El Voluntariat per la llengua a Martorell assoleix xifres de rècord - Llengua i cultura - Consorci per a la Normalització Lingüística - CPNL\nCNL Ca n'Ametller Dijous, 27 de juny de 2019\nEl Voluntariat per la llengua a Martorell assoleix xifres de rècord\nIncrement en nombre de parelles lingüístiques, establiments col·laboradors i inici de les pràctiques lingüístiques\nEl programa de Voluntariat per la llengua (VxL) al Servei Local de Català de Martorell, del Consorci per a la Normalització Lingüística, ha assolit enguany xifres molt rellevants a la població baixllobregatina.\nD'una banda, el nombre d'establiments col·laboradors amb el VxL ha passat en un any de 65 a 140, amb un increment del 115 %. Aquests 140 comerços asseguren una atenció en català als nous catalanoparlants de Martorell.\nD'una altra banda, el nombre de parelles lingüístiques del VxL ha passat de 30 a 45, de manera que s'ha incrementat en un 50 %. Aquest fet implica més neoparlants que agafen confiança en català i més catalanoparlants habituals que constaten que no els cal canviar de llengua en múltiples situacions comunicatives.\nFinalment, 13 alumnes del Bàsic 3 (alumnes amb una formació en català superior a les 90 h) han portat a terme 38 pràctiques lingüístiques a 10 comerços martorellencs. Aquestes pràctiques han servit per fer veure a l'alumnat del curs bàsic homologat que el català no és tan sols una llengua d'aula, sinó un instrument amb el qual és possible portar a terme activitats quotidianes.


(Español) Informe I de Dani Ginebroza - porta4\nDissabte 23 de novembre a les 21:30 hores\nIdioma: Castellà, Sànscrit i Hebreu\nL’acte teatral comença preguntant a l’assistent, què espereu del teatre? i a partir d’aquí comença un viatge a través de la creació conjunta.\nEs tracta de proposar una reflexió que sempre està inacabada, en comptes d’oferir un treball com una dramatúrgia tancada, on l’únic que s’espera és que l’espectador observi i escolti.\nL’objectiu és trencar amb un teatre en el que no creiem i apostar per noves dinàmiques que faciliten les nostres aspiracions. El Teatre és el lloc on molt ens refugiem i intentem que algú ens vingui a visitar. Aquest acte teatral és un d’aquests intents. Vols esbrinar quin Teatre es pot albirar amb nosaltres?\nAutor, direcció i interpretació: Dani Ginebroza\nDisseny d’il·luminació i tècnic: Dulce Zamarripa\nDisseny artístic: Asociación de Investigación Teatral y Humanística\nAssessorament de dinàmiques teatrals: Patricia Boquete\nDani Ginebroza és graduat en Filosofia per la UNED i va estudiar Arts Escèniques a Madrid. És Co-fundador de l’Associació d’Investigació Teatral i Humanística a partir de vàries residències artístiques a Barcelona en Fàbriques de Creació: com Fabra i Coats i La Central del Circ. És gràcies a aquestes residències on posa a prova de manera viver diferents maneres de fer front al treball teatral.


JaNettes Gästehaus Bad Doberan Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 35 allotjaments a Bad Doberan.\nClara-Zelkin-Straße 36, Bad Doberan, Bad Doberan, Alemanya, 18209 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre JaNettes Gästehaus\nConvenientment situat a Bad Doberan, JaNettes Gästehaus és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl JaNettes Gästehaus, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, express check-in/check-out, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, servei de despertador, mini bar, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Bad Doberan, faci de JaNettes Gästehaus la vostra llar.\nBad Doberan Pensions\nDescompte a JaNettes Gästehaus


Publicat 27/3/2020 12:42:00 +01:00CET\nGinesta demana al SEPE flexibilitzar els processos per rebre la prestació d'atur\nLa Generalitat ha rebutjat els expedients de regulació temporal d'ocupació (ERTO) presentats per Dexeus a Barcelona, que afectava a 418 professionals, i el de l'empresa de components d'automoció Lear a Tarragona, que afectava als 629 empleats, segons publica 'La Vanguardia'.\nEn una entrevista de Catalunya Ràdio recollida per Europa Press, el secretari de Treball, Assumptes Socials i Famílies, Josep Ginesta, ha explicat que en el cas de Dexeus consideren que "no es donen les causes" per presentar un ERTO per causa de força major derivada del coronavirus.\nGinesta ha indicat que aproven la majoria dels ERTO que es presenten en Catalunya: "Només cal mirar per la finestra i veure com està el país i l'activitat econòmica".\nNo obstant això, ha apuntat que hi ha expedients que les empreses presenten per causa de força major i no correspon: "En l'àmbit sanitari, els professionals han d'estar al servei del sistema".\nAixí, ha diferenciat entre les empreses afectades directament per les mesures derivades de l'estat d'alarma, com les dedicades al comerç i la restauració, i les del sector sanitari i relacionades amb el sector de l'alimentació: "Just ara hem d'evitar que la cadena es trenqui".\nHa defensat que, en aquests casos, els expedients no s'han de presentar per causa de força major, sinó per raons productives, ja que en alguns casos es tracta d'empreses que han vist reduir les seves vendes: "Els desestimem i recomanem presentar un altre per causes ordinàries".\nFins al dijous, els treballadors afectats per ERTO presentats a causa de l'afectació que els ha produït la crisi del coronavirus se situaven en els 407.278, amb un total de 51.340 expedients.\nGinesta s'ha unit a la petició de sindicats i ha fet una crida al Servei Públic d'Ocupació (SEPE) perquè es flexibilitzin els processos per poder rebre la prestació d'atur al més aviat possible.\n"Fa setmanes que implorem al Ministeri de Treball que flexibilitzi les dades de sol·licitud i l'accés a les prestacions d'atur perquè tots aquests treballadors afectats per ERTO hauran de rebre part del seu salari per part del SEPE", ha dit.


Acció de Països Catalans Insubmisos contra el monument feixista als requetés de Montserrat - Fòrums - Racó Català\nAcció de Països Catalans Insubmisos contra el monument feixista als requetés de Montserrat\nBurret5.158 14 417\n05.09.2005 21.17 h \nEl passat dissabte 3 de setembre de 2005, el monument al 1r Terç dels Requetés que hi ha a l'Abadia de Montserrat va seert objecte d'una acció de recuperació de la Memòria Històrica per part de Països Catalans Insubmisos, que ha explicat l'acció amb el següent comunicat:\nAcció antifeixista de recuperació de la Memòria Històrica\nL'acció ha consistit en tacar amb pintura vermella la placa d'homenatge als feixistes, així com també l'estàtua. Aquesta, alhora, ha estat penjada en senyal de justícia popular, i s'ha col•locat una pancarta informativa pels/es turistes deixant clar que són assassins, no pas herois.\nAquest monument glorifica a feixistes catòlics que s'alçaren amb Franco contra el poble treballador català. No són herois, sinó assassins, i enemics de la llibertat, demostrant una vegada més el cinisme i la hipocresia de l'Església, que sempre està al costat dels opressors.\nÉs per això que, a una setmana de la Diada Nacional de l'Onze de Setembre, volem deixar clar que no acceptem ni acatem la Història que escriuen els vencedors, que no és altra que la de l'opressió, l'aniquilació i l'extermini del nostre poble, així com de la seva Memòria Històrica.\nAvui, un cop més, volem demostrar que la Història l'escriuen els pobles, i el seu esdevenir en llibertat serà l'únic futur digne per a la Humanitat. El poble treballador català maldarà i lluitarà perquè també el nostre sigui un futur digne: sense justícia no hi ha pau.\n05.09.2005 21.21 h \nL'acció molt bona! Però podries reduïr el tamany de la fotografia!\n▴#395192  0  0\n05.09.2005 22.00 h \n▴#395202  0  0\nJa es va obrir un fil amb aqueses fotos\n05.09.2005 21.47 h \nAquest es el fil: http://www.racocatala.com/forum/llegir.php?idf=7&fil=3055\n▴#395204  0  0\n05.09.2005 21.49 h \nEm sap greu, però no tinc prou temps per a controlar tots els fòrums.\n05.09.2005 21.45 h \nAixí és com hem de segir amb tots els monuments i vestigis del feixisme. Diria que a la web del PCE hi ha tot un llistat d'aquestes restes...\n05.09.2005 23.23 h \nSom-hi! Fotem-ho tot al terra!\n▴#395231  0  0\n06.09.2005 08.36 h \n06.09.2005 21.28 h \nper la segona pasqua, estava a Montserrat, era un nen d'uns setze anys... era cap a l'any 1986. On venen el mató, estava farcit de gent amb boines vermelles, eren de totes les edats i sexes... Eren els supervivents del Terç i les seves famílies i els seus familiars. Jo em vaig enutjar al veure tanta boina vermella, em pensava que eren falangistes. Tot d'una vaig apropar-me cap a ells, i tots, absolutament tots, parlaven en català, encara em vaig acontrariar més... Els vaig dir: Què sou vosaltres? I una senyora d'una quarentena d'anys em digués tot cofoia:" Nosaltres som carlins". em van explicar qui eren i que era el Terç. De feixistes no en tenien res. si van lluitar amb aquell bàndol va ser gràcies a la senyora Montseny i a Garcia oliver amb els faieros i els seus assassinats en massa a tota Catalunya.\nCrec que ja va éssent hora que els nacionalistes comencem a a discernir entre bons i dolents en un conflicte on vam rebre per totes bandes. Molts franquistes catalans ho van ser perquè la FAI els va empaitar o els matà familiars. I d'altres ens hem fet de l'altre bàndol perquè els nostres avis van perdre la batalla de l'Ebre. La guerra civil l'hem d'agafar amb pinces.\nPer una banda trobo que està bé el que s'ha fet, però per l'altra m'agradaria de ser crític.\nfa 52 segons 122 respostes\nfa 14 minuts 148 respostes\nfa 52 minuts 160 respostes\n 12 recents  14 totals 148 respostes\n23.777 raconaires | 417 connectats (56 raconaires)


Ana Rosa Quintana, més radiant que mai. | Europa Press\nLa presentadora s'ha mostrat més vital que mai\nper Daniela De Amorín 27/12/2021 18:40h\nFa poc més d'un mes que Ana Rosa Quintana està afrontant la seva batalla més dura. La presentadora està apartada de la televisió mentre se centra a recuperar-se del càncer de mama que li van diagnosticar en un control rutinari.\n«M'han detectat un carcinoma en una mama. Afortunadament, està localitzat: no hi ha metàstasi, però requereix un tractament intens. Això em mantindrà allunyada del plató, dels companys, que també són la meva família», afirmava la presentadora en directe als espectadors del programa.\nA 65 anys, la veterana periodista reconeixia estar davant d'una de les etapes més difícils, però es mostrava convençuda de la seva recuperació.\n«Per una vegada a la vida em dedicaré a mi i a la meva família. Faré una vida el més normal possible, seguiré treballant darrere de les càmeres, a la productora. Això és només un sotrac. Ens veiem aviat», assenyalava el mes de novembre sense poder contenir l'emoció en veure els seus companys molt tristos.\nAna Rosa Quintana fa gairebé dos mesos que està apartada de la televisió.. | MEDIASET\nAna Rosa Quintana continua el tractament contra el càncer amb més vitalitat\nTot i la intensitat del seu tractament oncològic, Ana Rosa no està disposada a deixar-se vèncer per la malaltia.\nTé més força que mai i no pensa enfonsar-se davant l'adversitat, encara que tampoc no amaga que la recuperació se li està fent dura.\n⬇ Clica a sota per veure la gran preocupació de Terelu i Carmen per la seva mare ⬇\n😢 MARÍA TERESA MARXA I NO TORNA\nJa ho anunciava fa uns dies, quan reapareixia davant dels mitjans a través d'un vídeo projectat en plena gala del Premi Antena d'Or. Com que no poder acudir-hi presencialment per recollir el premi, la periodista no dubtava a connectar virtualment per agrair el guardó.\n«Em sento bé, això és una mica llarg i pesat, però prometo que l'any que ve estaré amb vosaltres», aquestes han estat les paraules de Quinana. Al seu torn, Xelo Montesinos, directora general d'Unicorn i la seva mà dreta, anava a la gala al seu lloc.\nEncara que la situació no està sent gens fàcil, la veritat és que Ana Rosa Quintana sembla estar enfrontant el seu tractament amb una vitalitat cada cop més gran.\nEn aquests casos, la suma de sessions de radioteràpia tan consecutives originen un cansament acumulat i més efectes secundaris.\nAna Rosa Quintana continua fent vida normal i aprofita per menjar amb els companys de feina. | EP\nTot i això, sembla que a mesura que avança en el tractament, Ana Rosa està cada vegada més enèrgica i vital. Mentre s'acosta a la recta final de la recuperació, l'estat anímic de la presentadora va millor i el seu aspecte físic també.\nEl gran canvi d'Ana Rosa Quintana en ple tractament contra el càncer\nEl fet que la malaltia no estigui passant factura a Ana Rosa Quintana és un fet increïble. Al contrari, la presentadora té un aspecte més jove i radiant a mesura que avança el tractament.\nEn l'últim missatge a xarxes, la reina dels matins de Telecinco ha posat èmfasi en el seu espectacular canvi físic. Amb una cabellera més retallada, la presentadora llueix molt més maca i el seu rostre fins i tot sembla més radiant.\n«Feliç Nadal!! Força, Salut i Harmonia per a tots», escrivia a Instagram per felicitar tots els seus seguidors amb motiu d'aquestes dates tan especials.\nA més, la periodista deixa entreveure la seva gran vitalitat amb una foto on apareix damunt d'unes escales mentre col·loca la decoració de l'arbre de Nadal. La seva imatge és impecable i té un somriure d'orella a orella, dues mostres que es troba perfectament.\nPotser el motiu del canvi s'ha produït per l'alegria de saber que està cada cop més a prop d'acabar el tractament.\n⬇ Punxa a sota per veure la costosa decisió que ha pres Anabel Pantoja ⬇\n😱 DECISIÓ DE 40.000 EUROS


inicio archivos - Pàgina 119 de 190 - Noticias CAMP DE TURIA\nLa Policia Local de Llíria deté tres persones per un presumpte delicte contra la salut pública\nLa Policia Local de Llíria i la Guàrdia Civil han arrestrat a tres persones per un presumpte delicte contra la salut pública. Els agents van practicar aquestes detencions quan els sospitosos es disposaven a fer l’intercanvi de la droga als voltants de l’estació del metro. Els fets tenien lloc, sobre les 22:00 hores del passat…\n25 octubre, 2017 Deja un comentarioinicio, LlíriaBy redaccion\nLllíria acollirà ‘Intercentros Melómano’ concentrant a més de 250 músics\nMés de 250 músics de tota la Comunitat es donaran cita a Llíria, el proper 2 de desembre. Aquesta concentració es realitzarà amb la fase autonòmica del XVI Certamen d’Interpretació “Intercentros Melómano”. L’alcalde del municipi, Manolo Civera, i el president de la Fundación Orfeo i director del certamen, Alfonso Carraté, han signat un conveni pel…\n23 octubre, 2017 Deja un comentarioinicio, LlíriaBy redaccion\nSufocat un foc a una granja de Vilamarxant\n11 efectius de bombers dels parcs de Xiva, l’Eliana i Paterna han sufocat un foc que en el matí d’aquest dilluns s’ha originat en una zona de palla d’una granja a Vilamarxant. Segons ha informat el Consorci Provincial de Bombers, l‘avís s’ha rebut cap a les 10.24 hores d’aquest dilluns, quan s’ha produït un foc…\n23 octubre, 2017 Deja un comentarioinicio, VillamarxantBy redaccion\nBaixada del fem i de l’Ibi a la Pobla de Vallbona\nLa Pobla de Vallbona ha baixat la taxa del fem i de l’ibi. Dues actuacions han sigut adoptades per l’actual equip de govern. D’una banda s’han adoptat mesures que afecten la taxa de recollida de brosses. L’altra actuació afecta a l’Impost de Béns Immobles (IBI). La modificació de la taxa de recollida de brosses afecta,…\n20 octubre, 2017 Deja un comentarioinicio, Pobla de VallbonaBy redaccion\nLoriguilla rep més de 112.00 € del Pla Provincial d’Obres i Serveis 2017\nL’Ajuntament de Loriguilla, després d’efectuar sol·licitud d’ajuda per a l’execució del Pla Provincial d’Obres i Serveis 2017 de la Diputació Provincial de València, ha resultat beneficiari d’una subvenció al 100% de 112.595,13 €. Des de l’Equip de Govern es consideren inversions molt necessàries per al municipi ja que totes les instal·lacions en què s’intervindrà gaudeixen…\n20 octubre, 2017 Deja un comentarioinicio, LoriguillaBy redaccion


escacs | citizenjoel\nAquest film de Jesús Monllaó ens parla de la història de Nico Albert, un adolescent violent d’una família de l’alta societat obsessionat amb els escacs. Els seus pares contractaran un psicòleg per ajudar-lo. Un psicòleg que es veurà condicionat per la seva relació anterior amb la mare del noi i la seva condició de gran jugador d’escacs. Aquest és l’argument d’una bona pel·lícula que, tanmateix no aconsegueix angoixar en cap moment També convida a reflexionar sobre la relació pare-fills i l’obsessió per l’èxit en la societat. I un tema cabdal: fins a quin punt arriba la capacitat dels psicòlegs per actuar davant la complexitat humana.


El Recanvis Gaudí Mollet tanca la temporada amb victòria a Valls\nRedacció 13:18 29/04/18\nEl compromís a Valls va suposar l'adéu d'Albert Griso\nEl Recanvis Gaudí Mollet va acabar la fase regular de la Lliga EBA amb victòria a la pista del Valls, per 74 a 80. Els molletans tanquen una temporada irregular a causa del gran nombre de lesions, que ha minvat les opcions de disputar la promoció d’ascens.\nEl conjunt molletà va dominar el duel de principi i va comptar amb José Maria Sánchez com a jugador més destacat amb 13 punts i 10 rebots. El Mollet tanca la temporada al sisè lloc del grup C-B de la Lliga EBA amb un balanç positiu de 15 victòries i 11 derrotes, a set victòries del líder destacat, el CB Vic.\nAquest duel va suposar l’adéu de les pistes d’Albert Griso, jugador del Recanvis Gaudí Mollet durant 9 temporades i que ha decidit posar punt final a la seva etapa. El club, en reconeixement a la seva trajectòria, va lliurar-li una Dona d’aigua commemorativa del 75è aniversari, que enguany celebra el Club Bàsquet Mollet. En l’últim partit de Griso, el jugador va aconseguir 13 punts i 6 rebots contra el Valls.\nEl Mollet HC, en zona de promoció de descens


Ferran Goya va escriure una ‘Tribuna’ al Diari parlant d’aquesta figura\nActualitzada 16/10/2021 a les 06:11\nA començament d’agost l’amic Ferran Goya escrivia un article en aquesta Tribuna del Diari per parlar del sometent i, a banda de les per ell acostumades cites escrites o dites per personatges d’anomenada mundial i les percepcions de visitants que van passar per Andorra fa més d’un segle i mig, s’encarava i tustava de dret contra allò que ell en diu el centredreta i la manera com es cou al Consell General la llei de protecció civil. No sé si se’n va deixar cap pel camí, però la rastellera d’etiquetatges recorda les invectives caparrades de mossèn Alcover quan es dirigia encès com un pebrot a les altes instàncies de l’Institut d’Estudis Catalans, que li marejaven l’endreça del seu diccionari. Mossèn Alcover ho feia amb tocs de gràcia alada, botit però precís en els mots i els adjectius. M’hi han fet pensar les dedicatòries que el Ferran Goya va brindar al centredreta andorrà en l’article del 7 d’agost, talment una jaculatòria amb atxa processional inclosa contra els mals esperits. Ho va fer anar així: “El tractament de la qüestió de la protecció civil demostra que el nostre camaleònic centredreta està format per un ampli espectre d’ideologies conservadores: senalleristes, pijos ennassats, peterpans vaticanistes, trabucaires torrabaigistes, exalumnes de Sant Ermengol fracció Fiter i Rossell, exalumnes del Lycée Comte de Foix fracció daladierenne, lepenistes de papà, lenin-onanistes, ecoposturistes i paleoliberals.” Llegit per algú llec en l’estil ferrangoyesc i sense saber-ne un borrall de les andorres, el podria fer pensar en un informe ad hoc elaborat per fer-lo arribar als serveis de contraintel·ligència d’una nació poderosa que fa jocs de cartes i s’estarrufa amb: contro, recontro, Sant Vicenç i barraca.\nDeia el Ferran al seu article que el sometent és un anacronisme. I que els cònsols haurien de ser el braç del Govern a les parròquies i deixar-se de voler ressuscitar “una milícia armada d’orígens feudals”. Sant Vicenç i barraca! Si ens atenem a la proposta de llei, la intenció no és estructurar el sometent a l’antiga i que ho siguin només els caps de casa, sinó que qualsevol persona, sigui home o dona, que tingui entre 25 i 65 anys i s’hi presenti voluntària en pugui formar part. I això té tot el sentit del món. Perquè una de les funcions de les societats democràtiques i amb òrgans participatius és la de bastir cohesió social i vincles emocionals, amb el bon i sa objectiu de conformar una societat solidària i compromesa amb el país, de pertinença al país. Jo diria que aquesta és la intenció dels grups polítics que proposen incorporar el sometent a la llei de protecció civil; el poder comptar i saber que es pot comptar amb cames i braços davant d’una situació d’emergència en la qual tota ajuda és benvinguda. Una intenció que al cap i a la fi dona pas, vehicula, reforça la societat apostant per les persones que en formen part cas de necessitar que siguin cridades a col·laborar amb els serveis professionals d’emergència.\nRefer o reviure el sometent al Principat d’Andorra té tot el sentit del món. I no hi valen en contra parlar d’anacronismes ni trabucaires ni res per l’estil. Senzillament obrar com una societat madura que es vol capaç i valenta davant les adversitats, sumant voluntats i forces, mostrant solidaritat, vivor i no pas adormida en la mandra, la passivitat i la comoditat egoista. Que lleig que és sentir dir a algú: “Jo passo, ja s’ho faran” i, al contrari, quina sensació de ganes de viure, de fer país, ens dona escoltar: “Va, som-hi! Compteu amb mi. Què s’ha de fer?”\nVoldria trobar una cita al Manual Digest adequada però penso que potser no cal. A vegades la subtilesa dels mots l’agafem en el mateix respirar, en la natural cadència del temps, dels moments, del plugim, com aquell poema que diu: “A l’aigua, xopa d’amor, m’ofego. En tinc prou i em basta amb la mullena del desglaç.” Tornant a repetir que el sometent en terra andorrana té tot el sentit del món, ja som al cap del carrer. En terra andorrana i en qualsevol altre país que, es digui sometent o no, tenen la immensa fortuna de poder comptar amb la ciutadania i el seu compromís i solidaritat per les causes comunes. Ho fa la Creu Roja en la seva comesa, ho fan les agrupacions civils voluntàries que a tants països trobem; que això ve a ser en definitiva el sometent.\nDemocracia. va dir..\n"Les societats democràtiques" diu!!\nNo ompliu tant la boca amb aquesta paraula.\nEls que poden jugar aquest joc a Andorra en realitat l'hi tenen molta por.\nTotalment d'acord! A més, vull afegir que els ciutadans amb nacionalitat andorrana són el 48,7% de la població total del país per consegüent, una minoria vota sense tenir en compte la majoria de la població, els immigrants, que molts porten anys vivint i treballant en aquest país sense poder exercir el dret a vot, ara bé en les societats realment democràtiques es permet el vot d'aquests immigrants! Quan s'apliquin al país les lleis en matèria de dret a vot en funció dels anys de residència i treball d'aquesta part de la societat andorrana *com es fa en d'altres països europeus, aleshores podreu venir a exigir solidaritat i someten! EXIGIU RESPECTE PELS VOSTRES DRETS SENSE ACCEPTAR ELS VOSTRES DEURES!\nMolt bon article Jordi! Jo personalment vaig gaudir molt amb aquell divertidíssim article, vàrem riure com mai amb aquelles descripcions del “centre-dreta”, personalment em va encantar el de Trabucaires torrabaigistes! Jejeje En fi, res de nou en el seu ja clàssic estil destructiu, buit de contingut i plagat de cèlebres cites per donar “autobombo” als seus arguments. Jo diria aquella de “aunque la mona se vista de seda, mona se queda”…


Online // Màster Propi en Ciències Forenses 8a edició - COMT\nComptar amb una formació i perfeccionament dels professionals que ja treballen o pretenen fer-ho com a forenses, tant d’Espanya com de l’àrea iberoamericana, és un dels objectius principals del Màster Propi en Ciències Forenses. Per a això s’ofereix l’actualització dels coneixements en l’àrea de les ciències forenses, on s’uneix la part científica amb l’aplicació pràctica. A més, mitjançant l’avaluació realitzada, es tindrà informació addicional sobre la qualitat de les organitzacions dedicades a la investigació forense dels diferents països, de manera que puguen dedicar-se les manques existents i oferir solucions adequades.\nEl Màster Propi en Ciències Forense reuneix matèries implicades en l’àrea com: prova pericial, medicina forense, biologia forense, química forense, estudi de petjades, toxicologia forense, antropologia forense, física forense, informàtica forense, estudie forense de documents i psicologia forense.\nGràcies a la seua modalitat online, és totalment compatible amb l’activitat professional, a més permet la flexibilitat horària, treball continuat amb fòrums, tutories, discussió de casos i l’aportació dels últims treballs publicats en cada matèria.\nA més, permet un enriquiment per part dels estudiants del màster, provinents de diferents latituds i fins i tot molt allunyats geogràficament, ja que aporten les seues experiències, la qual cosa resulta d’indubtable valor per a tots els participants.\nRequisits d’accés: Llicenciats o Graduats en Ciències (Biològiques, Química, Bioquímica, Física, Matemàtiques…) Dret, Criminologia o Psicologia, Medicina, Infermeria o Periodisme. Membres de les Forces i Cossos de Seguretat de l’Estat amb titulació universitaria.


Fris de les Panatenees: anàlisi del fris del Partenó - Apunts d'art\nEns trobem davant del fris de les Panatenees, conegut com a fris del Partenó. L’obra s’atribueix a Fídies, que l’hauria esculpit entre el 433 aC i el 438 aC, tot i que també és possible que es construís al seu taller i sota la seva supervisió. Actualment les diferents parts del fris estan repartides en diversos museus, especialment entre el Museu de l’Acròpolis d’Atenes i el Museu Britànic de Londres.\nPart del fris de les Panatenees, actualment al Museu Britànic\nFris de les Panatenees\nEl fris està tallat en marbre del pentèlic i té una longitud de 160 metres. La temàtica és religiosa: es tracta de la processó de les Grans Panatenees en honor a la deessa Atenea, patrona d’Atenes, que es duia a terme cada quatre anys. El seguici es dirigeix cap a l’Acròpolis, mentre els déus observen la processó.\nBestiar transportat al sacrifici\nLes diferents figures del fris de les Panatenees representen grups de:\nSoldats i cavalleria\nPersones portant animals per al sacrifici\nEn una altra escena hi apareix un noi plegant amb un adult el que podria ser el peple sagrat d’Atenea. També trobem representat un grup de rang social proper al dels déus que probablement fa referència als arconts de la ciutat. Finalment, hi veiem representats els déus Apol·lo, Posidó i Artemisa.\nCavallers del fris de les Panatenees\nAl fris de les Panatenees les figures estan molt ben emmarcades en les mesures i les dimensions de l’obra, i l’anatomia dels personatges és molt detallista. Així, es poden apreciar perfectament els músculs, els ulls i els cabells tant de les persones com dels animals. És important mencionar, però, que, a diferència d’altres obres de l’època, en aquest cas no hi ha figures amb postures forçades, sinó que en general els personatges del fris presenten postures realistes Totes aquestes característiques fan que l’obra estigui dotada de molt de dinamisme.\nUn altre factor que aporta aquest dinamisme al fris és la manera de representar les robes, que estan fetes amb gran detall i amb uns plecs molt ben reproduïts; tant, que s’endevina la forma dels cossos que hi ha a sota. Aquests plecs enriqueixen plàsticament l’estructura, ja que atorguen diferents zones de llum i ombra.\nÉs important destacar que, encara que es tracti d’un baix relleu, el volum i la perspectiva estan molt ben treballats, fet que proporciona profunditat a l’obra.\nEscena en la qual es pot apreciar la concreció en l’anatomia de les figures.\nSi tens oportunitat de visitar el Museu Britànic de Londres o el Museu de l’Acròpolis d’Atenes et recomanem que et fixis en tots els detalls de l’espectacular fris de les Panatenees.


GloBos.blog . Més de 1.000 poemes: "LA GRAN CURSA DE LA MAR" de Josep Palau i Fabre\nCarme Rosanas 5 de novembre de 2016 a les 9:05\nUn privilegi, llegir i escoltar a la vegada la veu del poeta... m'ha encantat!\nGlo.Bos.blog 7 de novembre de 2016 a les 1:49\nSi, la veritat és que llegeix el poema molt bé i té una veu ben agradable. Emociona una mica sentir la seva veu, oi?\nElfreelang 5 de novembre de 2016 a les 14:29\nopino el mateix un regla sentir-li la veu gràcies Gloria!\nGlo.Bos.blog 7 de novembre de 2016 a les 1:50\nÉs un privilegi sentir el poema en la veu de l'autor.\nA demés ho fa molt bé.\nGràcies a tu Elfree!\nui volia escriure regal\nha, he... Ja t'havien entès.\nConsol 5 de novembre de 2016 a les 18:38\nProfund Palau i Fabre. M'encanta: "Ara navego en mi mateix un aigua". Un plaer escoltar la seva veu.\nGlo.Bos.blog 7 de novembre de 2016 a les 1:52\nÉs un poeta que m'agrada molt. Un poema preciós de llegir i sentir.\nUnknown 5 de novembre de 2016 a les 19:52\nUn poema bonic de llegir i d'escoltar. Gràcies per compartir-ho.\nTambé la pintura m'ha agradat molt.\nGlo.Bos.blog 7 de novembre de 2016 a les 1:59\nGràcies, Mari, m'agrada saber que he encertat en el poema i la pintura. A vegades em costa més trobar la imatge que la poesia.\nnovesflors 5 de novembre de 2016 a les 21:19\nPreciós. Ara mateix l'escolte en l'enllaç que ens proporciones.\nGlo.Bos.blog 7 de novembre de 2016 a les 1:55\nJa veuràs que ho llegeix molt bé, Novesflors, penso que t'agradarà.\nHelena Bonals 6 de novembre de 2016 a les 12:11\nL'aigua és l'enemic interior amb el que hem de navegar de veritat.\nI a vegades a contracorrent, Helena.\nxavier pujol 6 de novembre de 2016 a les 13:22\nM'ha agradat tornar a veure l'imatge ( i la veu) del poeta.\nGlo.Bos.blog 7 de novembre de 2016 a les 1:57\nI a mi m'agrada que t'agradi :)\nSempre un plaer la teva visita, Xavier!\nMe'n torno a l'aigua,\ntot el meu record.\nGlo.Bos.blog 11 de novembre de 2016 a les 12:35\nAllí navegarem, sense vaixell ni onada..


encaptivitat!: Carta segona\nExtracte de la carta segona enviada per Agustí Baró a Cecili Buele\n(rebuda el 20-08-2008)\n"No et pots ni imaginar quant m'encoratja rebre noves teves i de tots plegats...\nHe proposat a n'Oli que comparteixi els escrits que envio als pares i a ella, on vaig intentant relatar la vivència... A casa faig arribar un munter de pàgines amb aquesta la meva experiència a la presó...\nM'agradaria poder-vos explicar, no sols el dia a dia que visc i que faig arribar a casa. Desitjaria explicar-vos també els antecedents i la cura de no empitjorar la situació...\nEm semblen no sols encertades les recomanacions pel que fa a contactar amb mi. Cartes, cartes. Gaudeixo molt d'elles! Que m'escriguin.\nM'alegra molt saber-me acompanyat. Efectivament el correu tradicional pot ser un bon mitjà de comunicació, mentre jo no aconsegueixi el tercer grau, que em permetria sortir a treballar al carrer: sempre tutelat...\nPotser, si et ve de gust, podríem encetar un blog nou recollint i ordenant tot plegat. Què et sembla?\nPersonalment et dic que em facilitaríeu la feina d'assabentar-vos de tot plegat, alhora que em podria concentrar més a explicar i opinar sobre les notes a blogs i demés. Què et sembla?\nProposo un blog d'ús restringit als interessats, el qual permetria un diàleg distant en el temps, emperò eficaç. Al meu entendre i en el que podríeu recollir tot plegat...\nEstic bé. Engarjolat, emperò bé. Si bé m'està costant una mica d'acceptar el tracte numeral que se'm fa, he de dir-te que aquesta jungla és mala de controlar...\nSi més no, penso que es tracta d'una problemàtica envestida per una Administració de justícia, poc acurada a l'hora d'encertar a posar a l'abast les realitats dels casos que es jutgen. En especial el meu i de semblants, entorn de separacions i del tracte que rep en especial l'home...\nM'ha tocat esser la víctima de l'estat d'opinió entorn de l'home enfront d'una situació peculiar de fracàs de parella. Aquí rau la discriminació. I aquí penso que cal adreçar els esforços per\naconseguir veritablement la igualtat entre les persones, i no permetre precisament l'alienació parental.\nHi aniré pensant i comentant.\nPersonalment, vergonya no en tenc cap ni una pel que m'ha conduït a la presó. La sentència em jutja per no pagar els aliments als meus fills.\nJo sé que no he pogut. Fins i tot en haver de pagar multa, vaig demanar que em tanquessin i així deixarien de criminalitzar-me. La vergonya és aliena...\nTambé ho aniré comentant i documentant.\nLa meva preocupació principal rau en l'estat dels meus pares...\nM'encoratja molt veure la manera com els missers Carrion i Arbona pretenen fer front al meu cas, plantejant fins i tot la revisió de la sentència amb la possibilitat de sortir-ne lliure de pena...\nTranquil·litza, per favor, els que em volen fer arribar diners. Digues-los que estic bé i que, si bé no me'n sobren, de diners, no puc acceptar-ne, ja que encara seguirien dient que els tinc jo amagats sota les pedres!...\nEsper que en gaudiu tots plegats, d'aquesta impressió meva de "La vida és bella!"...\nSalutacions, amb una forta abraçada d'aquest amic,\nPublicat per Agustí Baró a 12:08


Wikiloc - ruta Marrakech 2016. Etapa 09. Jaen Luque, VV Aceite 17 10 2016 - Jaén, Andalucía (España)- GPS track\ncicloturisme (Rutes cicloturisme a Espanya → Andalusia → Jaén )\nMarrakech 2016. Etapa 09. Jaen Luque, VV Aceite 17 10 2016\n16.619 495 1319\nData de pujada 17 / novembre / 2016\nJaen Retiro de Pancorbo PUerto de la Hoya Peña Blanca Puerto de la Nava Coberteras Jaen (btt)\nVista 161 vegades, descarregada 1 vegades\nDescripció del recorregut. Avui transitem al llarg de la Via Verda del Aceitre. Passem per les poblacions de Torredelcampo, Torredonjimeno, Martos, pantà de Vadomojón, Laguna del Conde o Salobral, estació de Luque.\nA primera hora del matí 2/4 de 9 aprofito per anar a correus i enviar a cassa un paquet de roba no faré servir.\nCom el recorregut d'avui es força a l'abast de tot-hom l'hora de sortida esdevé un xic més tard que de costum i emprenem el camí gairebé 2/4 de 10. Només sortir del pavelló poliesportiu de Jaén on s'han allotjat els companys.\nLa via verda és tranquil·la, però avorrida, sols es pot contemplar els infinits camps d'oliveres. Amb crida l'atenció que no es veu ni se sent cap ocell, he preguntat a què és degut i m'han dit als herbicides que utilitzen per mantenir els camps sense herba.\nTambé cal destacar que una via verda tan llarga i amb un ferm en bon estat de manteniment, no disposa de cap senyal indicant les poblacions, antics baixadors, estacions, per on transita. Tampoc cap indicador de carreteres, camins que ens poden apropar a alguna altra població.\nNosaltres hem fet el tram amb poques parades, una petita parada a Martos per fer unes fotos, la Laguna del Salobral a fer les fotos de rigor i a l'estació de Luque parem a dinar.\nSeguim fins a l'alt de Luque, un tom pel poble. Els companys es queden al poliesportiu i jo retorno a l'estació on tinc previst sopar dormir i esmorzar. A l'Hostal restaurant Nicol’s, crida l'atenció per vendre oli als visitants japonesos.\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Marrakech 2016. Etapa 09. Jaen Luque, VV Aceite 17 10 2016 https://ca.wikiloc.com/rutes-cicloturisme/marrakech-2016-etapa-09-jaen-luque-vv-aceite-17-10-2016-15527725 Salutacions, Wikiloc - Rutes i punts d'interès GPS del Món


L’ICL Manresa se’n va a Eivissa per disputar un amistós davant el Domini | BAXI Manresa\nL’ICL Manresa se’n va a Eivissa per disputar un amistós davant el Dominion Bilbao Basket\nEl partit, que es jugarà diumenge a les 18:00, serà un homenatge a Paco Vázquez, exjugador de Manresa i Bilbao. Aquest dissabte a la tarda l’expedició de l’ICL Manresa se’n va cap a Eivissa per disputar-hi diumenge el segon partit de pretemporada, davant el Dominion Bilbao Basket. Serà el segon test dels d’Ibon Navarro. Després …\nDissabte 12 de Setembre de 2015 a les 12:21\nEl partit, que es jugarà diumenge a les 18:00, serà un homenatge a Paco Vázquez, exjugador de Manresa i Bilbao.\nAquest dissabte a la tarda l’expedició de l’ICL Manresa se’n va cap a Eivissa per disputar-hi diumenge el segon partit de pretemporada, davant el Dominion Bilbao Basket. Serà el segon test dels d’Ibon Navarro.\nDesprés del primer partit a Sant Julià de Vilatorta, que va acabar amb victòria del MoraBanc Andorra, l’equip del Bages farà un altre partit de preparació davant el Bilbao, que aquesta temporada s’ha reforçat amb homes com Suárez, cedit pel Reial Madrid, Clevin Hannah, que prové del Joventut, o Georgios Bogris, expivot del MoraBanc Andorra. Jugadors com Hervelle, i els catalans Raül López i Mumbrú són ja clàssics dels “homes de negre”.\nIbon Navarro explica que «Sandul ja va treballar amb l’equip dijous al matí, i ahir estava a un bon nivell; espero que entri ja en l’equip; no espero grans progressos a nivell d’encert o ritme de joc; estem a la tercera setmana, les cames no són les millors per poder competir amb el Bilbao Basket; espero però que algunes coses vagin sortint millor del que ho van fer fet en el primer partit».\nEl partit d’aquest diumenge es disputarà a les 18:00. El Bilbao Basket i el Bàsquet Manresa, homenatjaran abans d’enfrontar-se l’eivissenc Paco Vázquez, que va jugar a la capital del Bages ente els anys 1992 i 2000. Vázquez, retirat des de fa unes temporades, va ser campió la Lliga ACB amb el TDK Manresa.


FINALISTES EN EL 1R CONGRÉS D’EMPRENEDORS DEL BAGES A MANRESA | "El racó dels cicles formatius"\nFINALISTES EN EL 1R CONGRÉS D’EMPRENEDORS DEL BAGES A MANRESA\nAquest de Congrés de Formació Professional i emprenedoria del Bages: Talent+Empresa de la ciutat de Manresa, promogut per la Cambra de Comerç, s’han presentat 23 projecte de 4 escoles i instituts de la nostra comarca.\nUn cop dut a terme la primera fase, que consistia en per un presentació davant un jurat d’empresaris i directius, avui ens han informat que tenim 3 projectes finalistes, dels 9 que vàrem presentar enguany.\n“VI&CO” de Sònia Vidal i Ignasi Cos de 3r cuina A i B respectivament. Tutors del projecte : Josep Farreny i Montse Clapers\n“Secan” de Cristina Vall de 1r curs de Pastisseria. Tutor Gemma Cirera.\n“Safrà, xefs a domicili” de l’Eva Andres Sabido, Maria Marginet Robles i Maria Munts Soldevila, tutora del projecte Marta Munné.\nEl proper 17 de juny hauran defensar la seva idea o projecte davant un comitè avaluador, durant un spitch de 3 minuts\nCongrés Formació Professional i emprenedoria del Bages. Talent+Empresa tindrà diferents modalitats de premis segons les necessitats. Hi hauran 6 treballs guanyadors: 3 CFGM i 3 CFGS. Els membres del comitè avaluador determinaran el tipus de suport o protecció que se li donarà en cada cas, ja que l’adaptació al premi anirà determinada segons les necessitats i característiques de cada cas.\nEstem molt contents, ja que es tracta de la primera edició d’aquest concurs i hem aconseguit tenir tres finalistes, això diu molt de la tasca que estem duent a terme, des de la nostra escola, per dinamitzar l’emprenedoria i millorar l’ocupabilitat dels nostres alumnes.\nEs el primer Congrés, organitzat per un institució empresarial que avalua els projectes dels alumnes, és un pas més, allò que hem estat fent fins ara. L’exigència és molt més alta i la responsabilitat és més gran, per tant per tant hem d’estar molt orgullosos, sobretot els alumnes participants, els professorat i la direcció de l’Escola Joviat que donat el recolzament necessari a aquesta iniciativa tant innovadora i amb molt visió de futur.\nMolta sort als FINALISTES!\n« FINALISTES Xè PREMIS NOUS PROFESSIONALS 2015 DE TERRASSA 2n PREMI DE CFGS DELS NOUS PROFESSIONALS DE TERRASSA »\nData : Juny 8, 2015


El bany està prohibit i s'ha delimitat un perímetre a l'aigua\nRedacció 25/08/2019 - 13.25 Actualitzat 26/08/2019 - 08.13\nEls Mossos i la Guàrdia Urbana han desallotjat un perímetre de 300 metres a la platja de Sant Sebastià de Barcelona, des de la plaça del Mar fins al Club Atlètic-Barceloneta per un artefacte explosiu a l'aigua.\nLa platja continuarà tancada fins aquest dilluns, segons ha informat el tinent d'alcalde de Seguretat de l'Ajuntament de Barcelona, Albert Batlle. Aquest mateix dilluns està previst que arribi un vaixell de l'Armada que en farà una explosió controlada.\nEls bussejadors de l'Armada ja han arribat a Barcelona i aran estan estudiant l'operatiu per fer-ho.\nL'explosiu, que s'ha trobat a l'aigua a 25 metres de la costa i a 3 metres de fondària, és antic, probablement procedent de la Guerra Civil. Es tracta d'un projectil aeri de poc més d'un metre de llargada i uns 30 centímetres de diàmetre.\nEls artificiers han comprovat l'artefacte i han determinat que "és potencialment perillós manipular-lo"\nS'ha activat el centre de l'Armada de Cartagena, responsable de retirar l'artefacte, tot i que no arribarà fins demà.\n Edu Fusté (@edufustevarela) August 25, 2019\nSegons fonts de la Guàrdia Civil, ha estat un membre dels GEAS, el Grup Especial d'Activitats Subaquàtiques d'aquest cos, qui ha trobat l'objecte i ha donat l'avís.\nEl bany està prohibit i s'ha delimitat un perímetre a l'aigua.\n Angel Gonzalez (@ranklee) August 25, 2019\nNos han sacado de la Playa en la Barceloneta. Hay Mossos, todo está con policía.\n Anailia Yacsirk (@SoyAnailia) August 25, 2019\n Chris (@a_t_c_10) August 25, 2019\n Magda (@MagdaJove) August 25, 2019\nPlatja de la Barceloneta tancada al públic per un projectic aèri de la guerra civil


La reconciliació de l'Espanyol amb Cornellà-el Prat passa per superar un Vila-real en ratxa - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLa reconciliació de l'Espanyol amb Cornellà-el Prat passa per superar un Vila-real en ratxa\nEls blanc-i-blaus tindran dues baixes sensibles, Baptistao i Óscar Duarte, en la visita d'un dels equips més en forma de la Lliga\n02/10/2016 - 16.00\nEl RCD Espanyol, actualment en llocs de descens, aspira aquest diumenge a un triomf reparador contra el Vila-real, un equip en ratxa, invicte en els vuit últims partits oficials i quart a la Lliga, a només dos punts del liderat.\nDesprés de la dura derrota amb el Celta, un 0-2 en el descompte, el conjunt periquito ha insistit que no hi ha dubtes sobre el projecte. Els futbolistes confien en la seva capacitat i el cos tècnic aposta per la tranquil·litat. La Lliga és "una cursa de fons", repeteixen des del vestidor, que no vol que les ensopegades el distreguin en l'evolució del bloc.\nEl Vila-real representa un excel·lent repte per a l'Espanyol. El conjunt de la Plana travessa un bon moment de joc i forma i exhibeix una solidesa des de fa anys que el converteix en un rival complet i perillós. En les últimes set visites a Cornellà-el Prat mai ha perdut.\nL'entrenador, Quique Sánchez Flores, no podrà comptar amb Baptistao, Álvaro Vázquez i Óscar Duarte. Tots tres s'han lesionat en l'última setmana.\nLes novetats en la llista del tècnic blanc-i-blau són Demichelis, Salva Sevilla i Víctor Álvarez. Aquest últim s'estrena en una convocatòria aquesta temporada. De fet, tots ells han tingut un protagonisme menor en aquest inici de curs.\nL'absència de Baptistao i Óscar Duarte és un problema per al preparador. Fins ara, tots dos futbolistes han estat intocables en els seus esquemes. Reyes o Caicedo podrien entrar en el lloc del brasiler, mentre que Demichelis es perfila com el substitut més clar per a l'eix de la defensa.\nPel que fa al Vila-real, ve d'un empat a Bucarest en el segon partit de la fase de grups de la Lliga Europa, en el qual el conjunt groc no va fer el seu millor joc, però va aconseguir un punt que el manté líder en el seu grup europeu.\nAquest diumenge, Fran Escribá només té la baixa de Soldado, lesionat de gravetat, i ha recuperat el davanter Cédric Bakambu. Per això, el tècnic valencià ha pogut triar els homes que considera més adequats per a aquest matx i presentarà moltes novetats respecte a l'alineació per a la Lliga Europa. Els convocats són Asenjo i Andrés Fernández com a porters, al costat de Mario, Rukavina, Costa, Víctor Ruiz, Musacchio, Álvaro, Bruno, Rodri, Trigueros, Jonathan dos Santos, Samu Castillejo, Soriano, Txérixev, Sansone, Pato, Santos Borré i Bakambu.\nL'Espanyol busca la primera victòria davant de la seva afició


RODA DE PREMSA PERPINYA\n20/04/2009 - Diaporama de la roda de premsa\n"Roda de premsa" Hotel Mercure a PERPINYÀ\nSegona reunió "salut" - reunió "comunicació"\nEl matí a les 11 h una primera reunió per fer un estat de la comunicació ha tingut lloc en Prefectura en presència dels representants del Sydeco,de RTE., del col·lectiu. Diverses observacions han estat fetes (veure la síntesi molt aviat en línia)\ndesprés de migdia, la segona reunió sobre la salut ha tingut lloc a l'indret habitual. Només podem lamentar-nos de l'absència del metge de RTE. davant el professor EL RUZ que havia fet el desplaçament, el debat contradictori no ha tingut lloc com estava previst. Aixo es la qüestió, és voluntari ? una poca traça més de RTE ? La transcripció complête en àudio és en línia des de les 18 hores el 24.02\nLa segona reunió de la comissió corrent continu i salut s'ha reunit el 09 a les 14 hores. Consulti l'informe d'aquesta reunió número un de la comissió corrent continu i salut\nLa primera reunió de la comissió Soterrani i medi ambient s'ha reunit el 04. Consulteu l'informe d'aquesta reunió número un de la comissió soterrani i medi ambient\nCalendari conegut fins avui\n1. Corrent Continu i salut (camp magnètic, calor, altres fonts de contaminació, tècniques posada en oueuvre per respondre a les preocupacions expressades).\nComissió 1 : els dilluns 9 i 23 de febrer de 14h30 a les 18h30\n2.Mise en soterrani i medi ambient. ( tècnica i medi ambient|entorn tipus|paios de cables... taller i medi ambient|entorn, fusos i medi ambient\nComissió 2 : els dimecres 4 i 18 de febrer de 14h30 a 18h30\nESPANYA UNA DEMOCRACIA ?\nAlgunes fotos del dilluns a primera hora de la tarda, el moment en el qual els Mossos van desallotjar als dos contemplactius que havien entrar dues hores abans a la base de la torre i havien provocat una nova aturada de les obres, superant el fort dispositiu policial (Mossos i membres de seguretat).També varies fotos d'aquest dimarts a la tarda, en la qual es veuen imatges de la torre (molt avançada) i de la concentració de contemplactius i contemplactives de 2/4 de 6 de la tarda, una acció que es tornarà a repetir aquest dimecres a la mateixa hora.La trobada d'ahir també va comptar amb la companyia dels Mossos (5 vehicles i nombrosos agents) i els membres de seguretat de REE.\nRTE ha subministrat a un document en relació amb l'Àrea d'estudi considerat per al traçat i l'enterrament la línia\nREUNIO PREFECTURE PO\nCom estava previst, una primera reunió ha tingut lloc en Prefectura. El Senyor MERCADAL ha presentat el funcionament de les pròximes reunions. Per al col·lectiu eren presents, JJ Planes, Laurent Belmas, Gérard Amiel i Michel Davin. El Sydeco, els eligits, els representants de RTE assistien igualment a la reunió. Tres comissions han estat creades, 1/-Commission corrent continu i salut, 2/ Comissió Posada en soterrani i medi ambient, una secretaria logística. És establert de les eines de concertació i d'expressió


Josep Massot – Cent anys d’una obra mestra. El secret que amaga «La masia» de Joan Miró - Hänsel * i Gretel *\nJosep Massot – Cent anys d’una obra mestra. El secret que amaga «La masia» de Joan Miró\nAutor: - 20/04/2022\nCENT ANYS D’UNA OBRA MESTRA\nEl secret que amaga La masia\nMiró es va poder inspirar en les làmines d’un fals sepulcre egipci trobat a Tarragona per a la figura enigmàtica que habita al centre de la pintura.\nEl personatge seria la primera figura metamorfosejada que donaria pas a l’etapa surrealista.\nLes obres mestres de la pintura acostumen amagar misteris oberts a mil interpretacions. Per què somriu Mona Lisa, si és que somriu? El crit de Munch és d’ansietat o de sorpresa, si és que crida? L’obra mestra de Joan Miró que tanca la seva primera època, La masia (1921-1922), està a punt de complir cent anys i en ella hi ha una figura, diminuta, però que habita a l’espai central del llenç i porta de crani als historiadors sense que ningú hagi pogut fins ara oferir una explicació convincent. És l’únic personatge clarament no realista de tota la composició. Es tracta d’un enigmàtic nen-granota (o nena), assegut a la gatzoneta amb els braços oberts, amb mig costat en ombres i l’altre il·luminat.\nLa fascinació de bona part de les grans obres que superen el judici del temps és la seva capacitat de suggerir interpretacions diferents als espectadors de les generacions successives. El quadre deixa de ser de l’autor perquè cada espectador l’assumeixi segons la seva percepció personal. I la pintura de Miró fonamenta en el seu misteri gran part del seu atractiu. En una pintura on Paul Éluard veia un sol, Miró li corregia, sorprès: “però si és una patata!” Raymond Queneau explicava la polisèmia de l’art mironiana, tirant mà a un diàleg de Shakespeare entre Hamlet i Apolonio:\n“–No veus allí aquell núvol que sembla un camell?\n– Cert, així en la grandària sembla un camell\n–Perquè ara em sembla una mostela\n–No hi ha dubte, té figura de mostela\n–O una balena\n.–És veritat, sí, una balena.”\nLes interpretacions del nen-granota que s’han donat en el transcurs dels darrers cent anys són múltiples, i, segons la lògica Queneau, totes elles són vàlides. La historiadora Maria Josepa Balsach dóna una visió molt suggeridora sobre la base dels interessos alquímics de Miró, el seu caràcter místic i la seva admiració per la pintura romànica i gòtica catalana, sostenint que La masia és una al·legoria de la seva mort i resurrecció simbòlica com a pintor per a transfigurar el món de l’aparença. Per a això, segons Balsach, introdueix els objectes propis de la passió de Crist, les Arma Christi: l’escala, el gall, la columna…el nen nu seria, llavors, un nen-homúncul que representaria el nou naixement d’un artista que a partir de llavors inventaria el seu univers personal.\nMés terrenal és la interpretació de Robert Hughes, crític de Time: donada l’afició de Miró per prendre com a model figures dels pessebres populars mallorquins i catalans (per exemple, en La masovera), la font iconogràfica del nen-granota seria, sosté Hughes, la del caganer, una proposta que encaixaria amb el sentit de l’humor de Miró, tan poc tingut en compte pels estudiosos mironians, però una teoria que ignora el sentit transcendent que l’artista donava a aquesta pintura. (…Si un observa amb atenció La masia –escriu Hughes– advertirà la presència d’un noiet pàl·lid, assegut a la gatzoneta, davant del safareig on la seva mare fa la bugada. Doncs bé, aquest no és sinó el caganer dels Nadals de la infantesa de Miró.”) De la mateixa manera, seria molt forçada la cerca de fonts iconogràfiques en la figura del nen Crist del pessebre pagès, Adam al Paradís, l’efígie d’una deessa de la fertilitat prehistòrica, ni noi ni noia: una figura hermafrodita, o un Pantocràtor romànic infantilitzat. Igualment estrambòtic seria recórrer a fonts literàries sofisticades, com el gripau de Les Chants de Maldoror de Lautréamont o el simbolisme de la granota en les cultures arcaiques relacionades amb la lluna, la fecunditat de la terra i la renovació constant.\nJoan Miró menystenia les lectures intel·lectualitzades de les seves obres en favor de les solucions plàstiques i va sostenir sempre, en les seves cartes i entrevistes, que tot el que apareix en el quadre existia realment en la seva masia de Mont-roig; és a dir, que no va afegir cap element, des del carro i l’eucaliptus al més insignificant dels animals. “Vaig començar La masia directament del natural, a Mont-roig –va dir Miró a Georges Raillard–. Després la vaig continuar a Barcelona i la vaig acabar a la rue Blomet. Tot era a la masia que pintava, tot, el galliner… No és inventat”. D’on procedeix llavors la imatge del nen-granota?\nJacques Dupin, autor de la monografia més propera al pensament de Miró, diu que era el fill de la masovera que fa la bugada al safareig, però també diu que Miró li va confessar que se servia de joguines com a models i és cert que l’artista va pintar als dibuixos preparatoris de Jouets (1924) figures semblants a ninots gripaus. Janis Mink esmenta “una figura ajupida, com un ídol, nua i sense cabells, semblant a un fetus o una granota, ombrejat un lateral del seu cos” como a símbol de la fertilitat.\nLa nostra proposta es basa en les pròpies paraules de Miró. L’artista va patir, durant el seu primer viatge a París, en la primavera de 1920, una crisi paralitzant que li va impedir anar a classes de dibuix a La Grande Chaumière, on ensenyava Claudi Castelucho. S’asseia davant de les models i era incapaç de traçar una sola línia, i fins i tot de sostenir el llapis. Se li havien paralitzat les mans, els ulls farcits d’art de l’antiguitat del Louvre, de cubisme i de l’incipient dadaísme. “Jo aquí a penes treballo, no és possible. Sento que un món nou s’obre en el meu cervell”, va escriure al seu marxant Josep Dalmau. “Aquest París m’ho ha trastocat tot… jo, que mai m’havia mogut de Barcelona, s’imagina, eh?, el meu trastorn”, confessa al seu amic J. F. Ràfols. Enlluernat per l’encegadora irrupció de “un món nou”, fa plans: ”La llavor ha de formar-se dins de l’artista, com dins de la terra, per a fructificar”.\nDe retorn a Barcelona i Mont-roig, anuncia a Dalmau, en carta del 18 de juliol de 1920, el moment germinal de La masia: “Un d’aquests dies –escriu– començaré a fer uns dibuixos i anotacions, estudis per a un quadre important que tinc pensat: un nen, un gos negre al costat, una regadora en el sòl; al fons, el jardí de la casa. Aquesta tela serà molt gran”. I després, en confessions de 1928 a Francesc Trabal, va recordar que, al seu retorn del viatge a París, en Mont-roig, eix del seu món real, el seu lloc mític generador i regenerador d’energia i vida: “Em va tornar la pintura com li torna el plor a una criatura”.\nLa llavor sembrada al juliol de 1920 no comença a fructificar fins a un any després, al juliol de 1921, després del seu segon viatge a París, ja havent-hi exposat a La Licorne i de l’extraordinari ressò d’una magna exposició d’art rupestre a Madrid. Per a ell, segons va dir a Trabal, va ser el temps d’un part. “Després d’aquesta exposició vaig tornar aquí . I altra vegada Mont-roig m’acollí amb tota la seva claror i amb toda la seva vida. Aleshores vaig voler cloure tot aquell període que des de Mont-roig veia tan clar, i vaig fer La masia. Nou mesos de treball constant i pesat! Nou mesos cada dia pintant-hi i esborrant i fent estudis i tornant-los a destruir! La Masia fou el resum de tota la meva vida al camp. Des d’un gran arbre a un petit caragolet, vaig voler posar-hi tot el que jo estimava al camp. Crec que és insensat donar més valor a una muntanya que a una formiga (i això els paisatgistes no ho saben veure) i per això no dubtava de passar-me hores i hores per donar vida a la formiga. Durant el nous mesos que vaig treballar en La masia hi treballava set o vuit hores diàries. Sofria terriblement, bàrbarament, con un condemnat. Esborrava molt. I començava a desfer-me d’influències estrangeres per posar-me en contacte amb Catalunya.”\nSi s’observa amb deteniment, en La masia es pot intuir la sement de la pintura mironiana més poètica, la menys salvatge: el cel blau, el sol, la tensió sexual masculí/femení, el cant de la terra, l’escriptura de signes, la negra atracció magnètica del buit… Aquí són el carro, la masovera, l’escala, els animals, el gos bordant, el diari francès L’Intransigéant… I el nen? Hi ha un document que dóna una valuosa pista per a rastrejar la font iconogràfica.\nEn 1947, durant el seu primer viatge a Nova York, Miró es retroba amb el fotògraf i cineasta Thomas Bouchard, que li proposa filmar-li mentre pinta. Els hi havia presentat a París el poeta Robert Desnos. Bouchard ja havia realitzat (1943/1945) un documental sobre Léger, amb música d’Edgar Varèse, i la col·laboració amb Miró va derivar aviat en la idea d’un curtmetratge per mitjà del qual presentar les claus de l’univers Miró, més eficaç que l’àlbum de fotografies de la masia de Mont-roig que l’artista s’havia emportat a Nova York o el Cahiers d’Art de Christian Zervos de 1936 sobre el romànic i el gòtic català.\nL’artista queda entusiasmat i demana el cineasta d’allargar el metratge de la pel·lícula. És un moment en què, acabada la Segona Guerra Mundial i aïllat a l’Espanya franquista, Miró veu arribat el moment d’explicar les arrels del seu art. En successives cartes, trobades i en un petit quadern de 12 centímetres i 11 pàgines, l’artista detalla al cineasta quins llocs, escenes i obres filmar: el Tapís de la Creació de Girona, les pintures romàniques de Taüll, les muntanyes de Montserrat, el Park Güell de Gaudí, la processó de Verges, els castellers de Valls, el passatge del Crèdit, el paisatge de Mont-roig… En el film, entre una escena de Miró mirant els capitells de la catedral de Tarragona i Ernst Hemingway amb el seu gos davant el quadre La masia a la seva casa de l’Havana, apareix un estrany dibuix amb una figura sorprenentment similar a la del nen-granota de La masia.\nEn el guió que Bouchard envia a Miró, conservat a la Fundació Miró Mallorca, indica en el seu apartat setè: “A Tarragona, dans un sépulchre, une ancienne fresque Egyptien d’une grande dimension en blanc et noire –un torro [sic], une femme avec seins bien lancés, des animaux mythologiques”. Miró va posar tot la seva obstinació en què en el film de Bouchard que revelava les seves arrels i el mapa de les seves\ninfluències aparegués en un moment crucial la làmina que recull una troballa arqueològica que va causar sensació a la Tarragona de meitat del segle XIX. Aquest manifest interès prova que és indubtable que el dibuix forma part de l’arxiu visual de Miró i que el va tenir en compte en els seus quadres.\nL’origen de la làmina és esperpèntic. Ho han estudiat, entre altres, els historiadors Josep Padró i Jaume Massó. El març de 1850, un col·leccionista d’antiguitats, Juan Fernández de Velasco, va donar la notícia que durant l’extracció de pedra per part de presidiaris penats a treballs forçats havien estat descoberts al costat de casa seva, a la Pedrera del Port de Tarragona, fragments d’un sepulcre egipci. Bonaventura Hernández Sanahuja, membre de la Societat Arqueològica Tarragonina i des-prés, responsable del Museu d’Història i inspector d’Antiguitats, emocionat amb el descobriment es va bolcar en el seu estudi i va publicar un apassionat informe, en el qual sostenia que les inscripcions revelaven la presència d’una colònia egípcia a Tarragona, establerta allí durant la persecució als hicses després de la seva expulsió d’Egipte. La troballa del sepulcre de l’Hèrcules egipci, segons Hernández Sanahuja, atorgava a la ciutat una enorme rellevància històrica anterior als ibers. La transcendència del descobriment va ser objecte d’una intensa polèmica internacional –Pròsper Merimée que era a Madrid el 1853 com a inspector d’Antiguitats de França, va qüestionar-ho de seguida– fins que en 1862 Emil Hübner va demostrar de manera inapel·lable que es tractava d’una basta falsificació. Hernández Sanahuja, imbuït d’un ardorós patriotisme romàntic, va intentar reargumentar l’antiguitat de les restes, fins que, finalment es va retractar, les peces van ser llançades a la mar i retirades de circulació les làmines de Kraus, encara que el 1876 es parlava de que eren “les més antigues probas del primitiu caràcter de la civilisació catalana” (Sanpere i Miquel, La Renaxensa, 1876) i durant la infància i la joventut de Miró (1916) hi havia alguns estudiosos que defensaven l’autenticitat de les peces salvades de la seva destrucció i conservades en la Real Academia de Historia i en la col·lecció que un particular, Joan Manuel Martínez, havia heretat del seu sogre, Juan Fernández Velasco, el supòsit falsificador. Ja no parlaven d’un origen egipci, sinó que tantejaven amb la possibilitat que fossin fenicis, tardetans o fins i tot tartessos. Segons l’historiador i arqueòleg Jaume Massó, un altre cèlebre reusenc, l’orientalista Eduard Toda, una figura que fascinava a Miró, i que en 1911 va comprar el monestir de Escornalbou (Baix Camp), va realitzar un informe i en va copiar diversos dibuixos.\nOn va poder veure Miró la làmina que va voler incloure en el film de Bouchard? El cineasta, fotografiat pel seu ajudant Francesc Català-Roca durant el rodatge, afirma que la seva procedència és el museu de Tarragona, del qual l’artista era visitant assidu. La làmina és un dels sis gravats dibuixats per Federico Kraus per encàrrec de la Real Academia de Historia, reproduït a publicacions populars, com el llibre Las glorias nacionales (1853), i conservat al Museo Arqueológico Nacional. Bonaventura Hernández Sanahuja va escriure sobre la troballa diversos textos, com, entre d’altres, Resumen histórico-crítico de la ciudad de Tarragona desde su fundación hasta la época romana, con una explicación de los fragmentos del sepulcro egipcio descubierto en 9 de Marzo de 1850, o Historia de Tarragona. “En el centre –escriu Sanahuja– es veu un bou amb tres figures en el seu ventre; una d’elles ens sembla demostrar a Osiris; i la colobra que porta a la mà i forma l’ull de l’animal, la unió intima d’aquests dos individus, o la metamorfosi, que segons la mitologia egípcia va esdevenir a aquest príncep tan volgut després de la seva tràgica mort, convertint-se en bou, conegut posteriorment i adorat sota aquesta forma amb el nom d’Apis”.\nQuè hi va moure a Miró a fixar-se en les làmines de la falsa tomba en 1921/1922, els nou mesos en què va pintar La masia? Igual que l’artista buscava en els siurells mallorquins de la seva infància el plaer de la joguina i una referència pròpia de les cultures arcaiques i populars, els dibuixos del fals sepulcre li enllaçaven amb la seva infantesa i amb unes arrels històriques del locus (Mont-roig, Tarragona) més\nantigues que el romànic. De les notes per al guió del film sorprèn que en data tan tardana com 1947/1955, el temps del rodatge, l’artista i Bouchard creguessin encara que es tractava d’un dibuix egipci trobat a Tarragona. O tal vegada a Miró li donava igual i valorava només el record visual o, senzillament, la ingenuïtat del dibuix li feia gràcia. El fet, però, és que ell tria precisament aquesta làmina i no cap altra peça, dibuix o objecte.\nLes similituds entre la figura a l’interior del bou o toro de la làmina i el nen-granota de La masia són moltes com per no descartar una influència directa: la posició frontal, les cames obertes a la gatzoneta com les deesses primitives de la fecunditat o la majestat d’un pantocràtor, les mans sense dits, l’esquematisme del cap sense cabells amb la boca oberta o els traços del pit i melic que en la figura de Miró insinuen la possibilitat d’un retrat somrient en el centre mateix del llenç. Les possibles correspondències entre la resta de les làmines del fals sepulcre amb altres obres mironianes seria objecte d’un exercici voluntariós que sens dubte serien rebudes amb humor per l’artista català, al qual sempre cal buscar la solució més simple, més instintiva i menys intel·lectualitzada als enigmes plantejats per les seves obres.\nLa conclusió seria que a banda de les possibles fonts iconogràfiques, la misteriosa figura indica la voluntat de Miró de posar a l’eix del seu univers no només el mite de Mont-roig i de l’Arbre, sinó també l’infant, en totes les significances que l’espectador vulgui donar-li: simbòliques, místiques, arrels històriques, renaixement artístic després de nou mesos de concepció, pessebre laic, renovació de la Terra o…\nsimplement biogràfiques. Però, sobretot, el personatge nou nat seria la primera passa cap a l’etapa surrealista que començà en 1923, és a dir, que la tela no és només cloenda d’un món, sinó que conté la primera figura sortida als fogons de la futura alquímia transformadora de Miró, cercant la veritat profunda més enllà de la representació i il·lusió.\nLa masia no esgotarà mai les seves múltiples lectures. Què signifiquen les petjades en el viarany? Set petjades, sempre una xifra imparella, que van servir Miró per trobar un equilibri del quadre, omplint-ne el blanc del camí, de la mateixa manera que pinta al seu costat una ampolla impossible. André Masson explica en els seus records que al març de 1922, Miró just acabava d’aterrar per primer cop a l’estudi de la rue Blomet (és a dir, encara no estava influït pel grup de joves poetes i pintors francesos) i no havia posat punt final a La masia, “treball –va escriure Masson– d’una gran minúcia, de llarg alè, i en el qual semblava que no hi havia res més a afegir –això és el que li vam dir nosaltres–. Ell responia, ‘no, no està acabada’. Uns dies més tard em crida a través del forat de la paret. ‘Ja està, veniu a veure!’. Llavors el nostre amic comú, Roland Tual, i jo, sorpresos i admirats, vam veure ‘el que faltava’: eren unes petjades sobre el camí clar que travessa la propietat de la masia, passos negres, ben definits. És tan bell com les històries dels pintors xinesos. El pintor Joan Miró, després d’haver acabat el quadre, se’n va amb el seu pas tranquil sobre el camí clar… cap al pròxim quadre.”\nMiró, en diversos quaderns i declaracions, repeteix que La masia és resum de part de la seva obra anterior i “gestació de part de la meva obra que devia fer després”. O encara: “vaig tardar gairebé un any a acabar-la, i no pas per cap dificultat de treball manual, no: la causa de tanta lentitud era que allò que veia experimentava una metamorfosi […] El que havia de fer era, previ a la metamorfosi a la qual em referia, plasmar ben minuciosament la masia que tenia davant dels ulls a Mont-roig”. El ninot (basat en el seu record d’infant, una joguina real, una granota, un fill/a de la masovera, la làmina egípcia o tot ells alhora, fosos pel foc creatiu de Miró), ben aviat començarà a caminar i donarà pas als personatges de Terra Llaurada, Paisatge Català, Jouets, Maternité (1924) o, més endavant, El Carnaval d’Arlequí (1925).\nLlegeix l’entrevista a Josep Massot\n© Josep Massot\n© Hänsel* i Gretel\nPublished inARTÍCULOS DE TODOS LOS CICLOSPeriodismo cultural y otras pistasPUBLICACIONES


Wikiloc | Ruta Llagostera - Pont de les Dobles - Llagostera\nLlagostera - Pont de les Dobles - Llagostera\n2.013 33 158\nTemps 5 hores 4 minuts\nData de pujada 15 / d’abril / 2012\n(GI) Pobles de la Provincia de Girona (16) Cassá de la Selva. (BTT)\nllagostera-Sant feliu de Guixols-llagostera (ruta carrilet) (BTT)\nMontclar des de LLagostera (Senderisme)\nVista 3279 vegades, descarregada 12 vegades\nLa sortida fins al Pont de les Dobles, ens ha permès realitzar 50 quilòmetres per pistes, camins i senders.\nEl punt de partida, com sempre, ha estat el pavelló Municipal d’Esports, i el traçat ha estat l'habitual fins al Puig d’Arques, passant per la Cabra Penjada i el coll del Matxo Mort.\nDesprés pista ràpida en baixada fins a Can Matas per enfilat tot seguit el sender que mena fins al Pont de les Dobles; aquest sender és una joia, estret, emboscat en algun tram, passos de riu, la Font d’en Mercader.\nUn cop al Pont de les Dobles, hem fet un petit mos; el grup s’ha dividit, perquè alguns havien de fer via per Cruïlles i carretera fins a Llagostera.\nEls altres, hem reculat tot el sender, i just a la sortida, hem enfilat la pista que puja del fonda cap a Can Caçà. A la pista dels Metges, hem tombat cap a Can Sitges, de nou al Matxo Mort i d’aquí cap a Llagostera passant per Can Bota i la Casa Nova d’en Bota.\nEl desnivell positiu acumulat ha estat d’uns 1.000 metres.


Un viatge diferent, l'adopció.: Al segón esgraó.\nHa escrito Laura el 1/30/2009\nEl temps no passa ni massa ràpid ni massa a poc a poc, passa.\nTot anirà bé... amb una ja n'hi ha prou, no? ;)\nEi, el dibuix aquest de l'escala és genial! Molt útil per explicar als colegues com va el tema, de forma fàcil i ràpida.\nMaca, el temps, com t'han dit, passa, simplement i el que has de fer és deixar-lo passar tenim el cap ple d'idees i de coses a fer.\nNo pateixis perquè si ja t'han dit que ells ho veuen favorable, ja tens un pas molt important fet.\nqueda't amb el que t'han dit......és favorable!!!!\ni quan ells diuen que és favorable doncs cap problema!!!!!!!\nja veuràs com tot va de meravella!!!!!\nsi alguna cosa anés malament ja t'ho haurien fet notar.\nCom diu la Vicki... el temps passa. I possiblement aquest dos messos se t'allarguen més del que voldries. Però tranquila. En el 99.9 % dels casos, un informe favorable passa el consell sense problemes!!! Tan diferents sou vosaltres?!?! No ho crec!\nClar que si! Tu fes-me cas, estigues tranquila que, com veus, tot va bé ,molt bé i ho sabeu. Només cal esperar una miqueta més i despres... esperar molt més jajaja! Pero amb la seguretat que després d'aquella espera tindreu al vostre fill amb vosaltres.\nMolts ánims i positivitat!!!\nagafat-ho com un embaraz, de fet ficset, hi han 8 esgraons, falta un jeje,\nara representa que estas el 2º 3º mes , i tots els dubtes que tens , simbolicament son les nauseas ,\npaciencia,que tot arriba,


El cas de Joan Losa, exemple de la repressió\nUns 150 pollencins varen ser empresonats per la causa 57/1936\nMARIA CIFRE Pollença 12/01/2018 23:02\n651x366 Joan Losa i Campomar, en una foto del dia de les seves noces, cedida per la família. Joan Losa i Campomar, en una foto del dia de les seves noces, cedida per la família.\nJoan Losa i Campomar era el major de tres germans, fruit del matrimoni entre Miguel Losa Orengana i de Francesca Campomar Alemany, de Pollença. De totes formes, Joan i els seus dos germans, Pasqual i Ramon, no hi varen néixer. Fou en una data indeterminada de la segona meitat dels anys vint quan s’hi varen traslladar. Allà, el fill major es va casar amb una altra pollencina i va passar a residir al Port de Pollença.\nJoan Losa es va afiliar a la delegació d’Esquerra Republicana del Port de Pollença, de la qual fou el primer president, tot i que no va destacar mai com a polític. Això no fou impediment perquè fos empresonat a Can Mir i posteriorment “desaparegués”. Així mateix hi havia sospites que havia estat assassinat al cementeri de Porreres. Aquest ha estat precisament un dels resultats de la primera fase de l’exhumació de la fossa d’aquest poble, amb la qual s’ha pogut determinar que, efectivament, les seves restes estaven entre els 49 cossos que s’hi varen trobar i és un dels 14 identificats.\nEl cas de Joan Losa demostra la gran repressió que es va viure a Mallorca. A Pollença hi hagué una proporció elevada de veïns perseguits i empresonats com a resposta a la defensa de la República per part del poble i dels seus dirigents.\nL’any 1936, a Pollença, governava Esquerra Republicana, un partit moderat que pretenia una política reformista. El 19 de juliol el general Goded va proclamar el ban de guerra a tota l’illa, però els pollencins no l’acataren fins que els fou imposat dia 20 a l’horabaixa. A partir d’aquests moments s’inicià una gran repressió.\nSegons explica el doctor en Història Pere Salas, “uns 150 pollencins varen ser empresonats per la causa 57/1936, que condemnava els qui mantingueren la República durant un dia i mig més del que s’havia ordenat”. El batle de Pollença d’aquell moment, Pere Josep Cànaves, va ser un dels qui varen afusellar. La gran majoria en va sortir amb vida després de patir greus penes de presó.\nEl denominador comú de tots ells era la política. Per exemple, la causa 57/1936 va acusar personatges polítics demòcrates, liberals i d’esquerres. Tampoc no hi figura Joan Losa, ni en cap altra causa oberta contra els republicans de Pollença. A més, sobta que un personatge de tarannà tan moderat fos mort només per les seves idees polítiques. Senzillament un dia va desaparèixer i no se’n tornà a saber res més, fins ara, ja que gràcies als treballs realitzats per l’equip Aranzadi se n’ha pogut identificar el cos.\nDemà capvespre, l’Ajuntament organitza un acte de reconeixement a Joan Losa en el qual intervindrà la seva neta, Maite Bázquez, i Pere Salas, i s’hi llegiran cartes que va escriure a la família des de la presó, a més d’un recital poètic de Francisca Palou Paiaia.\nSes Salines es mobilitza pel retard del Consell en la reforma de la carretera de la Colònia de Sant Jordi


Una quinzena de persones s’inscriuran per gaudir d’un esdeveniment cultural del qual només coneixeran la disciplina artística. No sabran ni el nom de la persona que actuarà, ni el lloc on gaudiran de l’espectacle. Sel’s citarà en algun lloc públic de la ciutat i, des d’allà, sel’s acompanyarà al lloc on començarà l’espectacle: la terrassa d’una casa particular. Un cop allà podran gaudir de música, teatre, dansa o altres disciplines artístiques en un ambient únic i irrepetible, acompanyats d’un aperitiu. L’objectiu és crear un clima de complicitat entre artistes i públic, que podran compartir una conversa i una cervesa o una copa de vi.\nÀrea Geogràfica d'influència: Vallès Occidental


Informació | StickMan jocs Original\nAquest és el primer i original StickManGames lloc. Vagi amb compte amb imitacions!\nNomés el Original StickManGames pot trobar tot el stickman jocs en flash que vostè sempre buscat per StickManGames i’ la col lecció més sempre en línia stickman jocs (i altres jocs Groovy) al voltant de la web.\nStickManGames és la primera i més gran comunity italià en jocs millorats, i és una de les més equipades del món pel que fa a la stickman jocs flash (Podem també animar stickman, però hi ha llocs especialitzats en què tenen animacions més de nosaltres).\nStickManGames, A més a més, També és Avatars de pal. El ’ lloc únic que li permet obtenir i millorar el seu caràcter Stickman, utilitzant el seu Avatars de pal com el lloc principal d'Avatar, o simplement el col pal avatars i pal armes de l'Exchange a la seva simpatia i exposar en el teu perfil públic (A més de diagrames de Avatar pal).\nA StickManGames podeu trobar jocs flash stickman com jocs de tir, giochi di combattimento, Jocs de guerra, Jocs de construcció, Jocs de lluita, Jocs de tortura, Jocs de sang, Jocs de plataformes, Jocs d'Arcada, Jocs d'aventura i jocs de rol (RDA), Jocs d'estratègia, instal·lat ’ jocs, Jocs de defensa, jocs interactius, Jocs de trencaclosques i molts altres.\nStickManGames és un lloc completament gratis, que té com a la seva única font d'ingressos d'anuncis que exposa. Potser no tothom sap que amb els anuncis que vostè guanya molt poc, i llavors podem dir que nosaltres treballem pràcticament en franc… Si vostè està satisfet amb el nostre lloc i com manejar, Li demanem que per fer un (fins i tot petites) donació. La teva aportació ens ajudarà a seguir endavant i millorar el servei que oferim. Gràcies!\nSi voleu contactar amb nosaltres o fer un suggeriment, Si us plau, utilitzeu el següent formulari:\nIndirizzo correu electrònic: *\nJocs jugats: 3902756


Un 70% dels joves sense patologies i que contrauen la COVID tenen almenys un òrgan danyat als 4 mesos – ConeixerCanals\nLa pandèmia provocada per la COVID-19 està generant problemes greus de salut a qui contrau la malaltia. No totes les persones que es contagien presenten símptomes, però sí que pateixen seqüeles a llarg termini que poden resultar perilloses.\nAquest virus pot arribar al cervell i produir-nos problemes neurològics greus.\nEl 70% de les persones sense patologies i asimptomàtics, especialment joves, tenen algun òrgan afectat 4 mesos després d’haver passat la malaltia.\nPer aquest motiu, des de l’Ajuntament de L’Olleria volem fer una crida a la responsabilitat dels nostres joves.\nESCULL L’OPCIÓ CORRECTA, SIGUES RESPONSABLE.\nNO UTILITZAR MASCARETA = COVID\nREUNIR-SE MÉS DE 6 = COVID\nNO GUARDAR DISTÀNCIA = COVID\nNO RESPECTAR LA QUARANTENA = COVID\nJo #socjoveresponsable, i tu?


Diversos ferits en una baralla a Lleida\nUna baralla acaba a Lleida amb ferides sagnants i una fractura\nTot va comenÃ§ar perquÃ¨ tres dels individus estaven orinant al carrer\nper Lleida Diari dimarts, 10 de setembre 2019 - 14:10h\nDiverses patrulles de la GuÃ ria Urbana han anat aquesta nit al carrer ComerÃ§ de Lleida en rebre un avÃs d'una baralla. Un cop al lloc, els agents han observat un individu assegut al mig del carrer envoltat de sang i vidres i amb diverses ferides sagnants. Molt a prop, han vist tres individus amb diverses ferides, als quals han identificat com a C.E.V.R., de 34 anys, nascut a el PerÃº i veÃ de Lleida, W.M.S., de 27 anys i nascut a ColÃ²mbia, i P.S.R.V., de 26 anys i nascut a el PerÃº. Els agents tambÃ© han identificat el primer individu ferit com a J.R.C.G., de 50 anys,\nde nacionalitat espanyola i veÃ de Lleida. En un primer moment els agents han requerit els serveis d'assistÃ¨ncia mÃ¨dica que han atÃ¨s els ferits, resultant que J.R.C.G. tenia una fractura en una cama i l'han traslladat a l'hospital Arnau de Vilanova, i els altres implicats tambÃ© tenien algunes ferides obertes de bastant importÃ ncia.\nBaralla per orinar al carrer\nEn ser requerit, J.R.C.G. ha explicat que havia cridat l'atenciÃ³ als tres joves perquÃ¨ estaven orinant al carrer i s'havia iniciat una baralla en la qual s'havien agredit, i segons sembla ell havia utilitzat una ampolla de vidre. Davant els fets i les diverses lesions que presentaven els implicats, els agents han detingut C.E.V.R., W.M.S., P.S.R.V. i J.R.C.G. com a presumptes autors d'un delicte de lesions i han iniciat les diligÃ¨ncies corresponents.\nUna baralla acaba amb un ferit per arma blanca a Cervera\nðŸ’° Un banc ha de pagar 300.000â‚¬ a un client del Baix PenedÃ¨s per enganyar-lo\nLa pÃ¨ssima notÃcia que ha rebut Torra sobre el seu judici\nMossos d'Esquadra Lleida


La sobreexpressió del gen causant de la retinosi pigmentària 'CERKL' protegeix els mitocondris de la retina de l'estrès oxidatiu | Recerca Sant Joan de Déu\nLa sobreexpressió del gen causant de la retinosi pigmentària 'CERKL' protegeix els mitocondris de la retina de l'estrès oxidatiu\nAquest nou estudi sobre el gen CERKL, publicat a Antioxidants, ha estat dirigit per les Dres. Gemma Marfany i Serena Mirra, investigadores del grup Genètica Molecular II de l'Institut de Recerca Sant Joan de Déu, a més de formar part de la U718 CIBERER al Departament de Genètica, Microbiologia i Estadística de la Universitat de Barcelona, en col·laboració amb investigadors del CIBEROBN al Departament de Bioquímica i Biomedicina Molecular de la UB.\n"Hem avançat en la comprensió de la seva funció protectora davant l'estrès oxidatiu als mitocondris de la retina, apuntant a possibles dianes terapèutiques per tractar pacients amb mutacions en aquest gen. CERKL és un dels gens causants de la retinosi pigmentària."\nLa retina és la part de l’ull capaç de captar la llum i transformar-la en impulsos nerviosos. La retina neuroepitelial està formada per diferents capes neuronals, entre les quals trobem els fotoreceptors, encarregats de captar la llum, i diferents neurones postsinàptiques que enviaran la informació visual al cervell, més l'epiteli pigmentari (RPE), encarregat de mantenir l'homeòstasi i la supervivència dels fotoreceptors.\nLa retinosi pigmentària comprèn un conjunt de malalties genèticament heterogènies que es caracteritzen per la mort de fotoreceptors, causant ceguesa nocturna i visió en túnel. Avui dia es coneixen més de 70 gens causants de retinosi pigmentària. Cal remarcar que alguns d'aquests gens exerceixen la seva funció al RPE, ja que l'alteració de la seva funció repercuteix directament en la funció dels fotoreceptors, causant la seva mort.\nLa sobreexpressió de 'CERKL' protegeix els mitocondris\nCERKL és un gen causatiu de retinosi pigmentària i una altra malaltia rara, la distròfia de cons i bastons. Encara que la funció exacta de CERKL no està completament determinada, se sap que està implicat en la resposta davant d'estrès oxidatiu, essent un gen de resiliència que ajuda a la supervivència i l'homeòstasi cel·lular. Algunes isoformes de CERKL estan associades als mitocondris, els orgànuls encarregats de produir l'energia cel·lular. Amb aquest nou estudi, els investigadors han demostrat l'expressió de CERKL a l'epiteli pigmentari (RPE) i la seva col·localització parcial amb els mitocondris.\nUtilitzant un model de ratolí obtingut per CRISPR/Cas9 i cèl·lules en cultiu, els investigadors van poder comprovar que la depleció de CERKL causa dismorfologia i disfunció mitocondrial al RPE, amb mitocondris més petits i un metabolisme mitocondrial danyat que no es recupera encara que s'utilitzin tractaments antioxidants. Per contra, la sobreexpressió de CERKL protegeix els mitocondris de l'estrès oxidatiu, mantenint la seva morfologia i disminuint els nivells de superòxid mitocondrial, una espècie reactiva d'oxigen que es genera davant de condicions d'estrès.\nPossibles teràpies per alentir la neurodegeneració de la retina\nLes distròfies hereditàries de retina són la causa més freqüent de ceguesa no traumàtica en els adults, que afecten la qualitat de vida de moltes persones, la visió de les quals degenera progressivament sense poder accedir a tractaments específics en la majoria dels casos. Amb els resultats d'aquest estudi s'ha pogut estudiar la implicació del RPE en alguns dels trets fenotípics de la malaltia causada per les mutacions a CERKL, fet que apropa els investigadors al desenvolupament i disseny de possibles teràpies que actuïn sobre el manteniment funcional del RPE per tal de millorar la supervivència dels fotoreceptors i contribuir a alentir la neurodegeneració de la retina en aquests pacients.\nLa retinosi pigmentària comprèn un conjunt de malalties genèticament heterogènies que es caracteritzen per la mort de fotoreceptors, causant ceguesa nocturna i visió en túnel.


Coneix els perills de l'assetjament cibernètic o ciberbullyng - El Gerió Digital\nConeix els perills de l'assetjament cibernètic o ciberbullyng\nEls pares cada dia han de prendre més mesures per a protegir els fills\nDivendres, 6 de juliol de 2018 00:30h\nUn grup d'adolescents amb telèfons mòbils a les mans © Simple Texting\nHem escoltat campanyes en contra del bullying, però què el fa diferent o menys perillós que el ciberbullying? En realitat res.\nL'assetjament o ciberassetjament és el mateix, amb la diferència que on l'assetjament escolar acabava al final del dia, la variant cibernètica continua sense descans a internet. On la víctima està a mercè de totes les persones que gaudeixen veure una persona humiliada tant física com emocionalment.\nAparentment el que preval és qui queda millor davant el lent d'una càmera, o qui s'atreveix a més, o és més valent o pot humiliar més. Aquesta persona és la que es guanya les preferències de l'audiència i li dóna una falsa sensació de poder per maltractar qui cregui que s'ho mereix.\nCada vegada són més els nens que ingressen a aquest món de xarxes socials i de missatgeries, una responsabilitat amb riscos molt grans per a la seva edat. Els pares han d'entendre que en exposar d'aquesta manera han d'estar més alertes de cada pas que donen a internet i els que conformen el seu entorn. Molts pares els premien amb dispositius tecnològics perquè són bons estudiants, bons fills, però això no els fa immunes a tots els perills que trobaran a internet.\nLa sobre exposició també atrau desconeguts que no dubtaran a aconseguir els seus propòsits delictius a través de l'engany, fent-se passar per amics de la família o per algun artista de moda. Això serà més fàcil amb només fer un recorregut breu pels perfils dels diferents integrants de la família. Podran conèixer horaris, preferències i fins a saber en quin moment del dia la casa té menys integrants en ella, és a dir, se'ls està donant una passada integral sense restriccions.\nUn menor que és víctima d'assetjament tindrà les següents reaccions:\n- Canvis en la seva conducta, aquest serà el primer canvi que notarem, deixarà de fer les coses que abans li agradava per evitar socialitzar, com per exemple, no voler anar a l'escola, no participar en les activitats del escola o del veïnat , no utilitzar Internet, o posar-se nerviós al utilitzar-lo.\n- Es torna intolerant a les situacions que l'envolten, frustrant-o renegant, sentint que ningú ho entén o creu que ningú ho entendrà, tot dependrà de com es comporti la família.\n- Es tanca a la seva habitació o camina deprimit, si abans era molt alegre o actiu i ara no vol saber de res ni de ningú, ni parlar, estem davant d'un cas d'assetjament.\nCom en tota història, aquesta situació té dos costats dels quals hem d'entendre per poder enfrontar-les de la millor manera. Recordem que els nens i adolescents encara no compten amb l'experiència suficient per discernir el bo del dolent i poden estar prenent conductes que creuen que estan bé, una bona assessoria i acostament dels pares és important.\nSapiguem com actuar si descobrim que els nostres fills són víctimes d'assetjament o són els assetjadors.\n- Quan els fills són víctimes d'assetjament.\nMoltes vegades és difícil saber si els fills estan sent víctimes de les burles o humiliacions dels seus companys, si no hi ha una bona comunicació amb ells. Alguns no ho van a fer comentaris per por de ser castigats o privats de les seves coses, ocasionant que se sentin sols.\nUnes vegada assabentats d'aquest cas, s'ha de mantenir la ment oberta per comprendre pel que està passant, sense jutjar, ja que la seva curta experiència en la vida els va portar a actuar d'una o altra forma.\nS'ha de recol·lectar tota la informació possible, és a dir fotos, vídeos, textos, testimonis, etc, que ajudin a sustentar aquests actes de seguir donant-se després de notificar-ho. Depenent del cas es pot avisar l'escola o a les autoritats perquè prenguin cartes sobre l'assumpte.\nÉs important que al mateix temps, no es caigui en les provocacions, els assetjadors reaccionen davant un estímul i si aquest és alimentat, l'assetjament no acabarà.\n- Quan els fills són els assetjadors\nMolts pares optaran per un càstig exemplar, però això no corregirà el que senten o el que provoca que ho facin, ja que hi ha motius darrere d'aquestes accions. És important identificar-los, pot ser que la família travessi per problemes emocionals o econòmics, o que el canvi de veïnat o escola ho estigui afectant, etc. Moltes vegades la soledat, la manca de compressió creen frustracions que són alliberades fent sentir als altres tal com ells se senten.\nPel costat que es vegi, la comunicació serà clau per superar tota situació i millor encara evitar-la.\nEines per a protegir-nos del ciberassetjament\nNo només les xarxes socials són protagonistes en quan als perills cibernètics, també ho estan sent les plataformes de missatgeria instantània, on és fàcil i senzill compartir textos, imatges, vídeos, links, etc. Pel que no sorprèn que el 75% dels assetjaments en línia siguin a través de l'aplicació de WhatsApp.\nPerò tampoc es tracta de restringir-socialitzar amb els seus amics a través d'Internet, encara que sense cap mena de dubte hem d'estar atents a qualsevol canvi que puguin tenir en la seva personalitat i activitats, sense aclaparar, ni envair. Ja que podem provocar que es tornin més hermètics.\nPerò Com podem estar 100% segurs que els nostres fills no s'han involucrat en aquesta activitat? Per a això existeixen diverses aplicacions de monitorització que ens permeten saber de manera discreta el dia a dia dels nostres fills a Internet. Però la millor de totes sens dubte és MSPY espia móvil, un modern paquet d'eines que té tot el que pots necessitar i més per poder fer-li seguiment al teu fill a les xarxes socials.\nNo solament pots configurar alertes quan s'escriguin o enviïn certes paraules, sinó que pots veure i guardar per al teu registre, tots els arxius que el menor comparteixi durant el seu ús d'Internet. Tot d'una manera segura i discreta per evitar qualsevol inconvenient.\nVisita ara mateix el lloc web de MSPY per descobrir totes les bondats de MSPY i assabentar-te de informació pertinent sobre els perills potencials que jeuen a internet i com prevenir-los.


Dryopithecus laietanus, és un hominoïdeu fòssil del Miocè (de fa aproximadament 9,5 milions d'anys) trobat a Can Llobateres (Sabadell) i a altres punts de Catalunya.\nLa campanya de Salvador Moyà i Solà va començar el 1989 i van començar excavant per on havia treballat Miquel Crusafont i Pairó (1910-1983) i havia trobat dents i fragments de mandíbula. El 1990 el seu equip va decidir que farien l'última excavació, ja que en aquelles terres no trobaven res. Salvador Moyà va cometre un error i va excavar en un lloc diferent d'on havia d'excavar, però aquest error va ser el que per sort, li va fer trobar el crani sencer d'en Jordi. Dos anys després, el 1992, Joan Pons Moyà i Salvador Moyà van aconseguir trobar els fèmurs, les costelles i les vèrtebres d'en Jordi. Gràcies als estudis de l'equip de Moyà podem saber qui va ser en Jordi, com vivia, com era, quan va morir, etc.\nEn Jordi és el conjunt d'ossos (esquelet) d'un driopitec va ser descobert a Can Llobateres, el jaciment on s'han descobert més restes de driopitec. Salvador Moyà, juntament amb la seva dona, van decidir posar-li el nom de Jordi. Això és degut, com explica el mateix Moyà, al fet que era el nom més comú a Catalunya en aquella època.\nEn Jordi va viure a l'actual Catalunya ara ja fa deu milions d'anys. Va ser un simi que, tot i no ser un ascendent directe nostre, s'assemblava molt als nostres avantpassats. Gràcies a la investigació del mateix equip de Moyà, sabem que en Jordi mesurava entre 1 m-1,10 m d'alçada, i devia pesar 34 kg aproximadament. A més, també sabem que passava la major part del temps als arbres i, quan era a terra, caminava sobre les quatre potes. Vivia en grup com la majoria de primats, en una societat complexa, en la qual compartien el menjar i s'avisaven si hi havia perill.\nL'estudi de l'equip de Moyà també ha confirmat que en Jordi s'alimentava de dàtils i figues i que va morir amb una edat aproximada de divuit o vint anys i, encara ara, la causa de la seva mort no és del tot clara. Tot i això, arran d'algunes proves trobades a Can Llobateres, es creu que en Jordi va morir o bé d'alguna malaltia fatídica com la malària o bé atacat a mans d'un lleó de dents de sabre.\nSegons Moyà, molts animals es van aprofitar de la mort d'en Jordi: sabem que el seu cos va ser carronyejat per uns carnívors petits. Aquesta informació se sap amb certesa per les dentades que hi ha als seus ossos. També se sap que unes aus van aprofitar fins a l'última engruna de greix que hi havia d'en Jordi. Sabem que el seu cos va ser carronyejat per uns petits carnívors per les dentades i perquè el seu cos està escampat en un radi de 10 metres, senyal que agafaven un tros i se'l menjaven apartat dels altres animals.\n↑ 1,0 1,1 Corbella, Carbonell, Moyà, Sala, Josep, Eudald, Salvador, Robert. Sapiens El llarg camí dels homínids cap a la intel·ligència (en català). Primera edició. Barcelona: Labutxaca, 2010, p. 176. ISBN 978-84-9930-100-6.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Dryopithecus_laietanus&oldid=29278716»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 gen 2022 a les 17:35.


Salut calcula que al voltant d'un 28% de la població de Catalunya té "algun grau de protecció" contra la covid-19 La República\nSalut calcula que al voltant d’un 28% de la població de Catalunya té “algun grau de protecció” contra la covid-19\nACN Barcelona.-El Departament de Salut calcula que al voltant d’un 28% de la població de Catalunya té “algun grau de protecció” contra la covid-19. El secretari de Salut Pública, Josep […]\nACN Barcelona.-El Departament de Salut calcula que al voltant d’un 28% de la població de Catalunya té “algun grau de protecció” contra la covid-19. El secretari de Salut Pública, Josep Maria Argimon, ha explicat que es basen en les xifres d’aquelles persones que ja han rebut una o dues dosis de la vacuna, així com les que han pogut generar anticossos perquè han passat el coronavirus, sigui emmalaltint, o bé de forma asimptomàtica. Tot plegat mentre la campanya de vacunació avança ràpidament, però continua sumant retards com el de Janssen. Salut ha confirmat que aquest dimecres arribaran 20.700 dosis, la meitat de les previstes. Paral·lelament, la Generalitat ha demanat al govern espanyol fer un estudi que els permeti ampliar l’interval entre vacunes.\nArgimon ha valorat la situació epidemiològica a Catalunya, que situa en un “altiplà” en el qual “no pugem, però tampoc baixem”. Tot i això ha insistit que encara hi ha mig miler de persones a l’UCI, així com uns 10.500 casos nous a la setmana. Unes dades “massa elevades”, que no permeten “abaixar la guàrdia” però que acosten la ciutadania a una certa “normalitat” a la seva vida quotidiana.De fet, el secretari ha aprofitat la compareixença per presentar les dades referents al total de població catalana que ja està protegida, una xifra que frega els 2,2 milions de persones. En aquest sentit, ha recordat que durant les pròximes setmanes i mesos “es notaran canvis importants” – fruit de la vacunació – que permetran avançar amb “cura”. Tot i això, Argimon no ha volgut posar sobre la taula cap proposta de rebaixa de mesures.Pel que fa a la campanya de vacunació, la sots-directora general de Promoció de la Salut, Carmen Cabezas, ha anunciat que aquesta setmana s’ha assolit el rècord d’arribada de vacunes setmanals amb 327.900 dosis. D’aquestes 280.800 són de Pfizer, 30.200 de Moderna i 16.900 d’Astrazeneca. Tot i això ha avisat que es continua treballant sense un calendari, i que les entregues arriben, o no, amb molt poc temps de marge. Un fet que “dificulta” la feina dels professionals que s’han “d’adequar” als canvis.Proposta d’un estudi observacionalParal·lelament, Salut ha demanat a la secretaria de l’estat del Ministeri de Sanitat que Catalunya endarrereixi la segona dosi de les vacunes fins a les 8 setmanes. Segons ha detallat, la proposta estaria oberta a la participació d’altres comunitats interessades que podrien contribuir a “futurs plantejaments” de noves estratègies de vacunació poblacionals. L’anunci arriba després que el Ministeri no permetés aquesta ampliació de l’interval entre dosis, fa només unes setmanes. Per Argimon, no s’ha explicat prou “el motiu” de la decisió, i ha subratllat que calen més “arguments”. “No estem dient que l’interval sigui el millor, estem argumentant a favor d’això”, ha assenyalat, recordant que tot plegat s’ha de basar en evidències científiques.De fet, ha apuntat que separar les dosis podria aconseguir una reducció “d’entre el 22 i el 26% de les infeccions”. En el cas de les hospitalitzacions aquest percentatge se situaria entre un 26 i un 31% i, finalment, pel que fa a les defuncions, podria arribar fins al 32%. “Al cap de dos o tres mesos es podrien tenir resultats sobre l’eficiència d’aquest endarreriment de la segona dosi”, ha insistit. També ha recordat que nombrosos països han adoptat estratègies ampliant l’interval com és el cas del Regne Unit, Itàlia, França, Dinamarca, Alemanya o Finlàndia. Variant de l’ÍndiaPreguntat per la variant de l’Índia, Argimon ha explicat que encara està en procés d’investigació i que s’està analitzant si seria, o no, més greu. Això sí, ha apuntat que hi hauria d’haver un control de fronteres més “estricte” tal com passa al Regne Unit, Alemanya o Bèlgica. Així, ha considerat que cal estar previnguts per si una futura variant “entra” i s’escapa a les vacunes. “No estic parlant de la variant Índia, però podria tirar enrere tota la feina que s’està fent”, ha avisat.


CALAIX DE SASTRE DEL MÓN DEL CÓRRER: 10/11/13\nL’equivalència dels rècords atlètics\nL’excel·lent escriptor, periodista i ex atleta olímpic, Martí Perarnau, diu en el seu blog que si l'atletisme pogués fer més comprensibles les seves marques a la gent, potser aconseguiria més popularitat.\nEs refereix a que, per exemple, s’ha de saber que el salt de llargada de 8m95 del rècord del món de Mike Powell (o els 8m90 de Bob Beamon uns anys abans) suposa el mateix que saltar per damunt de tres cotxes junts; o que els 2m45 del salt d’alçada que va aconseguir Sotomayor és com fer un salt i passar tot el cos per damunt d’una porteria de futbol.\nBob Beamon saltant 8m90 en els Jocs Olímpics de Mèxic l'any 1968\nTambé parla del rècord del món de marató recentment assolit a Berlín pel kenyà Wilson Kipsang, que el va establir en 2 hores 3 minuts i 23 segons. Fa menció a un article del també reconegut periodista Oscar Fernandez Villar sobre la gesta, que indica que aquest temps del rècord equival a fer, ni més ni menys que 105 sèries de 400 metres a 1’10” sense recuperació.\nWilson Kipsang poc després de batre el rècord del món de marató\nÉs interessant el paral·lelisme que fan els articulistes sobre el temps d'aquest darrer rècord i les sèries que signifiquen. Els corredors i corredores populars que llegeixen això saben de què estem parlant. Saben el que és fer unes sèries per a la preparació, per exemple, d’una marató en la que es vol baixar de 4 hores. Saben que són mortals. Saben que només et salva el minut o els minuts que t’has establert per descansar entre mig de cadascuna. Saben que les sèries de 400 metres d’un programa d’entrenament són les més exigents, per més moderades de ritme que siguin, i en fer-ne vuit o deu acabes fet pols. Dons bé, el kenyà en va fer més d’un centenar sense parar, sense ni un segon de recuperació.\nEstà clar que els atletes que són capaços de batre rècords del món com en Kipsang, que ha corregut nou maratons i n’ha guanyat sis -quatre d’elles per sota de 2h05- són d’una altra galàxia. I que l’atletisme professional i el córrer pel plaer del córrer són dos coses molt diferents.\nPublicat per Miquel Pucurull a 5:41 Cap comentari: