Pregunteu al Coronavirus - Diari de Girona\nPregunteu al Coronavirus\nEl coronavirus ha causat més mortaldat en la reputació dels experts que entre la població. Van fallar en les prediccions tranquil·litzadores, i probablement ho fan ara en les apocalíptiques. Sovint no l'encerten ni en descriure la situació present, són incapaços d'efectuar un quocient entre morts i malalts per determinar l'índex de víctimes mortals. Es remetien a la grip com si fos el Sant Grial, fins que l'Organització Mundial de la Salut va recordar que res té a veure amb el drama en curs. I francament, cada vegada que un especialista recomana rentar-se les mans amb fruïció, la cotització del gremi s'enfonsa una mica més.\nUn humil virus ha cancel·lat la nostra fe. No podem escoltar els experts vius, però potser hàgim d'atendre els desgraciadament morts. Verbigràcia, a Louis Pasteur quan recordava amb modèstia que «els microbis sempre tindran l'última paraula». Per tant, ha arribat l'hora de preguntar al coronavirus per les seves intencions. Si no pots amb ells, parla amb ells. Al cap i a la fi, són a la Terra fa molt més temps que nosaltres, i l'epidèmia demostra que compartim el ferotge instint de supervivència.\nEl Nobel de medicina Joshua Lederberg va decretar que «els virus són la major amenaça concreta al domini continuat de l'home sobre el planeta». Encara que sigui un expert, podem acceptar el seu diagnòstic en tractar-se d'un genèric. Per tant, deixem-nos d'intermediaris amb bata blanca, i que acaben de decidir a través dels Col·legis de Metges que cal allunyar-se dels hospitals on s'atenen malalts de l'epidèmia. Els periodistes entrevistaran únicament coronavirus, els estats plantejaran una taula de negociació amb les bestioles, no més absurda que la dels Estats Units amb els talibans. O la de Sánchez amb Torra.


Recuperació d'olis i greixos amb Skimmers\nHome Aigua Recuperació d’olis i greixos amb Skimmers\nEl funcionament del skimmers és extraordinàriament senzill, una cinta de material plàstic lipòfil parcialment submergida en l’aigua contaminada per olis, adsorbeix sobre la seva superfície els olis i greixos que suren a la superfície, recollint-los i facilitant la seva gestió posterior. D’aquesta forma les aigües contaminades per hidrocarburs milloren de qualitat i poden ser abocades després del seu pas per un separador d’hidrocarburs senzill i els hidrocarburs recuperats per a la seva reutilització (olis minerals, vegetals o animals) o tractats en instal·lacions autoritzades externes.\nLa utilització d’skimmers redueix el cost de depuració de les aigües i el de tractament de residus afavorint la reutilització i l’aprofitament de tots els materials emprats, mitjançant un procés senzill.\nEl vídeo anterior mostra el funcionament del Mini-Skimmer associat a una instal·lació de tractament d’un subsòl contaminat per hidrocarburs. El producte aspirat del terreny amb l’aigua se separa i recupera amb dos skimmers, dissenyats per extreure un cabal de 7 l/hora.\nLa capacitat dels Skimmers que posem al seu abast pot arribar als 700 l/h i permeten pujar el producte fins als 30 metres, el que suposa treballar en moltes situacions.\nConeix totes les capacitats dels Skimmers consultant el nostre catàleg:\nabanaki, hidrocarbur, jokyfren, oli residual, skimmer.


BalearWeb :: Veure tema - CINEMA EN CATALÀ\nPublicat: Dj Jun 02, 2005 10:57 am Assumpte: CINEMA EN CATALÀ\nJo no vaig molt al cine, però he decidit que si hi vaig qualque dia, la pel·lícula la veuré en català o en versió original.\nPer això m'agradaria saber si a Mallorca es pot veure cinema en català i on. Per exemple: Si vaig al cine del Festival Park, podré veure qualsevol pel·lícula en català?\nI si no és així, per què els colons tenen més drets que nosaltres?\nPublicat: Dj Jun 02, 2005 6:39 pm Assumpte: cinema en català gratuït a Calvià\nAl cinema Sa Societat de Calvià (vila) s'ha estat projectant cada mes durant l'hivern una pel·lícula en català. Aquest mes,\na Sa Societat\nPublicat: Dv Jun 03, 2005 12:36 pm Assumpte:\nOk, gràcies. Però no és el que m'esperava.... O sigui, que si els mallorquins volem veure pel·lícules en la nostra llengua, hem d'anar al cinema Sa Societat de Calvià per veure una pel·li cada mes i a sobre passada. És indignant!\nAl Principat de Catalunya, tenc entès que es poden veure pel·lícules en català a qualsevol cine, no tant com en castellà però bastant.\nNo hi ha cap llei que obligui als cines importants posar pel·lícules en català? Què hem de fer per protestar? On ens hem de queixar? Algú s'hi apunta?\nJa n'hi ha prou de que els colons tenguin més drets que nosaltres!!\nPublicat: Dv Jun 03, 2005 1:09 pm Assumpte:\nPer voure cine en “ català “ has de anar a Catalunya, a Mallorca si al cas seria en mallorquí, ampla es Barcelona\nPer cert ¿ de on surt lo des “Principat”, un comtat no pot esser mai això\nInstala una cambra de cine, i dona pelicules com tu vulguis, es marcat es lliure\nPublicat: Dv Jun 03, 2005 6:50 pm Assumpte:\ncinema en català?\nPublicat: Ds Jun 04, 2005 12:17 pm Assumpte:\nEn "mallorquí"? te refereixes a sa modalitat mallorquina? No hi ha doblatges així, igual que no hi ha doblatges en andalús o en murcià. I si lo que vols dir és que es mallorquí és una llengua diferent a es català ets un ignorant i fas ganes de riure.\nSa gent com tu s'està carregant se llengua i sa cultura. Es ignorants no hauríeu de xerrar de lo que no sabeu, o és que tu ets filòleg? Calla home, calla, mos faràs un favor a tots.\nI si vull veure cine en sa meva llengua (català), que és també sa teva llengua, tenc tot es dret a poder fer-ho.\nPer cert, segons tu, els de Binissalem què xerren? llengua binissalemera? I es menorquins? menorquí de l'est i menorquí de l'oest?\nSe nota que a tu, per damunt de tot, lo que t'interessa és Espanya, perquè no dius que s'andalús és diferent a es castellà. Se't veu el llautó.\nMe call perquè no val la pena discutir amb ignorants.\nPublicat: Ds Jun 04, 2005 7:04 pm Assumpte:\nNo, no vui dir que es mallorquí sigui diferent que es normalitzat, jo dic que son es mateix dialecte, tan s`espanyol com es normalitzat com es mallorquí son lo mateix es mateix tronc que varen evolucionar per branques diferents\nBe pus si som filòleg ben pensant ja que a partir de ja filologia normalitzada desapareix, com se vou que ets un bon fatxa ja vols fer callar a sa gent, i despus ¿ paseillo\nSa meua llengo es S`idioma MALLORQUÍ, en majúscules, paga i tendràs drets no vulguis que jo pagui per es forasters normalitzats\nDemanali a un de Benissalem que xerra i lo que ell digui estara ben dit, lo mateix per es altres, fer mes demagògia que es lo únic que saps fer sense aportar res\nSa nota que a tu per demunt de tot lo que t`interessa és “ Catalunya” i es forasters, ¿ cobres molts de dobbes\nXerra, xerra, que quan mes xerres mes ignorant demostres que es\nPublicat: Ds Jun 04, 2005 7:27 pm Assumpte:\nesto es el idioma Balear?????\nCreia que llevaba mucho acentos i más porqueria!\nPublicat: Ds Jun 04, 2005 8:17 pm Assumpte:\nno lo entiendo escrigué:\nSi te refereixes an es meu escrit te diré que es mallorquí, i una miqueta de Potxés, en quan a lo de “ porqueria” supos que deus voler dir com escriuen uns desfasats seguidors de n`Amengual que volen inventar un dialecte igualment que es normalitzat volen inventar es “ Balear”.\nEntre tu i jo tan es balear com es menorquí com es normalitzat, son dialectes foraneos i es que al parlen un forasters\nPublicat: Ds Jun 04, 2005 8:34 pm Assumpte: On eres, potxos?\nJa has tornat, gonellarro? T'han tret de ca teva i no tens on anar a tocar es collons? Sa teva dona s'ha cansat de sentir-te bramar aquesta subnormalada de llengo teva? Beníssim, idò, ja tendrem entreteniment per una bona estona!\nAla, renegat! Ja xerrarem!\nPublicat: Ds Jun 04, 2005 9:44 pm Assumpte:\nSa llàstima que a tu no te les pugui tocar a n`es collons, tu com a bon foraster no en tens\nPublicat: Dg Jun 05, 2005 1:30 am Assumpte:\ncuando ablais de colonos os referis alos que invadieron y repoblaron mallorca en epoca de jaume I?\nPublicat: Dg Jun 05, 2005 10:50 am Assumpte:\nSeguesc amb lo del cinema en català, a veure si qualcú em pot donar informació.\nEls gonelles ignorants no importa que escriguin les seves tonteries, perquè no m'interessen, ni interessen a ningú.\nNo he iniciat un tema per discutir, amb ignorants, el que són llengües i el que no.\nPublicat: Dg Jun 05, 2005 11:23 am Assumpte: Hai perdona m`he equivocat\nSi homo si, lo que en lloc de anar al oest anaven al est, Barcelona, tenia en aquells tens 15.000 habitans, si contam que l`any 1230 hi va haver pesta tot gracies a sa montandat que va fer es francès Jacme I, de Aragó, no molta gent va poder venir amb ses “ Caravanas”\nPublicat: Dg Jun 05, 2005 11:34 am Assumpte:\nPotxot, t'anim a iniciar un tema per xerrar de ses teves teories, però aquest tema és per xerrar de cinema en català. Està clar que tothom pot escriure lo que vulgui i on vulgui, però també està clar que no ens interessa lo que diguis, així que t'anim a que deixis de escriure aquí. (Només t'anim, ara no me diguis fatxa, tothom pot escriure on vulgui.)


Els productors de vi de la DO Empordà recuperen l’optimisme - Empordà\nLa temporada turística serà clau per confirmar la recuperació\nOriol Puig Tomàs / Jordi Cuenca / DDG\nFigueres | 07·06·21 | 09:42\nXavier Albertí, president del consell regulador de la DO Empordà. Aniol Resclosa\nDesprés de l’aigua, la humanitat ha begut sobretot vi. Són almenys 6.000 anys els que contemplen aquest procés pel qual el suc del raïm es converteix, després de la fermentació, en un líquid que ha sigut imprescindible en totes les celebracions humanes, que va ajudar Sòcrates a empassar-se la cicuta, però també va contribuir a cavar la fossa dels troians i que en la tradició clàssica va tenir un déu que el va honrar, Dionís a Grècia i Bacus a Roma, sinònims tots dos de la gresca, la festa i la vida libèrrima.\nAvui dia, el vi és una religió per a gent de tota condició que no renuncia a maridar un menjar amb un bon «caldo» i fins i tot recorren mig món si fa falta per veure in situ com elaboren el seu vi preferit en tants cellers oberts al turisme. Però la viticultura també és un negoci. I una forma de vida.\nLa pandèmia ha impactat en aquesta activitat amb moltes branques, des dels agricultors, les cooperatives i els cellers a les denominacions d’origen (DO), els distribuïdors i, per descomptat, els consumidors. La covid ha provocat una caiguda de vendes a l’entorn del 25% el 2020 als cellers empordanesos, molt lligats al sector de la restauració. Molts cellers petits que només venen al mercat local i en ocasions a la seva zona de proximitat, ho han passat malament, a diferència dels que tenen més presència en els mercats exteriors, en què solen ser més grans.\nHo explica Xavier Albertí, president del Consell Regulador de la DO Empordà, que apunta que la progressiva obertura de la restauració així com la fi de les restriccions per controlar la pandèmia ha retornat l’optimisme al sector: «Les sensacions són bones, i hi ha casos puntuals d’alguns cellers que estan igualant o superant les xifres de vendes de 2019». No obstant això, es mostra prudent perquè els cellers empordanesos són molt dependents de la restauració. «Haurem de veure com va l’estiu. Si el turisme estranger no es recupera, és possible que ho notem».\nAlbertí, que també és propietari del celler Vinyes dels Aspres, comenta que en el darrer any han notat com «la gent té moltes ganes de conèixer els cellers que té a prop, cosa que ha permès, quan ha estat possible la mobilitat, mantenir les activitats d’enoturisme». També valora positivament el revulsiu que ha suposat la venda en línia: «Tot i no ser una part rellevant del negoci, ha suposat un suport important en moments molt complicats i és una tendència, que probablement es mantindrà».\nJosep Serra, propietari del celler La Vinyeta, recorda que el «el vi és una beguda per compartir, que suposa alegria, festa i celebració. Recuperar la vida social gràcies a les vacunes, és clau per al nostre sector».\nDes d’Espelt Viticultors, Anna Espelt explica que a les comarques gironines la recuperació està essent ràpida, i que ja fa setmanes que es nota en les comandes. Pel que fa als mercats internacionals, destaca l’increment de vendes als Estats Units.


Escrit per Arquebisbat de Tarragona\nAquest dissabte dia 30 d’abril Tarragona va acollir la 16a Jornada de mestres i professors de religió de Catalunya, un acte organitzat pel Secretariat Interdiocesà d’Ensenyament de Catalunya, l’Escola Cristiana i l’Institut Superior de Ciències Religioses de Barcelona.\nEl tema principal d’aquesta nova edició va ser el nou currículum de l’assignatura de religió. La trobada, amb més de 230 docents de tots els bisbats amb seu a Catalunya, va començar al Col·legi Sant Pau Apòstol de Tarragona amb la benvinguda, a càrrec de Rafael Muñoz, delegat d’ensenyament de l’Arquebisbat de Tarragona; d’Yvonne Griley, directora general d’Afers Religiosos de la Generalitat de Catalunya; de Meritxell Ruiz, secretària general de l’Escola Cristiana, i de Mons. Joan Planellas, arquebisbe de Tarragona.\nEn el seu parlament de benvinguda, l’arquebisbe Joan va parlar sobre la vocació dels mestres, que «comporta, per principi, una atenció als altres —és a dir, els alumnes— en recerca del seu bé». A més, va afegir que «és lògic que un mestre que estima la seva fe desitgi transmetre els continguts i les raons d’allò que viu als alumnes que demanen aquest ensenyament». Sobre l’assignatura, va recordar que «cal una classe científicament ben feta tant pel que fa als continguts com a la pedagogia».\nSeguidament es van iniciar les tres ponències de la Jornada. La primera intervenció ha anat a càrrec de Raquel Pérez, secretària de la comissió d’educació i cultura de la Conferència Episcopal Espanyola, que ha ofert el context, la gènesi —que s’ha caracteritzat per la novetat en la seva consulta i caràcter sinodal—, l’estructura i les oportunitats que representa aquest nou currículum. Posteriorment, Yolanda Otal, docent als ISCREB i ISCR-Don Bosco, s’ha centrat en els aspectes didàctics i pedagògics; finalment, Manu Andueza, cap de l’àrea teològica de Cristianisme i Justícia, ha ofert la lectura biblicoteològica tot motivant a la formació permanent dels docents de religió.\nLa segona part de la jornada, aterrant en aspectes més pràctics, ha consistit en l’oferta de dotze tallers específics que han tractat les novetats del nou currículum des d’una mirada polièdrica: diàleg amb les encícliques Laudato Si’ i Fratelli Tutti, el reforç de la vessant cultural i patrimonial, el diàleg amb les altres matèries, etc.\nLa tercera part de la Jornada, ja a la tarda, ha ofert als participants tres tallers de caràcter cultural aprofitant l’avinentesa de la localització del Col·legi Sant Pau Apòstol: una xerrada sobre els inicis del cristianisme a la Tarraconense, una visita al Museu Diocesà de l’Arquebisbat de Tarragona i la descoberta pedagògica del Museu Bíblic Tarraconense. La clausura de la Jornada ha tingut lloc en la celebració eucarística a la Catedral de Tarragona, presidida per l’arquebisbe Joan Planellas. Durant la missa s’ha llegit el manifest final en reconeixement del servei, acompanyament i proposta de sentit que ha proporcionat l’assignatura de religió a la comunitat educativa, especialment en aquest temps de pandèmia.\nEls assistents a la jornada han rebut la corresponent certificació que acredita sis hores de formació, les quals seran reconegudes també per les formacions de trenta hores programades pels diferents ISCR de Catalunya sobre la programació de la religió amb el nou currículum. Finalment, com a novetat en l’àmbit de la innovació en la matèria de la religió, en aquesta Jornada s’ha fet difusió de les bases de la primera edició del Premi Encoratja!, el certamen de promoció del Pacte Educatiu Global convocat per la FPCEE-Blanquerna i l’Escola Cristiana amb el suport del SIERC.


Ciclisme i Senderisme • El Delfín Verde\nTant si el que li agraden són les emocions fortes com el que vol és donar tranquils passejos:\nAgafi la bicicleta i submergeixi’s a la bellesa de les cales de la Costa Brava, paratges i boscos de les vies verdes…\nPuja a la bicicleta…!\nInformi’s de totes les rutes a la nostra oficina de tiquets!\nEls itineraris tenen l´inici i la fi a Camping El Delfín Verde. Podeu venir amb les vostre bicis o llogar-les.\nItineraris divertits, culturals i familiars, adaptats a diferents nivells tècnics i físics.\nEnriqueix la teves vacances amb les múltiples activitats complementàries als voltants: culturals, turístiques, gastronomia, enologia, hípica, golf, platges, etc.\nRuta planera, segura i accessible, per fer en un parell d’hores, amb amics o amb família, per conèixer altres aspectes dels territori, com els arrossars de Pals i la seva diversifivada fauna.\nRuta planera, segura* i accessible, per fer en un parell d’hores, amb amics o amb família, per conèixer altres aspectes dels territori, com el tram baix del riu Ter i la seva diversificada fauna.\nRuta planera, segura* i accessible, per fer en un parell o tres d’hores, amb amics o amb família, per conèixer altres aspectes dels territori, com el tram baix del riu Ter i la seva diversificada fauna.\nRuta planera i accessible, per conèixer altres aspectes dels territori, visitant el nucli antic de Pals. La torre romànica de les Hores, l’edifici més representatiu, així com l’església de Sant Pere, i El mirador del Pedró.\nEl poble de Peratallada, conjunt històrico artístic i bé cultural d’interès nacional, és un dels nuclis medievals més importants de Catalunya. Destacar el fossat, el castell i el palau (s.XI-XIV), les muralles (s. XIII) i l’església de St Esteve (s. XIII).\nRuta que porta al al jaciment ibèric del poblat de Sant Andreu constitueixen un dels conjunts arquitectònics més interessants de la comarca. El primer poblat ibèric d’Ullastret data de la primera meitat del segle VI aC.\nEndinsa’t amb la teva BTT dins parcs naturals de gran bellesa, recorrent els paisatges de muntanya més espectaculars que puguis imaginar, descobreix pobles de muntanya plens d’encant o experimentar sensacions de llibertat.\nTranscorre per camins i senders locals (SL) de “Les Dunes”, “Mungtanya Gran” i “Ruta del Vent”. Dins el Parc Natural Montgrí-Illes Medes.\nPujada fins a dalt de “Quermany gros” des d’on es pot gaudir d’una magnífica vista cap Pals, el massís del Montgrí.\nTranscorre per camins i senders locals (SL), “Les Dunes”, “Rocamaura” i “ruta del Vent”. Magnífiques vistes de les Illes Medes i plana del Riu ter.\nTranscorre per camins i senders locals (SL) de “Les Gavarres” que ens portaran fins a l’ermita de Fitor.\nTu i la teva bicicleta teniu quilòmetres i quilòmetres de motius per gaudir del ciclisme a la Costa Brava. Fes-ho per les carreteres secundàries que uneixen els pobles gironins.\nLongitud: 102 Km.\nDesnivell acum: 360 mts\nTemps: 4h. / Velocitat mitja: 25km/h\nLongitud: 66 Km.\nDesnivell acum: 391 mts\nTemps: 2:30h. / Velocitat mitja: 25km/h\nDesnivell acum: 325 mts\nTemps: 2h. / Velocitat mitja: 25km/h\nLongitud: 103 Km.\nDesnivell acum: 860 mts\nLongitud: 98 Km.\nDesnivell acum: 800 mts\nLongitud: 135 Km.\nDesnivell acum: 1239 mts\nTemps: 5.30h. / Velocitat mitja: 25km/h\nItineraris divertits, culturals i familiars; adaptats per diferents nivells tècnics i físics.\nEt proposem algunes rutes pel Baix Empordà (Costa Brava) i el Pirineu de Girona, seguint senders locals (SL), rutes de gran recorregut (GR) i (PR) petit recorregut.\nA més, pots descobrir els camins de ronda que voregen la costa i que permeten conèixer platges i cales de la Costa Brava.\n¡Informa’t de totes les rutes a la nostra oficina de tickets!\nItineraris divertits, culturals i familiars, adaptats per a fer-los en família, sense límit d’edat. Rutes de baixa difilcultad pels arrossars de Pals i la vora del Riu Ter, totes elles atractives per a ser descobertes amb els més petits, amb avistaments d’algun que altre animal, que despertarà la seva curiositat.\nPunxa aquí i explica les teves experiencies, puja fotografies i les publicarem al nostre blog Walking in Costa Brava i gaudeix de nous recorreguts.\nLes Dunes – Ruta 18\nPas a pas. Sense presses. Respirant profundament. Fotografiant el paisatge. Al teu ritme. Et proposem excursions per la Costa Brava i el pre-Pirineu de Girona, seguint rutes de gran recorregut (GR), petit recorregut (PR), senders locals (SL).\nDistancia: 13,80 Km\nDistancia: 17,50 Km\nDistancia: 9,40 Km\nSi t’agrada córrer per la muntanya, la Costa Brava són la teva escenari ideal, tant si vols entrenar com si vols omplir la teva agenda amb rutes de muntanya. Les seves pistes, camins i senders t’estan esperant. Desafia els teus límits i … endavant!\nCaracterístiques de les Rutes\nExplica les teves experiències a altres ciclistes, al nostre blog, Hiking at Costa Brava o comparteix comentaris de les rutes.\n*Segons zone aquest color pot canviar.\nPortar roba còmoda si pot ser transpirable.\nCalçat esportiu serà suficient, cal tenir en compte que els camins de muntanya són molt pedegosos i els peus poden ressentir-se.\nTots i tots haurien de portar un recipient amb aigua (1 o 2 litres.) o algun líquid hidratant.


Estudiants de secundària i batxillerat fan les proves Cangur de Matemàtiques | Canal Terrassa\nEstudiants de secundària i batxillerat fan les proves Cangur de Matemàtiques\non: Març 21, 2019\nAquest dijous estudiants de secundària i batxillerat de tot Catalunya han participat a les proves Cangur de Matemàtiques. La promou cada any l’associació internacional Le Kangorou sans frontières, integrada per uns vuitanta països, i que prepara els anunciats, els mateixos a tot arreu. En el cas de Catalunya la Societat Catalana de Matemàtiques, filial de l’Institut d’Estudis Catalans, és qui coordina la jornada.\n900 alumnes de 21 instituts de Terrassa, Rubí, Vacarisses i Viladecavalls han fet la prova a l’Escola d’Enginyeria de Terrassa. Els participants eren alumnes de Batxillerat i de 4t de Secundària; els dels tres primers curs de l’ESO han fet la prova al seu centre educatiu.\nCada alumne ha rebut un qüestionari de color blau, groc o rosa en funció del curs. Han tingut una hora i quart per contestar 30 preguntes tipus test que anaven pujant de complexitat i puntuació a mesura que s’avança en el qüestionari. Cada pregunta té cinc respostes possibles i contestar-la malament implica perdre una quarta part de la puntuació que li correspon.\nUn cop acabada la prova els equips Ecoracing i Cosmic Research de la UPC han organitzat activitats divulgatives pels participants a les proves Cangur.\nTags: ESEIAATMatemàtiquesProves CangurUPC\nL’Andana obrirà al migdia per oferir dinar a les persones sense sostre\nArrenca la 1ª Edició d’Speed Dating Laboral a la CECOT


El bloc d'en Climent | Sant Fèlix gloriós\nJa fa algun any que no vaig a la diada castellera de Sant Fèlix, patrò de la capital de l'Alt Penedès. Hi he anat molts anys com a compononent de la Colla Joves Xiquets de Valls. De fa uns anys que no vaig a la colla, encara que em sento part de la CJXV, malgrat que el meu cos prou cardat ja no està per massa esforços castellers. Malgrat això, a les sortides de Valls encara hi vaig, generalment amb la família, i només em poso a la pinya si crec que el castell que s'intenta no guarda relació amb el nombre de Xiquets que hi ha a la plaça. He estat actiu durant una vintena d'anys però ara ja estic massa atrotinat per seguir. A més, altres interessos han passat davant dels castells en aquests moments.\nMalgrat tot això, porto els castells a la sang i em segueixen agradant i segueixo tenint el meu cor ben vermell, com la camisa de la meva colla. Durant dos anys, també, vaig dirigir, junt amb un equip molt ferm de persones, la revista Foc Nou que editava la CJXV. Avui, com no podia ser d'altra manera, el meu pensament s'ha dirigit cap a la plaça de la Vila de Vilafranca i he escoltat la retransmissió de la diada per la ràdio. També he fet un cop d'ull al web onsortir.cat que retransmetia en directe la diada. Les imatges, però, com sol passar en aquest tipus de retransmissions per internet arribaven en comptagotes i congelades. Per cert, he hagut de seguir la retransmissió radiofònica per una emissora vallenca que voldria una mica més imparcial i no tan decantada cap a la colla Vella. Però, ves què hi farem!\nEl fet és que avui estic molt content, hem descarregat per primera vegada en la nostra història més recent el cinc de nou amb folre, un castell pel qual tinc un apreci molt especial, igual com també el tinc pel quatre de nou sense folre. Estimo els castells i estimo la CJXV. És una colla amb un potencial extraordinari, però que ens costa molt explotar. Recordo quan hi vaig començar a anar. Com em sol passar, a part d'altres motius, un dels principals era el postergament al qual les institucions locals la tenien relegada.\nLa nostra colla ha tingut moments de gran esplendor. Però amb uns tics, freqüents en moltes organitzacions, que li resten moltes possibilitats i que fan que molta gent se n'allunyi i afluixi els seus lligams amb la colla. Un dels més importants és l'endogàmia. Uns pocs s'han cregut sempre que la colla era seva. En la meva opinió, això ens ha restat moltes possibilitats i ens ha debilitat. Si no formes part del nucli dur, sembles un simple número perdut enmig d'una massa de gent. Ho dic amb tota sinceritat i amb tota l'estima. Si aquest nucli fos capaç d'obrir-se, la colla comptaria avui dia amb el doble de components que té en l'actualitat. La colla ha anat creixent alhora que ha anat perdent components per l'altra banda. Això ha fet que tinguéssim un creixement vegetatiu. A mesura que entrava gent nova, en sortia de vella per l'altra banda. Caldria valorar molt més les persones perquè això no passés.\nM'agradaria que algú rumiés una mica sobre aquesta qüestió. Pagaria la pena de fer-ho. Tots i totes hi sortiríem guanyant. Podríem proposar-nos reptes més agosarats encara i, sincerament, crec que seríem imparables. Aquest nucli dur s'hauria de trencar. Els que pugen haurien de ser agraïts amb els que fan possible el castell des de la pinya. Els nous haurien de valorar els que han anat aguantant la colla al llarg dels anys. Els més antics haurien de valorar els que s'acosten de nou a la colla. Els més veterans haurien de cedir el protagonisme i el relleu necessari a qualsevol organització.\nEn fi, som una gran colla que podria ser una colla gran. Avui, però, vull ressaltar l'emoció que m'ha causat descarregar el cinc de nou amb folre, un deute pendent de massa anys. El punt d'honor de repetir el quatre després de l'ensopegada. Avui la colla pot estar satisfeta, però caldria treballar per fer la satisfacció més duradora i que tothom pugui sentir-se la colla com a seva, no només d'uns quants.\n1 Comentaris a "Sant Fèlix gloriós"\nPublicat per Eloi [ Respon ]\nDius que "....només em poso a la pinya si crec que el castell que s'intenta no guarda relació amb el nombre de Xiquets que hi ha a la plaça....".\nNo t'entenc, vens a dir que et poses a la pinya quan no hi fas falta?


He trencat la cadena i no canvia bé - Garraf en BTT\nHe canviat les “rulines” del canvi de la Niner Jet9RDO, la bici té més de 10mil quilòmetres i vaig canviar la cadena ara fa un parell de setmanes.\nAmb el canvi de cadena em vaig adonar que les “rulines” tenien un pel de joc, suposo que desgast per us.\nVaig mirar de canviar-les, les noves X01 Eagle ronden els 78€ però la pega es que no n’hi ha i havia d’esperar al mes de juliol.\nVaig comprar-ne unes de compatibles d’alumini en comptes de plàstic i amb rodament ceràmics.\nLes vaig muntar dilluns, tenen molt bona pinta, però suposo que deuen ser un pel de res més amples les dents i això fa que hagi d’ajustar de nou el canvi.\nHe sortit a veure que tal aquest matí, devien ser dos quarts de vuit aproximadament.\nMolt de vent, la pujada del collet de la Fita m’ha costat molt, era com si algú t’agafés la bici des de darrera.\nHe anat fins els Holandesos, baixada pel fondo de les Llenties i pujada a Jafra, d’allà baixada pel corriol de darrera fins la pista que puja a Quatre Camins, i a l’alçada dels Masets de Dalt, amunt per la trialera de l’esquerre, després de la cadena.\nTot i que el canvi no anava del tot bé, he pujat sense fer peu.\nHe creuat la pista de Can Pere de la Plana a Quatre Camins i baixada per la trialera de darrera, per agafar la pista cap a Mas Milà i pujar a l’esquerre pel corriol que va a Can Pere de la Plana.\nEl ritme tranquil, res d’anar a “muerte”, però sense parar.\nDes de Can Pere de la Plana baixada cap a Can Lloses per la Granja Escola i cap a Sitges pel corriol que voreja la riera i a l’esquerre, pel que estem fent més últimament.\nAl punt de la pujada forta, on has de posar el segon pinyó per pujar de peu, m’ha saltat la cadena, un soroll estrany i he parat.\nHe pujat a peu, cagant-me en tots i a dalt de nou amb la pinyonera funcionant cap a la pista que torna cap a Sitges\nDes de les Casetes d’en Portacreu cap a Vallpineda i pujada per darrera de Santa Bàrbara per arribar a casa.\nPujant cap a Santa Bàrbara he trencat la cadena, que té 2 setmanes i mitja, no té ni 100 quilòmetres, una XX1 Eagle daurada, nova a estrenar.\nA part de cagar-me en tot, amb el tronxa-cadenes he afegit una peça i m’he adonat que la “rulina” estava massa propera a la pinyonera, l’he ajustat i de cop ha deixat de fer soroll al canviar i a funcionar perfectament.\nUn cop a Santa Bàrbara que toca baixada, m’he adonat que el pinyó petit no entrava, he parat un pel més avall de Caprabo per ajustar-ho de nou, però no a acabat de funcionar, m’hi posaré a mig matí, es un tema d’ajust.\nEn total m’han sortit 25,03km que he fet amb 1h 26m a una mitja de 17,3km/h, un desnivell positiu de 526 metres i negatiu de 505 metres, cadència mitja de 75 rpm, potència mitja de 194W, màxima de 722W, mitja cardíaca de 129 ppm que és el meu 75% i màxima de 160 ppm que és el me 92%, 1008 calories de consum energètic i he marxat massa abrigat, 11,9 graus de temperatura mitja, mínima de 10 graus i jo d’hivern.\nTotal distance: 25260 m\nTotal descent: -593 m\nDownload file: 16_03_2022.gpx\nGarraf en BTT > Uncategorized > He trencat la cadena i no canvia bé


Junts Avançam exigeix que el projecte d'empedrat dels carrers passi a informació pública • Som Pollença\nInici/Municipi/Política/Junts Avançam/Junts Avançam exigeix que el projecte d’empedrat dels carrers passi a informació pública\nJunts Avançam exigeix que el projecte d’empedrat dels carrers passi a informació pública\nTambé demana que es faci un control arqueològic de les obres\nRoser Bauzàoctubre 26, 2021\nTal i com avançàvem fa unes setmanes, l’Ajuntament acordava a principi d’octubre aprovar l’expedient de contractació per l’adjudicació del contracte de les obres per tal de rehabilitar i millorar el paviment d’alguns carrers del centre de Pollença.\nDavant això, Junts Avançam ha presentat una al·legació i un recurs considerant que, “tant l’aprovació del projecte com dels plecs administratius i tècnics i la seva posterior licitació, han obviat un requisit essencial com és, en aquest cas, l’exposició pública del projecte a efectes d’al·legacions i, en el seu cas, poder millorar-lo”.\nPer la seva part, l’argument municipal és que aquestes obres només afecten “a la millora dels acabats superficials dels vials existents, per la qual cosa no esdevé necessària l’exposició pública del projecte establerta a l’article 149.1 de la Llei 20/2006, de 15 de desembre, municipal i de règim local de les Illes Balears”.\nJunts Avançam assegura que la realitat és que “tal i com explica el propi projecte, no només es modifiquen els acabats superficials, sinó que també inclou la renovació de la xarxa d’aigua potable, així com la rehabilitació de les xarxes de clavegueram i de les pluvials, en les obres i excavacions que això comporta”. Per això, afegeix el grup municipal que “són obres que exigeixen la seva exposició al públic tal com diu la Llei 20/2006 de Règim municipal de les Illes Balears”.\nJunts Avançam: “fa falta un control arqueològic”\nNo hem vist al projecte, ni al pressupost de l’obra, cap partida per a la realització d’un control arqueològic de les obres a realitzar.\nTenint en compte que es tracta d’una zona del casc antic de Pollença, una àrea on s’hi ubicava un poblat antic en època musulmana i pel fet que, últimament, s’han realitzat troballes arqueològiques rellevants -com Can Tereu i la Peixateria-, és imprescindible fer un control arqueològic durant les obres.\nÉs per això que Junts Avançam exposa que “si l’Ajuntament exigeix un control arqueològic a les obres particulars, amb més motiu ho ha d’implementar als projectes municipals“.\nAjuntament carrers empedrat carrers informació pública Junts Avançam\nResum dels resultats esportius del cap de setmana


L'autonomisme en via morta\nL'escàndol d'en Fèlix Millet al Palau de la Música i el malbaratament de recursos públics alhora d'encarregar informes inútils i cars per part del govern de la Generalitat, són dues mostres reveladores de la degradació que viu Catalunya. La via autonòmica ha convertit a les institucions catalanes en el millor instrument -del nacionalisme espanyol!- per acontentar amb escorrialles una classe política que amb la seva actuació es distancia cada cop més dels interessos dels seus ciutadans. És urgent la regeneració de la vida política del país a l'ensems que la independència es fa imprescindible per tal d'alliberar-nos de la precarietat política, econòmica, cultural i social a la que estem abocats si seguim per la via autonomista. Això és el que necessita el país i és el que Reagrupament malda per aconseguir.\nPublicat per Xavier Juan Castro a 9:06 Cap comentari:\nPuigcercós, cada cop pitjor!\nEn una entrevista realitzada per en Jordi Basté a RAC1, Joan Puigcercós ha dit que en el supòsit que el TC retalli l'Estatut hauran d'aplicar un pla B. Aquest pla consisteix a treballar per la construcció d'un estat independent. Lamentable Puigcercós, molt lamentable. El que tu anomenes pla B hauria de ser l'únic pla amb el hauria de treballar un partit que és independentista. No calen més paraules.\nPublicat per Xavier Juan Castro a 10:00 Cap comentari:\nEs pensen que som rucs!!\nÉs lloable i esperençadora la feina feta per la comissió organitzadora de la consulta per la independència que ha fet possible que el proper 13 de Setembre els habitants d'Arenys de Munt es pronunciïn, sobre la conveniència o no, que Catalunya esdevingui un estat lliure en el marc europeu. El que no es lloable ni esperançador, sinó patètic, és que CIU i ERC es dediquin a donar suport a aquesta iniciativa per pur màrqueting electoral. A banda de donar suport, els dos partits pretesament nacionalistes han de portar la iniciativa al Parlament de Catalunya per tal que la consulta es faci a tota la població catalana. Ans al contrari, tornaran a quedar ben retratats.\nPublicat per Xavier Juan Castro a 7:27 Cap comentari:


La Cervesa Mediterrània | Estrella Damm\nel jove mestre cerveser\nva emigrar des d’Alsàcia amb la seva\nesposa Melanie fugint de la guerra\nfrancoprussiana. El viatge els va portar\nfins a la costa mediterrània, on es van\ninstal·lar per complir el seu somni:\nvan obrir la seva pròpia cerveseria\ni van crear una cervesa adaptada\nal clima mediterrani. Més lleugera\nque les centreeuropees, pensades per\na climes més freds, la coneixem com\ns’elabora fent servir aquella recepta original\nde 1876 resultat de la combinació només de malt d’ordi, arròs i llúpol, 100% ingredients naturals, sense additius ni conservants.\nLa qualitat d’aquests ingredients\nés la nostra prioritat, i per això\ntreballem directament amb agricultors locals\nUn cop seleccionat, l’ordi arriba a la malteria,\non primer germina i després s’asseca i es\ntorra. A diferència de moltes cerveseres,\ncosa que ens permet controlar\nde primera mà tot el procés.\nEl llevat és un altre dels ingredients que ens\nfa únics, i fa un munt de generacions que fem\nservir la mateixa soca. Si es perdés o es\nmalmetés, el sabor de l’Estrella canviaria,\ni és per això que tenim\nguardades sota la màxima seguretat:\na Barcelona, a València i a Londres.\nLes coses bones requereixen paciència,\ni la fermentació i maduració de la cervesa\ntambé. Nosaltres la tenim\nals tancs de fermentació\ni dues als de guarda.\nla tecnologia més moderna\nen el procés d'envasament,\nper combatre així els grans enemics\ndel sabor de la cervesa: l'oxidació\ni la contaminació microbiològica.\nEl color ambre\nde la nostra ampolla protegeix la cervesa de la llum\ni impedeix que afecti el seu sabor.


RTS - Filmografia - MNTNFILM\nFilms gratis (30)\nFrédéric Favre (2017)\nDurant any i mig, el cineasta Frédéric Favre segueix a tres esquiadors de muntanya mentre es preparen per a la Patrouille des Glaciers, una dura cursa a través dels Alps suïssos. Florence vol córrer en memòria del seu pare, però està lluitant per encaixar en el seu equip. Guillaume és un competidor experimentat. Li costa conciliar família, treball i passió. Antoine surt de la desintoxicació. Al competir, vol demostrar-li al món que no és menys que res. Un viatge íntim, una aventura que els transformarà a tots tres.\nSuissa / 106 min\nCol de Bertol\nCol de Riedmatten\nVídeo a la carta (VOD)\nFederico Massa (2017)\nMarc Albino Ferrari recorre les etapes clau de la vida de l'escalador Ettore Castiglioni i intenta revelar el misteri de la seva mort. La història va acompanyada d'extractes del diari del muntanyenc, que relaten les seves esperances i temors. De Milà a un telefèric que puja pel vessant de la muntanya, o d'una caserna abandonada a un refugi de muntanya amagat, que va ser on es va refugiar després de el 8 de setembre i va estar assentat durant les seves activitats com partisà.\nItàlia, Suissa / 68 min\nFederico Massa, Andrea Azzetti\n200 metri al 21º secolo\nFulvio Mariani (1990)\nEl 1989, Rheinold Messner va dirigir una expedició internacional a la cara sud del Lhotse, de 8511 metres a l'Himàlaia del Nepal. A l'expedició hi van participar alguns dels millors escaladors de moment. Aquest mateix any, uns mesos més tard, va ser el torn de Jerzy Kukuczka i els seus companys polonesos. A 8300 metres d'altitud, als fatídics 200 metres del cim, per motius desconeguts, Kukuczka cau i perd la vida. 1989 és l'any negre de la serp.\nSuissa / 49 min\nDocumental / Històric\nFulvio Mariani (1999)\nWalter Bonatti viatja a la Patagònia per seguir l'extraordinària història de l'explorador salesià Alberto Maria De Agostini i la seva titànica tasca d'exploració de les terres i muntanyes de la Patagònia i Tierra del Fuego. Recuperant fotos i filmacions reals de les expedicions de De Agostini, la pel·lícula, filmada en la seva totalitat a Tierra de el Foc i Patagònia el 1999, és un veritable viatge a les terres mítiques i proposa, en una curiosa perspectiva que combina el present i el passat, una fantàstica seqüència d'alguns dels llocs salvatges més espectaculars de les regions americanes de l'extrem sud.\nSuissa / 73 min\nDrama / Drama de Muntanya\nPierre-Antoine Hiroz (2017)\nDesprés de 20 anys de distància, Isabelle, ex campiona d'escalada, torna al seu poble als Alps pel funeral del seu pare guia de muntanya.Ella decideix obrir una nova ruta d'escalada amb l'ajuda de Kenza, la seva protectora, cosa que havia pensat fer amb el seu pare. Però el passat i els seus secrets ressorgeixen a través d'Antoine, un brillant alpinista que va ser el primer amor d'Isabelle.\nFrança, Suissa / 90 min\nPierre-Antoine Hiroz, Mikaël Ollivier\nFulvio Mariani (2014)\nL'any passat a Lecco es va organitzar la primera competició d'escalada a les muralles. Un èxit enorme en termes de participació i audiència, que també ha fet que alguns entusiastes organitzin una competència similar a Lugano. El 'carrer de Boulder' és principalment conqueridor dels joves.Un curtmetratge de Fulvio Mariani produït per a la sèrie Sottosopra.\nSuissa / 7 min\nUna famiglia in blocco\nJonas Chapuis - escalador internacional, boulderer i traçador de carrera - ha optat per traslladar-se a la vall de Verzasca amb la seva família durant els últims 5 anys. El retrat d'un entusiasta saxó que ha trobat un nou Eldorado.Un curtmetratge de Fulvio Mariani produït per a la sèrie Sottosopra.\nSuissa / 8 min\nRomolo senza frontiere\nFulvio Mariani (2012)\nAls peus dels murs calizos del Denti della Vecchia viu l'únic habitant de la muntanya de Cioascio, Romolo Nottaris. El famós alpinista, explorador i director de Ticino explica en imatges els records de la seva vida aventurera des dels Alps, fins a l'Himàlaia, passant per Tierra del Fuego per tornar al seu estimat Denti. Una pel·lícula de Fulvio Mariani produïda per a la sèrie Sottosopra.\nSuissa / 19 min\nMario Casella (2012)\nGlauco Cugini, escalador, obrador i pitoner de multitud de rutes de rock a Ticino, també és autor d'una guia d'escalada més venuda a Suïssa.Retrat d'un apassionat que també ens presenta a algunes cares de roca per sobre de Bosco Gurin, l'últim racó del planificat Parc de Locarno, sobre el qual habita. Una pel·lícula de Mario Casella i Fulvio Mariani produïda per a la sèrie Sottosopra.\nSuissa / 10 min\nMario Casella, Fulvio Mariani\nMedici nell'aria sottile\nMario Casella (2014)\nEl laboratori de recerca més gran mai construït a altituds elevades. L'any passat, el metge de Ticino Reto Pezzoli, gran entusiasta de la muntanya, va participar en l'expedició suïssa a Himlung Himal (7126 m): un pic situat entre Everest i Annapurna.Propòsit de l'expedició: recollir informació sobre la reacció del cos humà a gran altitud aprofitant la disponibilitat d'uns quaranta alpinistes-càvia que han estat sotmesos a exàmens mèdics intensius de fins a 7000 metres d'alçada. Prop de trenta metges i investigadors van seguir la pujada dels participants aportant multitud de dades que permetrien aprofundir en el coneixement científic en aquest camp. Les imatges de l'expedició i la història d'un dels metges implicats.\nLa parete d’Alnasca\nLa Poncione d'Alnasca domina la vall de Verzasca entre Brione i Lavertezzo. Com el darrer i fort alpinista Marco Pedrini va escriure: 'El seu mur sud de 500 m d'alçada és, sens dubte, el més bell de Ticino i forma un triangle gairebé perfecte, vertical i molt compacte'. Ens portarem a la paret amb Lorenzo Petazzi, un dels primers escaladors, per reviure l'èpica d'aquesta pàgina històrica de l'alpinisme europeu. Un curtmetratge de Fulvio Mariani i Mario Casella produït per a la sèrie Sottosopra.\nSuissa / 9 min\nLa magia del continente bianco\nRomolo Nottaris (2013)\nL'última aventura d'alpinisme del Ticino Romolo Nottaris.Després d'explicar la història de la regió de Simplon en el primer episodi, ara arriba a Valle Bedretto que el pròxim hivern acollirà una competició d'esquí de muntanya de primera línia mundial. El premi a la vall de la cursa és un premi als organitzadors del Tris Rotondo. Un curtmetratge de Fulvio Mariani i Romolo Nottaris produït per a la sèrie Sottosopra.\nSuissa / 23 min\nRomolo Nottaris, Fulvio Mariani


13/02/2017 Idees, Llibres, Tastets de saviesa 0 comentaris\nEn un apunt anterior escollia uns fragments de la revista Mètode de la tardor del 2016 on Antonio Marquina ens deia que la ciència no ens farà viure millor, sinó que ens explicarà per què haurem de viure pitjor. En aquests d’ara, amb una ben fonamentada i honesta visió ètica, Jorge Riechmann ens demostra, entre d’altres, que som col·laboradors d’una “dictadura del present a càrrec del futur” de les generacions posteriors, que no venim a bord de l‘Enterprise’, sinó més aviat del ‘Titanic’, que la “cibersoledat”, la mercantilització, manipulació i control aliè de les nostres vides, que suposen la implantació massiva dels telèfons “intel·ligents” (l’Estat espanyol és el segon en nombre d’’smartphones’ per càpita del món), anticipa el parany que ens espera si no hi posem remei aviat. Heus ací una breu fitxa del llibre que us comente:\nGènere literari: ASSAIG. Títol: “¿DERROTÓ EL SMARTPHONE AL MOVIMIENTO ECOLOGISTA? PARA UNA CRÍTICA DEL MESIANISMO TECNOLÓGICO”. Autor: JORGE RIECHMANN, professor titular de Filosofia Moral a la Universitat Autònoma de Madrid. És matemàtic, filòsof, doctor en ciències polítiques, traductor literari, poeta i assagista. Dos extensos trams de la seua poesia estan reunits a “Futuralgia” (poesia 1979-2000, Calambur, 2011) i “Entreser” (poesia 1993-2007, Monte Ávila, 2013). Altres poemaris recents són “El común de los mortales” (Tusquets, 2011) i “Poemas lisiados” (La Oveja Roja, 2011). És autor de diverses desenes d’assajos sobre qüestions d’ecologia política i pensament ecològic, entre els quals, “La habitación de Pascal”, “El socialismo puede llegar solo en bicicleta”, “¡Peligro! Hombres trabajando” o, el més recent, “Autoconstrucción. La transformación cultural que necesitamos”. Editorial: LOS LIBROS DE LA CATARATA. Col·lecció: ‘Mayor’, nº 600. Edició: Octubre del 2016. Pàgines: 256. Argument: El messianisme tecnològic és la modalitat predominant que adopta avui la ideologia del progrés, sostinguda en la il·lusió que la tecnociència ens permetrà refer el món a la nostra imatge i semblança. Les forces d’aquesta tecnolatria somien avui amb la velocitat d’escapament: cada vegada més lluny i cada vegada més ràpid per escapar dels límits biofísics i de la condició humana, banalitzant els processos de destrucció en curs. Aquest assaig sosté que hem de resistir davant d’aquestes il·lusions nihilistes i sotmetre a crítica la nostra pròpia raó utòpica, reconstruint i construint, per a fer-ho, una racionalitat ecològica. I ecologisme vol dir, essencialment, assumpció dels límits.\nAmb aquesta obra rica i hipertextual, en el sentit que ens remet a un munt de reflexions d’experts d’arreu del món, en Jorge Riechmann, professor de filosofia moral , ens argumenta la necessitat de canviar el nostre projecte de societat arran dels previsibles i propers esgotament de l’energia d’origen fòssil i alteració irreversible de l’ecosistema terrestre, a què la bogeria capitalista neoliberal ens està acostant de forma accelerada. I ho fa posant l’accent en allò més important que, al seu entendre, barra el pas a la presa de consciència social d’aquesta enorme prova civilitzatòria, que unes poques dècades a venir posarà en perill la nostra supervivència personal i la de tot el gènere humà: la confiança cega en que la tecnologia ho solucionarà tot; allò que hom anomena tecnolatria, una ideologia que sosté que qualsevol problema o limitació que s’esdevinga en un futur es resoldrà gràcies a la tecnologia. Això, que no té cap fonament científic, ens dóna un optimisme sense base real i una confiança fervent en el sistema econòmic i polític actual; un “meninfotisme” que deixa via lliure cap a l’abisme, al qual ens portarà el domini abassegador de la tecnociència al servei del capitalisme més depredador. Un assaig que ha despertat el meu màxim interès i que considere de lectura imprescindible. Pense que aquesta frase de l’autor (que encapçalarà la tria que he fet) ho resumeix prou bé: “En el món d’escassetat malthusiana que serà el nostre del segle XXI, no plantejar com a prioritàries les qüestions eticopolítiques, o desactivar-les per una infundada confiança en la tècnica, ens dirigeix cap a paratges paorosos. La fugida ‘high-tech’ en substitució dels canvis socials necessaris no forma part de la solució, sinó del problema”.\nDE L’ABUNDÀNCIA A L’ESCASSESA\n<< Però la situació ha de canviar radicalment en el “món ple” o saturat (en termes d’espai ambiental) on ens trobem (l’expansió socioeconòmica, mesurada mitjançant l’empremta ecològica conjunta de la humanitat, va superar la biocapacitat del planeta cap al 1980). […] El problema de fons amb la productivitat és que els guanys en un àmbit solen anar de comú acord amb les pèrdues en un altre […] i els éssers humans acostumem a ser proclius a amagar-nos-ho tenaçment a nosaltres mateixos.\n<< El fatalisme de la placa de Petri […] El nostre comportament col·lectiu seria idèntic al d’una colònia de bacteris en una placa de Petri, que es multipliquen cegament fins a consumir tots els recursos disponibles per a després morir.\n<< Les societats agràries preindustrials destinaven fins a un 80 % de la seua força de treball a la producció d’aliments: no podem assegurar que un escenari de descens energètic vaja a resultar en una relació molt diferent, sobretot si manca una gestió economicosocial prudent i anticipatòria dels greus conflictes que vindran.\nDEL CAPITALISME A L’ECOSOCIALISME DESCALÇ\n<< El capitalisme és una fantasia autodestructiva. Això no seria tan greu si no destruís, al mateix temps, la natura, la societat i la substància antropològica de l’ésser humà. […] Aquest és l’imperatiu del capitalisme: mor de tal manera que el mecanisme abstracte que et mata puga créixer encara una mica més.\n<< Allò tècnicament factible […] no és viable socialment ni políticament. […] Les alternatives són SOCIALISME O BARBÀRIE, REVOLUCIÓ O COL·LAPSE. […] L’ecosocialisme descalç que podem defensar per al Segle de la Gran Prova ens indica que mobilitat sostenible és, en primer lloc, menys mobilitat. […] Ens segueix convocant el projecte –pel qual hom ha combatut al llarg dels segles— d’avançar cap a una veritable comunitat humana. Una humanitat alliberada, igualitària i fraterna, on ens ajudem els uns als altres a suportar la finitud i vulnerabilitat de la nostra condició, acompanyant-nos.\nDE “MENTIDES VITALS” I NIHILISME\n<< Però sota quines condicions una “mentida vital” es converteix en mentida mortal? […] La cultura dominant s’ha situat –i ens ha situat a totes i a tots– fora de la realitat. Només cal reflexionar una estona sobre el clima i l’energia per adonar-nos-en […]\n<< Però la tecnociència només pot alliberar l’ésser humà de les incerteses i angoixes de la seua condició al preu d’eliminar aquesta mateixa condició humana (i això precisament ho intenta materialitzar el programa transhumanista). […] Quan pretén abolir la imperfecció humana, el projecte de la tecnociència és nihilista […], capaç de posar en risc les perspectives de vida humana sobre la Terra per obtenir coneixement i dominació: nihilisme dels agents econòmics que operen en els mercats capitalistes, capaços d’arriscar la devastació de la biosfera per seguir obtenint beneficis crematístics […]\nCONTRA EL NIHILISME\n<< No tenim una llar còsmica; però tenim una llar terrestre, i podem anomenar-la Mare Terra sense per això abdicar de la (reconstruïda) raó il·lustrada. / No ens recolzem en fonaments absoluts; però això no vol dir que visquem desproveïts de tot fonament./ No hi ha sanció divina per a la nostra existència; però això no vol dir que la nostra existència no tinga pas sentit./ No som criatures de l’eternitat; però això no lleva valor a les nostres trajectòries en el temps./ No tenim valors garantits metafísicament; però hi ha la convivència humana, la bellesa, l’erotisme, la creació, els plaers de [l’aprenentatge i] la quotidianitat, el acompanyar-nos davant la malaltia i la mort. Hi ha els històrics i relatius valors d’Eros.\nUNA FIXACIÓ DE PRIORITATS DESASTROSA\n<< Ens hem anat allunyant cada vegada més de la possibilitat d’un desenvolupament tecnològic responsable, a mesura que es desplegava el programa neoliberal desregulador i es desequilibraven les correlacions de forces a favor de les grans empreses privades (moltes de les quals transformades en grans empreses, que no són sinó gegantines burocràcies privades) i en perjudici dels poders públics democràtics.\n<< Però, per què dimonis donarem per fet que la felicitat humana té a veure amb l’adquisició de noves capacitats –en comptes de, per exemple, autoconstruir-nos com a éssers virtuosos que ajusten els seus desitjos a les seues possibilitats–?\n<< En una biosfera finita on viuen éssers vius vulnerables (inclòs el menesterós ‘anthropos’), el que hom ha vingut desplegant contra cada vegada menor resistència és una set de benefici i una voluntat de dominació infinites […]\nUN FUTUR DISTÒPIC\n<< Tot indica que els horrors del segle XXI faran petit allò que la humanitat va conèixer en el passat. […] Vivim en un món intensament distòpic, però sembla que la immensa majoria de nosaltres no arriba a imaginar la distòpia extrema, potenciada fora mida, del món cap al qual anem. […] Tot indica que el parany que el capitalisme va parar a la humanitat ha acabat de tancar-se sobre els nostres caps. El segle XXI es sumirà en inaudites formes, en desconegudes intensitats de destrucció socioecològica. No hi ha precedents històrics per a gairebé res del que ocorrerà en el nostre Segle de la Gran Prova.\nEL PARANY DIGITAL\n<< Somriu, estàs sent rastrejat… L’única cosa que ens interessa saber és quants diners podrem guanyar amb tu. […] Les eines de l’era digital engendren una cultura de distracció i dependència, una subordinació irreflexiva que acaba per restringir els horitzons de la gent en lloc de eixamplar-los. […] Internet caurà […] Es passarà de l’era d’Internet a la de la ràdio, en el millor dels escenaris tecnològics possibles. […] Els problemes sociopolítics es redefineixen com a qüestions personals per condemnar a la impotència els individus aïllats. […] El telèfon intel·ligent […] contribueix a conformar una subjectivitat capitalista, estenent la mercantilització als plecs més íntims de la vida quotidiana. Sota una seductora, gairebé irresistible promesa de llibertat, prefigura els desastres cap als quals ens dirigim al Segle de la Gran Prova.\nLA IRRESPONSABLE TECNOLATRIA\n<< L’entrebanc més gran –i és imponent– perquè un discurs ecologista pogués guanyar majories és la generalitzada tecnolatria que fomenta la cultura dominant. […] La cultura dominant diu: la tecnologia ens convertirà en déus extraterrestres. En canvi, la realitat resta a prop d’això altre: preparem-nos per a una caiguda civilitzatòria que implicarà, entre d’altres coses, una reducció en l’ús d’energia i materials en més de nou desenes parts, i una multiplicació per deu de la població que avui, en els països “desenvolupats”, treballa al sector primari. Ningú espera, vol ni gairebé pot concebre aquesta “regressió” / regressió.\nTANMATEIX, REFLEXIONA I ACTUA\n<< Enmig de l’ensorrament, i de la violència fora mida que aparellarà, l’executiu bancari mirarà el seu inert ‘smartphone’ d’última generació i lamentarà amargament no haver après a plantar patates. […] Però pot no ser massa tard per evitar un desastre complet, sempre que prenguem les decisions adequades i usem les eines de la ciència per entendre el que el futur pot oferir-nos. […] Podrem trenar la mena d’equilibri que necessitem entre tècnica i saviesa o entre coneixement, treball i amor? >>\nMoltes gràcies, Jorge, i bona lectura a tothom!


A la recerca d'idees i solucions per al casc antic d'Ibi - ESCAPARATE DIGITAL\nA la recerca d'idees i solucions per al casc antic d'Ibi\nTres representants d'Ibi van assistir del 17 al 19 d'octubre a Lublin (Polònia) on es va dur a terme una visita d'estudi del projecte URBACT Creative Spirits, en què la localitat d'Ibi participa com a representant espanyol. Els tres delegats locals van poder, al costat dels representants de la resta de ciutats sòcies del projecte, participar en les diferents activitats enfocades a millorar les estratègies de desenvolupament urbà sostenible i la millora de les capacitats tècniques de gestió del desenvolupament de la ciutat, en base als criteris de la Unió Europea.\nPrecisament, Lublin, que va ser ciutat candidata a Capital Europea de la Cultura l'any 2016, va organitzar una Master Class sobre com dissenyar plans d'implementació, a més d'exposar les seues bones pràctiques als socis participants de la reunió internacional, basant-se en la seva estratègia de desenvolupament urbà Lublin 2013-2020, segons explica Alberto Lorente, responsable de l'assistència tècnica dels Urbact i un dels tres assistents a aquestes sessions de treball.\nLublin està situada al sud-est de Polònia, a només 160 quilòmetres de la capital (Varsòvia) i s'està convertint en un important focus de visitants. El seu ric patrimoni històric i l'ambient cultural i nocturn són els principals atractius d'una localitat plena de joves. El casc antic, un dels més bells de Polònia, i la zona de vianants al llarg de la via Krakowskie Przedmiescie són l'eix més popular de Lublin, gràcies a les desenes de botigues, bars, restaurants i galeries disseminades pels seus carrers.\nPròxima cita: Lituània\nLes ciutats que integren el projecte europeu URBACT Creative Spirits són: de Budapest (Hongria), Sofia (Bulgària), Ravenna (Itàlia ), Loulé (Portugal), Maribor (Eslovènia), Kaunas (Lituània), Waterford (Irlanda), Lublin (Polònia) i Ibi (Espanya) i representants de totes elles van participar de sessions relacionades amb la temàtica principal. El punt final es va posar en una gala on els joves emprenedors locals van poder exposar les seves experiències empresarials i on el polític canadenc Dimitri Roussopoulos va donar la conferència final.\nLa visita a Lublin forma part d'una de les vuit reunions de treball previstes per al projecte de cooperació Creative Spirits i que ajudaran a millorar les qualitat de les estratègies de desenvolupament de la ciutat d'Ibi, afegix Lorente. La propera reunió serà a Kaunas (Lituània) els dies 5, 6 i 7 de desembre.


Dr. Marcial Murciano | Observatorio Iberoamericano de la Comunicación\nObservatori Iberoamericà de la Comunicació\nTel. (34) 935811147\nLlicenciat en Periodisme, per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB); Diplomat en Semiòtica, per la Universitat d'Urbino (Itàlia), i Doctor en Ciències de la Informació, per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).\nCatedràtic de Polítiques de Comunicació a la Facultat de Ciències de la Comunicació de la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha ocupat diversos càrrecs de gestió acadèmica, entre ells els de degà de la Facultat, vicedegà de Recerca, vicedirector del Departament de Periodisme, Coordinador de la llicenciatura de Periodisme i director de la Biblioteca de Comunicació. És President d'Honor de la Conferència de Degans de Ciències de la Comunicació d'Espanya.\nInvestigador especialista en la Geopolítica del canvi comunicatiu i en Polítiques de comunicació. Ha realitzat estades de recerca a la UNESCO (París), al CETSAS (París), al CIESPAL (Quito), al CNET (París), al CSCC (Londres), al Consell d'Europa (Estrasburg) i a la Seu de la Unió Europea (Brussel•les), i al CICOM, de la Universitat de Puerto Rico.\nImparteix docència en Estructura de la Comunicació de masses i en Polítiques de comunicació. Professor convidat en diverses universitats espanyoles, europees i llatinoamericanes.\nÉs membre de diferents comitès científics rellevants, nacionals i internacionals, dedicats a les activitats d'avaluació de la recerca i de la docència (Espanya, Portugal i Puerto Rico). Director de la col•lecció Bosch Comunicació (Barcelona) i Espacio Iberoamericano (Sevilla-Zamora).


Mor ofegat un home de 86 anys a la platja del Rec del Molí • Ràdio Capital de l'Empordà\nAquests home i un altre mort per ofegament a Creixell (Tarragona) són les primeres víctimes mortals d'aquest estiu a les platges catalanes.\nUn home de 86 anys ha mort ofegat aquest migdia a la platja del Rec del Molí de l’Escala, segons ha informat Protecció Civil. El 112 ha rebut un avís a les 11.58 hores informat que hi havia un home inconscient a l’aigua de la platja del Rec del Molí, que no té vigilància. Una unitat terrestre i un helicòpter del SEM s’han desplaçat al lloc, on han intentat sense èxit la reanimació de l’home.\nFins al lloc dels fets s’hi han desplaçat efectius dels Mossos d’Esquadra i de la Guàrdia Civil, que s’encarregaran de les diligències.\nAquests home i un altre mort per ofegament a Creixell (Tarragona) són les primeres víctimes mortals d’aquest estiu a les platges catalanes.\nArticle anteriorSopa de Cabra comencen la seva gira de 30 anys de “Ben Endins”\nArticle següentFoo Fighters anuncien disc de música disco


Àlex Crivillé tindrà el seu monument a Seva | Osona.com\nÀlex Crivillé tindrà el seu monument a Seva\nLa data d’inauguració, aquest dissabte, coincidint amb el Gran Premi de Catalunya de motos.\nper Redacció osona.com, 2 de juliol de 2010 a les 19:16 |\nEl dissabte 3 de juliol és la data escollida per inaugurar el monument dedicat a Àlex Crivillé, que s’instal•larà a l’entrada de Seva, poble natal del campió del món de 500 cc. i 125 cc. Aquesta data coincideix amb la celebració del Gran Premi de Catalunya de MotoGP, que tindrà lloc al Circuit de Catalunya.\nEl monument s’ubicarà a la rotonda d’entrada a la població, prop de casa del propi pilot, i estarà format per un pedestal giratori, amb un podi on es situarà l’estàtua d’Alex Crivillé en posició de celebració d’una de les seves victòries. Una de les característiques més atraients de l’obra és que el pedestal del monument anirà girant lentament i la posició de tot el conjunt anirà variant d’orientació.\nL’estàtua serà obra de l’escultora barcelonina Marta Solsona, que està treballant en aquesta figura de bonze de dos metres d’alçada perquè pugui ser contemplada des de lluny. Marta Solsona també està treballant en un bust de Pep Bassas que el més d’agost s’instal•larà a la rotonda propera a l’ermita de Sant Antoni a la mateixa població de Seva, i també serà obra seva l’estàtua que l’Espanyol dedicarà al seu jugador Dani Jarque, mort l’estiu de l’any passat, i que es situarà properament a una de les entrades de l’estadi de Cornellà-El Prat.\nParal•lelament a la inauguració, el mateix 3 de juliol s’exposaran diferents motos vinculades a la carrera de l’Àlex, així com altres elements de la seva vestimenta, trofeus o altres objectes relacionats amb la seva vida esportiva. D’aquesta manera, aquells aficionats que s’apropin a Seva per assistir a la inauguració, també podran gaudir d’aquesta exposició.\nL’exposició i l’acte d’inauguració i descoberta de l’estàtua, que tindrà lloc al vespre, acabarà amb un festa musical que amenitzarà l’estada de tots aquells que hagin volgut acompanyar Àlex Crivillé en el dia de l’homenatge de la seva població.\nEsports, motociclisme, Àlex Crivillé\nPer el Sr. Palmerola\nPer Anònim el 4 de juliol de 2010 a les 07:32\nQuants euros puja la factura del monument y la festa es nomes per ???\nAvui a les 8 !!!\nPer Seva !!! el 3 de juliol de 2010 a les 14:37\nAvui a les 8 del vespre a Seva amb l'homenatge i innaguració del monument al fill predilecte del poble Àlex Crivillé !! Tothom hi està convidat !!! Entre Tots farem una festa Genial !\nPer Anònim el 3 de juliol de 2010 a les 08:06\nVisca Seva, Seva no es nomes el Sr. Palmarola y el Criville ya molta mes gent o sera : Rics y pobres.\nPer Anònim el 3 de juliol de 2010 a les 08:04\nTothom retalla el Sr. Palmarola sels gasta .\nPer Te collons. el 3 de juliol de 2010 a les 08:02\nmolt be uf.. Palmarola al paro al paro al paro per malt gust.\nBanderetes i motoretes\nPer Anònim planavic el 3 de juliol de 2010 a les 02:01\nOstres parlem d'esport ? O de nacions.....sempre acabem parlant del mateix. No hi ha més tema que veure quina bandera porta un motorista ? Contaminació nacionalista arreu....ja cansa. Per cert, a mi no m'agrada la idea del monument. Es excessiu, prematur i serà (amb giratori inclòs) molt quitch. Em faria vergonya veure'm així. Alex, millor que els diguis que no el vols. N'ets capaç ? Vinga campió ¡\nPer per el 2 de juliol de 2010 a les 20:16\nquint protocol?. Saps de que parles? protocol a les olimpiades. Amb motos no ni ha cap de protocol, si de vegades portent el toro i tot. Moltes vegades son periodistes del diari AS que els hi donen per passejar-la. els monuments son reconeixament públic a les persones i com a tal es poden dir les virtuts i els defectes. I ho sento molt però personalment em feia mal quant el vei passejant la bandera del pais vei.\nPer anonim el 2 de juliol de 2010 a les 19:40\ndoncs jo trobo una bajenada cutre que es faci un monument amb la seva cara a l'entrada d'un poble.. a més que giratoria,... es per tenir mal gust i en moment de retallades com l'actual és una falta de respecte gastar-se diners en això i no en afers socials, educatius, sanitaris o culturals.\nPer Anònim el 28 de juny de 2010 a les 16:23\nFelicitats Alex i enhorabona al Sr. Palmerola per d’iniciativa !!!! el Sr. Palmerola podria teni iniciativa en fer alguna vorera ja que a Seva molt monument a Sr.Alex pero de vorera ni una.\nPer Anònim el 28 de juny de 2010 a les 13:54\nUn monument no es per una persona difunta?, esperem que no cometi una malifeta sino que en farem del monument.\nResposta a Senyera\nPer Anònim el 28 de juny de 2010 a les 11:22\n""Un altre català univerdal que no ho va desmostar."" Perdona, l'Alex el que tenia de demostrar en el seu moment com a esportista ho va fer excel•lentment, crec que el teu comentari esta fora del àmbit esportiu que és el motiu per el qual a l'Alex se li dedica el monument. No pixem fora del test.... Felicitats Alex i enhorabona al Sr. Palmerola per d’iniciativa !!!!\nPer Jo el 28 de juny de 2010 a les 10:24\nPortava la bandera espanyola com a protocol, ja que volgués o no, era considerat un pilot espanyol i com a tal havia de portar la bandera del seu país, com tots els pilots, i no podia portar la senyera ja que Catalunya, encara no és considerada un País. Estic segur que l'Àlex de molt bon grat hagués fet onejar la Senyera. Tot i així l'Àlex es mereix més que ningú un monument al seu poble, ja que va ser ell, el noi de Seva, qui va portar el nom del nostre petit i estimat poble arreu del món. Llàstima que el monument arribi amb 11 anys de retard, però val més tard que mai. Salut.\nPer Pierre el 27 de juny de 2010 a les 12:16\nsegur que s'ho mereix. ara be, li possaran al monumentla bandera espanyola que tantes vegades va pasejar pels circuits de tot al mon o inclúss l'andalusa que també portava a Jerez? Un altre català univerdal que no ho va desmostar. Per por, poc convenciment? i no em vingueu amb el tema patrocinadors quant ets campió del mon de 500, que ja t'has guanyat un respecta si vols.


Matalàs viscoelàstic Dunlopillo Med 23 Firm | Dormitum\nEl matalàs MED 23 FIRM, és el matalás de viscoelastica por excelencia de Dunlopillo, composat de 4 cm de viscoelastica d'alta densidad per més feremesa i durabilitat, 2 cm de Visco Air a la superficie que el confereixen com un matalàs amb l'adaptabilitat justa per sentirse comode i fresc durant les hores de son.\nTeixit amb un disseny ergonómic d'alta elasticitat que s'adapta al contorn del núcli i del nostre cos.\nTeixit inferior antilliscant que beneficia la transpiració del matalàs a sobre de les lamines.\nTIPUS DE MODEL: Desenfundable amb cremallera.\nNÚCLI: Combinat de Viscolástica 110Kg/m3, Dunlop Foam 35Kg/m3 i Visco Air\nTEIXIT: 26% viscosa, 55% polièster de fil buit, 15% pes i 4% lycra.\nTEIXIT INFERIOR: Teixit Anti-lliscant.\nALÇADA TOTAL: 23 cm\nMatalàs viscoelàstic Dunlopillo Med 23 Firm - Dunlopillo\nViscoelàstica cel·lular (major cèl·lula) utilitzada a l'encoixinat i que permet una major circulació de l'aire. Ideal per un confort i una frescor extra en la superfície.\nAquesta viscoelàstica cel·lular té també la característica qualitat termosensible, però difereix de la viscoelàstica en tenir una mida de cèl·lula de gran diàmetre, d'aquesta manera aconseguim que la circulació de l'aire sigui més fluida i que la temperatura corporal es mantingui estable durant el descans. A més al tenir una cèl·lula de mida més gran proporciona un confort extra suau.\nEl seu us principal es destina al encoixinat de teixits de matalassos donant-los la característica sensació de recolliment de la viscoelàstica però amb una major transpiració per evitar l'accés de sudoració.\nEscumació termosensible que reacciona amb la calor corporal adaptant-se al nostre cos permetent-nos gaudir de la màxima sensació de recolliment i confort.\nEl material viscoelàstic va ser desenvolupat per la NASA amb unes propietats completament innovadores i amb la intenció d'alleujar la pressió que els teixits podien produir en el cos dels astronautes durant l'enlairament de la nau espacial. Es una varietat de cèl·lula oberta de l'escuma de poliuretà. Es distingeix de les escumes convencionals de poliuretà per les seves diverses propietats que li permeten oferir una redistribució efectiva de la pressió puntual exercida sobre ella, gracies a les seves propietats termosensibles reacciona amb l'escalfor corporal adoptant la forma del nostre contorn i s'endureix amb e fred.\nAquest material avui en dia s'utilitza en el sector tèxtil, del automòbil, de la construcció, del mobiliari, del esport i del oci. S'ha de saber diferenciar entre els diferents tipus de viscoelàstica i conèixer les característiques i densitats que ofereix cada un d'ells per poder valorar-la.\nLa densitat més baixa que es pot trobar en nuclis de viscoelàstica oscil·la entorn als 18-20 Kg/m3. Podríem parlar d'una densitat mitja quan es tracte de viscoelàstica de 30-40 Kg/m3, i d'una densitat alta quan sobrepassa els 50 Kg/m3.\nCombinació de varies escumacions de densitats i característiques diferents, per aconseguir personalitzar cada model amb un excel·lent confort.\nMatalàs de 23 cm, desenfundable de gama alta. Viscolastica 4 cm d'alta densidad 110Kg/m3 i 2 cm de visco Air per regular la temperatura del descans, suport de 17 cm de Dunlop Foam 35Kg/m3.


'PoliAmor', la primera ficció en directe per Instagram Live - EL TERRAT\n‘PoliAmor’, la primera ficció en directe per Instagram Live\njueves, 15 de noviembre de 2018 • 17:30h\nActualización: jueves, 20 de febrero de 2020 • 18:34h\nBerta, als seus trenta anys, afronta el final d’una relació de tres anys amb el Pol. Tot i que això li significa un canvi molt potent, ella ho afronta com una oportunitat d’apropar-se a experiències noves i a demostrar-se que la vida sense el Pol no té per què ser pitjor. Però no serà fàcil.\nDurant tres mesos, i acompanyada dels seus ‘amics’ a qui demana consell (els espectadors), anirà parlant amb la gent que estima, amb la que odia, amb gent nova, amb gent inesperada…\nNausicaa Bonin interpreta a Berta a ‘PoliAmor’ una comèdia que aborda les relacions humanes, les aspiracions emocionals i el que ofereix la realitat. Una comèdia que per primera vegada comptarà amb la interacció de l’espectador, que fins i tot podrà decidir com s’ha d’acabar.\nAmb la idea original, direcció i guió d’Àlex Mañas i Jordi Planas, formen part del repartiment d’aquest nou format Nausicaa Bonnín (Berta), Roi Sastre (Àlex), Ivan Massagué (Sergi), Marta Millà (Merche), Pep Ambròs (Pol) i Pau Ribó (Toni).\n‘PoliAmor’, una producció de Televisió de Catalunya i EL TERRAT, es va estrenar en directe per Instagram Live el 18 de novembre i ha estat seleccionada per l’Input, un dels festivals més importants sobre la programació innovadora de tot el món.\nCategorías: Digital, ElTerrat.com, PoliAmor, Series\nTags: contenido digital, instagram live, nausicaa bonnin, poliamor, roi sastre, televisió de catalunya


Pàgina web empresa Hostalric - La Quadra\nPàgina web empresa Hostalric\nLa Quadra realitza projectes de Pàgina web empresa a mida que s’adapten a la imatge corporativa de l’empresa i de les necessitats que aquesta vol assolir. Al llarg dels anys ja hem desenvolupat projectes web per empreses d’arreu de l’estat en poblacions com Hostalric.\nLa Quadra es un estudi de disseny especialitzat en Pàgina web empresa que ja ha realitzat treballs per empreses de Hostalric.\nSi està cercant Pàgina web empresa Hostalric sàpiga que li podem oferir un servei personalitzat i de qualitat amb el que obtindrà els resultats esperats i probablement millorarem aquests.\nSi desitja tenir més informació sobre Pàgina web empresa Hostalric, l’animem a que ens contacti per a poder atendre’l personalment i encantats li explicarem tot allò que creiem que el pot ajudar a fer rentable el seu projecte web.\nEl convidem a que visiti el nostre portafoli perquè conegui alguns dels projectes desenvolupats i també la secció de serveis, on es farà una idea d’alguns dels nostres serveis, de totes maneres, preferim el tracte personal directe, per tant, si ho prefereix podem concretar una visita perquè ens pugui explicar de primera mà que vol aconseguir amb Pàgina web empresa Hostalric i li proposarem l’estratègia més adequada per assolir-ho amb èxit.


You are here: Home ∼ Els intents d’Unió i el PSC per ressucitar un mort: la tercera via\nAmb unes noves eleccions catalanes encara lluny però a l’horitzó, els qui van fracassar de manera sonada el 27S, i ja porten anys arrossegant un projecte que no ven, intenten treure el cap. Ho han fet en una imatge per la història: Miquel Iceta, Ramon Espadaler i Josep Antoni Duran i Lleida es van asseure junts a primera fila per la presentació del moviment Portes Obertes del Catalanisme. Un espai impulsat per Pere Navarro, Jordi Hereu, Fèlix Riera i d’altres que pretén reclamar el “diàleg” enfront l’independentisme i la via unilateral.\nAh! La vella excusa de demanar diàleg, no per arribar a una solució dialogada, sinó per imposar l’opció unionista. Sabedors que l’Estat espanyol mai dialogarà sobre res que pugui acabar en independència, demanar diàleg és de facto un intent d’encallar infinitament el que menys desitgen: la plena sobirania de Catalunya. Si el Govern els fes cas i només avancés en el procés de manera acordada amb l’Estat, el país encara estaria ploriquejant i fent manifestacions contra la sentència de l’Estatut.\nLi’n diuen tercera via, a tot el bloc de formacions que defensen l’estat federal o similar i que van fracassar de manera clara el 27S. La independència va obtenir 72 diputats, l’unionisme acèrrim 36 i la tercera via 27 (comptant CSQEP), incloent el zero majúscul d’Unió. Tant a les eleccions catalanes com a les espanyoles. Arran d’això, el partit va entrar fa dos mesos en concurs de creditors i podria acabar en la liquidació legal, a causa d’un deute de 22,5 milions d’euros.\nMentre la situació jurídica de la formació s’aclareix, Espadaler ja va anunciar fa deu dies que el partit s’hauria de presentar a les següents eleccions amb altres sigles i renunciant als 85 anys d’història que porta a les esquenes. És la desparició d’Unió. Paral·lelament, un dels joves valors de la formació, Roger Muntañola, va per lliure i ha trencat el carnet per crear una altra plataforma, anomenada Lliures. La impulsa amb exdiputats de CDC Antoni Fernández Teixidó i el marit d’Inés Arrimadas, Xavier Cima. La tercera via està feta un trencadís i sense proposta creïble sobre el futur de les relacions Catalunya-Espanya. Acabarem veient el PSC i Unió junts a unes eleccions?\nPosted in El Dietari del Procés Tagged Duran, Duran i Lleida, Espadaler, Iceta, muntañola, tercera via, UDC, Unió, xavier cima


Ajuntament de Mollet: Què és i com funciona\nServeis a Mollet Centre d'Estudis Molletans Què és i com funciona\nEl Centre d'Estudis Molletans (CEM) és un servei municipal dedicat a la recerca i la difusió dels estudis referents a l'àmbit de Mollet del Vallès i els pobles veïns (Baix Vallès).\nEl CEM publica anualment la revista miscel·lània Notes i la col·lecció de monografies Vicenç Plantada. Convoca la Beca de Recerca Vicenç Plantada i el Premi Juvenil Vicenç Plantada. I també organitza, anualment, unes jornades monogràfiques i diverses xerrades, sortides de camp i visites guiades.\nEl CEM està obert a la participació ciutadana mitjançant la figura dels Amics i els Col·laboradors.\nSi vols rebre informació de totes les activitats que organitza el CEM, adreça'ns un correu electrònic tot indicant nom i cognoms, adreça de correu electrònic i municipi de residència.\nCom funciona el CEM\nEl CEM és un servei municipal derivat de l'acord entre l'Ajuntament de Mollet del Vallès i la Sala Fiveller de la Parròquia de Sant Vicenç d'aquesta ciutat, signat el 22 de gener de 1994, com a cloenda dels actes de celebració del Mil·lenari de Mollet del Vallès (consulteu ressenya històrica).\nEl CEM es regeix pel reglament aprovat pel Ple de l'Ajuntament el 27 d'abril de 2009 (BOP de Barcelona, núm. 148 22/06/2009), que estableix, entre d'altres, les competències dels òrgans directius i de gestió i les formes de participació ciutadana (amics, col·laboradors, membres d'honor i patrocinadors).\nEl CEM està regit per un Consell Directiu constituït per 4 representants de les institucions fundacionals i 4 representats elegits pel Consell Assessor. Aquesta estructura garanteix l'equilibri democràtic en la pluralitat d'idees entre els membres fundacionals i la participació ciutadana. El Consell Assessor és l'òrgan d'expressió de la voluntat dels col·laboradors i té, entre altres funcions, la d'elegir els seus representants al Consell Directiu.\nComposició del CEM (Consell Directiu, el Consell Assessor, els membres d'honor i els patrocinadors).\nQui pot formar part del CEM\nEl CEM és un centre obert a la participació ciutadana, que es concreta de la manera següent:\nAmics: són les persones que satisfan la quota anual del CEM (16,30 euros el 2019) i gaudeixen d'una sèrie d'avantatges: rebre informació i participar en totes les activitats públiques del CEM, obtenir gratuïtament un exemplar de la revista Notes, disposar d'un 10% de descompte en la compra de llibres editats pel CEM o l'Ajuntament de Mollet del Vallès, i tenir accés a entrades reduïdes en les visites al Museu Municipal Joan Abelló i la Casa del Pintor Abelló.\nSi voleu fer-vos Amic envieu-nos un correu electrònic indicant que us voleu fer Amic del CEM, el vostre nom i cognoms, municipi i telèfon de contacte.\nCol·laboradors: són les persones que tenen un paper actiu i destacat en les tasques de recerca i divulgació del CEM.\nSi voleu col·laborar amb el CEM adreceu un correu electrònic.\nMembres d'honor: són aquelles persones que n'han tingut la presidència i els exrectors de la parròquia de S. Vicenç. També ho són les persones que han destacat en l'assoliment dels objectius del CEM i els patrocinadors que han destacat per la importància de les seves donacions.\nPatrocinadors: són les persones físiques o jurídiques que fan una destacada aportació econòmica o de serveis per al funcionament o la promoció del CEM.\nSi voleu estar informats, per correu electrònic, de les activitats del CEM adreceu un correu electrònic (indicant nom, cognoms, població i adreça electrònica).\nLes persones que acreditin fer recerca pel CEM obtindran un 50% de bonificació en les tarifes que regulen la còpia de documents municipals, ja siguin en suport paper o digital. Podeu sol·licitar l'acreditació adreçant-vos al correu electrònic.


Marc Soler fa història i es proclama campió de la París-Niça | Diari de Vilanova\nEl ciclista vilanoví es fa amb el primer lloc després d'una darrera etapa èpica\nSoler ha atacat a 50 quilòmetres de meta i ha desbancat Yates del liderat\nMarc Ortiz de Urbina, Vilanova i la Geltrú | 11/03/2018 a les 18:25h\nArxivat a: Esports, Movistar Team, París-Niça, Marc Soler, Ciclisme\nFa temps que se'l considera una de les majors promeses del ciclisme mundial. Però Marc Soler ja ha inscrit el seu nom en lletres d'or en una de les grans curses per etapes del panorama internacional. Aquest diumenge el ciclista vilanoví s'ha convertit en guanyador de la classificació general de la París Niça. Ho ha aconseguit a l'estil dels valents, amb un atac a 50 quilòmetres de meta que li ha permès acabar l'etapa en tercer lloc i guanyar temps suficient per adjudicar-se la general.\nLa París-Niça és, segurament, la volta per etapes d'una setmana més prestigiosa que hi ha. L'han guanyada ciclistes de la talla de Miguel Indurain (1989 i 1990) i Alberto Contador (2007). Per a Soler, de 24 anys, aquesta és la primera victòria en una prova del World Tour. Feia dies que Soler ho tenia molt de cara per aconseguir el mallot blanc de millor jove. Un èxit que, per si sol, ja hauria estat espectacular. Però la fam competitiva de la jove estrella del Movistar Team l'ha empès a esprémer les seves forces fins al màxim i jugar-s'ho al tot o res amb un atac que ha recordat l'edat daurada del ciclisme.\nLa seva victòria no s'ha basat en les tàctiques ni les grans estratègies especulatives d'equip, com acostumen a ser els èxits de l'Sky. Soler s'ha llançat a l'atac amb una aposta molt arriscada, posant entre l'espasa i la paret el fins avui líder (Simon Yates) i els germans Ion i Gorka Izagirre. Atacar fins no poder més. Aquesta ha estat l'estratègia d'un Marc Soler que dissabte havia cedit temps i havia quedat, momentàniament, fora dels llocs de podi. Els 35 segons que avui ha tret als grans rivals de la general ha permès que Soler acabés en primer lloc amb 4 segons d'avantatge respecte al britànic Yates.\nEl també català David de la Cruz, que ha guanyat l'etapa, i el basc Omar Fraile han estat els companys d'escapada de Soler. Soler ha pujat al podi final amb el mallot groc posat, a més del blanc. Ja és una realitat, però el seu marge de progressió és enorme. De moment Soler ja va confirmar al DV que enguany correrà com a mínim una de les grans voltes per equips. Algunes fonts apunten que podria debutar en el Tour de França. En un equip amb estrelles de la talla de Nairo Quintana, Mikel Landa i Alejandro Valverde, el seu rol tot apunta que serà més aviat de gregari. Però mentrestant, Soler no desaprofita cap oportunitat per brillar. La propera cita, la Volta a Catalunya. L'any passat va acabar-la en tercer lloc i aquest any serà un dels aspirants al títol.


The Captain Apartment Constanta Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStrada Mamaia Nord, nr 30,, Mamaia, Constanta, Romania, 900001 - Veure al mapa\nMés informació sobre The Captain Apartment\nAl visitar Constanta, vosté es sentirà com a casa a Apartament The Captain - Mamaia, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartament The Captain - Mamaia també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Constanta. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Apartament The Captain - Mamaia es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, mini bar, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres) són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartament The Captain - Mamaia és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Constanta.


El nou destí de Lídia Heredia - XCatalunya.cat\nEl nou destí de Lídia Heredia\nLídia Heredia marxa a Washington\nLídia Heredia serà la nova corresponsal de TV3 a Washington a partir de la tardor. L’actual directora i presentadora del programa ‘Els matins’ de TV3 substituirà Xesco Reverter, que ha cobert les informacions dels Estats Units des de l’any 2017. El canvi a la corresponsalia de Washington es materialitza després d’un procés de selecció intern a la CCMA. Heredia ha presentat diversos programes a la televisió pública, així com els TN Migdia i Vespre.\nVa participar, també, en la posada en marxa del 3/24. La decisió arriba enmig d’una reforma de la graella televisiva, que provocarà que el magazín matinal ‘Planta Baixa’ passi a emetre’s a la tarda i el ‘Tot es mou’, presentat per Helena Garcia Melero, es traslladi a la franja matinal.\nNascuda a Badalona el 1971, Heredia és llicenciada en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va començar la seva trajectòria en el món del periodisme a Ràdio Ciutat de Badalona, l’any 1989, abans d’acabar la carrera. Després va continuar fent ràdio, a l’equip d’informatius de Ràdio Barcelona i d’Onda Rambla. També ha treballat a la premsa, al diari ‘Avui’, i a la televisió, a Canal+ i a Tele5.\nLa seva primera feina a TV3 va ser com a reportera del programa ‘En directe’, al qual han seguit molts projectes com a directora i presentadora, com el debat ciutadà ‘Banda ampla’. També ha presentat els programes de Nous Formats ‘Lletra petita’ i ‘Collita pròpia’. El últims anys ha format part l’equip dels especials electorals i polítics de TV3.\nTags: Lídia Heredia, Washington\nAnterior Rebregada de Joaquín Prat als periodistes que fan això a Shakira\nNePròximxt Cop d’efecte amb un estudi sobre la relació entre la diabetis i el càncer


C’s pregunta al Parlament sobre l’assetjament escolar patit per l'Alan - Política - Rubí TV\nC’s pregunta al Parlament sobre l’assetjament escolar patit per l'Alan\nCiutadans ha instat al Govern a dictar l'aprovació d'un reglament per eradicar l'homofòbia, la bifòbia i transfòbia\nEl grup parlamentari de Ciutadans (C's) ha instat al Govern a dictar l'aprovació d'un reglament que desenvolupi la Llei 11/2004 per garantir els drets de lesbianes, gais, bisexuals, transgèneres i intersexuals (LGBTI) per eradicar l'homofòbia, la bifòbia i transfòbia. 'Una vegada més el Parlament aprova una llei que dóna resposta a les necessitats d'una part de la societat i el Govern la guarda en un calaix, sense dotar-la de reglament ni pressupost que permeti el seu desenvolupament per fer-la efectiva', ha assegurat la diputada de Ciutadans (C's) i membre de la comissió d'igualtat, Laura Vílchez.\nEn una bateria de preguntes dirigides al Govern, C's sol·licita a la Generalitat que 'es prenguin mesures per a la superació dels estereotips que afecten negativament a molts menors i garantir així els seus drets'. De la mateixa manera, Vílchez ha demanat que "es reactivi la tramitació del reglament amb caràcter urgent per deixar de presenciar episodis d'assetjament escolar o qualsevol altre tipus de discriminació per orientació sexual o d'identitat de gènere". Així mateix, s'ha sol·licitat la compareixença de la consellera d'Educació per donar explicacions sobre 'les actuacions que s'han dut a terme des de la conselleria en el cas Alan'.\nRUBITV.CAT/ Foto: C's\nSisplau, no utlilitzeu aquest cas per les vostres baralles polítiques. Un respecte per l'Alan i la seva família.\nEtiquetes: C's, Ciutadans, Alan, assetjament escolar, Parlament, Govern,


Tornen els crèdits, però més cars | Consumer\nTornen els crèdits, però més cars\nLes propostes actuals dels préstecs personals i per al consum apliquen interessos que en alguns casos poden aconseguir el 18%\nPer José Ignacio Recio 14 de octubre de 2013\nEls bancs han tornat a “obrir l’aixeta” de la liquiditat a través dels seus crèdits personals i per al consum, però, excepte rares excepcions, es comercialitzen sota unes condicions de contractació molt severes. Així, com s’explica al llarg del següent reportatge, és freqüent trobar propostes que apliquen interessos que en algun cas arriben fins al 18%, una circumstància que pot incidir a augmentar el nivell d’endeutament dels seus sol·licitants, més que ajudar-los a solucionar un problema econòmic.\nEls bancs donen diners, però a un alt preu\nDesprés d’anys sense donar amb prou feines crèdit, els bancs comencen a desenvolupar noves vies de finançament perquè els particulars puguin dotar-se de nou de liquiditat. Aquesta proposta bancària se cimenta, sobretot, en els préstecs personals i per al consum, per a això han elaborat una extensa oferta que brinda als seus clients importis de fins a 60.000 euros com a límit, amb períodes d’amortització amplis, que fins i tot poden aconseguir 10 anys en alguns models. Una altra cosa ben diferent és el preu que cal pagar per aquestes línies de finançament, que no és barat en absolut. De fet, apliquen uns tipus d’interès bastant exigents que oscil·len en una franja molt extensa que es mou entre el 9% i 18%. Aquesta disparitat propícia que els demandants d’aquests productes hagin d’analitzar amb summa cura els models confeccionats pels bancs i caixes per detectar els préstecs que menor desemborsament econòmic els generi i que s’adaptin a les seves necessitats reals de finançament.\nAlgunes propostes de crèdits personals o per al consum exigeixen nòmina o domiciliar rebuts, bé per concedir el finançament o millorar les seves condicions\nD’altra banda, cal tenir en compte les possibles comissions que incorporin aquests productes (estudi, obertura, cancel·lació o amortització anticipada, etc.), ja que poden encarir-los en més del 2%. Si ben els bancs obren de nou l’aixeta de la liquiditat a través d’aquests crèdits, excepte rares excepcions, es comercialitzen sota unes condicions de contractació una mica més severes pel que fa a altres models de finançament.\nA més, és freqüent trobar propostes amb interessos superiors al 13% (en alguns casos arriben al 18%), alguna cosa que pot contribuir a augmentar el nivell d’endeutament dels sol·licitants. Per pal·liar en part aquest problema, algunes iniciatives incorporen un període de carència, que atorga un petit respir als seus demandants per un temps de 12 mesos.\nUna altra particularitat que presenten aquests productes bancaris és la duresa de les seves condicions, ja que que en alguns dissenys s’exigeix fins i tot la nòmina i diversos rebuts domèstics, bé per optar a la concessió del crèdit o per abaratir el seu cost a través d’un interès més baix, entorn d’un 3%.\nDins d’aquesta categoria hi ha diverses propostes. Caixa Laboral disposa del Crèdit Preconcedido, que es caracteritza perquè atorga un crèdit per valor de 12 nòmines, al que se li aplica una T.A.I. del 9,33%, per retornar-se en un termini màxim de cinc anys. Aplica una comissió de cancel·lació i amortització anticipada del 1%, que es redueix al 0,50% si queda menys d’un any per al venciment.\nEl Préstec Personal, de Bankinter, és una altra de les alternatives que ofereix el sector bancari per a les despeses dels seus clients. En aquest cas, són imports d’entre 3.000 i 90.000 euros, que es poden retornar en un termini d’entre 6 i 96 mesos. Compta amb quotes mensuals constants, que comprenen amortització de capital i interessos.\nOficina Directa, per la seva banda, disposa d’un altre préstec personal amb el qual fer front a les necessitats dels seus demandants. Aplica un tipus d’interès dels més competitius del mercat bancari, en concret del 8%, encara que inclou diverses comissions: obertura (1,50%), estudi (0,50%) i reemborsament anticipat (entre el 0,50% i 1%). No obstant això, incorpora un període de carència que aconsegueix els 12 mesos, amb un termini de devolució de vuit anys. A través d’aquesta proposta, es pot demandar una quantitat que oscil·la entre 3.000 i 30.000 euros.\nBancopopular-e.com té una altra proposta similar, comercialitzada com a Préstec Personal, que aplica una T.A.I de l’11,55%, amb un termini per a la seva amortització de sis anys, i que es concedeix per a imports de 3.000 a 30.000 euros. En aquesta ocasió porta inclosa una comissió d’obertura de l’1,75% i per accedir a aquesta via de finançament, s’exigeix la domiciliació de la nòmina i la contractació d’un segur.\nAltres entitats han optat per oferir crèdits per al consum, que es regeixen baix paràmetres similars als anteriors.\nKutxabank presenta el Préstec Consumo, que concedeix fins a 30.000 euros (15.000 si és per Internet), amb un temps de devolució de fins a set anys (cinc, si es formalitza on line) a través d’un sistema de quota constant.\nCajamar es decanta per tenir per als seus clients el Préstec Consumo Genèric, amb el qual s’accedeix a un màxim de 60.000 euros, amb un termini d’amortització de sis anys. En aquest cas, es pot contractar a un tipus d’interès fix o variable, revisable cada any a l’euríbor més un diferencial, en el qual s’inclouen comissions d’obertura i d’amortització anticipada.\nIbanesto compta amb el Préstec Tipus Fix, per a imports de 3.000 a 30.000 euros, i un temps de devolució de fins a cinc anys, en el qual s’aplica un tipus d’interès del 13,5%, i al que cal afegir una comissió d’obertura del 3%, amb un mínim de 60 euros.\nEls crèdits personals o per al consum concedeixen imports de fins a 60.000 euros com a límit, amb períodes d’amortització que fins i tot aconsegueixen els 10 anys\nOpenbank ha llançat al mercat el Préstec Consumo, que es caracteritza perquè serveix per fer front als projectes personals. Ofereix una aplicació dels interessos per una doble via: d’una banda, els qui no domiciliïn la seva nòmina tindran un 18,2% T.A.I.; i amb la nòmina i tres rebuts domiciliats, baixarà fins al 15,90%. També es contempla una comissió d’obertura que és del 3% sobre l’import del préstec. Es poden sol·licitar quanties des de 600 fins a 18.000 euros, per retornar-se en un termini d’entre sis mesos i cinc anys.\nNovagalicia, finalment, presenta el Préstec Personal Consum, que es pot finançar a tipus fix o variable per una quantitat màxima de 60.000 euros, que els sol·licitants poden amortitzar en 10 anys.\nPer evitar un major endeutament\nAbans de contractar un d’aquests productes bancaris, cal considerar una sèrie de variables per evitar que el nivell d’endeutament es dispari.\nEn principi, el més important és aconseguir un crèdit que tingui els tipus d’interès més baixos del mercat, si és possible, per sota del 10%.\nTambé convé que estigui lliure de comissions que pugui encarir encara més el desemborsament previst, per dotar-se de liquiditat davant alguna necessitat personal o familiar.\nSi fos possible, no seria desaconsellable optar per un període de carència inicial, perquè els efectes de l’amortització sofrissin una petita demora al principi.\nD’altra banda, i a pesar que aquests models bancaris ofereixen fins a 60.000 euros, ha de demandar-se la mínima quantitat possible, el just que es necessiti.\nbanc client comissió crèdit endeutament liquidez-ca Préstamo-ca


IV Concurs Sant Jordi de Construccions i Històries de Lego – Escola Garbí Pere Vergés Esplugues\nAvui ha tingut lloc al menjador de l’Escola el IV Concurs Sant Jordi de construccions i històries de Lego. Ha comptat amb la participació de 195 nens i nenes de Primària. Durant el concurs havien d’explicar la història relacionada amb la seva construcció.\nPublicat el 3 de març de 2017 4 de març de 2017 By noticiese\nAhir va tenir lloc al menjador de l’Escola el IV Concurs Sant Jordi de Construccions i Històries de Lego. Va comptar amb la participació de 195 nens i nenes de Primària. Durant el concurs havien d’explicar una història relacionada amb la seva construcció.\nL’organització del concurs va estar a càrrec del jurat format pels alumnes de 1r d’ESO:\nDiego, Marina, Maria, Gerard i Marc de la classe Sant Jordi\nLucia, Adriana, Madina, Clàudia, Albert, Adrià, Guillem, Pere,Jaume i Max de la classe Finestrelles\nI dels càmeres de 3r d’ESO:\nArola i Eloi de la classe Atlàntida\nMostra d’històries de Lego\nNotícia prèvial’Escola a l’Info-k\nNotícia següentL’Escola participa a l’HP Codewars


L’ESCORTA DANNI WILLIAMS, SEGON FITXATGE DEL CADÍ LA SEU – Pirineus TV\nEl Cadí La Seu ha fet oficial aquest divendres el segon fitxatge de la temporada 2020-2021. És la jugadora nord-americana Danni Williams. L'escorta firma per una temporada i arriba per reforçar el joc exterior de l'equip alt urgellenc. Williams debutarà a la lliga femenina Endesa lluint la samarreta blanc-i-blava.\nLa jugadora va fer el salt al bàsquet professional la temporada passada a la lliga islandesa. En els 18 partits disputats de la competició va liderar l'anotació amb una mitjana de 33,1 punts per partit. També amb bons registres en el rebot, 12,2 de mitjana per partit tot i la seva alçada de 178 centímetres.\nSón sis les jugadores que continuen al Cadí La Seu la temporada vinent les capitanes Georgina Bahí i Yurena Díaz, les bases Laura Peña i marina Lizarazu, l'aler Irati Etxarri i l'escorta Ariadna Pujol. La primera incorporació per al curs vinent ha estat Gala Mestres.\nPas a pas, l'estructura de l'equip es va dissenyant, tot i la incertesa en el calendari i en els protocols de la temporada que ve.