La fiscalia manté la petició de 20 anys de presó per a l'acusat del crim de Montblanc | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nEl judici queda vist per a veredicte\n09 de Març de 2017, per ACN\nPla mig de l'acusat del crim de Montblanc, Jaume Solsona, amb el seu advocat, Antonio Mendía, durant la darrera sessió del judici\niscalia i acusació particular mantenen la petició de 20 anys de presó per a l'únic acusat del crim de Montblanc, comès l'octubre del 2014. El fiscal considera provat que Jaume Solsona -que mai ha reconegut els fets- va ser l'última persona que va estar amb la víctima, Sara Lozano, i que aquesta no va baixar del vehicle del processat dins del nucli de l'Espluga de Francolí, com argumentava ell en la seva declaració, sinó que la portar fins a un camp d'ametllers, la va asfixiar i cremar quan encara era viva i va morir per un "xoc tèrmic". En l'exposició de les conclusions finals, aquest dijous, el fiscal ha retret la "falta de solidesa absoluta de la coartada de l'acusat" i que esdevé "un indici més contra ell". L'acusació particular també demana la mateixa pena mentre que la defensa sol·licita l'absolució.\nAra el judici oral celebrat a l'Audiència de Tarragona queda vist per a veredicte del jurat popular. El jurat popular deliberarà, a partir de dilluns, si condemna o absol Jaume Solsona després d'una dotzena de sessions en la vista oral a l'Audiència. L'acusat, que està en llibertat provisional des del juliol passat -en pagar una fiança de 30.000 euros-, s'enfronta a vint anys de presó, la pena que demanen fiscal i acusació particular.\nEl fiscal Álvaro Mangas ha inclòs unes modificacions menors en les seves conclusions finals. D'una banda, que l'acusat actuava amb les facultats cognitives "lleument" afectades per l'alcohol -com a atenuant- i, de l'altra, que aquest es va aprofitar de l'estat "gairebé comatós" de Sara Lozano, també per la ingesta d'alcohol -agreujant.\nL'acusació particular ha demanat que, si subsidiàriament no concorre la traïdoria, que es tingui en compte d'abús de superioritat i aprofitar la indefensió de la víctima, si bé va ser un crim "improvisat", s'ha exposat. Ambdues parts coincideixen en la poca consistència de la coartada de Solsona en relació a la desaparició i mort de Sara Lozano.\nEl fiscal ha retret que l'acusat hagi donat vàries respostes sobre per què Sara va voler baixar del vehicle de forma precipitada, en plena nit, i sense tenir com tornar cap a Montblanc. "Que si havia quedat amb algú, que si volia treure diners d'un caixer automàtic -quan no té targetes- (...) i després l'acusat diu que això només ho suposa", ha resumit.\n"Menteix, ens ha mentit a tots perquè havia de posar una excusa per desvincular-se de la mort de Sara", ha etzibat. A partir d'aquí, el fiscal ha destacat la importància del conjunt de proves indirectes que l'assenyalen: des que va ser l'últim que va estar amb ella viva com el fet que el terreny on va aparèixer el cos calcinat havia estat de la seva família.\n"La va deixar tirada i no es va preocupar més d'ella", sosté el fiscal. Objectes trobats al lloc del crim -peces d'encenedors de la marca 'Buff', revistes locals i gasolina com a combustible accelerant per fer la foguera i desfer-se del cos i les proves- que també van aparèixer al domicili, magatzem i hort de l'acusat són indicis incriminatoris, per al fiscal.\nEl marc temporal també ha estat motiu de controvèrsia. El fiscal ha retret que l'acusat hagi canviat la franja horària, com si ell i la víctima haguessin marxat una hora abans -a la 1:15h- de la discoteca Xenon amb l'objectiu d'engrossir el marge temporal i poder sustentar que la víctima es trobés amb l'autor del crim, que és la hipòtesi de la defensa.\n"És radicalment discordant", ha dit el fiscal, el qual atribueix aquest canvi de la defensa en els horaris perquè les antenes de telefonia aportaven una informació que perjudicava Solsona. "No ens hem equivocat d'autor. Ha estat el senyor Solsona. No pot quedar impune", ha afegit l'advocat de l'acusació particular, Enrique Cancelo.\nL'advocat de la defensa, però, Antonio Mendía, ha insistit en què no hi ha cap prova directa que incrimini el seu client. "No hi ha ADN en cap dels múltiples indicis trobats al lloc dels fets, no hi ha res", ha remarcat. Si bé no vol parlar de "conspiració", l'advocat ha criticat que en la investigació no s'hagi estirat més el fil d'altres proves trobades.\nMendía s'ha referit a la burilla de cigarreta, un prospecte de propaganda d'un taller mecànic -editat el 23 d'octubre, just el dia abans del crim- i roderes de vehicles, trobades al lloc dels fets. També ha recordat que la darrera comunicació telefònica de Sara amb el seu pare, a les 2:26h, ella al·legués que estava "amb uns amics" -en plural.\n"L'escenari del crim diu el que diu", ha conclòs Mendía. Per la seva banda, l'acusat ha aprofitat l'últim torn de paraula i, amb la mateixa actitud tranquil·la i confiada que ha conservat durant tot aquest judici oral, ha valorat la tasca del jurat popular i de la jutgessa. "Manifesto la meva innocència total i absoluta", ha sentenciat Solsona.\nL'acusat del crim de Cambrils nega els fets i diu que va estar dormint tota la tarda en un parc


ΠΡΟ ΓΟΩΝ ΔΕ ΜΝΑΣΤΙΣ: Traduccions de fiar\nTraduccions de fiar\nLa traducció és un instrument (anava a escriure "una arma") cultural de primer ordre. Hi ha noms de traductors catalans que mereixen a dreta llei que s'estudiïn exhaustivament llurs aportacions en moments determinants per al tombant de les nostres lletres. En proposo tres noms: Carles Cardó, Carles Riba i Miquel Dolç.\nPerò de vegades la traducció és un nyap en el sentit més absolut del terme. És famós allò dels Himnes homèrics que referia Lluis Nicolau d’Olwer, "El triomf de l’hel·lenisme", La publicitat (7-X-1923, al cap des sis dies de l’elecció del doctor Banqué com a alcalde de Barcelona):\nLa seva traducció dels “Himnes homèrics”, publicada per la Universitat, restarà com una cosa molt més definitiva que no pas la d’En Maragall. Podríem dir que en aquesta obra el doctor Banqué, home exacte i detallista sense perdre la idea del conjunt, va fer una veritable creació de filigrana. Hi ha fragments que tot seguit us colpeixen, com en dir Apol·ló que arriba “buscador de un ganado de bueyes, que sean todos ellos hembras, y que tengan todos los cuernos retorcidos hacia adentro”. D’altres, els llegiu, els rellegiu i no arribeu mai a entendre’ls, si no és ajudant-vos de l’original grec: tanta pítica pregonesa sap donar el doctor Banqué a les seves paraules!\nPerò avui per avui hi ha també aquestes "maquinetes" que tradueixen i malinterpreten tot el que passa pel seu ventre. En una ocasió vaig haver de llegir: "Llauris va ser ferit per Diomedes". Qui és aquest "Llauris"? Doncs no és altre que el nom d'Ares que, en passar per internostrum, ha estat entès com un present de subjuntiu del verb castellà "arar" (yo are, tu ares...)! També com un verb és entès el nom "esposa", traduït per la forma " emmanilla". El mateix passa amb la muntanya de l'Anada, que no és sinó l'Ida en sortir del traductor automàtic. En altres casos els sintagma queda tocat de mort: si tenim en català que un seguici "provinent del Capitoli avançava cap al Circ Màxim" la versió espanyola surt així, "proveniente del Capitolio adelantaba cabeza al Circo Máximo." Quina desconfiança, o di immortales! Deixo per un altre moment de lleure més exemples, de moment anem servits.\njcatala.wordpress.com ha dit...\nCom sempre, un altre article de gran interés.\nMiquel Dolç va treballar a la Literària de València fins l'any del meu "Selectiu"...Fa molt de temps.\nExigent com era en l'aproximació a Virgili, què pensaria dels traductors automàtics?\nHe vist un blog on han traduït el títol: "La flûte de Pain".\nPobre Πᾶν, déu rebutjat per l'homonímia i la codificació numèrica. Anecdòtic!\nSí, Miquel Dolç crec que va arribar a tenir càrrecs importants a València, abans de guanyar la càtedra a Madrid, cap al 68.\nQuant als traductors mecànics crec que hi haurem de posar cada dia més atenció perquè les traduccions al català del rincón del vago fan feredat!\nAquí tenim una altra irrefutable prova que els filòlegs som més necessaris que mai en l'era digital, sobretot mentres imperin aquests traductors "de pan mojado en aceite".\nSí, Jaume, tens tota la raó del món. Recordo que com a norma em solien dir: "que una traducció no faci olor de traducció, senyal de treball mediocre!" Però avui per avui la gent s'empassa cada cada cosa...


Felipe González: "no hauria escrit la carta als catalans si arribo a saber que TOTS em contestarien. Que pesats, aquests nazis!" - benegre.cat\nBy Toni Mata | 1 de setembre de 2015\nSorprès per la repercussió de la seva carta?\nA veure, sí i no. És normal que tot el país s’aturi quan un supercrack com jo diu alguna cosa. Ja que m’he pres la molèstia d’il·luminar el camí de la concòrdia i la democràcia… el mínim que podien era fer-me cas. Però això ha estat massa.\nHa rebut moltes respostes?\nPer ara he rebut 3.789.832 cartes de resposta. Tots els directors de diari, tot aquell que tingui passat socialista, un munt de gent de moviments socials… en definitiva: m’estan responent TOTS els catalans. Si ho arribo a saber no escric la carta, què pesats aquests nazis!\nPer què creu que té tantes respostes? Pot ser que hagi ofès una mica?\nOfendre’t perquè un ésser intel·lectualment superior com jo et digui què has de fer, com has de pensar i com t’has de sentir, és pueril.\nNo és una mica pressumptuós això que diu?\nÉs la pura veritat. Sóc el tio més guai de la història recent d’Espanya, unificador de la pàtria, líder de la transició i modernització del país, pare de la Unió Europea i puteta dels Consells d’Administració de les empreses més riques del país. Fuck yeah. Ha de durar molt això? Tinc el iot aparcat en doble fila.\nD’on ve aquesta mania d’anomenar nazis als catalans?\nDe la falta de nivell de l’espanyol mitjà. Hem de dir coses que entengui. Si fessim una crítica una mica més elaborada, a Múrcia i Extremadura no ens seguirien. Però si diem Catalanes=Nazis, tothom ens segueix.\nQue pensa fer amb totes les cartes que li han enviat els catalans? Les respondrà?\nNo és de mala educació això?\nSeria de mala educació desaprofitar el temps. Tinc una pensió milionària, i tot el temps que passi sense viure en una farra constant és insultar els que m’estan pagant. A més, per què hauria de respondre? Jo ja he dit tot el que s’havia de dir del tema. Les respostes no importen a ningú.\nVostè s’agrada una mica, oi?\nQuan me la pelo penso en mi, això és així.\nVostè liderarà el PSC? Fa anys que domino el PSC. Vull dir si ho farà des de la primera línia, des del lideratge, des de la llum en lloc de […]\n28 de juny de 2014 Toni Mata


Damm tanca 2020 amb beneficis malgrat l'impacte de la pandèmia\nDemetrio Carceller, president de Damm, a Matins Esade.\nDamm tanca 2020 amb beneficis malgrat l’impacte de la pandèmia\nPer Sergi Saborit | 12 Mar 2021\nLes vendes del grup cerveser van caure un 11% l'any passat a conseqüència del tancament dels bars i restaurants, però l'empresa ha aconseguit esquivar els números vermells. El seu president, Demetrio Carceller, ha reclamat avui un pla urgent d'ajudes directes per al sector de l'hostaleria.\nEl president de Damm, Demetrio Carceller, ha avançat aquest divendres els resultats de l’exercici de 2020, encara en fase de tancament comptable definitiu. En una conferència organitzada pel fòrum Matins Esade, l’empresari ha assegurat que Damm “malgrat tot, ha aconseguit tancar 2020 amb un resultat positiu, amb beneficis, tot i registrar una caiguda en les vendes al voltant de l’11%”. Així, la pandèmia hauria restat uns 150 milions d’euros a la facturació del grup, que rondarà els 1.235 milions d’euros, davant els 1.385 milions aconseguits l’any 2019. En aquell exercici fiscal, el benefici net de Damm va arribar als 120 milions. Es calcula que les vendes als supermercats han crescut un 20%, però aquest augment no ha estat suficient per compensar la caiguda en el sector de l’hostaleria, el més important per a la companyia, en generar el 60% del seu negoci.\nSegons Carceller, la clau que s’hagin evitat les pèrdues rau en la fortalesa financera de l’estructura de passiu de l’empresa, en la diversificació del negoci en diferents canals, en el procés d’expansió internacional i “a l’esforç” dels empleats. “A la Damm el nostre millor actiu són les persones i he d’agrair l’esforç dels nostres 5.000 professionals”, ha assegurat.\nEn la trobada, el president ha explicat com Damm va reaccionar al fet que d’un dia per l’altre hagués de deixar de servir als més de 45.000 clients que el grup té en el sector de la restauració pel confinament. “Davant d’una situació com la que hem viscut els últims mesos, en casos d’empreses com Damm que proveeixen serveis bàsics i no poden aturar la seva producció, va resultar de vital importància anticipar-nos i comptar amb plans de contingència i continuïtat per afrontar qualsevol situació”, ha expressat.\nCarceller, a l’auditori d’Esade.\nCarceller també ha explicat les mesures adoptades per Damm per donar suport al sector de la restauració i al seu procés de reobertura. En la seva opinió, un cop acabi la pandèmia aproximadament el 30% dels establiments no tornaran a obrir. En aquest sentit, el també president de la patronal Cerveceros de Espanya ha reclamat la necessitat d’impulsar urgentment un pla d’ajudes directes al sector hostaler. “No pensem que es pugui sortir d’aquesta crisi si no hi ha ajudes directes. Cal actuar urgentment, i no hi haurà recuperació aquest estiu si no estem preparats i oberts i sense restriccions per a l’1 de juny”, ha advertit.\nLa flota de vehicles de Caprabo, una zona verda que circula\nEl 30% dels camions de repartiment de la cadena de...\nGestamp i Telefónica connecten una fàbrica de Barcelona amb 5G\nLa xarxa de telecomunicacions 5G revolucionarà la manera en què...\nUn terç dels compradors online ja estan disposats a pagar el cost de la sostenibilitat\nLa majoria dels consumidors que fan les compres per Internet...\n“Barcelona ha entrat en una dinàmica positiva que hem de cuidar i saber mantenir”\nCada any, el CTecno analitza l'evolució de les empreses TIC,...


Com suprimir arxius alterats completament del seu ordinador\nUn arxiu danyat és un fitxer informàtic danyats que fracassa a obrir o mostrar alguns errors quan intenta obrir. Un arxiu danyat al seu ordinador pot estavellar empenta dura i el pitjor és que pot conduir a pèrdua de dades valuoses. De vegades els arxius alterats pot ser recuperat però en alguns casos que els fitxers podria esdevenir impossibles fixar així era inútils.\nHi ha diverses opcions que es poden utilitzar amb dades danyats. La forma més senzilla és reiniciar l'ordinador i intenten suprimir els arxius corruptes. També hi ha un parell d'unlocker lliure eines en línia que us ajudarà a fer front a aquest problema.\nRaons per què ser danyat arxius\nRecobri Arxius corupted\nSuprimeixi arxius alterats\nHi ha una sèrie de raons que explica per què vostè arxius pot tornar corromput en un moment o altre. Aquests poden ser causa\ni. presència de malware o defecte en el programari de manipular o creï l'arxiu.\nII. la pèrdua de poder o d'alimentació d'altres qüestions relacionades amb\naturada III. incorrecte com força tancar avall o per talls d'energia\nIV. expulsant els discs durs i altres suports d'emmagatzematge abans de desconnectar correctament.\nv. mala programació especialment si el resultat és a durament reprendre.\nAlguns dels fitxers corruptes pot ser solventat o recuperar. La paraula li donarà dues possibles opcions per obrir el seu arxiu corrupte. Aquestes dues opcions són obriu i repareu el fitxer i obert amb Recuperació convertidor del Text. En primer lloc tractar de qualsevol d'aquestes dues opcions es poden utilitzar altres alternatives.\nSi el fitxer no pot obrir després d'utilitzar les dues opcions, es recomana que utilitzeu programari de recuperació de dades com Wondershare Data Recovery, Recuva recuperació i similars. Comprovi si pot rescatar el seu preciós arxius abans que consideri suprimir-los.\nCom recuperar danyat arxius utilitzant Wondershare Data Recovery\nPer recuperar els seus corruptes arxius utilitzant Wondershare Data Recovery, segueixi el guia pas a pas sota\nPas 1. Va triar un mode de recuperació\nPrimer, descarregar el programari de Wondershare Data Recovery al seu ordinador i instal·lar-lo. Llanci el programa una vegada instal·lava. Del quatre-recuperació mode Mostra, seleccioneu un, que es ajudar a recobrar els seus arxius. Però l'ordinador pot guiar-lo en mode de recuperació assistent automàticament.\nStep2 seleccionar el tipus de fitxer s'han recuperat\nAquí, seleccionar el tipus de fitxer que voleu recuperar des de àudios, vídeo, documents d'office, fotografies i arxius. També podeu seleccionar tot si desitja recuperar arxius s'escampen sobre els tipus de fitxer. Seleccioneu els tipus de fitxers i feu clic a següent per continuar al pròxim pas.\nPas 3. Especifiqueu la ubicació\nIdentificar la localització o carpeta on vostè perdre els fitxers de les opcions donades. Si no esteu segurs de la ubicació exacta, seleccioneu l'ordinador per permetre que el programa per escanejar per als seus arxius.\nStep4. Cercar els seus arxius perduts\nPermetre profund escannejar permetre la recuperació del seu arxiu perdut i feu clic al botó de començament. El temps dependrà del nombre d'arxius a recuperar. En cas contrari el procés triga poc temps.\nPas 5. Presentar i recobrar els arxius perduts\nDels escannejar resultats mostrats, aneu a través dels arxius recuperats i comprovar si s'han trobat tots els fitxers que voleu recuperar. També podeu filtrar els resultats per permetre la cerca ràpida en els arxius. Feu clic a recuperar després presentant per recuperar els arxius alterats.\nWondershare Data Recovery és programari de recuperació d'arxiu gran, per tant, hi ha alta probabilitat que es recuperaran els fitxers malmesos. Llevat que s'ha sobreescrit els arxius alterats durant el procés, llavors vostè possibilitats d'aconseguir els seus arxius preciosos serà gairebé impossible.\nCom trobar i eliminar arxius corruptes (si no es pot reparar)\nStep1.Remove arxius i carpeta suprimir\nMoure tots els arxius a la carpeta amb l'arxiu tancat. Manualment suprimeixi la carpeta amb els arxius immobles després que he mogut els arxius d'altres. Els immobles fitxers són els arxius alterats.\nStep2. Explorador de Windows a prop\nSi la carpeta no se suprimeix, tancar l' Explorador de Windows. Per tancar Explorador de Windows, començar director de tasca de dret fent clic a la barra de tasques i seleccionant director de tasca des del menú.\nPas 3 acabar la tasca\nPresentar a través de la llista de programes executant en Explorador de Windows. Bé fer clic a Windows Explorador i seleccionar tasca final de les opcions donades.\nStep4. Reinicieu l'ordinador\nDesprés que han tancat d'Explorador de Windows, reinicieu l'ordinador i comprovar si s'han suprimit els arxius alterats.\nCoses per tenir cura d'en manejar arxius alterats\na. Quan la corrupció de dades es comporten de manera que hi ha poca probabilitat que sent modificats, eliminar-les amb suma dur o comprovar que s'utilitza principalment per a la supressió d'errors de suma. També pot intentar corregir-lo mitjançant la correcció de codis d'error.\nb. Quan els arxius alterats són molt importants, no cal fer immediatament distància amb els arxius, intenta fixar l'assumpte i veure si es pot recuperar les dades.\nc. còpia de seguretat de la resta de les dades per evitar més, especialment si la causa de danyat arxius es deu a un error en l'ordinador.\n> Recursos > recuperar > com recuperar o suprimir danyat arxius completament del seu ordinador


Cuina Artesana – Francesc Fernández » Currículum\nFrancesc Fernández Pou va néixer a Girona. La seva formació com a cuiner passa per l’Escola d’Hostaleria de Vilamalla, pel Centre de Formació Empresarial Vilamalla i per el Centre de Recerca i Tecnologia IRTA (Monells). Encamina la seva carrera professional cap a la cuina artesana i saludable formant-se en cursos d’alimentació saludable, cuina vegetariana i de dietètica i nutrició impartits per la Universitat de Vic i per la Universitat de Girona. L’any 2006 i 2007 assisteix als cursos de dietoteràpia, nutrició i naturopatia d’ISMET (Barcelona).\nComença la seva carrera professional l’any 1987 al restaurant Can Maret (Terradelles), on s’hi està fins el 1993 quan marxa a Alemanya com a cuiner a La Fontana de Daaden. El 1995 es trasllada a Zarautz, on treballa en pràctiques amb Karlos Arguiñano. Abans de tornar a Catalunya, fa una estada professional curta al Gran Casino de Madrid. El 1996, comença a treballar al Casino Castell de Peralada, on s’hi està fins el 2002, fent un parèntesi el 1998 per portar la gestió del Club Tennis Girona.\nL’any 2002 es trasllada a Santa Coloma de Farners per dissenyar i preparar l’obertura del restaurant Carpe Diem, restaurant situat al Centre Lúdic Termal Magma (Termes Orión) i on va ocupar el càrrec de primer cap de cuina, tasca que desenvolupa fins el 2005.\nEl 2006 inicia la seva carrera com a professor a l’Escola de Cuina de l’Alt Empordà i a Invissa Hotels (Ibiza), on assessora i imparteix classes de cuina vegetariana. En el seu pas per l’Escola Universitària d’Hostaleria i Turisme de Sant Pol de Mar imparteix l’assignatura d’hostaleria en formació tècnica i el postgrau en direcció de cuina (curs 07-08). Uns mesos més tard forma part dels restaurants Cynara, Can Marc i Degust. Actualment és el director de Cuina Artesana, empresa situada a la Plaça Sant Pere, 11 de Girona, al peu de la Pujada de Monjuïc.


ACTE D'HOMENATGE AL BISBE JOAN CARRERA\n9 de novembre de 2009, 19.30 h\nACTE D'HOMENATGE DE LA SOCIETAT CIVIL AL\nLa catedral del poble acollirà dilluns vinent el merescut homenatge a Joan Carrera i Planas, bisbe auxiliar de Barcelona, que va morir sobtadament el 3 d'octubre de 2008.\nJoan Carrera, es va ordenar prevere l'any 1954 i dedicar la seva vida al servei de les persones i del país. La seva tasca sacerdotal va estar centrada en els ambients obrers dels barris de Sant Miquel del Port (Barceloneta), Llefià (Badalona) i l'Hospitalet de Llobregat i es va veure marcada per l'arribada de les diverses onades d'immigració de diverses zones d'Espanya i per la dura dictadura franquista. El contacte amb aquesta dura realitat el va fer decantar-se progressivament cap un sòlid compromís polític, sempre amarat d'humanisme cristià. Es va fer membre de les JOC - Joventuts Obreres Cristiana, de l'ACO - Acció Obrera Catòlica, des de on va lluitar sempre per la defensa dels Drets Humans i dels presos polítics.\nJoan Carrera, era un home profundament catalanista, la qual cosa el va portar a formar part de l'Assemblea de Catalunya i a participar en la fundació de CDC - Convergència Democràtica de Catalunya. Va mantenir també vincles molt estrets amb UDC - Unió Democràtica de Catalunya.\nJoan Carrera va ser l'ànima d'algunes de les iniciatives més actives de solidaritat amb els represaliats per la dictadura i de la resistència interior durant els anys més durs del franquisme. L'any 1966 va fundar el Crup Cristià de Promoció i Defensa dels Drets Humans i més endavant el Grup Sant Jordi de Defensa dels Drets Humans, de la que va ser consiliari fins a la seva mort, i que és l'entitat que promou aquest acte d'homenatge.\nEl 22 de setembre de 1991 va ser nomenat bisbe auxiliar de Barcelona i sempre va mantenir una postura crítica sobre la manera en que la Conferència Episcopal Espanyola tractava l'Església catalana. Dins de l'episcopat català va ser una de les poques veus que es van alçar contra la COPE i en favor d'una Conferència Episcopal Catalana.\nJoan Carrera va ser un gran intel·lectual, autor de diverses obres pastorals i d'assaig. Va ser l'autor intel·lectual de la pastoral de la Tarraconense "Arrels cristianes de Catalunya" i inspirador d'alguns del documents episcopals més importants. Home de diàleg, moderat, contemporitzador, creador de ponts, però també d'una gran coherència i fermesa que el va portar a enfrontar-se amb l'anterior arquebisbe de Barcelona, el cardenal Carles.\nJoan Carrera és una figura admirada i respectada per bona part de la societat civil catalana i una figura clau de l'Església catalana dels darrers 40 anys.\nINTERVINDRAN EN L'ACTE D'HOMENATGE:\nJosep M. Esquirol - filòsof - membre del Grup Sant Jordi; Antonio Montero - arquebisbe emèrit de Badajoz; Teresa Pou - periodista; Antonio Balmón - alcalde de Cornellà de Llobregat; Jordi Pujol - expresident de la Generalitat. Clourà l'acte Lluís Martínez Sistach - Arquebisbe de Barcelona.


Amics arbres · Arbres amics: Una figuera esguerrada\nLa figuera totèmica del sementer den Tomeu\nAquella figuera no va anar mai bona, en Tomeu Salvà, pagès i padrí den Tomeu Salvà va provar de fer tot el que estava amb les seves mans per adreçar-la però sempre va anar magre i va créixer una mica cap a migjorn. Quan només tenia un dit de griuxa li va posar un puntal fet d’ullastre i la va fermar amb corda de pita i uns trossos de tela de sac de cafè perquè no es pelàs la pell, la va estalonar amb una forca feta de una branca de morera, però en podrir-se els lligams i corcar-se la fusta de morera, el tort esqueix tornà a partir tort . L’arbre quedava enrere respecte a les altres figueres germanes sembrades en aquella tanca, totes estaven sembrades a clots d’ametlers antics, fets amb manuella, foradant la crosta de tapiot que hi havia a devers pam i mig. Enrabiat quan hi passava a prop, a punt va estar més d’una vegada de pegar-la-hi aixada i arrabassar-la quan la veia tan esquifida.\nPassaren els anys, el padrí se va morir abans de que ell i el seu nét Tomeu es poguessin conèixer. Només el nom imposat per la tradició i les històries del pare de’n Tomeu nét els unia.\nEn Tomeu demanà a son pare, en Miquel el perquè d’haver conservat aquella figuera tan torta i tombada. El seu pare se’l va mirar com aquell que observa una demostració d’ignorància i sense constestar-li la pregunta n’hi va formular una altra: Has vist com els esplets d’aquesta figuera són tan o més grossos que qualsevol de les del figueral? Idò no és la única cosa que l’ha salvat de la destral i el verduguillo....\nNa Orellina encara no havia criat mai, era una anyella preciosa, amb una pigallada de senyals finets prop dels ulls, les orelles minúscules i el capet poc pelut. Na Murta era clapada de negre, mala de tondre, de llana enreveixinada, coixejava un poc de la cama esquerra del darrera. Na Camestortes havia perdut el compte dels pics que havia parit, caminava una mica eixancada del darrera, però era una gran mare, molts de pics en surava dos. Na Ratada havia patit fortes febres i havia perdut part de la seva llana, mai l’havia tornat a tenir guapa. Na peluda era tot llana: per baix de la panxa, per damunt el front, prop del braguer, gairebé fins als garrons en tenia. Na Soriana, na Potons, na Reülla, na Pigarda, na Brot d’ordi, na Moltona ...així fins a cent vuitanta de la guarda, a més del merdà de banyes gruixades i voltades en forma de manillar de Vespa i 4 merdans més sulls tots ells. Tothom coneixia al seu arbre-tòtem.\nAquell arbre les acollia amb una abraçada i per uns moments una onada de plaer quiropràctic recorria les seves espinades. Les ovelles d’aquella guarda s’acostaven a la figuera-tòtem, el tacte gratallós de la figuera recorria des dels espatlons fins al ballador, d’adalt a baix, repetides vegades.\nA cada una de les dues primaveres (primavera i tardor al calendari humà) les mosques vironeres i verdes de la carn gusten de posar els seus ous prop de la cadera, dins de la llana, allà on les bèsties no s’arriben ni amb els potons del darrera, ni amb les dents. Si el pastor no les afina a temps els virons poden haver fet matx i haver devorat l’ovella de viu en viu.\nCada dia en haver pasturat quatre rostolls, en haver espigolat quatre figues seques i un manat de fulles de figuera, les components d’aquella guarda feien passades baix la figuera esgarrada, la més estimada per la tribu ovina. Les altres figueres, les verticals, no arribaven on arribava aquesta. Restes de llana i almangra eren l’evidència de la seva proximitat i compenetració. Virons que s’esclafaven i paparres que s’arrabassaven. Elles no pensaven en el futur, no conservaven records que les fermassin al passat, sobrevivien al present.\nRafel Mas, Búger juliol-setembre de 2010/maig de 2011\nPosat per Rafel Mas a les 18:57\nmagnífic relat/recull de fotos, preciós!\nTot un plaer llegir-te, Rafel. Enhorabona pel relat i les excel.lent fotos.\nEsto ha sido más que precioso!!!! El recuerdo, lo único, el respeto, la cooperación,.....casi lloro!!!!!!!!!\nTot un plaer llegir aquest relat que respon a una realitat\nde la Mallorca que molts coneixem. M'ha tocat el corc i em dona forçes per estimar-la més.\nQuina història més tendre i bonica!\nVisca la figuera i els seus companys xais per molts anys!\nGràcies a tots per els vostres amables cometaris. M'encanta veure que a algú li agradi tant una cosa que a mi m'agrada, i que hagi sabut trasmetre un sentir que hagi arribat integre a tocar les mateixes fibres.\nEn els temps que corren d'agressió ecològica, cultural, lingUística,de les arrels,...qualsevol mostra d'apreci per allò que és nostre m'anima a pensar que no tot està perdut, "són cent cavalls de força!"\nLa col·lecció de fotos com podeu imaginar no són d'un sol dia...passava un dia i quan m'aturava...la ovella que es gratava em fugia asustada...passava un altre dia i eren a l'altra banda de la tanca...passava un altre dia i una ovella que s'havia estat gratant estona...de cop acabava i ho deixava. Crec que tenia al pagès de la finca un poc mosca :))


Es pot passejar al gos durant el toc de queda en la Comunitat?\nEncara que en l'Estat d'Alarma de març, la Presidència del Govern va permetre de manera expressa "saltar-se" el confinament per a eixir amb els gossos perquè feren les seues necessitats, este nou Decret 926/2020 el deixa en mans de cada comunitat.\nAmb la declaració del nou Estat d’Alarma i el toc de queda sorgeixen nous dubtes entre la ciutadania. Un tema que està generant controvèrsia de nou en les xarxes socials és el passeig de gossos. Els responsables de gossos es pregunten ara si poden traure a passejar-los durant el toc de queda.\nEncara que en l’Estat d’Alarma de març, la Presidència del Govern va permetre de manera expressa “saltar-se” el confinament per a eixir amb els gossos perquè feren les seues necessitats, este nou Decret 926/2020 el deixa en mans de cada comunitat.\nPodem passejar als gossos durant el toc de queda a la Comunitat Valenciana?\nA la Comunitat Valenciana, la resposta és no. Passejar als gossos entre les 00:00h i les 06.00h no està contemplat com una de les excepcions del Decret. Recordem que la Generalitat Valenciana va retardar una hora el toc de queda, en relació amb el declarat a nivell nacional que comença a les 23h.\nExcepcions per a eixir de casa durant el toc de queda


Sánchez i ERC es conjuren per fer viable la mesa de diàleg | NacióDigital\nSocialistes i republicans certifiquen l'acord per a la investidura enmig dels atacs de la dreta i la distància de JxCat, que abandona el Congrés després d'intervenir-hi\nper Sara González, Congrés dels Diputats | 4 de gener de 2020 a les 22:49 |\nEl candidat a la presidència, Pedro Sánchez, al ple d'investidura aquest dissabte | Flickr PSOE\nEl PSOE, a l'epicentre de les teories de l'apocalipsi de la dreta i amb alguns dels seus barons mirant-lo de reüll. ERC, al centre de la diana de qui dins de l'independentisme demonitza el diàleg amb el govern espanyol. Ambdós partits comparteixen que senten al clatell l'alè d'aquells que els han penjat l'etiqueta de traïdors. I és malgrat aquesta hostilitat no exempta de vertígens per a les dues parts que Pedro Sánchez i Gabriel Rufián, per un còctel de necessitat i convicció, malden per preservar la mesa de negociació pactada a foc lent durant set setmanes i per sortir dempeus d'una tempesta perfecta que, de partida, tindria tots els ingredients per fer-los fracassar.\nL'acció de la Junta Electoral Central (JEC) d'inhabilitar Quim Torra i retirar la condició d'eurodiputat a Oriol Junqueras en vigílies d'un ple d'investidura d'aritmètica circense era l'enèsima prova de resistència d'una entesa edificada sobre la fragilitat de la desconfiança. "Escepticisme" és la paraula que utilitza ERC per definir les seves expectatives, mentre que el PSOE entre bambolines tampoc posa la mà al foc pels republicans. Però són precisament les pressions externes i la percepció que la dreta i els poders fàctics busquen tombar el govern de coalició del PSOE i Podem i la connivència dels sobiranismes perifèrics les que han acabat blindant l'acord.\nLa certificació de l'acord i la proposta de tornar a començar\nSi bé totes les parts implicades en la suma aguantaven la respiració a l'inici de la sessió al Congrés dels Diputats, els dubtes han anat amainant des del moment en què Sánchez ha pres la paraula. "No es trencarà Espanya ni la Constitució, es trencarà el bloqueig al govern progressista", ha assegurat només posar els peus al faristol. En una enèsima versió de si mateix, Sánchez reconeixia "els greuges" que sent una part de la societat catalana i proposava "recomençar" per desfer la judicialització. I al carrer Calàbria, on la direcció d'ERC estava reunida d'urgència, es prenia nota i es ratificava l'abstenció. "Benvingut al diàleg, benvingut a la política", responia hores més tard Rufián certificant que dijous Sánchez serà proclamat el dimarts.\nRufián ha donat la "benvinguda al diàleg" a Sánchez, però Borràs considera que l'acord és "de mínims"\nDe poc ha servit, però, la proposta del candidat a la presidència de tornar a començar perquè Junts per Catalunya se sentís concernida per l'acord amb els republicans. Per molt que Rufián ha recordat que la mesa de negociació serà entre governs, que allà ERC hi portarà l'autodeterminació i l'amnistia, i que el resultat haurà de ser votat pels catalans, la portaveu de JxCat al Congrés, Laura Borràs, l'ha considerat "de mínims". Al mateix temps, però, no descarta ser-hi si no és una taula "cosmètica". Després que intervengués Borràs, els diputats de JxCat han abandonat l'hemicicle. Tot plegat, mentre en paral·lel a la investidura la majoria del Parlament ratificava Torra en el càrrec de president en una jornada de pugna entre blocs i una part de l'independentisme reclamava a ERC que modifiqués la seva posició.\nLa filosofia Zapatero torna al Congrés\nSense pla B, Sánchez ha travat un discurs directament adreçat a blindar els acords teixits conscient que el dels republicans és vital per seguir a la Moncloa. Ha tornat a la pauta de quan es va erigir en president en la moció de censura, ha ressuscitat l'Espanya plurinacional de José Luis Rodríguez Zapatero i ha arribat a admetre que "els sentiments no es poden imposar per la força". Una afirmació quasi antagònica a quan va prometre en campanya portar Carles Puigdemont a Espanya o quan circumscrivia la crisi amb Catalunya a un problema de convivència i no polític. Rufián a atribuït a ERC el mèrit d'haver-lo arrossegat fins aquí en compliment del que havien defensat en campanya.\nAdeu als tribunals i gir a l'esquerra: l'enèsima reinvenció de Sánchez\nEl candidat del PSOE fa equilibris per superar una investidura assetjada per les conseqüències de la judicialització i la bel·ligerància de la dreta contra el pacte amb ERC\nEmbolicat en la bandera del "sí que es pot", Sánchez ha desgranat un programa d'esquerres beneït pel seu futur vicepresident, Pablo Iglesias, que en la vessant social compta també amb el suport d'ERC. Però si una cosa temen els republicans és que Sánchez faci de Zapatero a l'hora d'afrontar el conflicte i que la mesa de negociació es converteixi en el nou "apoyaré". És per això que Rufián, fent valer que ERC és peça clau més enllà de la investidura, l'ha advertit que sense aquesta taula entre governs "no hi haurà legislatura". Dit d'una altra manera: el nou govern necessitarà, per exemple, els pressupostos, per continuar.\nDavant del temor que el PSOE incompleixi, ERC ha advertit que sense mesa de negociació "no hi haurà legislatura"\n"Si la mesa no es compleix i el poble és estafat, no s'estarà estafant un partit, s'estarà estafant el poble una vegada més", ha etzibat des del faristol. El missatge ha rebut ràpidament el doble check per part de Sánchez, que des del faristol s'ha compromès a complir amb la seva paraula perquè té la convicció "ferma" que cal resoldre el conflicte per la via política. No ha parlat de cap fórmula concreta més enllà de considerar que cal "corregir" un sistema autonòmic que acumula "debilitats i desgast".\nEl líder de Podem, Pablo Iglesias, ha fet d'escuder del líder del PSOE. Fins i tot agraint des del faristol que els presos polítics, en aquest cas, especialment, Oriol Junqueras, hagin "treballat" per garantir l'acord. Si bé no combrega amb l'aposta per la independència, Iglesias ha advocat perquè els valors socials i democràtics que ha reconegut que mantenen presos i exiliats actuïn d'argamassa per donar vida al futur govern.\nNou partits han de garantir la viabilitat de la investidura i Sánchez s'ha centrat en modular el discurs per satisfer-los a tots malgrat les "travetes" de la dreta, a qui considera la precursora de l'actuació de la JEC. Els tres partits de dretes l'han acusat sense distinció d'estar subhastant la sobirania espanyola. Si bé Sánchez ha exhibit el seu perfil més d'esquerres, ha tastat el discurs més dur de PP, Ciutadans i Vox i ha mantingut l'intercanvi verbal més agre que hagi tingut mai amb Pablo Casado.\nCasado amenaça de denunciar Sánchez per prevaricació si no aparta Torra i Vox demana que es detingui el president de la Generalitat\nA la col·lecció d'improperis llançats, el líder dels populars, que considera que Sánchez està actuant "contra l'Estat", hi ha sumat l'amenaça de denunciar-lo per prevaricació si no aparta de forma immediata Torra de la presidència de la Generalitat. Santiago Abascal ha redoblat l'aposta demanant ja la detenció immediata del president i dedicant una bateria de desqualificatius al líder del PSOE. Des de "frau i estafador", a "mentidor, tirà i indigne". S'hi ha sumat la líder de Ciutadans, Inés Arrimadas, amb un clàssic del seu argumentari: "Senyor Sánchez, el problema és vostè".\nConscient que hi ha qui dins del seu partit tremola amb les aliances de la investidura i l'atac furibund de la dreta -tant Sánchez com Iglesias han acabat utilitzant "ultra dreta" per referir-se a Vox i també al PP-, Sánchez s'ha vist abocat a defensar el paper del PSOE: "S'equivoquen els qui posen en dubte, des de la dreta, el compromís de l'esquerra amb Espanya". Com també Rufián ha assenyalat que van errats els que creuen, dins de l'independentisme, que aquesta serà una mesa al servei d'un partit i no d'un país. Només el temps dirà fins a quin punt aconseguiran sortir-se'n, però el primer round del ple d'investidura ha estat la radiografia d'una investidura miracle. Manual de resistència, que diria Pedro Sánchez.\nÀUDIO ANÀLISI Sánchez, l'equilibrista; per Joan Serra Carné\nLes porres de l'apocalipsi\nLes cròniques de NacióDigital, Política, Pedro Sánchez, investidura, PSOE, conjuren, viable, mesa, diàleg, negociació, ERC, Gabriel Rufián


Postgrau en Comunicació i Periodisme de Moda 3.0 a Barcelona per IDEC-Universitat Pompeu Fabra - educaweb.cat\nEn molt poc temps, la moda i la seva comunicació han canviat radicalment. Internet i les xarxes socials han imposat un nou llenguatge, i els mitjans i les marques demanen professionals que, a més de dominar el sector de la moda, estiguin formats en l'àmbit del 3.0.\nEl Postgrau en Comunicació i Periodisme de Moda 3.0 ofereix l'oportunitat d'obtenir una formació òptima especialitzada tant en continguts com en estratègies per integrar-se al món del periodisme de moda i la seva comunicació.\nDisposa d'un equip de destacats professionals en actiu amb esperit docent i metodologies actives i inclou la possibilitat de fer un pla de pràctiques professionals en companyies líders del sector (Desigual, Mango, Pepe Jeans, el grup Puig, Tous, Custo Barcelona, Misako, Uterqüe, Privalia, Equipo Singular, XXL Comunicación, Le Mod, Lecturas Moda, Neomoda.com, Yo Dona, Woman, Modaes).\nMòdul 1. Cultura de la moda\nHistòria de la moda: de l'aristocràcia a la societat industrial\nLa moda al segle XX: de l'alta costura a la fast fashion\nEl sistema de la moda i els seus circuits: alta costura, prêt-à-porter, luxe, sportswear, fast fashion\nAnàlisi dels creadors i les marques que han fet història\nPanorama de la indústria de la moda\nMòdul 2. Periodisme de moda 3.0\nInformació periodística: estructura i gèneres en la premsa convencional i en els mitjans digitals\nPeriodisme de moda offline i online\nLes revistes femenines avui\nFases de la producció periodística: selecció, edició, direcció d'art i fotografia\nLa publicitat i el màrqueting en el periodisme de moda i tendències\nModels de negoci de la premsa espanyola\nPeriodisme 3.0: edicions digitals, blogs i xarxes socials\nMòdul 3. Comunicació i branding 3.0\nEl pla de màrqueting de moda\nAgències de comunicació i gabinets de premsa\nLa comunicació de producte\nEls esdeveniments de moda\nEl branding aplicat a les marques de moda\nLa identitat de marca aplicada als continguts 3.0\nLa comunicació 3.0 i les seves estratègies aplicades a la moda\nMòdul 4. Periodisme i gènere\nModa, mitjans i Internet en el procés de construcció identitari\nLa perspectiva de gènere en els mitjans\nPremsa femenina: origen i conceptualització\nPensat per a persones llicenciades, diplomades o graduades en Periodisme, Publicitat, Relacions Públiques, Comunicació Audiovisual, Màrqueting, Humanitats, Ciències Socials, Història de l'Art, Disseny de Moda o estudis similars i professionals que vulguin aprofundir en els aspectes relacionats amb el món de la moda, l'empresa i la comunicació.\nEl model pedagògic es basa en l'aprenentatge actiu dels estudiants. És per això que les sessions teòriques van acompanyades d'exercicis pràctics, treball en equip, discussió a classe i role-playing.\nnovembre 2015 - juliol 2016\nFormar professionals experts en l'àmbit del periodisme i la comunicació de moda. Dotar de coneixements sobre el sistema de la moda, les particularitats del seu funcionament i del seu mercat global. Proporcionar coneixements sobre els creadors més rellevants de la moda. Aprendre a gestionar la comunicació d'un mitjà o una marca de moda en l'entorn 3.0 i innovar en les estratègies de continguts 3.0.\nDiploma de postgrau en Comunicació i Periodisme de Moda 3.0, expedit per la Universitat Pompeu Fabra.\nAjuts d'altres organismes : Consulta la llista d'entitats i institucions externes a l'UPF- IDEC que ofereixen ajuts econòmics a estudiants que vulguin matricular-se en màsters o postgraus.\nPréstecs bancaris : Informa't sobre els préstecs bancaris amb condicions avantatjoses que l'UPF-IDEC ha acordat amb les principals entitats financeres.


Salellas qüestiona la identificació dels encausats pels disturbis a la UdG - Diari de Girona\nSalellas qüestiona la identificació dels encausats pels disturbis a la UdG\nAfirma que tant l'operatiu del dia dels fets com la posterior reconstrucció es van fer vulnerant el dret d'autonomia universitària Gran part dels agents van reconèixer els acusats per fotogrames o fotos de diari\nariadna sala 22.01.2020 | 00:56\nUn moment de la sessió del judici de dilluns passat. marc martí\nUn moment de la sessió del judici de dilluns passat.\nLa defensa dels encausats pels disturbis a la Universitat de Girona l'any 2011 ha posat en dubte la identificació policial feta a posteriori d'alguns dels dotze presumptes responsables d'atemptat contra l'autoritat i lesions durant una protesta contra les retallades arran d'una visita d'Artur Mas a la Facultat de Lletres. En la primera vista del judici iniciat dilluns, l'advocat Benet Salellas ja va qüestionar als agents l'entrada al claustre de l'operatiu policial el dia dels fets, posant en dubte que es fes preservant el dret d'autonomia universitària.\nLa posterior reconstrucció de gran part dels acusats es va fer per part de la Unitat Central d'Informació, que es va traslladar uns mesos a Girona per recopilar dades i fer seguiment de les persones que eren sospitoses d'haver participat en els incidents del 16 de desembre de 2011 a Lletres.\nLa segona vista del judici que ha dut a la banqueta dels acusats deu antics estudiants i dos treballadors del Personal d'Administració i Servei (PAS) va comptar ahir amb la declaració de sis mossos d'esquadra que o bé van formar part del dispositiu o van participar en les diligències i reconeixement fotogràfic dels acusats posteriorment.\nEn les dues sessions de judici que s'han fet fins ara a la secció quarta de l'Audiència de Girona, han declarat una vintena d'agents del cos. Dels que asseguren que van rebre agressions per part de manifestants que protestaven al claustre de Lletres per l'ús de «pedres» i altres objectes «contundents», només alguns van poder identificar in situ els responsables. La majoria van fer-ho, segons va anar constatant en les seves declaracions, en reconeixements posteriors en fotografies de diari o en fotogrames recollits durant la reconstrucció policial.\nUn dels agents de la Unitat Central d'Informació que va realitzar l'informe fotogràfic va assegurar que s'havien obtingut les dades dels acusats a partir de «bases obertes», com ara la pàgina web de la UdG, i que es va fer seguiment a persones per tal d'aconseguir-ne la identitat. En preguntes a l'advocat de la defensa, Benet Salellas, va admetre que «no van demanar autorització a cap jutge o de la rectora de la UdG» a l'hora d'accedir al recinte universitari. Amb tot, va apuntar que és una actuació habitual del cos i que els ho permet la llei.\nD'altra banda, un dels declarants que havia identificat un dels acusats «sense cap mena de dubte» a través d'una fotografia d'un mitjà, va admetre durant la declaració que es podria haver «equivocat» amb la identificació, ja que durant la vista va assenyalar una altra persona.\nTal com ja van coincidir els agents en la sessió de dilluns, els policies van apuntar ahir que l'ambient que van viure el dia de la visita de l'expresident Mas amb motiu del 20è aniversari de la Universitat va ser «tens» i «crispat». També van assegurar que s'havien produït llançaments amb pedres i altres objectes com ara barres metàliques d'una taula que els manifestants van desmuntar. La protesta organitzada i que va reunir centenars d'estudiants i treballadors que reclamaven l'aturada de les retallades va acabar amb una càrrega policial al claustre de Lletres i diversos ferits.\nNomés un dels agents declarants reclama pels danys rebuts. El judici continuarà avui a l'Audiència de Girona.


La Generalitat crea el Programa de Coordinac... - Govern.cat\nLa Generalitat crea el Programa de Coordinació Territorial Metropolitana\nquery_builder 1 abril 2003 19:57\nEl Govern de la Generalitat de Catalunya ha acordat avui la creació del Programa de Coordinació Territorial Metropolitana. Aquest programa respon a la necessitat d’aprovar el Pla Territorial Metropolità inicialment l’any 2003 per a la seva aprovació definitiva l’any 2004 i amb la voluntat de buscar el màxim consens possible.\nEl Programa té per objectius:\n· Impulsar i coordinar l’elaboració dels plans directors territorials que s’elaborin en l’àmbit de la Regió Metropolitana.\n· Fer el seguiment de les actuacions que s’executin en compliment d’aquests plans directors.\n· La proposta alsòrgans competents de mesures adients en matèria d’ordenació territorial metropolitana.\nEl Pla Territorial Metropolità de Barcelona s’inscriu en la figura de pla territorial parcial definida per la Llei de Política Territorial de l’any 1983. Aquests plans territorials s’han d’adaptar al Pla Territorial General de Catalunya, aprovat pel Parlament de Catalunya l’any 1995.\nLa Regió Metropolitana de Barcelona, objecte del Pla Territorial Metropolità, comprèn 7 comarques (Barcelonès, Baix Llobregat, Vallès Occidental, Vallès Oriental, Maresme, Garraf i Alt Penedès), 163 municipis, 325.000 hectàrees, una població actual de més de 4,2 milions d’habitants, corresponent al 69% de la població de Catalunya, i una previsió per a l’any 2026, horitzó temporal del Pla, de 4,7 milions d’habitants.\nEnguany, des de diferents sectors s’estan duent a terme múltiples iniciatives per a l’ordenació territorial d’aquesta Regió i per al seu desenvolupament.


Resumen de la Reuni�n del Grupo Espa�ol para el estudio de retrovirus - FBSTIB - Noticia - Noticias\nJueves, 19 de enero de 2012Noticias y recortes de profesionales Resumen de la Reuni�n del Grupo Espa�ol para el estudio de retrovirusHoy, la Dra. Teresa Jim�nez de la Fundaci�n Banco de Sangre y Tejidos de las Islas Baleares nos ha ofrecido una sesi�n sobre " El resumen de la Reuni�n del Grupo Espa�ol para el estudio de retrovirus"\nDescarga la sesi�n "HTLV I/II" (1,51 MB)\nVine a donar sang a Dei�El proper 25 de setembre, la Fundaci� Banc de Sang i Teixits i l�Associaci� de donants de sang organitzaran una campanya �nica per aquest any amb l'objectiu de recollir les m�ximes donacions de sang possibles.\n\tEl municipi de Dei� posse�x una mitja de 30 donacions per cada 1.000 habitants....\nIntensa Campanya a BunyolaDurant 2009, en el municipi de Bunyola es van realitzar 5 campanyes de donaci�, on es varen oferir a donar sang 124 persones i es van realitzar 115 donacions. 5 d'ells ho van fer per primera vegada.\nEl proper 25 de setembre, la Fundaci� Banc de Sang i Teixits i l�Associaci� de donants de sang de...\nReuni�n entre entre el COMIB y la FBSTIBEl gerente de la Fundaci� Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears, doctor Josep Muncunill se reuni� con el presidente del Col�legi de Metges, doctor Antoni Bennasar, en la sede de la instituci�n colegial.\nAgroilla col�labora per fomentar la donaci� de sangAvui el gerent de la Fundaci� Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears (FBSTIB), Dr. Josep Muncunill i el Sr. Guillem Adrover, gerent d�Agroilla signaren un conveni de col�laboraci� entre ambdues institucions. 25 de agosto de 2010\nLes m�s de 400 farm�cies de les Illes Balears realitzaran una campanya per fomentar la donaci� de sang amb la col�laboraci� de Bale�riaLa campanya �El teu farmac�utic t'anima a donar� es realitza conjuntament entre la Fundaci� Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears i el Col�legi Oficial de Farmac�utics, i compta amb el suport de Bale�ria Les Illes Balears necessiten cada dia que m�s de 200 persones donin sang per cobrir...


Appartamento Giorgia Mergozzo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAppartamento GiorgiaApartamentVia Fratini 13, Mergozzo, Mergozzo, Itàlia, 28802 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en17comentarisAppartamento GiorgiaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Mergozzo, no busqui més enllà de Appartamento Giorgia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Appartamento Giorgia, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Appartamento Giorgia es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km), esquí, pesca, equitació, esports d'aigua (no motoritzats). Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Appartamento Giorgia no troba competidors en cap categoria.


Difference between revisions of "An introduction to KDE/ca" - KDE UserBase Wiki\nDifference between revisions of "An introduction to KDE/ca"\nRevision as of 16:10, 11 March 2016 (view source)\nRevision as of 01:44, 9 July 2016 (view source)\nBenvinguts a la comunitat KDE i al wiki UserBase. Si sou completament nou al programari KDE, un usuari anterior o un entusiasta, aquestes pàgines us ajudaran a aprendre més quant a la comunitat KDE i el seu programari, així com ajuda per a començar. Però primer, alguna cosa per obrir la gana!\nAquest és un exemple d'un escriptori KDE. Tingueu en compte que es podrà veure diferent depenent de la versió del programari i la distribució. Com a exemple, aquí teniu una captura de pantalla d'un escriptori de la sèrie 4.x, l'última versió de la compilació de programari:\nAquest és un exemple d'un escriptori KDE. Tingueu en compte que es podrà veure diferent depenent de la versió del programari i la distribució. Com a exemple, aquí teniu una captura de pantalla d'un escriptori Plasma 5.6, l'última versió dels Frameworks 5 del KDE:\nRevision as of 01:44, 9 July 2016\nPodeu veure més captures de pantalla de les versions actuals i anteriors a la pàgina Captures de pantalla.\nSi hem despertat la teva curiositat, ara és el moment conèixer KDE de manera més propera i personal.\nQuè és el KDE? - Conèixer el que és el KDE (i algunes altres coses interessants).\nInici Ràpid - Ja sigui que comenceu a trobar el vostre camí, o esteu preparat per col·laborar, aquest és el vostre trampolí.\nGlossari - Parlem del llenguatge KDE.\nLive CD - Proveu el programari KDE, sense necessitat d'instal·lar!\nTot sobre Plasma - Doma a la bèstia brillant del teu escriptori!\nCom obtenir ajuda - Com i on trobar ajuda.\nRetrieved from "https://userbase.kde.org/index.php?title=An_introduction_to_KDE/ca&oldid=374839"


Parlem amb Ramon Molins, el director artístic de Zum-Zum Teatre, un referent teatral de les terres de Ponent\ncultura companyia entrevista Zum-Zum Teatre Ramon Molins\nMolins durant la nostra entrevista a Marvi\nPujar a l’escenari el fa vibrar com el fil que sosté un titella. Tot i que porta una llarga trajectòria professional a les espatlles, les ganes dins seu fan que vulgui posar-se a prova dia a dia. Se sent afortunat: es dedica al que l’apassiona. I fins ara ha pogut donar forma, i explorar, els projectes que l’hi han robat el cor.\n- Posar un títol a un projecte que es comença sempre és difícil. Per què us vàreu inclinar per Zum-Zum?\n- Ramon Molins: Jo tenia clar que el nom de la companyia havia de tenir música, i que no fos una descripció del teatre que fèiem. No m’agraden les coses evidents. No m’agraden les respostes; m’agraden les preguntes. El nom Zum-Zum remet al nom que vaig escollir per un taller que vaig fer amb joves de l’Institut de la Caparrella. En aquella ocasió, vaig triar l’última entrada del diccionari Pompeu i, la versió que teníem en aquella oficina hi posava ‘zum-zum’. La meva sorpresa va ser llegir la segona entrada que incloïa aquest nom: ‘soroll d’un grup en moviment constant’. I això em va encantar!\nLa nostra feina consisteix a dibuixar el moviment al mapa i fem moltes brunzides\n- Aquesta aventura teatral va començar l’any 1994.\n- R. M.: Efectivament! Fa vint-i-cinc anys, i seguim tenint la mateixa vitalitat i les ganes de fer teatre del principi. En aquest temps hem fet molts quilòmetres: primer per Catalunya, després per l’Estat espanyol, seguidament per Europa,...\n- Vàreu començar amb teatre de sala, i de mica en mica heu experimentat amb el teatre de carrer, que us permet brunzir amb el públic més directament.\n- R. M.: Justament ara farà 2 anys que vam decidir fer un espectacle purament de carrer per entrar en el mercat del ‘no text’, un mercat més internacionalitzable. De fet ‘Hippos’ no té res a veure amb la resta d’espectacles que fem. Aquest ha estat possible de la mà del coreògraf i ballarí Quim Bigas. Amb ‘Hippos’, i en la nostra maduresa com a companyia, ens hem tornat a sentir novatos teatralment parlant. Però val a dir que hem fet el salt al carrer amb el suport de bons amics i referents d’aquest tipus de teatre.\n- Sortir d’allò que funciona, i d’allò que s’ha fet sempre, és un pas que no totes les companyies, actors i actrius estan disposats a fer.\n- R. M.: Potser sí. Però, per mi, fer quelcom diferent en teatre és un repte. És un gust tornar-se a sentir atemorit i mort de por just abans de començar l’obra (riures). Afortunadament, hem fet molts ‘Hippos’ –vam estrenar-lo a la Fira de Tàrrega, obtenint el premi a la millor estrena–, i ja ens hi sentim molt més còmodes. En el món del teatre, més enllà de fer ofici, cal sortir de la zona de confort.\n- Per celebrar aquests 25 anys de trajectòria, teniu pensat organitzar alguna moguda?\n- R. M.: Doncs no! És veritat que alguna vegada ho hem comentat en viatjar amb la furgoneta, però no. Tampoc vam fer res especial pels 20, 15, o 10 (riures). És una sort complir-los, però no tenim la necessitat de cridar-ho. Estem contents de fer-ne 25, és clar, però no més contents de fer-ne 24. Per mi les celebracions d’una companyia són les estrenes, generar expectativa, que la gent tingui ganes de veure el què has preparat,...\n- El treball en equip és important en una companyia teatral, però: com neix la idea d’un nou espectacle?\n- R. M.: Jo fa molts anys que dirigeixo i que escric, i encara no sé respondre’t a aquesta pregunta. No sé dir com neix, no hi ha una norma estàndard de fer-ho. Sí que és cert que de vegades tens un flash que et fa reflexionar i dir-te “vull fer això en escena”; però altres, una obra es fa per disciplina. Aquest va ser el cas de ‘La gallina dels ous d’or’, que va arrencar de fullejar un llibre de faules. Jo no l’havia vist mai representada en un teatre i una frase va ser definitiva per escollir-la. Deia: “Hi havia una vegada una parella de grangers que acollien tots els animals extraviats que arribaven a la seva granja.” Al llegir-la pum, ja vaig veure l’espectacle!\nAltres vegades, tens el disparador, l’idea amb la qual arrencar, però la reserves perquè potser no tens la gent, la tècnica o el temps suficient per desenvolupar-la. La nostra adaptació de ‘La camisa de l’home feliç’, de Lleó Tolstoi, va arrencar d’un cartell que vaig veure a Londres; ‘Hippos’, per la seva part, és una fricada que va néixer a partir d’un record: la dansa de les hores, de la pel·lícula ‘Fantasia’ de Disney. Cada obra és diferent, i néixer d’una forma diferent.\n- Al cap i a la fi, el món cultural està interconnectat amb ell mateix.\n- R. M.: A mi m’encanta anar a veure espectacles, llegir textos, descobrir autors i autores,... I això no és per buscar idees, sinó per permetre’m connectar les que tinc al cap, allò que porto damunt i no sóc conscient de fer-ho. Empapant-me de cultura sento que estic en forma. Cal abonar el terra, en el nostre món, si no, per bona que sigui la teva idea, no creixerà.\n- Només cal observar-te, quan parles de teatre, per comprovar que és el motor de la teva vida. Et brillen els ulls.\n- R. M.: És la meva passió, per això porto 25 anys amb Zum-Zum (riures). Pujar a un escenari i passar-ho bé, sigui el bolo 1 o el bolo 200, es nota. En tot moment ha de fluir l’energia, gaudir-lo! El teatre no és un modus vivendi, és una actitud! Clar que és dur, perquè ho és –no ens passem el dia hihi, haha les companyies–, però ens sentim realitzats.\n- El teatre us emociona, i també ho fa a la gent que està al pati de butaques, o que us troba pel carrer.\n- R. M.: És potent sentir que, amb la teva feina, commous a algú. Jo tinc la sensació que a bona part del públic que veu els nostres espectacles, els hi deixem petjada. És un acte de fe, evidentment; de vegades aquestes petjades són iniqües, però altres no. Aquesta és la nostra gran vocació: deixar petjades al subconscient de la gent, emocionar-los: rient, plorant, divertint-se...\n- Què me’n dius del vostre darrer espectacle, ‘Polzet’.\n- R. M.: Parla d’una història molt xula, que dóna forma a un conte no gaire conegut per petits i grans. Potser perquè cada vegada s’expliquen menys els contes. Ara mateix vivim un moment en què està de moda canviar el contingut dels contes tradicionals, i la veritat és que no m’agrada gaire aquesta tendència. Els contes vénen d’una realitat i d’una època, i en lloc de canviar-los, crec que cal llegir-los d’una manera més intel·ligent. Crec que massa gent estupiditza els contes, els ensucra, ja que expliquen realitats molt potents d’una societat que tampoc ha canviat tant. I si aquesta realitat no es reflecteix com és, no s’hi pot intervenir. Als contes ha d’haver-hi emoció; si no emocionen, només alliçonen. I per desgràcia hi ha molt teatre que vol alliçonar, i als nens i nenes això els cansa!\nCrec que massa gent estupiditza els contes, els ensucra, ja que expliquen realitats molt potents d’una societat que tampoc ha canviat tant\nPel que fa a ‘Polzet’, és l’espectacle del nostre repertori que més nivells de lectura té. El ‘Polzet’ de Perrault parla de l’abandonament, l’abandonament d’uns fills per part dels seus pares. El nostre, basat en la versió d’Iñaki Rikarte, fa un paral·lelisme amb la societat actual, on els fills són els que abandonen els pares portant-los a centres per a gent gran. Amb l’espectacle, els nens veuen el ‘Polzet’ del Perrault, i els adults –amb el de Rikarte– l’altre drama que hi ha al darrere. La diferència de percepcions és molt bèstia entre grans i petits: quan els nens riuen amb la boca plena, els grans se senten molestos. Nosaltres no pretenem donar receptes ni alliçonar: l’espectacle és un tros de realitat la vida mateixa, que no sempre és fàcil.\n- Parlar de teatre familiar moltes vegades s’ha associat a fer obres fàcils, divertides, de lectura única i amb final feliç. Vosaltres, en canvi, teniu un altre tarannà. De fet, adreceu els vostres espectacles a adults a partir de 4 anys.\n- R. M.: A Zum-Zum Teatre ens interessa més el teatre que planteja preguntes, que el que dóna respostes. Ja hi ha massa gent que vol respondre per tu prohibint coses (colors, paraules,...) i sembla que tot només es pot interpretar d’una manera. Els espectacles han d’obrir portes a la imaginació i a la lliure interpretació. Els adults –sobretot professors i pares– ens hem de treure d’una vegada que els nens i nenes entenen els que veuen.\nEl Museu de Lleida torna a exposar 'Presos polítics a l'Espanya contemporània'\nEl Tren dels Llacs tanca la temporada amb més de 7.000 passatgers


El cartipàs de l'Amable: Espoliació municipal\nAhir, el diari El Punt publicava la noticia de que “El Síndic de Greuges dona la raó als veïns afectats per la pedrera de Tivissa i fa un toc d’atenció a l’Ajuntament”.\nDiu la dita castellana: “nunca es tarde si la dicha es buena”. I es així com es deuen sentir els veïns que pateixen les conseqüències dels treballs d’ampliació de la pedrera de Senén, feliços. Feliços de que finalment alguna de les administracions escoltés les seves queixes i és fes càrrec de la indefensió d’avant un Ajuntament que no defensa ni els seus interessos ni els interessos del conjunt dels veïns i veïnes del municipi.\nSi fem una mica de memòria, en el passat Ple municipal del 30/09/2005, recordarem que el Sr. Alcalde va aprovar un conveni entre l’Ajuntament i l’empresa Àrids El Català, S.A. Aquests conveni té una durada mínima de 25 anys i fins a un màxim de 45 i pel qual l’empresa farà una aportació mínima i fixa de 15.000 € anuals.\nEl que és de jutjat de guàrdia és el fet de que l’Ajuntament no només no paralitza l’activitat ni exigeix les corresponents responsabilitats ni indemnitzacions pel fet de que Àrids El Català S.A. hagi explotat sense permís al voltant de 3 hectàrees de terrenys de propietat municipal (de tots i totes), catalogats d’utilitat publica i com a àrea forestal protegida, sinó que “premia” a l’empresa amb la signatura d’un conveni a canvi d’una irrisòria quantitat econòmica. Un conveni signat amb una empresa que, segons resa la noticia, te oberts diferents expedients sancionadors per part dels departaments d’Indústria i Medi Ambient i que s’enfronta a una multa d’entre 100.000 i un milió d’euros. Un conveni on s’inclouen finques de titularitat particular i sense el consentiment del seus propietaris. Un conveni signat amb una empresa que no a adaptat la seva activitat a la normativa de medi ambient i que no adopta les pertinents mesures de seguretat i prevenció de la salut. Un conveni signat sense tenir-ne la competència per fer-ho, doncs les autoritzacions per extracció d’àrids no son competència municipal, sinó de la Generalitat.\nEl que està clar Sr. Alcalde, es que amb aquest conveni (tipus Càmping – 30 anys – i privatització del servei de l’aigua – 25 anys -), a més d’hipotecar el municipi, el que no esta fent es defensar els interessos dels Tivissans i Tivissanes.\nI llavors, Sr. Jardí, quins interessos defensa vostè?\nPublicat per Amable Pallisé a les 2:50\nCom a veïna de Tivissa\nAPTITUD, ACTITUD I COMPORTAMENT\nCARTA OBERTA A L'HOME DELS NASSOS II\nmeu, teu, seu ...


Nova versió CE3X v2.1: Novetats a través de casos pràctics\nSetmana de la Rehabilitació - Jornada\nLa Delegació de l'Alt Penedès-Garraf organitza una jornada on es resoldran les preguntes més habituals i es presentaran les darreres novetats de la versió CE3x, a càrrec de l'empresa Saint-Gobain.\nAquesta serà una jornada eminentment pràctica en la qual una sèrie d'experts realitzaran diferents casos pràctics i contestaran les consultes tècniques plantejades pels assistents en relació a la nova eina de qualificació energètica dels edificis CE3X v2.1\nPer primera vegada, es presentarà un revolucionari complement que permet definir les mesures de millora de forma totalment automatitzada i la comprovació del compliment dels requisits del CTE amb el CE3X.\nSaint Gobain és un dels 100 majors grups industrials del món i una de les 100 companyies més innovadores, energèticament eficients i d'altes prestacions, que augmenten el nostre confort en el hàbitat, contribuint a la protecció mediambiental, i millorant la nostra vida diària.\nIsover és referent del mercat en aïllament i climatització (conducció d'aire), entre altres raons, per posar a disposició la gamma més completa de productes i solucions d'aïllament.\n19.00h - Presentació de la jornada\n19.15h - Normativa vigent, nova versió CE3X v2.1 per a la qualificació energética d'edificis\n19.45h - Solucions de l'envolupant SAINT-GOBAIN\n20.30h - Nou complement SAINT-GOBAIN per a la definició de mesures de millora amb CE3X\n20.45h - Nou complement ISOVER per a la verificació del compliment del CTE-HE0 i HE1\n21.00h - Torn obert de paraules\nDiana Moller – Responsable de Difusió i Assessorament Tècnic d'Isover en zona, passant pels departaments de mercat de sostres i climatització de Catalunya.\nHa col·laborat amb l’equip d’investigació del catedràtic Rafael Serra Florensa sobre Arquitectura, Energia i Medi ambient i en les feines d’investigació, projectes i pericials sobre arquitectura acústica en edificis amb el catedràtic Francesc Daumal.\nXavier Ortiz – Responsable Tècnic i de Prescripció.\n15 anys d'experiència en màrqueting i desenvolupament de productes i en el Departament de Laboratori com a responsable de qualitat. Expert en patologies.\nCarmen Vera – Responsable de Prescripció i representant de l’Oficina Tècnica de PLACO en la Delegació de la Zona Est, diplomada i graduada en Arquitectura Tècnica i Enginyera d'Edificació, amb postgraus complementaris i Titulada com a Tècnica de Certificació d’Eficiència Energètica.\nHa treballat per a organismes públics i empreses privades, en l’actualitat forma part de PLACO Iberica del Grup Saint Gobain responsabilitzant-se de l’assessorament tècnic, estudi de projectes, formacions i prescripcions, entre altres.\nEn finalitzar la xerrada podreu participar al networking amb acompanyament d’un pica-pica.


Línia de recerca: Detecció i diagnosi de falles en sistemes dinàmics basada en models.\nEs diu que en un sistema hi ha una falla quan funciona de forma anòmala. Aquest funcionament anormal pot tenir conseqüències que van des de les econòmiques (disminució de la qualitat, disminució de la producció, augment dels costos) fins als danys a les persones o al medi ambient. En els darrers anys s’han desenvolupat moltes tècniques que tenen com a objectiu detectar (determinar la presència d’una falla) i diagnosticar (localitzar, quantificar, caracteritzar) falles. Aquestes tècniques es poden classificar de diferents formes. Per exemple, hi ha tècniques que estan basades en un model del sistema i n’hi ha que estan basades en altres formes de coneixement del sistema, com ara heurístiques, estadístiques, sistemes d’aprenentatge automàtic, xarxes neurals, etc. El grup de recerca MICE ha participat en un projecte europeu i en diversos projectes espanyols en els que s'han desenvolupat i aplicat, a processos industrials, diverses eines, principalment basades en models. Entre aquestes eines destaca SQualTrack, que està basat en models intervalars i es caracteritza per no generar falses alarmes. S'està treballant en la seva aplicació, també, a processos biològics.\n1203.05 Sistemes automatitzats de producció\n3310 Enginyeria industrial (vegeu 5311)


Has seleccionat: gener 2014\n21/01/2014: "Sang a les Venes" i "Restauració:el Gran dia de Girona"\nPer si voleu saber-ne més sobre la sang, abans d'anar a donar-ne, avui emetem el capítol "Sang a les Venes". A les deu de la nit pel 33.\nI després "Restauració:el Gran dia de Girona"\n09/01/2014: Dissenyant el teclat català\nQWERTY: La millor distribució?\nLa disposició del teclat de tots els nostres ordinadors, tauletes i telèfons mòbils és l’anomenat sistema QWERTY, en referència a les 6 primeres lletres de la fila superior. Malgrat la seva àmplia utilització arreu del món (especialment als països d’influència anglosaxona), és un sistema clarament inadequat. En realitat es va inventar per evitar que les ballestes de les antigues màquines d’escriure s’encallessin per un excés de velocitat de la mecanògrafa. Avui, no té sentit alentir la velocitat de mecanografiat en els dispositius electrònics, però per una qüestió d’hàbit d’ús i de quota de mercat és molt difícil substituir aquest sistema per un de més eficient.\nEstrena el 14 de gener de 2014\nEl teclat català\nL’any 1932, un psicòleg i educador americà ja va fer una proposta per millorar el teclat QWERTY, i humilment el va batejar amb el seu propi cognom: Dvorak. El sistema Dvorak situa les lletres més utilitzades al centre del teclat, prop dels dits amb major capacitat motriu. Es basa en les freqüències alfabètiques de la llengua anglesa. Quina seria la disposició ideal del teclat per al català?\nEl filòleg Lluís de Yzaguirre director Laboratori de Tecnologies Lingüístiques de l'IULA-UPF ha estudiat a fons les freqüències alfabètiques del català, i gràcies als seus estudis s’ha pogut elaborar la versió catalana del Scrable. Jaume Rosset és traumatòleg a l’Institut de Fisiologia i Medicina de l'Art i coneix molt bé les limitacions de mobilitat de les nostres mans i Joan Montané és programador de Soft Català. Amb la seva col•laboració s’aconsegueix dissenyar una nova disposició del teclat adaptat a la llengua catalana i un aplicació per instal•lar-la en qualsevol plataforma.\nD’aquesta manera, una vegada es domini aquest nou teclat escriurem més de pressa, i reduirem el nombre de lesions a mans i canells.\nReflexionar abans de picar\nJosep Maria Espinàs ha escrit més d’11.000 articles i gairebé 100 llibres amb la seva clàssica màquina d’escriure. Tecleja amb dos dits a un ritme pausat, de manera que té temps de reflexionar abans d’escriure. Quan no és possible tallar i enganxar, substituir, desfer i refer, esborrar i tornar a escriure amb la facilitat del processador de text, l’escriptor ha de pensar-s’ho molt bé abans de començar a teclejar. L’estructura d’un text reflecteix clarament el procés mental i tècnic que l’ha generat.\nEn aquesta línia, el dissenyador gràfic i creador de la impremta Bunkertype Jesús Morentin ha encunyat la frase “think fast and print slow”, pensa de pressa i imprimeix a poc a poc. Les impressions artístiques no es poden fer de pressa i corrents. Explica que la disposició de les lletres en una impremta i el seu nombre, responen a la seva freqüència d’ús.\nEn segons quines circumstàncies s’ha d’escriure a la màxima velocitat sense necessitat de reflexió. Un exemple són les transcripcions dels discursos que fan els polítics al Parlament de Catalunya. Neus Pinart, coordinadora tècnica de les transcripcions explica la tècnica amb què s’aconsegueix escriure entre 350 i 400 pulsacions per minut. Aquestes velocitats es podrien superar? Òbviament sí, si es canviés la disposició del teclat.\nUna màquina d’escriure és una evolució intel•ligent d’una gran idea. No deixa de ser una adaptació de la idea de Gutemberg, l’inventor de la impremta. Consisteix en un relleu o tipus que representa la forma especular, la que es veuria en un mirall, de la lletra que es vol escriure; es taca de tinta i s’estampa el paper. En una màquina d’escriure el tipus pica sobre una tela entintada que marcarà la lletra. Picant sobre una tecla, un sistema de braços, palanques i molles farà que el procés es pugui repetir de manera eficaç. El paper es desplaça sobre un carro i les lletres van quedant escrites. I, de tant en tant, canvi de línia. Tots els braços d’una màquina (poden ser 46 o més) han de picar tots al mateix lloc, però que han d’estar prou separats del paper perquè hi càpiguen tots. Com més separades del paper, més llarg ha de ser el braç, i com més llarg, més inèrcies. No és el mateix moure aquest braç que aquest altre. Com més força facis per guanyar velocitat més fort ha de ser el mecanisme de retorn i més dur el tacte. Les màquines manuals havien topat amb el mur de la velocitat.\nLes màquines elèctriques\nEl problema de les inèrcies, que frenava la velocitat d’escriptura, va començar a superar-se amb l’arribada de les màquines elèctriques. Amb la IBM Selectric es reprèn una idea de la màquina Mignon, dels anys 20: el capçal tipogràfic, de bola, que en el seu moment no va triomfar. Ja no hi ha llargs braços amb grans inèrcies, i a diferència dels dissenys anteriors, el paper estava quiet i el que es movia era el capçal. Tot per reduir les masses en moviment. Una altra estratègia en la mateixa línia eren les màquines de margarida, un disc amb tot de braços, amb una lletra a cada extrem, girava i un martellet el picava contra el paper. La limitació de velocitat quedava ara en les mans de l’usuari, no en la màquina. I ara apareixia una possibilitat impensable en els sistemes antics: canviar el tipus de lletra. N’hi havia amb diversos tipus de font, times, courier, helvètica… Malgrat això, conceptualment continuava la mateixa filosofia de Gutemberg: una forma fixa, amarada en tinta, que estampa el paper. Encara quedava per fer un gran salt.\nEls anys 80 arriba al mercat un invent dels 60 que va revolucionar el concepte i que coincideix amb el començament de la informàtica domèstica: la impressora matricial.\nLa qualitat no era tan bona com en una màquina tradicional, però tenia grans avantatges. Ara no es traslladen les formes al paper, ara, cada forma, cada lletra es crea en el precís instant. Un grup d’agulles surten independentment d’un capçal i cadascuna marca un punt, i a base de punts es va creant el caràcter. Això va revolucionar l’escriptura a Àsia, on per fi podien escriure fàcilment en els seus alfabets.\nAbans, si volíem fer 80 caràcters diferents, necessitàvem 80 tipus, 80 formes diferents, ara, amb un sol conjunt d’agulles podem fer-los tots, i moltes coses més.\nLa impressora matricial\nEls enginyers van veure que no cal construir tota la matriu sencera, amb una sola fila n’hi ha prou i la resta de la lletra es fa desplaçant el capçal pel paper.\nEl concepte Gutemberg havia quedat enrere: ja no estampem un caràcter, el dibuixem.\nLes impressores – de raig de tinta, de làser...- desplacen les màquines d’escriure.\nL’última màquina d’escriure es va fabricar a l’Índia el 2011.\n07/01/2014: QUÈQUICOM i... L'energia (Primer capítol)\nL’energia nuclear i la basada en combustibles fòssils obren la nova etapa de Quèquicom i..., que condensa conceptes apareguts en diversos capítols sobre un tema específic. La fissió o desintegració de l’àtom, les radiacions, la formació del petroli, el carbó i el gas... explicats de manera senzilla i entenedora.\nEstrena, 7 de gener del 2014


Quan el foc ja ha passat | Microcatalunya\nQuan el foc ja ha passat\nEl foc de fa dos anys a l'Alt Empordà segueix tenint seqüeles. En Marc Martí de Biure va quedar en estat de xoc al veure com se li cremava el ramat de cinc-centes ovelles que menava. Fa dos anys que ha començat una vida a nova.\nAra fa dos anys que l’Empordà va patir el pitjor incendi de l’últim quart de segle: es van cremar 14.000 hectàrees, va afectar 18 municipis i van morir-hi quatre persones.\nAl bar del centre cívic de Biure, el foc encara és tema de conversa. Que si en aquell moment va arribar només un camió de bombers, que si els mitjans de comunicació es van oblidar de seguida del tema, que d’ajudes de les administracions ben poques…\nEn Marc Martí va veure com se li cremava el ramat de cinc-centes ovelles que menava. Encara ara, quan passa pel lloc de la desgràcia no només ho rememora sinó que hi troba algun os o un tros de collar.\nLa seva vida també va perillar, va salvar-se miraculosament al llançar-se a una petita bassa, esquivant un foc que avançava a 7,7 quilòmetres per hora, envoltat de fum i veient els avions passar. «Tot cremava tant que l’aigua que llançaven des del cel semblava que no servís, com si fos gasolina», recorda\nVa passar tres o quatre dies plorant sense parar i d’aquí va néixer l’obligació de reinventar-se.\nAl quedar tot cremat, molts boscos que fins llavors eren intransitables van deixar de ser-ho. A l’haver-hi menys bardisses és més fàcil trobar-hi metalls i, des de llavors, que recorre els voltants amb un detector. Així ha trobat monedes, botons, bales, obusos i fins i tot el crani d’un jove que havia desaparegut dos anys abans.\nEl pitjor que li podria passar és trobar-se una granada que li exploti a les mans. El millor, descobrir algun tresor o, fins i tot, les restes del setè camió.\n« Estem de festa!\nEtiquetes: Biure (Alt Empordà), Micropersonatge


Declaració Ciutadania CSXXI – CETR\nCristianisme al Segle XXI fa públic el seu posicionament sobre la LOE i l’assignatura d’Educació cívica per a la ciutadania i els Drets Humans.\nInstem a la Conferència Episcopal a buscar amb valentia noves vies per fer front als reptes educatius que planteja la pluralitat.\nCristianisme al Segle XXI és una associació formada per dones i homes, membres d’entitats cristianes que creiem en el missatge d’amor i d’esperança de l’Evangeli, que defensem un cristianisme no excloent ni exclusivista. L’actitud involucionista i intransigent d’un sector considerable de la jerarquia de l’Església catòlica espanyola, ha tornat a quedar en evidència en els documents sobre l’ensenyament de la religió catòlica i l’assignatura d’Educació per a la Ciutadania. En coherència amb el nostre escrit sobre laïcitat i laïcisme que es va fer públic el 15 de març de 2004 al Centre Interreligiós de Barcelona, i que es pot llegir al Balanç del curs 2003-2004, manifestem el següent:\ndescarregar la declaració completa


Els paisatges de Porcar, Lahuerta i Varela - QUADERNS - El Periódico Mediterráneo\nEls paisatges de Porcar, Lahuerta i Varela\nEl Museu de Belles Arts de Castelló acull una mostra que reuneix als tres artistes\nInauguració. Pérez Pont i el diputat de Cultura Vicent Sales, entre altres. - MEDITERRÁNEO\nFruit de la col·laboració entre els tres museus de belles arts de la Comutat Valenciana, una col·laboració promoguda pel Consorci de Museus fa ara any i mig, tenim oportunitat de gaudir ara mateix al centre de l’avinguda Germans Bou de la mostra De paisatges, passejos i paisans: Porcar, Lahuerta, Varela.\nL’exposició, com va afirmar en la inauguració el director del Consorci de Museus, José Luis Pérez Pont, «permet per primera vegada establir un diàleg entre l’obra dels tres autors que van ser ambaixadors de la seua terra, amb la riquesa que això suposa per al coneixement d’esta època pictòrica i al seu torn es genera un diàleg entre les tres províncies portant la vertebració del territori a l’àmbit artístic». Al mateix temps, segueix Pérez Pont, «posa en valor els fons dels nostres museus de belles arts ja que moltes de les peces que s’exhibixen no estaven exposades al públic, i les mostra junt amb altres procedents de fundacions i importants museus nacionals com el Reina Sofía o el MNAC».\nA finals dels anys 20, València va conèixer un període de revitalització artística. Les exposicions, les conferències i les reunions van constituir un esperó per a la revitalització i dinamització de noves vies de producció artística. És en aquest marc on Emilio Varela (1887-1951), Genaro Lahuerta (1905-1985) i Juan Bautista Porcar (1889-1974) van ser protagonistes.\nLa present mostra reuneix prop de 80 obres de tres pintors amb un estil molt particular, «tres glòries de l’art valencià amb un punt en comú: els tres afonen les seues arrels en una formació academicista que van saber portar al terreny de la modernitat al llarg de la seua carrera. El paisatge va ser per a ells un gènere que els va permetre una gran llibertat creativa», com assenyala la comissària de l’exposició, Victòria E. Bonet.


SERIELIZADOS FEST 2017, FESTIVAL DE SÈRIES DEL 19 AL 22 D’ABRIL | AREAVISUAL-CAT\nPosted by admin | abr. 18, 2017 | EVENTS | 0 |\n19, 20, 21 i 22 d’abril – CCCB i altres espais\nEl Serielizados Fest estrenarà a Espanya en exclusiva Valkyrien, presentada pel seu productor, Eric Vogel, la sèrie noruega revelació del 2017 sorgida del CoPro Series Pitching de la Berlinale el 2016; preestrenarà la T2 de Nit i Dia, amb Lluís Arcarazo, Jordi Galceran, Conxa Orea, Manuel Huerga, Oriol Paulo, Mar Ulldemolins i David Verdaguer i també retrà homenatge a Chicho Ibáñez Serrador, amb l’estrena del documental Imprescindibles de La 2 sobre la seva figura.\nEntre els convidats, Justin Webster i Enric Bach, creadors de Muerte en León (que participaran en una xerrada sobre la sèrie amb Jordi Évole i Carles Porta); Javier Calvo i Javier Ambrossi de Paquita Salas i el seu protagonista, Brays Efe; Javier Olivares, de El Ministerio del Tiempo i Raúl Navarro i Miguel Esteban, de El Fin de la Comedia.\nDemà comença la 4a edició del Festival Internacional de Sèries de Barcelona, el Serielizados Fest. Enguany el festival amplia el seu aforament i tindrà el Hall i l’Auditori del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona – CCCB com a seu central, concentrant el gran gruix d’activitats el divendres 21 i el dissabte 22 d’abril, a més d’altres espais com la Filmoteca de Catalunya, la Fàbrica Moritz Barcelona, la Sala Hiroshima, els Cinemes Girona i l’Auditori de la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna.\nTony Grisoni visitarà Barcelona i participarà a la xerrada ‘De Miedo y asco en Las Vegas a The Young Pope’, una conversa amb el periodista Toni García Ramon, on es repassarà la trajectòria de Grisoni, que recentment ha participat en l’escriptura de The Young Pope de Paolo Sorrentino, una de les sèries més destacades del darrer any. Parlaran també sobre la mini-sèrie britànica Southcliffe, la trilogia de TV movies Red Riding i les seves col·laboracions amb el director de culte Terry Gilliam, d’entre les quals destaquen Miedo y Asco en Las Vegas, Tideland i The Man Who Killed Don Quixote, adaptació de l’obra de Cervantes i “projecte maleït” de l’ex-Monty Python, que sembla que finalment veurà la llum després de 20 anys de dificultats i cancel·lacions.\nD’altra banda, Leonardo Fasoli, Maddalena Ravagli i Ludovica Rampoldi participaran a la xerrada ‘El Noir Italià: Gomorra i 1992’. El Noir Italià ha pres força en l’audiovisual a partir d’un trencament del tabú de la mafia per part de l’incombustible periodista Roberto Saviano, que ha obert pas a una aproximació més realista i incisiva a les clavegueres del poder.\nLa masterclass d’enguany, que tindrà lloc a l’Auditori de la Facultat de Comunicació i Relacions Institucionals Blanquerna, serà a càrrec de Fasoli i Ravagli, que ens explicaran el procés d’adaptació d’un treball periodístic a una sèrie. Diego Sotelo, coordinador de guió de Fariña a la sèrie homònima produïda per Atresmedia que narra la història del narcotràfic a Galícia en els darrers anys, en serà la moderadora.\nTOTA LA PROGRAMACIÓ DEL SERIELIZADOS FEST\nEnguany el festival tindrà una inauguració de luxe, aquest dijous als Cinemes Girona, amb l’estrena a Espanya de la tercera temporada de Fargo, un dia després de la seva emissió als Estats Units, en col·laboració amb Movistar+. En aquesta ocasió, la trama de l’obra mestra indiscutible de Noah Hawley girarà al voltant de la rivalitat entre dos germans, ambdós interpretats per Ewan McGregor.\nSerielizados Fest ha organitzat tres sessions en col·laboració amb HBO Espanya: la projecció del capitol pilot de The Young Pope; la projecció del capítol La batalla de los bastardos, novè episodi de la sisena temporada de Game of Thrones i la projecció al Soho House Barcelona de la Season Finale de la sèrie de Lena Dunham, Girls (ahir dilluns).\nA la sessió de Game of Thrones, es podrà degustar un gelat creat per Jordi Roca, reconegut cuiner d’El Celler de Can Roca i Rocambolesc que simula la mà del personatges Jamie Lannister.\nJustin Webster i Enric Bach, creadors de Muerte en León conversaran sobre la no-ficció a l’Estat espanyol amb Carles Porta, periodista conegut pel best-seller Tor, la muntanya maleïda i Fago. La sessió estarà moderada per Jordi Évole. La sessió acabarà amb la projecció del pilot de Muerte en León, sèrie que rescata el cas d’assassinat el 2014 d’Isabel Carrasco, presidenta de la Diputació de Lleó.\nJavier Calvo i Javier Ambrossi, creadors de Paquita Salas, i el seu protagonista, Brays Efe, participaran a la xerrada moderada per Alberto Rey ‘L’èxit a internet’ i es projectarà el primer capítol d’aquesta websèrie d’èxit. D’altra banda, Javier Olivares, creador de El Ministerio del Tiempo, torna a visitar el festival amb una sorpresa especial al voltant de la nova temporada de la sèrie de TVE.\nEl Serielizados Fest escalfarà motors demà dimecres a la Sala Hiroshima, que es convertirà en la Sala Twin Peaks, just un mes abans de l’esperat retorn de la sèrie de David Lynch. Aquesta sèrie, una de les primeres de la història en generar pura obsessió entre la seva base de fans, compta amb un imaginari que perdura més de 25 anys després. La sala estarà ambientada amb elements de la sèrie: no hi faltaran cafè de filtre, donuts i iconografia variada. Les activitats (sold out) de la Sala Twin Peaks comptaran amb projeccions al voltant de l’univers de la sèrie i dues xerrades, una de Daniel Ausente sobre l’impacte de Twin Peaks als anys 90, quan la va emetre Telecinco i la sessió ‘Desxifrant David Lynch’, d’Enric Ros.\nEl festival dedicarà un homenatge a Chicho Ibáñez Serrador, creador de Historias para no dormir, amb l’estrena del programa Imprescindibles de La 2 dedicat a la figura del mític creador. A més, també tindrà lloc la preestrena de la sèrie de TV3 Nit i Dia, amb Lluís Arcarazo, Jordi Galceran, Conxa Orea, Manuel Huerga, Oriol Paulo, Mar Ulldemolins i David Verdaguer (creadors, directors, guionistes, productors executius i actors), que respondran a preguntes del públic en un Q&A moderat per Pep Prieto.\nLa Sessió Pro d’enguany, ‘TV Series, a global challenge. A look into Coproduction and International Sales’, estarà dedicada a aprofundir en la concepció que tenen altres països europeus sobre produccions de l’Estat, amb diverses activitats adreçades a professionals d’arreu d’Europa, com per exemple un panell titulat ‘How are Catalan and Spanish seen from abroad?’, dedicat a analitzar com les produccions d’aquí són vistes a nivell europeu. El panell estarà moderat per Concepción Cascajosa i comptarà amb la presència de Mari Koivuhovi de la televisió finlandesa YLE, Ludovica Rampoldi i Laure Hendrickx del Festival de series belga “Are you series?”.\nHi haurà dos casos d’estudi de coproducció europea, un del nord i un del sud: Eric Vogel explicarà el procés de creació de Valkyrien, coproducció entre NRK i TV2 de Dinamarca amb el suport de DR, que va sorgir del CoPro Series Pitching de la Berlinale del 2016; i, d’altra banda, Javier Méndez, director de ficció de Mediapro i productor executiu de The Young Pope explicarà el cas d’aquesta sèrie, coproduïda per Wildside / Sky Italia / Canal+ / HBO / Mediapro com a exemple del sud d’Europa.\nLa Fàbrica Moritz Barcelona acollirà dissabte l’obra de teatre El niño de la tele, sobre la figura de Rubén Ramírez, un nen prodigi que als anys 90 es va passejar per diversos platós de televisió i que ara ha passat a l’oblit. Ramírez imitava a polítics i presentadors, mentre compartia sofà amb celebrities castisses del moment com Luis del Olmo, Bertín Osborne i Carmen Sevilla. Avui, instal·lat en un panorama molt diferent, ha decidit llençar-se sobre l’escenari per reflexionar sobre l’ascens i caiguda de tots aquells que, com ell, van anar a parar al limb de l’oblit catòdic. Una funció única i exclusiva dins del Serielizados Fest, d’aquesta obra estrenada a la Sala Flyhard el passat octubre.\nEl festival posarà punt i final a aquesta quarta edició amb el Late Show, també a la Fàbrica Moritz Barcelona, amb les actuacions de Carlo Padial, Miguel Esteban, Raúl Navarro i Roger Coma que desvariaran sobre el món de les sèries.\nPreviousEL MAC 2017 CREIX I AMPLIA EL SEU CENTRE D’INTERÈS\nNextPROGRAMA COMPLERT DEL BCN FILM FEST (21 AL 28 D’ABRIL)


L'enginyer Jordi Llovera recorda que ni la flamant Seu de la Justícia ni el futur tanatori ho són\nSeu de la Justícia d'Andorra / ARA.ad\nAndorra la VellaTot i que l'acord de París per a la neutralitat climàtica i els ODS (Objectius de Desenvolupament Sostenible) són sovint mencionats per part d'alguns ministres andorrans, la gestió del Govern pel què fa a la sostenibilitat s'ha endut aquest dimarts, en el marc del cicle de debats que organitza la Confederació Empresarial Andorrana (CEA), un toc d'atenció per part del doctor en enginyeria i CTO d'Enginesa, Jordi Llovera, qui ha recordat que cap dels edificis projectats per l'executiu, ni tan sols els darrers, tenen la catalogació de ser de baix consum.\nLa taula rodona de la conferència dedicada a la sostenibilitat, que també ha comptat amb la participació del director de FEDA, Albert Moles, i del gerent de Dalle Consulting, Antoine Dalle, ha dedicat la part final de l'acte a les preguntes que poden emetre els espectadors mitjançant les xarxes socials. Un usuari ha preguntat fins a quin punt és important que empreses i institucions facin el càlcul de la seva petjada de carboni. Llovera entén que “és fonamental” que tant des de l'àmbit privat, però sobretot també des del públic, es tingui en compte quina és la quantitat total de gasos d'efecte hivernacle que emet per causa directa o indirecta l'activitat humana, i que això s'ha de promoure tant en l'activitat pública com privada.\nL'enginyer ha recordat que el Govern “ha fet moltes auditories i molts estudis però encara no ha executat cap edifici de baix consum, ni tant sols els inaugurats aquest any, com la Seu de la Justícia i el tanatori”. “No és factible que a nosaltres se'ns demani i al Govern se li escapin coses, això s'ha d'analitzar i s'ha d'evitar que torni a passar”, ha insistit Llovera, per a qui aquest 'descuit' pot haver ocorregut per “un problema de descoordinació entre ministeris”. En qualsevol cas, per al CTO d'Enginesa “hi ha molta feina a fer”.\nJordi Llovera, CTO Enginesa / CEA


VIH i tallers de rehabilitació neurocognitiva | Acollida.org\nVIH i tallers de rehabilitació neurocognitiva\nUna de les cares més fosques del VIH és el seu atac, silenciós però imparable, al sistema nerviós. No només va disminuint les defenses de l’organisme sinó que també sent especial atracció pel cervell. Aconsegueix travessar la barrera hematoencefàlica i infectar les cèl·lules del sistema immunitari que protegeixen el cervell. Les neurones no solen ser infectades però la presència del VIH en el teixit cerebral provoca un ambient d’inflamació que poc a poc pot anar induint a la mort neuronal. Així el VIH pot anar guanyant la partida al sistema nerviós central.\nÉs, per tant, d’especial rellevància tractar farmacològicament la malaltia i pal·liar els seus efectes. Tanmateix, s’ha de tenir en compte que les alteracions neuropsicològiques que provoca l’afectació del VIH al sistema nerviós central genera dèficits cognitius (pèrdua de la concentració, alentiment en el pensament, alteracions en la memòria de treball i atenció, disfunció executiva i en les habilitats motores) d’important interès a treballar en els tallers socioeducatius que la Fundació proposa.\nDes d’aquest punt de vista, els residents del Convent dels Franciscans cada dijous al matí reben l’oferta d’un taller de rehabilitació neurocognitiva on es treballa l’estimulació de les funcions cognitives i es dissenya un pla de rehabilitació per preservar i mantenir durant el màxim de temps possible les capacitats cognitives en ple rendiment de cada persona atesa.\nLa Fundació Acollida i Esperança té una filosofia de treball totalment ecològica, és a dir, basada en la motivació i treballant sempre que es pugui en l’espai i activitats que realitza el pacient en el seu dia a dia. Així doncs, preparem els mateixos reptes cognitius adaptats en les activitats de la vida diària. D’aquesta manera fomentem l’autonomia i sobretot l’autoestima Una assistència integral, efectiva, eficient i de qualitat.\nLa metodologia que s’utilitza són sessions pensades per generar reptes cognitius a base de jocs i activitats molt diverses, on la tasca a resoldre requereix posar en funcionament des de l’atenció, la memòria, la concentració, la planificació, funcions executives, llenguatge, etc. És mentre els residents posen en funcionament les seves capacitats per resoldre o respondre la tasca que s’evidencien les seves mancances i potencialitats i es treballa per tal de compensar els errors amb recursos que es puguin utilitzar per arribar a assolir els objectius demanats. Moltes vegades és tot un repte i aconseguir resoldre segons quines tasques sense l’ajuda de ningú és un èxit gegantí!\nCom més estimulem el nostre cervell durant el dia a dia amb activitats diverses i, fins i tot, molt diferents a les rutinàries, més fem que les connexions neuronals augmentin. I no només això, sinó que també optimitzem el funcionament de les xarxes neuronals.\nAixí doncs, una pràctica regular d’estimulació cognitiva es tradueix en un augment o manteniment de la reserva cognitiva i, per tant, promovem l’envelliment saludable no només de les persones que pateixen VIH sinó de totes aquelles que ho practiquin.\n« « Entrevista a La Xarxa Ràdio sobre la Fundació Acollida i Esperança: origen i futur | Reobertura del Servei Odontològic per a Pacients Socials (SOPS) » »


Nou col.legis de Castelló participaran en la campanya de prevenció de l´anorèxia i la bulímia promoguda per l´ajuntament i l´associació ATCA\nEl regidor de sanitat, Enric Nomdedeu i la regidora d´igualtat d´oportunitats, Marta gallén, junt amb els membres de l´Associació ACTA, Raquel Font, treballadora social, i Heli Marco, metge psicòleg, han presentat este matí la Campanya Informativa i de Sensibilització sobre l´Anorèxia que l´Ajuntament de Castelló posarà en marxa en el mes de març en diversos centres educatius de la ciutat.\nLa campanya serà pionera en la província, i a causa de la bona acollida que ha tingut a València es preveu que tinga un gran èxit entre els joves de Castelló. En estos moments són ja 1614 els alumnes matriculats en els cursos, pertanyents als centres castellonencs IES La Plana, IES Francisco Ribalta, Institut Ramiro Izquierdo, Institut Nostra Senyora de la Consolació , IES 10, IES Joan Bautista Porcar, Institut Mater Dei, IES El SOS Baynat, IES Matilde Salvador i Col·legi La Magdalena.\nL´objectiu dels cursos serà detectar els primers símptomes de la malaltia i lluitar amb èxit contra la primor extrema, així com educar per a modificar les actituds i valors dels joves davant de la bellesa i el pes, per la qual cosa s´utilitzaran les dos vies principals: la informació dirigida tant a pares com a professors i la dirigida als alumnes. D´esta manera, s´impartiran tallers per als joves i xarrades informatives per als adults.\nEnric Nomdedeu ha destacat que ?amb esta campanya la regidoria de sanitat pretén educar als més joves perquè aprenguen a millorar la seua qualitat de vida. La formació dels més xicotets ens permetrà lluitar contra l´anorèxia nerviosa i la bulímia nerviosa. El nostre objectiu és transmetre´ls uns valors, perquè mentres continuen fent pensar que si tens dos costelles menys no necessites tindre cervell, haurem de treballar.?\nPel fet que els trastorns alimentaris són patits principalment per dones, Marta Gallén ha assenyalat que ?l´important tant en l´anorèxia com en la bulímia és detectar els casos a temps i intervindre de forma contundent i adequada amb l´afectad@ i el seu entorn familiar. Per això, des de la regidoria d´igualtat d´oportunitats volem abonar esta iniciativa de la regidoria de sanitat i a l´associació ATCA perquè desenvolupe a Castelló esta campanya. Des de la Universitat Jaume I i des de l´Hospital Provincial, s´han posat en marxa estudis i recursos per a combatre estes malalties, i per això també l´Ajuntament de Castelló vol posar tot el seu interés a treballar pel tractament i la prevenció d´estes dos malalties que no són de modernitat, però que afecten la societat actual.?\nEls tallers es desenvoluparan a partir del mes de març i fins a final de curs. A més, com han explicat els professionals de l´associació, al final del taller es realitzarà una enquesta per a valorar l´assimilació de les propostes i s´efectuarà un seguiment al cap d´un mes per a saber si el reforç ha sigut efectiu.