Tots són molt bonics, -i moooolt ben brodats!!!!. Jo potser triaria el de la Bona cuina, però crec que seria més assenyat dir-li: "Té, tria'n un. El que més t'agradi. Te'l vull regalar perquè em farà molt feliç saber que és a les teves mans!"\nAssumpta 17 de novembre de 2013, a les 14:54\nCaram... ostres, em sap molt de greu... perdre pare i mare en qüestió de cinc mesos ha de ser molt, molt dur. t'envio una abraçada fortíssima, de tot cor.\nCrec que hauríes de fer servir alguna d'aquestes bosses de la mare... a ella li farà gràcia -perquè allà on és ho podrà veure hhehe.\nLa persona de la que parlava ha vist el post hehehe... i ja sé quin li agrada més ;-) (el post va ser un truc per veure si s'hi fixava hehe)\nEi, i gràcies per dir que et semblen ben brodats!! :-))\nMaria Escalas Bernat 9 de novembre de 2013, a les 1:26\nJo penso que és molt maco que li facis aquest regal, perquè és un regal que tu t'estimes. És un record d'una persona que tu estimaves, penso que és molt emotiu.\nAssumpta 17 de novembre de 2013, a les 14:55\nTu ets una persona d'una gran sensibilitat, sempre ho veig als teus escrits, així que agraeixo també molt que m'animis a fer aquest petit regalet... Estic contenta!! ;-))\nAssumpta 16 de novembre de 2013, a les 20:50\nMare meva, si porto gairebé un mes sense actualitzar el blog... Bloguet meu ;-)\nNooooooo, no, que no et penso pas deixar... ni ara, ni mai. Que t'estimo molt!\nPerò ja saps, a vegades canvien coses a la vida de les persones i s'ha de posar una mica d'ordre...\nAquests dies tinc la sensació que estic fallant a molta gent. Persones que esperen mails que mai m'acabo de decidir a respondre perquè "no em surt", no trobo el moment... no sé... Persones que potser esperen una trucada, o el que sigui... i no arriba, perquè -tal com no faig posts- tampoc faig gairebé res més...\nEn fi, tot s'anirà posant a lloc... segur :-)\nDe moment vaig a veure si sóc capaç de respondre tots aquests comentaris tan bonics i, després, fer un post nou.


Mireia Riera, del restaurant Can Farell: «Hem participat a Joc de Cartes com a homenatge a la meva mare» | NacióSabadell\nMireia Riera, del restaurant Can Farell: «Hem participat a Joc de Cartes com a homenatge a la meva mare»\nLa guanyadora del concurs de TV3 com a millor restaurant familiar del Vallès explica la seva experiència\nper Jaume Ventura , 24 de maig de 2018 a les 07:00 |\nMireia Riera, al davant del seu restaurant Can Farell amb el diploma de guanyadors | Jaume Ventura\nMireia Riera és la codirectora del restaurant Can Farell, de Santa Eulàlia de Ronçana. Aquest dimecres han guanyat el concurs Joc de Cartes com a millor restaurant familiar del Vallès, imposant-se a establiments de Lliçà d'Amunt, Palau-solità i Plegamans i Sant Quirze Safaja.\n-Per què veu decidir participar?\n-Per l'experiència i com un homenatge a la mare, que va ser qui, juntament amb el pare, va iniciar Can Farell fa 46 anys.\n-Com arriba un a "Joc de Cartes"?\n-Rebo una trucada entre setembre i octubre explicant-me que volien fer una edició per restaurants familiars. Et fan vàries entrevistes i fins i tot enviar un vídeo de mi mateixa parlant i explicant el restaurant. Finalment, ens van trucar per dir-nos que érem uns dels quatre seleccionats, però en cap moment saps contra qui competiràs.\n-I arriba el moment de la gravació.\n-Això va durar tres dies. Primer ens van convocar a quarts de cinc a Sant Quirze, i a aprtir d'aquí vem passar per la resta de restaurants i pel debat final. Tenia dubtes a com votar i no sabia com fer això de posar notes a la feina dels altres.\n-El dia que van venir aquí, com ho veu afrontar?\n-No recordo estar molt nerviosa, no tinc massa por escènica. El tren passa una vegada, malament si et traeixen els nervis. Vem fer l'àpat a les 12 per no solapar amb el servei de quarts de dues.\n-Què et va semblar conèixer les altres propostes d'un mateix estil?\n-Al Portal Vell hi vaig molt, i a La Masia també hi havia estat. Però al Candombé no. Crec que a tots ens anirà molt bé.\n-Què us espereu després del programa?\n-Poder-te projectar a 500.000 espectadors, ho hagis fet bé o no tant bé, és positiu. Els hi dic a tots que ens hem de calçar perquè una promoció així ens suposarà feina. Nosaltres el cap de setmana el tenim molt cobert: tenim sala de jocs amb monitores pels nens i els clients mengen molt bé. El que a mi m'interessa és que arribarem a un target més d'entre setmana, que no tenim tan cobert com el del cap de setmana.\n-Sí, del tot. Ha estat una experiència diferent, amb rodatges i claquetes. Hi ha un abans i ara veurem el després.\nVallès Occidental, Política, TV3, Joc de Cartes, Can Farell, Joc de Cartes Can Farell, restaurants, televisió


Les escoles segregades demanen “valentia política” perquè el nou decret d’admissions sigui vigent per al curs vinent - Social.cat\nLes escoles segregades demanen “valentia política” perquè el nou decret d’admissions sigui vigent per al curs vinent\nLes famílies dels centres d’alta complexitat ho veuen una oportunitat per començar a revertir la inequitat\nDimecres, 18 de desembre de 2019 | 11:15 h\nHi ha 225.000 alumnes escolaritzats en centres de màxima complexitat | Laura Busquets (ACN)\nLes escoles segregades demanen “valentia política” perquè el nou decret d'admissions sigui vàlid per al proper període de preinscripcions i tingui efectes el curs vinent.\nEl col·lectiu ‘Escoles contra la Segregació’ que aplega les famílies dels centres de màxima complexitat de Catalunya, creu que “fa massa temps” que no s'han dut a terme mesures polítiques per fer-hi front i veu que el nou decret pot modificar dos dels pilars “bàsics” sobre els quals “pivota la inequitat” del sistema educatiu català: d'una banda, les preinscripcions, i de l'altra, la matricula viva.\nReconeixen que calen més recursos al sistema per dedicar-los als més desfavorits i confien que el decret pot començar a solucionar aquesta situació mentre els recursos no arribin. Les escoles segregades destaquen que aquests dos canvis normatius no requereixen necessàriament una aportació econòmica més gran i que van en la línia de les recomanacions sorgides en el Pacte contra la Segregació Escolar. Per això, consideren que no s'entén que determinats agents implicats en l'acord ara anunciïn la seva voluntat d'oposar-se al nou decret.\nTampoc no entenen que el Departament no garanteixi que el decret s'aprovi dins els terminis legals per ser aplicat durant les preinscripcions per al curs 2020-2021. “Fa massa temps que la segregació escolar s’ha assenyalat com un dels principals reptes que té la societat actual, i fa massa temps que no hi ha hagut mesures polítiques per fer-hi front. Per aquest motiu, no s’explicaria que el nou decret no fos vàlid ja per a aquest proper període de preinscripcions, que tindrà lloc entre el 23 de març i l’1 d’abril”, han instat, en un comunicat.\nLes escoles segregades denuncien que malgrat la signatura del pacte hi ha inspectors d'Educació que continuen actuant amb “lògiques segregadores” i treballin activament per vehicular la matrícula viva cap als centres més desfavorits. Consideren que així es prima una “pau social” per evitar que a les escoles més afavorides s'hi escolaritzin alumnes amb necessitats socials massa notables. El col·lectiu considera que la pressió social de determinades capes de la població no pot passar per sobre de la igualtat d'oportunitats i l'equitat del conjunt del sistema.\nEl col·lectiu xifra en 225.000 infants i joves escolaritzats en 422 escoles, instituts o instituts-escola de màxima complexitat.


Una imatge de Google Earth permet resoldre el misteri d'una desaparició de fa 22 anys | NacióDigital\nUna imatge de Google Earth permet resoldre el misteri d'una desaparició de fa 22 anys\nUn veí de Florida va topar amb el que li va semblar un cotxe submergit en un estany mentre visualitzava imatges del satèl·lit\nper NacióDigital, 13 de setembre de 2019 a les 12:27 |\nImatge del vehicle submergit a l'estany captada per Google Earth.\nEl 7 de novembre del 1997, a la ciutat de Wellington, a Florida, William Moldt va desaparèixer. La seva família va advertir a les autoritats i es va obrir una investigació que mai es va poder tancar... fins ara. El cas de Moldt s'ha resolt per fi, més de dues dècades després, gràcies a Google Earth. Per estrany que soni, aquesta història és certa i té com a nou protagonista un inspector del registre de la propietat.\nL'home revisava imatges del satèl·lit per tenir un control de les edificacions del municipi quan va topar amb un element estrany. Allò li va cridar l'atenció i, després d'apropar i fer més gran la imatge, va veure que es podia tractar d'un cotxe groc -o alguna cosa similar- submergit en un estany.\nImatge més ampliada del cotxe a l'estany\nVa avisar la policia, que s'hi va desplaçar i va confirmar que el que havia vist l'usuari a Google Earth era cert. Els submarinistes van trobar un cos a dins del vehicle i el van identificar com a l'home desaparegut l'any 1997.\nHan passat més de dues dècades i ningú se n'havia adonat abans que en aquest estany, a tocar d'una zona residencial, hi havia un cadàver submergit. Com va arribar fins allà? Per ara, continua sent un misteri.\nA la xarxa, cotxe, desaparició, Google Earth, Florida, estany


niponica No.14 | Marbrerie\nniponica No.14 (Català)\nEl balneari d’aigües termals Kinosaki Onsen està considerat com una de les millors zones de deus d’aigua calenta a la regió de Kansai (Kobe-Osaka-Kyoto). Està en Kinosaki-cho, ciutat de Toyo’oka, al nord-est de la prefectura de Hyogo.\nL’aigua calenta mineral es va obrir camí per primer cop cap a la superfície fa uns 1.300 anys i les seves aigües són famoses per les seves propietats terapèutiques. Fins i tot un il·lustre escriptor va situar una de les seves novel·les aquí, i la gent de totes les condicions socials ha tingut sempre un gran concepte de Kinosaki Onsen.\nLa zona és molt coneguda per els seus set soto-yu. Un soto-yu (literalment “aigua calenta a l’exterior”) és una instal·lació de bany públic que està oberta a tothom i no està gestionada com una tradicional posada ryokan, en la qual es presta servei només a la gent que s’allotja allà. Els banys soto-yu de Kinosaki estan situats a banda i banda del riu Otani, que corre per l’interior de la vila. Cada bany té la seva pròpia història pel que fa al seu origen, i una raó per enorgullir del seu reconegut nivell. Aneu a buscar un que s’ajusti als seus gustos.\nPassejant per la zona, intenteu fer vestir-se amb yukata ja calçar geta, la “vestimenta apropiada” de les persones que van als banys a Kinosaki. Un yukata és una peça semblant a un quimono simple fet servir amb poca roba sota, mentre que els geta són un calçat de fusta amb corretges creuades i tires per als dits. Quan es fa de nit i els llums il·luminen el passeig al costat de riu, els salzes i els arquejats ponts mostren una bellesa particular. Passejar en yukata més enllà dels banys soto-yu pels voltants dèbilment il·luminats produeix una sensació de benestar en la ment i al cos.\nA la ribera del riu Otani, hi ha un cert nombre de posades ryokan tradicionals. Algunes amb un il·lustre passat han acollit a viatgers durant dècades. La majoria d’elles tenen uchi-yu (banys interiors) amb decoracions interessants, oferint una experiència diferent a la dels banys soto-yu.\nQuan arriba l’hivern, la millor experiència gastronòmica és el cranc, el rei de la cuina japonesa d’hivern. Aquí es capturen crancs de les neus, denominats matsuba-gani, excepcionals per la seva abundant carn i el seu sabor delicadament dolç.\nEl passatemps diürn favorit en Kinosaki és pujar al telefèric al cim de la muntanya Daishi, on es troba un bany soto-yu anomenat Kono-yu. Des del mirador del cim es domina una magnífica vista de la ciutat balneari, serralades de muntanyes llunyanes i el riu Maruyama fluint cap al Mar de Japó. L’aspecte de cada element d’aquest panorama depèn de l’estació i de l’oratge.


Salut busca idees per convèncer els joves que es vacunin Salut busca idees per convèncer els joves que es vacunin – MónTerrassa\nEl Departament de Salut busca idees per convèncer els joves que es vacunin, amb especial atenció a la franja d’entre 20 i 35 anys. Segons ha explicat a Rac 1 la secretària de Salut Pública, Camen Cabezas, de les vacunes disponibles, només se n’està posant el 15%, i hi ha un milió i mig de dosis que no s’estan administrant. A més de les trucades que s’estan fent, Salut està parlant amb ‘influencers’ i amb altres departaments per aconseguir arribar al públic més jove, perquè la tardor preocupa. Ara bé, en demanar-li sobre l’ús del passaport covid, no ha considerat “adient” utilitzar l’estratègia de França, però en tot cas ha considerat que hauria de ser l’Estat qui regulés aquesta qüestió. També s’ha mostrat reticent a reobrir l’oci nocturn.Cabezas ha explicat que dissabte, Fira de Barcelona tenia 7.000 cites disponibles per vacunar-se i només es van posar 2.000 vacunes. S’ha adreçat especialment al col·lectiu més jove, que té una cobertura vacunal més baixa. A més de recordar-los que evitaran les quarantenes i que no perdran diners si són autònoms, la secretària ha donat dades per demostrar que la covid sí que afecta els joves i pot ser greu. En la franja entre 20 i 39 anys, durant la cinquena onada hi va haver 102.000 casos, la meitat del total. D’aquests, 2.500 van ser hospitalitzats, 319 van anar a l’UCI i van morir 9 persones. “A les persones menors de 40 anys no els toca anar a l’UCI per una malaltia que es pot prevenir com aquesta”, ha constatat.\nS’inicia la vacunació per als joves de la franja de 12 a 15 anys a Terrassa | Cristóbal Castro\nRAC1 salut vacunes


Convocatòria MOOC UIB\nPresentació de noves eines de suport al docent\nMaterials de suport a la Innovació Docent\nÉs un lloc creat a la intranet de la UIB, al teu espai Moodle, on apostam per donar suport al teu esforç com a professor en les tasques docents.\nEn aquest lloc trobaràs tota una sèrie de materials que fa temps que estan desenvolupats, així com altres de nous que anam creant des de Campus Extens - UIB Virtual.\nAccedir a aquest material és molt fàcil. Quan accedeixis a Campus Extens tindràs l'enllaç «Materials de suport a la innovació docent». Aquí trobaràs tot un seguit de continguts que aniran creixent gradualment gràcies a aportacions en les quals tu també pots participar.\nUsar aquest espai és ben senzill. A la part superior veuràs tota una sèrie de pestanyes que s’aniran afegint gradualment.\nEn cada una de les pestanyes veuràs el títol del material que, des de Campus Extens-UIB Virtual, estam coordinant i preparant per a tu, de vegades amb l’ajuda d’altres àrees i serveis.\nEntre aquests materials ja pots trobar un curs per realitzar presentacions digitals d'alt impacte; una sèrie de vídeos sobre l’ús de les sales de videoconferència; informació per realitzar amb nosaltres els teus videotutorials, videoexperiències i videotemes.\nActualment seguim treballant per anar dotant de continguts aquest nou espai que hem creat per a tu, com a docent de la UIB que ets. Entre els nous continguts hi haurà audiolliçons l’operativa de les quals estam acabant de gestionar.\nA més, en alguna d’aquestes pestanyes també apareixeran enllaços a convocatòries en curs, com és el cas de les bases per demanar de realitzar un MOOC, uns videotutorials o una videoexperiència.\nCom puc aportar-hi la meva experiència?\nSi tens experiències per explicar o materials que poden facilitar la labor d’altres companys docents de la UIB i vols compartir-los, només has d’enviar-nos un correu a <suport.professors@uib.es>.\nA partir d’aquest correu ens posarem en contacte amb tu i acordarem la manera més adequada d’aconseguir la millor presentació possible.\nACCÉS A CAMPUS EXTENS\nProposa el teu MOOC a la UIB:\nACCEDEIX AL TEU ESPAI MOODLE I TRIA LA NOVA ASSIGNATURA\nNo t’ha passat alguna vegada que has notat que els estudiants solen tenir sempre els mateixos dubtes quan vénen a tutories? No has pensat qualque vegada que, si poguessin tenir un reforç de tot el que ja els has explicat, el seu progrés seria més gran?\nPer solucionar aquestes i altres circumstàncies t’oferim la possibilitat de gravar-te una sèrie de càpsules de quinze minuts de durada màxima.\nPodem gravar un vídeo en el qual entrevistes un professional, un referent de qualque tema que imparteixis com a docent de la UIB.\nAmb això fem que la seva experiència arribi millor als estudiants de diversos grups i cursos, i aconseguim crear un major interès pels continguts que comparteixes amb ells a la teva assignatura.\nVídeos de lliçons de llarga durada, com a màxim d’una hora, en què es presenta, de manera extensa i detallada, un tema de l’assignatura.\nACCEDEIX A CAMPUS EXTENS I TRIA LA NOVA ASSIGNATURA\nA LA INNOVACIÓ DOCENT\nACCEDEIX A L'ASSIGNATURA\nPRÒXIMS CURSOS DE FORMACIÓ PER AL PROFESSORAT 0\nCursos 1r trimestre Campus Extens - UIB virtual\nCursos 2n semestre Campus Extens - UIB virtual


El fil d'Ariadna (II): Què saps de Vidal Palau?, de Vicent Borràs\nQuè saps de Vidal Palau?, de Vicent Borràs, fou la novel·la guanyadora del XXIX Premi de Novel·la Ciutat d'Alzira: un text intrigant i àgil, breu i engrescador, que no pots parar de llegir.\nA mig camí entre el suspens i la novel·la de personatges, Que saps de Vidal Palau? aprofundeix en una qüestió que pocs cops ens plantegem i que, tanmateix, ens afecta a tots. M'estic referint a la identitat, a la consciència (o no consciència) de la pròpia identitat.\nEl protagonista, un poeta exitós i també (com no!) amb les seves crisis creatives, pateix un enorme daltabaix familiar, una desgràcia terrible que li canvia la vida. Quan ni ell ni els qui l'envolten són capaços de superar la nova i dolorosa situació, el personatge prendrà una decisió dràstica.\nCom us podeu imaginar, no puc explicar més. Un dels encerts de la novel·la és mantenir-nos a l'expectativa, però sí que puc referir-me a les diverses preguntes, als variats interrogants que sobrevolen el text, i que fan referència a qui som en realitat, a la possibilitat (o impossibilitat) de trencar definitivament amb els lligams que més ens importen, a la incapacitat de conviure amb la frustració i la culpa, a la dificultat de perdonar.\nVehiculada la història a través de la investigació d'un periodista de poca volada que s'hi sent arrossegat irremissiblement, Què saps de Vidal Palau? resulta molt plaent de llegir. A més, inclou una picada d'ullet interessant: Manuel Vázquez Montalbán és un dels personatges de la ficció novel·lesca, amb la seva identitat pròpia absolutament recognoscible.\nJa he dit que parlem d'identitats, oi? Doncs això.\nPublicat per Anna Maria Villalonga a dilluns, de març 04, 2019\nEtiquetes de comentaris: novel·la, novel·la en català, ressenya, Vicent Borràs\nL'hivern a Corfú, de Jordi Masó Rahola


Boris Johnson pretén que avui es voti el seu pacte del Brexit\nL''speaker' del Parlament, John Bercow, té l’última paraula sobre si admet o no a tràmit la votació\n2 min. Londres 21/10/2019 00:30\n651x366 Boris Johnson, al centre, dissabte a la Cambra dels Comuns. / JESSICA TAYLOR / AFP Boris Johnson, al centre, dissabte a la Cambra dels Comuns. / JESSICA TAYLOR / AFP\nEl govern de Boris Johnson pretén que avui es torni a sotmetre a la consideració dels diputats el pacte del Brexit, després que dissabte, a última hora, el mateix govern suspengués l’anomenat “vot significatiu”, que hauria pogut validar l’acord de divorci amb la Unió Europea (UE) a què el premier va arribar la setmana passada. Així ho reflecteix l’ordre del dia de la Cambra dels Comuns d’avui. Abans que s’arribi al que podria ser un altre moment decisiu -o no- en aquest llarg i esgotador debat, l’executiu haurà de vèncer la resistència de l’ speaker del Parlament, John Bercow, que aquest matí tindrà l’última paraula sobre si admet o no a tràmit la votació. Bercow podria al·legar que el contingut bàsic de la votació seria el que ja es va rebutjar en la sessió de dissabte.\nEl Parlament va malbaratar, almenys momentàniament, els plans de Johnson quan abans-d’ahir -la primera sessió celebrada en un cap de setmana en 37 anys- va congelar l’aprovació final del pacte del Brexit, que no tindrà efecte fins que tota la legislació necessària per legalitzar la retirada de la Unió Europea hagi rebut la sanció real. El govern, a més, s’ha vist forçat a demanar una altra pròrroga a la UE, que Brussel·les no valorarà fins que la situació a Westminster no s’hagi aclarit definitivament.\nSi Bercow no aprova la votació d’avui, el govern pot optar per introduir dimarts l’esmentada llei de retirada de la UE. Serà aleshores quan l’oposició intenti esmenar-la amb la introducció d’una proposta d’un referèndum confirmatori. El portaveu del Brexit del Partit Laborista, Sir Keir Starmer, així ho va reiterar ahir a la BBC. Els números, però, estan més del costat de Johnson que no pas dels favorables a un segon plebiscit. Aquesta setmana, i fins al 31 d’octubre, serà clau per resoldre o allargar encara més l’agonia.


Professora d'economia de la Universitat de LleidaLa política d’austeritat aplicada com a resposta a la crisi econòmica ha afectat de manera profunda el sistema de recerca –universitats i centres de recerca–, tot i el manteniment i la millora en la posició dels rànquings internacionals més rellevants. Podríem afirmar que la situació del capital humà universitari està al límit: una plantilla envellida –fruit de la no reposició del professorat i del personal d’administració i serveis que s’ha anat jubilant aquests darrers anys– i unes persones joves amb poquíssimes opcions d’incorporar-se al sistema. Sense perdre de vista que moltes persones joves amb talent, que estaven en condicions d’incorporar-s’hi, s'han buscat el futur en altres països.\nEl model d’ocupació precari també s’ha instal·lat a la universitat: temporalitat, parcialitat i salaris baixos. I, ara mateix, sense cap estratègia per superar-ho.\nSón moltes les dificultats que les persones joves es troben en el llarg camí que han de recórrer per incorporar-se com a investigadors a les universitats o als centres de recerca. Pel cap baix, al final d'aquesta cursa hi arriben amb 40 anys.\nLa gran diversitat de contractes predoctorals i postdoctorals segons la font finançadora impossibilita que les persones joves puguin organitzar-se\nD’entrada, si una persona jove vol iniciar la seva carrera investigadora ha de superar 300 crèdits ECTS d’estudis universitaris oficials, dels quals com a mínim 60 han de ser de nivell de màster (amb un cost públic de 2.700 euros de mitjana). A continuació, s’ha de matricular en un programa de doctorat (aproximadament 500 euros) i, si té sort, es pot incorporar a algun dels grups de recerca que desenvolupen un projecte de recerca finançat (grups reconeguts de les universitats del sistema universitari, dels centres de recerca i de les fundacions hospitalàries), amb un contracte d’investigador en formació (per obra i servei) de durada màxima de tres anys i amb un salari brut anual d’uns 12.600 euros.\nMentre dura el contracte predoctoral, se’ls recomana impartir docència, amb l’objectiu de fer-se un currículum que més endavant se’ls requerirà per accedir a altres tipus de contractes del sistema català de ciència i tecnologia. Actualment, aquesta és una via de la qual les universitats se serveixen per reduir la contractació de professorat permanent.\nSi no pot accedir a aquest contracte, i continua treballant en la seva tesi, no pot desenvolupar cap activitat docent. La diferència de les dues situacions és clara: en el primer supòsit, la persona jove investigadora és considerada personal docent investigador en formació i pot accedir a determinats ajuts dirigits a la seva formació investigadora (viatges, assistència a congressos...); en el segon, la seva formació depèn d’altres borses d’ajuts que no estan al mateix nivell.\nUn cop finalitzada la beca predoctoral, suposant que la persona jove hagi llegit la tesi doctoral, es pot trobar en terra de ningú, deixa de poder impartir docència. A menys que pugui aconseguir un contracte d’associat, que no només fa docència i que només li reconeixen les hores lectives (cobrarà en el millor dels casos uns 500 euros al mes, i serà, en molts casos, l'únic contracte al qual podrà accedir), o bé un contracte de personal investigador postdoctoral, de nou, en grups o centres de recerca, amb una durada d’entre dos i cinc anys.\nA Catalunya poden accedir al programa Beatriu de Pinós, de dos anys de durada, però és necessari que acreditin, com a mínim, 2 anys d'experiència postdoctoral fora de l'estat espanyol. A Espanya existeixen altres convocatòries postdoctorals: la convocatòria Ramón y Cajal (amb una durada de 5 anys i un salari d’uns 40.000 euros bruts anuals), la convocatòria Juan de la Cierva - formación (amb una durada de 2 anys i un salari aproximat d’uns 25.000 euros bruts anuals) i la convocatòria Juan de la Cierva - incorporación (2 anys, també uns 25.000 euros bruts anuals de mitjana). Una part important dels requisits necessaris per accedir a aquests contractes és la producció científica: en concret, haver publicat en revistes indexades del primer quartil (de màxim prestigi internacional) i docència acreditada.\nEl model d’ocupació precari també s’ha instal·lat a la universitat: temporalitat, parcialitat i salaris baixos\nEn definitiva, la gran diversitat de contractes predoctorals i postdoctorals segons la font finançadora impossibilita que les persones joves puguin organitzar-se.\nA partir d’aquí, la carrera acadèmica s’inicia amb la figura del professor lector (a Catalunya) o professor ajudant, una figura contractual de durada màxima de 5 anys i que obre la porta a figures permanents, com el professor titular (o agregat a Catalunya) i catedràtic. Per accedir a aquestes places cal estar acreditat per les agències de qualitat AQU o ANECA i els requisits, cada cop més estrictes, són experiència investigadora (publicacions, participació en projectes, contribució en congressos, direcció d’activitats de recerca, transferència de tecnologia), docència (trajectòria docent, innovació docent) i formació acadèmica (predoctoral, doctoral i postdoctoral).\nRas i curt, la cursa per aconseguir una plaça d’investigador i docent permanent és llarga i està plagada d’obstacles, i només la finalitzen un nombre reduït d'aspirants. Avui només un 43% dels professors del sistema universitari públic català és permanent. No posar remei a aquesta situació podria suposar perdre molts dels avenços aconseguits. No caiguem en cofoismes davant de determinades xifres.\nAra bé, cal posar en valor els esforços que molts investigadors del sistema estan fent per aconseguir projectes, per fer avançar la ciència i la tecnologia i per formar nous investigadors. I posar en valor la voluntat, l’esforç, el treball i la humanitat de les persones joves investigadores, malgrat el camí que han de recórrer. No dilapidem aquest capital humà.\nprecarietat precarietat laboral educació recerca universitat investigació


L'M5S salva Salvini de ser processat per "segrest de persones, abús de poder i detenció il·legal»\nL'M5S salva Salvini d'anar a judici per "segrest de persones, abús de poder i detenció il·legal"\nEl 59,05% dels votants del partit impedeixen en una consulta per internet que els senadors del moviment aixequin la immunitat al ministre de l'Interior\nLa fiscalia de Catània volia jutjar el polític ultradretà per impedir el desembarcament de 177 immigrants en un port italià a l'agost\nRoma - Dimarts, 19/02/2019 - 23:47\nAmb el 59,05% de vots contraris, els inscrits al Moviment 5 Estrelles (M5S) van votar dilluns per internet contra el processament del ministre de l’Interior, Matteo Salvini, líder de la ultradretana Lliga i soci del Govern de l’M5S. La fiscalia de Catània (Sicília) acusa Salvini dels delictes de segrest de persones, abús de poder i detenció il·legal per haver retingut més d’una setmana el mes d’agost passat 177 immigrants que havien sigut rescatats al Mediterrani central per la nau militar italiana ‘Diciotti’. El ministre va impedir que els immigrants desembarquessin en un port italià. Una junta del Senat italià ha bloquejat el processament del ministre després que la base de l’M5S rebutgés aixecar la immunitat al responsable d’Interior.\n“Acataré la decisió”, ha dit Luigi Di Maio, cap polític de l’M5S, vicepresident del Govern i ministre del Treball i de Foment. En la votació ‘online’ hi han participat poc més de 52.000 persones. Segons nombrosos comentaristes italians, el resultat de la votació indica un canvi en les polítiques de l’M5S, que va néixer amb un discurs antisistema, anticasta i amb el propòsit de suprimir la immunitat. Els “nostres inscrits han avaluat que en aquest tema hi havia un interès públic i que era necessari recordar a Europa que existeix un principi de solidaritat que ha de ser respectat”, ha escrit Di Maio a Facebook.\nLa direcció del moviment\nEl vot mostra, al seu torn, que aproximadament el 40% dels inscrits en l’M5S no segueix la línia que ha pres la direcció del moviment fundat per Beppe Grillo. "El moviment està dividit", va escriure la senadora de l’M5S, Elena Fattori. “Hi ha un 40% que resisteix”, va afegir la també senadora Paola Nugnes.\n“Gràcies per la confiança, tot i que no obriré cap ampolla de cava. M’hauria deprimit si el resultat hagués sigut el contrari”, ha comentat Salvini. “En una democràcia el poble és sobirà”, ha afegit.\nEls inscrits de l’M5S han votat a través d’una plataforma informàtica pròpia, que porta el nom de Rousseau, acusada freqüentment per l’oposició de ser parcial, ja que ningú la pot controlar a part dels mateixos directius del partit.\n“Amb la falsa consulta sobre Salvini, els caps de l’M5S han venut l’ànima del moviment per als pròxims quatre escons”, va assenyalar Nicola Zingaretti, l’aspirant favorit per ser el secretari general dels progressistes del Partit Demòcrata (PD).


CCOO i UGT denuncien que a l'escorxador Milsa de Lleida només 57 dels 400 treballadors són de plantilla\nExpliquen que des de l'empresa s'acomiada operaris fixos i al mateix temps se'ls insta a apuntar-se a una cooperativa titllada de falsa: Servicarne\nUGT i CCOO denuncien la precarietat que afecta Milsa, empresa puntera del sector carni foto: CCOO\nComissions Obreres i UGT han denunciat a Lleida en roda de premsa la situació que afecta una de les principals càrnies d’aquella demarcació. Es tracta de Milsa, propietat del grup agroalimentari Vall Companys. Segons han explicat, aquesta factoria té un molt alt nivell de precarietat. Només té en plantilla 57 dels aproximadament 400 operaris que treballen a la factoria.\nEl responsable del sector carni de CCOO de Catalunya, Miguel Ángel Domínguez, i el secretari general de Fitag a Lleida, Antonio Rodríguez, van assegurar dimarts, 30 d’agost, en roda de premsa que en els últims dos anys han presentat unes deu denúncies per la contractació de falsos autònoms a través de cooperatives i de subcontractes.\n“Del total de les persones que treballen en Milsa molt poques estan contractades directament per l’empresa i molts dels falsos autònoms han de treballar fins i tot els dies de festa per no perdre la feina”, ha afirmat Domínguez.\nSegons han explicat a els dos sindicats majoritaris, la companyia tenia 300 treballadors en plantilla quan Vall Companys la va adquirir el 2008 al grup francès Doux, i des de llavors ha anat reduint la plantilla i substituint l’ocupació per cooperatives de treballadors, empreses de treball temporal i altres fórmules laborals .\nEls sindicalistes han explicat que l’empresa redueix plantilla i al mateix temps proposa als treballadors als quals acomiada que formin part de la cooperativa Servicarne si volen seguir treballant a l’escorxador.\nSegons CCOO i UGT, la direcció de la companyia no s’asseu a negociar amb el comitè d’empresa i no respecta el conveni del sector que limita la contractació de cooperatives en els escorxadors.\nEls sindicalistes afirmen que el conveni marca un salari de mil euros mensuals i que, per la mateixa feina, els falsos autònoms cobren uns 700, de manera que per aconseguir els mateixos diners es veuen obligats a jornades de deu i dotze hores.