MEMÒRIA ARTÍSTICA DE 2018\n- de gener 29, 2019\nTotes les activitats que s’han realitzat des de que es va iniciar el projecte, han tingut un perfil innovador i creatiu poc habitual en el panorama escènic de Castelló. Recordeu Els Clàssics en Silenci, aquell concert amb la premissa de no escoltar aplaudiments fins que l’últim acord de la vetlada deixara de sonar.\nCom no, també remarcable el segon diumenge de Pasqua, quan els membres de les seccions de saxos i metalls i 4 extraordinàries veus solistes, Marta Tolsà (soprano) Lua Alonso (Contralt) Oscar García (Tenor) Paco Cholvi (Baríton) sota la direcció de la mestra Beatriz Fernàndez, posaren música a la Missa de Glòria celebrada a l’Església amb una composició de Vaugham Williams.\nRecordem la matinal a la plaça de l’Om amb els 69 Pasdobles, on reunirem molta gent per fer un tast dels productes del nostre veí Salva Pereperez al temps que escoltàvem coneguts pasdobles de la mà de la nostra banda dirigida pels mestres Raúl Seguí i Ignasi Climent.\nAquella mateixa vesprada gaudirem d’una sessió de cinema mut, projectada sobre la paret que tantes pel·lícules ha vist al REX, amb la presentació impecable de Lambert Giner i la música al piano del nostre veí i impressionant artista Héctor Francés. Tots dos ens transportaren al cinema en els seus orígens. El títol d’aquell espectacle va ser L’Art amb L’Art.\nUna setmana després celebrarem el dia de les Mares amb La Mare dels Vents. El concert del quintet Gravitas Sine format per els músics locals Martín Carrascosa Puertos, Rubén García Ferrando i Marcos Badal Clar i els seus companys Anna Soriano Serrano i Rafael Perelló Marzo. Un concert combinat amb repertori clàssic per a la formació de cambra amb tocs lleus de poesia en les veus de Rafael Estrada i Eduardo Benetó.\nPassat l’estiu, inaugurarem el curs. La impressionant secció de saxos de la banda, enceten l’espectacle amb l’Ingràvid Sax Quartet, format per Carlos Benavent, Pepe Poveda, Màxim Martínez i Andreu Puertos. Finalitza l’acte amb la secció completa sobre l’escenari amb la sorprenent i racial balladora local Paula Caldés Martorell. Paula interpretà una coreografia pròpia sota el marc sonor de la Dansa Ritual del Foc de Manuel de Falla.\nPer a la festivitat de Santa Cecília, les seccions de flautes, clarinets i metalls, dirigides per la mestra Beatriz Fernàndez, ens ofereixen una mostra de treball al voltant de la Música de Cambra. Interpreten sorprenents adaptacions de peces simfòniques i d’entreteniment que van fer gaudir al públic que va assistir a l’auditori. L’entrada és gratuïta però el públic que assisteix a l’auditori deixa la seua inestimable col·laboració en forma de donatius a l’eixida dels concert. Tot un símptoma de complicitat formidable que en realitat és el que el projecte d’ELS ANELLS INGRÀVIDS porta implícit des de la seua gènesi.\nEl darrer espectacle de 2018 va ser un recital de poesia i música que tancà el ritme frenètic d’activitats del projecte. Sobre l’escenari del Rex es va presentar l’Àlbum de poesia “Les Paraules Somnàmbules” 2on treball discogràfic d’Eduardo Benetó, gravat per Juanjo Gimeno amb producció musical de Federico Grau i amb l’acompanyament de la veu i poemes de Rafael Estrada i la guitarra dolcíssima d’Enric Ribes Martorell. L’acte el va obrir el jove violinista local Martí Bravo amb una excel·lent i serena interpretació de la partita de Bach 1004.\nAna López va ser l’encarregada de situar-nos en el context del contingut del disc de manera il·lustrativa i ens va guiar pel món de la literatura que en la veu i l’expressivitat d’Eduardo va sonar emocionada a l’Auditori.\nLa Lira va tancar un any per a recordar, un esforç extraordinari que ha tingut, en el públic assistent a cada esdeveniment, un suport fonamental.\n2019 continua amb la il·lusió intacta, fem música, fem art, fem entreteniment, fem poble. No deixeu de donar-nos el vostre desinteressat suport.\nQualsevol comentari serà molt benvingut. Gràcies.\nCONQUISTANDO ESCALONES; GAL.LA BENÈFICA\n- de febrer 28, 2019\nGal.la benèfica en favor de la “ASOCIACIÓN CONQUISTANDO ESCALONES”que es realitzarà el proper dia 15 de març a les 19:30h a la sala Iturbi del Palau de la Música de València.\nEl títol de la gal.la és MÚSICS VALENCIANS PER LA CIÈNCIA i la recaptació anirà íntegrament destinada a la investigació de la malaltia singular que pateix el col·lectiu que forma aquesta associació i que s’anomena Distròfia Muscular de Cintures 1F. Aquesta col·lectiu lluita no sols per trobar una cura a la seua malaltia sinó que, a través de la investigació de la insòlita mutació genètica que comparteixen els fa immunes a la SIDA i pot ser aquest un dels camins que ens lliure de lesinfermetats tan rares, poderoses i temibles que ens envolten.\nLa Gal.la estarà presentada per la periodista Amàlia Garrigós i l’elenc d’artistes serà ben ample abastant diferents estils musicals.\nAL TALL, VICENT TORRENT, AMORES GRUP DE PERCUSSIÓ, ORFEÒ VALENCIÀ, QUINTET CASULANA, B3: BROUWER TRIO, PURPUR…


Les famílies que recorren a Càritas a la Diòcesi de Tortosa requerixen més serveis ara que en plena crisi - Setmanari l'Ebre\nLes famílies que recorren a Càritas a la Diòcesi de Tortosa requerixen més serveis ara que en plena crisi | Càritas\nMalgrat que s’ha estancat el nombre de famílies que acudixen a Càritas Diocesana del Bisbat de Tortosa per a pal·liar la pobresa que sofrixen en els darrers anys, el nombre d’intervencions per família ha anat en augment.\nS’ha passat de les 7,2 intervencions per família l’any 2010 a les 15 intervencions el passat 2018. Això indica que es beneficien de més d’un servei que oferix l’entitat per a cobrir les necessitats més bàsiques. “La pobresa i la necessitat continua, encara que els mitjans de comunicació ens pinten una altra realitat de recuperació. Veiem que les famílies necessiten més ajudes, ja siga d’escolta, d’ajuda, per a fer gestions... tot a través de Càritas”, opina Agustí Adell, secretari general de Càritas Diocesana. Aquesta és una de les principals conclusions que aporta l’entitat catòlica en la seua darrera memòria social. L’enquistament de la pobresa també s’ha remarcat amb el darrer informe de la fundació FOESSA, que recull que la pobresa afecta 8,5 milions de persones a l’Estat espanyol.\nDurant el 2018 han prestat fins a 48.000 serveis personals als integrants de les més de 3.000 famílies que han estat ateses pels 34 equips locals de Càritas a la Diòcesi de Tortosa, que inclou territori ebrenc i del nord del País Valencià. La memòria també destaca que “el 52% de les persones que acudixen a Càritas són dones i que s’atenen majoritàriament més persones de nacionalitat espanyola que estrangera”.\nDurant este darrer any gairebé 600 voluntaris, a banda de les 18 persones contractades per l’entitat, han permès tirar endavant fins a 20 projectes de caritat, com ara els serveis de gent gran, Botigues de Roba Solidària o beques menjador. Part d’estos projectes es destinen als més petits, i això vol dir que s’aposta per l’educació: “Com menys nivell d’estudis, més índex d’exclusió social”. Davant la dada que la gran majoria de les persones que atenen compten només amb estudis primaris o inferiors, l’entitat vol evitar la pobresa intergeneracional. “Si aconseguim que un nen o nena supere els estudis primaris per a assolir-ne uns de secundaris, segurament haurem aconseguit que una família d’aquí a 15 anys no estiga a Càritas, i que els fills, tampoc. Per això l’educació és la clau”, explica Adell.\nEls programes que han atès més famílies són el Projecte d’Acollida i Acompanyament –en què en este darrer any han participat gairebé 8.000 persones i al qual s’han destinat 526 mil euros– i el programa Projecte Aliments –del qual s’han beneficiat unes 2.490 famílies– que va poder recaptar fins a 590 mil quilos de menjar des dels diferents recaptes d’aliments que organitza periòdicament l’entitat, així com les donacions que arriben a les parròquies.\nLa Diòcesi ha assegurat que prop de 90 euros de cada 100, dels 2.256.963 euros de pressupost de l’any 2018, ha retornat a la societat en forma de caritat, ja siga en ajudes directes, promoció o empoderament d’estes persones que patixen exclusió social. “Càritas suposa, juntament amb Mans Unides i les missions al tercer món, un 35% de tota l’economia diocesana; podem dir que una tercera part del pressupost es destina a accions de caritat”, ha destacat el bisbe de Tortosa, Enrique Benavent.\nCàritas a la Diòcesi de Tortosa


Ahir a la tarda vam ser a l'event Vins Singulars, organitzat per nostre distribuïdor Barcelona Vinos a la llotja del Camp Nou. Hi van participar 46 cellers vinguts d'arreu de Catalunya, Espanya i fins i tot d'altres països d'Europa o de llocs tan llunyans com Nova Zelanda i Sudàfrica. Celler Vell vam ser l'únic representant de la D.O. Cava.\nQuan faig un arròs com el d'avui no puc evitar pensar que és un risotto frutti di terra. No és un risotto com el farien a Itàlia, perquè el mantecato el faig amb un formatge diferent, i per mullar el sofregit de ceba, què millor que substituir el vi blanc dels italians per un bon cava català com els de Celler Vell. I per preservar els matisos que aporta el cava, fem servir un formatge més suau que el parmesà, perquè no domini en el plat.


SEGISABEL VOLTANT EL MÓN: de juliol 2011\nDE NIÀGARA A NOVA YORK\naquest matí hem sortit aviat de Niàgara per encaminar-nos a la gran poma:NY\nL'entrada a EEUU ha estat més variopinta que la sortida. S'ho miren amb lupa.\nEl viatge ha estat molt tranquil i per darrers moments tots els del grup hem pogut gaudir de la convivència que hem fet aquests dies.\nHem dinat a un bufet de carretera i després directes a NY. Hem entrat per l'estat de New Jersey.\nUn any abans de casar-nos havíem fet un circuit organitzat amb un resultat satisfactori. Aquest circuit ha estat molt enriquidor per tot el que hem vist, viscut i gaudit però part del nostre cor està a Barcelona amb la Mònica i el Beagle.\nQuina llàstima no haver viscut en plenitud el viatge tots 4!!1\nEn tornar a NY hem anat a mirar botigues i a descobrir l'entorn proper a l'hotel.\nDemà toca descobrir més NY.\nPublicat per segisabel a 3:17 Cap comentari:\nTORONTO - NIÀGARA\nAixò del circuit i descobrir Canadà s'acaba.\nAvui és la darrera etapa.\nDemà tornem a nova York\nEl que hem fet aquest matí és descobrir la ciutat soterrànea de Toronto, l'hotel royal, el parlament i el mercat. El que més ens ha agradat ha estat el mercat i el parlament. Hi ha un edifici Flatiron com a NY.\nAbans de dinar hem arribar a Niàgara-on-the-lake. Un petit poble molt coquetó que té el llac i el fort dels EEUU. M'he mullat els peus al llac.\nHem dinat a un Wendis de Niàgara falls (un lloc extremadament horrorós i lleig).\nAcabats de dinar creuer per les catarates i posteriorment arribada a l'hotel Hilton.\nLes catarates ens les imaginàvem més grans.\nEl que és espectacular és l'habitació suite de l'hotel. Dos habitacions amb jacuzzi, d'una de les habitacions de refiló es veu la catatrata ferradura.\nDemà tornem a la gran poma:NY\nPublicat per segisabel a 1:26 Cap comentari:\nOTAWA -MIL ILLES- TORONTO\nAvui el dia ha pogut amb nosaltres.\nOtawa, Creuer per les mil illes i Toronto.\nQuantes coses que hi ha al món per descobrir!!!!\nOTAWA i CANVI DE GUÀRDIA\nGAUDINT DEL PARLAMENT OTAWÈS I CREUER PER LES MIL ILLES\nAra passegem per Toronto\nPublicat per segisabel a 5:24 Cap comentari:\nQUEBEC 8 I 9 DE JULIOL\n6 juliol Descobrint Manhattan\n5 de juliol NY ja ens ha rebut


Educació multiplica per cinc la inversió en promoció del valencià en quatre anys - Diari La Veu\nEscriba el número 468622\nLa Conselleria d'Educació va recuperar en 2016 les ajudes per a la producció literària i n'ha creat unes específiques per a llibreries. / DIARI LA VEU\nVALÈNCIA. Que el valencià ha guanyat presència en la vida pública en els darrers anys és una evidència. Els polítics empren més el valencià ara que abans, els mitjans de comunicació han anat incorporant més informació en valencià en els i nombroses entitats, col·lectius i associacions han fet del valencià la seua llengua habitual de comunicació.\nÉs cert que la utilització del valencià com a idioma d'expressió habitual dels actuals responsables polítics ha ajudat a la normalització de l'ús però no explica del tot l'increment de la presència de la llengua d'Ausiàs March en l'esfera pública. No es pot entendre l'increment de l'ús de la llengua pròpia si s'obvia el considerable augment pressupostari de les partides per a la promoció del valencià.\nEn aquest sentit, les dades de què disposa la Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport revelen que el pressupost s'ha multiplicat per cinc en els darrers quatre anys. Així, del darrer exercici pressupostari elaborat per la consellera María José Català –actual candidata del PPCV a l'Alcaldia de València– al quart pressupost dissenyat pel conseller Vicent Marzà, s'ha passat d'una inversió d'1,7 milions d'euros per a la promoció del valencià el 2015 als 8,6 milions d'euros que s'executaran el 2019.\nLa partida per a la promoció del valencià amb major dotació pressupostària de 2019 serà la reservada per al foment de la llengua en els mitjans de comunicació. El pressupost de la Generalitat per a enguany recull una partida de 2,8 milions perquè ràdios, televisions i diaris informen en valencià. Aquesta línia d'ajudes ha experimentat un notable creixement en els pressuposts del Botànic, suscitant així l'interés de més empreses periodístiques cada any.\nL'evolució de les ajudes als mitjans reflecteix aquest increment. El 2015 es van convocar subvencions per valor d'1,5 milions d'euros que es van repartir entre 58 adjudicataris mentre que el 2018 es van repartir 2,8 milions d'euros entre 177 empreses. Aquesta inversió ha tingut un impacte econòmic directe que es xifra en almenys 30 milions d'euros des de 2015. Concretament, les últimes dades publicades per la Conselleria són relatives a 2017 i revelen que les empreses periodístiques van invertir 13.785.856 euros en el foment del valencià, dels quals únicament 2,8 milions d'euros són subvencionats per Educació.\nCol·lectius, entitats i associacions\nLa partida reservada per a la promoció del valencià d'associacions, entitats culturals, col·legis professionals, universitats i clubs esportius és la que ha experimentat el major increment durant la legislatura del Botànic. Els diners que inverteix ara la Conselleria en aquesta partida s'han multiplicat per 25 en passar dels 100.000 euros de l'any 2015 –amb pressupost del PPCV– als 2,5 milions d'euros de 2019, que seran 560.000 euros més que el 2018.\nDe 100.000 euros en 2015 a 2 milions d'euros el 2019. Aquesta és l'evolució que han experimentat les ajudes destinades a les entitats locals i que serveixen perquè els ajuntaments puguen retolar en valencià, confeccionar les seues programacions culturals, oferir formació lingüística o sufragar serveis i voluntariats lingüístics. Actualment, la meitat dels 543 municipis valencians han accedit a aquestes subvencions.\nPer últim, el sector cultural també ha vist com Política Lingüística ha incentivat la producció en llengua pròpia. Així, el 2018 es van crear les ajudes per al teatre, el cinema, les llibreries i la publicitat amb un pressupost de 400.000 euros que enguany s'ha incrementat fins al mig milió d'euros. En el terreny musical també es van crear, en aquest cas el 2016, unes ajudes destinades a l'organització de festivals, la celebració de concerts i la producció musical que van comptar en la seua primera convocatòria amb un pressupost de 200.000 euros. La partida pressupostària es va mantindre el 2018 i el 2019 s'incrementa fins als 600.000 euros.\nTambé en l'àmbit cultural, pel que fa al foment del multilingüisme en la producció literària, la Conselleria d'Educació ha recuperat la línia d'ajudes per a traduir al valencià i del valencià a altres llengües. En la convocatòria de l'any 2016-2017 el pressupost reservat per a aquestes accions va ser de 100.000 euros. El 2018 el pressupost va decréixer fins als 50.000 euros però enguany arribarà als 150.000 euros.\n"El valencià té retorn econòmic"\nL'evolució de les ajudes a la promoció del valencià en el període 2015-2019 va experimentar el seu gran salt en el primer any del govern del Botànic. Del pressupost de 2015 del govern del popular Alberto Fabra, en què es van dedicar 1,7 milions a la promoció del valencià, es va passar a 4,9 milions el 2016, que va ser el primer any amb un pressupost elaborat per l'actual Consell. El 2017 el total de les ajudes va arribar als 6,2 milions i el 2018 als 6,5 milions d'euros. En aquest darrer any de legislatura, la promoció del valencià experimentarà un nou salt quantitatiu arribant a 8,6 milions d'euros.\nEl director general de Política Lingüística, Rubén Trenzano, explica a Diari La Veu que l'increment pressupostari dels darrers anys és la translació de "l'aposta decidida" del govern del Botànic pel valencià. Trenzano assenyala que el Consell tenia clar que la promoció i protecció de la llengua "no sols havia de fer-se a través del desenvolupament normatiu sinó acompanyant el foment amb ajudes destinades a empreses, mitjans de comunicació, teixit associatiu...".\nEl responsable del foment del valencià justifica l'increment de les ajudes assegurant que la "inversió en valencià té retorn econòmic". De moment aquesta afirmació és una realitat empírica a la qual encara no pot posar xifres. És una qüestió de setmanes, ja que la Direcció General de Política Lingüística va encarregar a l'Institut Valencià d'Investigacions Econòmiques (IVIE) un estudi que permetrà saber la contribució del valencià al PIB, mesurar la riquesa que genera i quantificar el seu valor econòmic. Aquest estudi que l'IVIE està ultimant està previst que el conseller Vicent Marzà el puga presentar en les pròximes setmanes.\nEscriba el número 588004


El Figueres ingressa un 145% més de publicitat respecte a la temporada passada - Empordà\nEl Figueres ingressa un 145% més de publicitat respecte a la temporada passada\nEncara s'ha tancat el curs, però la junta directiva dona per "assolit l'objectiu del rigor econòmic" i espera tancar-lo apropant-se als 122.000 euros\nTATIANA PÉREZ 13.03.2019 | 13:44\nRepresentants de l´àrea econòmica de la Unió. EMPORDA.INFO\nRepresentants de l´àrea econòmica de la Unió.\nLa junta directiva de la Unió, encapçalada pel president Narcís Bardalet, ha presentat aquest migdia els resultats de la gestió econòmica del club. De moment, els ingressos publicitaris ja s'han incrementat un 145% més respecte a la temporada passada i s'espera tancar el curs amb una xifra que rondaria els 122.000 euros. La temporada passada van ser 50.000 euros.\n"S'ha d'agrair la feina feta. Tenim tanta publicitat com quan jugàvem a Segona A. Això és el resultat de la dedicació de les persones que formen l'àrea econòmica. De la mateixa manera que un equip de futbol, són onze: Santi Coto, Aitor Barros, David Prats, Joan Gardell, Xavier Seguranyes, Ramon Cano, Mika Wijesinghe, Gregori Gómez, Carles Palahí, Josep Uriel i Gabriel Canimas", ha dit el doctor Bardalet.\nEl coordinador de l'àrea econòmica, Santi Coto, ha explicat que "no podem explicar el projecte econòmic que tenim preparat pel futur del club, però tots treballem amb l'objectiu de fer una Unió Esportiva Figueres més gran, pròspera i el més professional possible". "Des de la nostra arribada, hem fet un creixement important en l'àmbit comercial i d'empreses amb un projecte assumible, ambiciós i molt proper als negocis de la ciutat i de la comarca per fer-los partícips de la seva presència en la nostra entitat i així garantir un flux d'ingressos periòdics i constants".\nD'aquesta manera, es dona per "assolit l'objectiu de rigor econòmic que ens vam marcar inicialment". Les dades econòmiques que s'han presentat queden "totalment al marge del període electoral", tal com ha remarcat el cap de l'àrea social, Ramon Serra.\nEls Premis de Narrativa Diàlegs d'Educació tornen a citar alumnat.\nEl Consell Comarcal ultima la licitació de la protectora d'animals a Pedret i Marzà.\nAgnès Lladó incorpora Gregori Peral a la llista d'ERC Figueres.


Més complexitat en l’amenaça terrorista l’any 2018 – Notes de seguretat\nEl fenomen terrorista ha continuat representant una amenaça de seguretat important per a la Unió Europea durant l’any 2018. Així es desprèn del darrer informe publicat per Europol –Europol’s 2019 EU Terrorism Situation and Trend Report (TE-SAT)–, que considera que el nivell d’amenaça terrorista no ha disminuït, sinó que aquesta ha esdevingut més complexa.\nEn el total d’atacs terroristes van morir tretze persones i unes desenes van resultar ferides. Amb aquestes xifres i en comparació amb el 2017, el nombre d’atacs i de víctimes es va reduir significativament tot i que va augmentar la xifra de grups terroristes investigats i detinguts a la UE.\nL’Informe de tendències de la UE sobre la situació i evolució del terrorisme l’any 2018 és un document sol·licitat pel Parlament Europeu que proporciona una visió concisa de la naturalesa de l’amenaça terrorista a què s’enfronta la UE.\nEntre les principals tendències que destaca el document trobem:\n– Tots els atacs terroristes van ser de naturalesa gihadista, comesos per individus sols i contra civils.\n– Els problemes de salut mental d’alguns autors van contribuir a la complexitat del fenomen. Els atacs gihadistes es van dur a terme emprant armes de foc o armes no sofisticades i de fàcil accés, com ara ganivets.\n– El nivell d’amenaça terrorista a tota la UE continua essent elevat, entre altres coses, pel nombre significatiu d’atacs frustrats i pels 16 grups terroristes gihadistes detinguts.\n– Tres grups terroristes interceptats per la policia el 2018 tenien la intenció, entre d’altres, de produir i/o utilitzar explosius i materials químics o biològics. També es va detectar un increment de l’ús de barreges pirotècniques per produir artefactes explosius.\n– Augment generalitzat de la propaganda i les amenaces terroristes d’NBQ.\n– Mentre que els menors d’edat són essencialment víctimes, hi ha preocupació entre els estats membres de la UE per si poden haver estat exposats a l’adoctrinament i la formació i, per tant, esdevenir una amenaça potencial.\n– Existeix preocupació perquè persones amb antecedents penals o empresonades siguin vulnerables a l’adoctrinament i puguin participar en activitats terroristes.\n– Els estats membres de la UE consideren probable que la disminució del control territorial d’Estat Islàmic sigui substituïda per un augment dels esforços d’Al Qaida per recuperar el poder i la influència.\n– Mentre que la propaganda en línia es mantenia tecnològicament avançada i els pirates informàtics semblen tenir coneixements sobre les eines de comunicació xifrades, les capacitats i tècniques dels atacs cibernètics dels grups eren rudimentàries.\n– Durant l’any 2018, no va sorgir cap grup terrorista amb capacitat demostrada per dur a terme atacs cibernètics efectius.\n– L’Informe també ofereix una visió general de la situació terrorista fora de la UE, incloses zones en conflicte com l’Afganistan, l’Iraq, Líbia o Síria.\nThe greater complexity of the terrorist threat in 2018


Villa Nike B&B Melendugno Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Oceania 9, Melendugno, Melendugno, Itàlia, 73026 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Villa Nike B&B és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten San Foca. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Villa Nike B&B asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia, Zones públiques amb Wi-Fi.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villa Nike B&B la base perfecta per a gaudir de la seva estada a San Foca.\nTots els comentaris (15) Parelles (13) Viatgers en solitari (1) Grups (1)


La Fiscalia insta a centrar la investigació a Podem en el contracte amb Neurona - Diari de Girona\nLa Fiscalia insta a centrar la investigació a Podem en el contracte amb Neurona\nEl Congrés rebutja establir una comissió per indagar sobre el finançament del partit liderat per Pablo Iglesias\nángeles vázquez/efe 09.09.2020 | 00:11\nLa Fiscalia insta a centrar la investigació a Podem en el contracte amb Neurona Diari de Girona\nLa Fiscalia ha demanat al Jutjat d'Instrucció número 42 de Madrid que centri en Neurona la investigació oberta sobre el presumpte finançament irregular de Podem arran dels fets denunciats per l'exadvocat d'aquesta formació José Manuel Calvente. Segons l'opinió del ministeri públic, només ha de seguir endavant amb la part de la investigació relativa al contracte subscrit entre el partit i la societat mercantil Neurona Consulting per a les eleccions generals del 28 d'abril de 2019, al qual al·ludia el Tribunal de Comptes en un dels seus informes, perquè la resta d'assumptes inclosos en les actuacions són «rumors, sospites o suspicàcies» sense dades que els corroborin, i acordar una bateria de diligències a partir d'ells resultaria «completament contrari al que es pretén en una instrucció judicial».\nCalvente va denunciar diversos assumptes: el destí de 50.000 euros de la caixa de solidaritat del partit a l'associació #404 Comunicación Popular; l'accés «no consentit» al contingut del disc dur de la també advocada Marta Flor Núñez; la licitació irregular d'obres, sobretot l'adjudicació «a dit» de les de condicionament d'un immoble a Madrid, i la contractació fraudulenta de despeses de campanya i cobrament de comissions a través de contractes amb Neurona Consulting i ABD Europa.\nD'altra banda, la Junta de Portaveus del Congrés va decidir ahir rebutjar els debats sobre la comissió d'investigació sobre el finançament de Podem, que finalment no es crearà. Així, el PSOE es va negar a fixar aquest assumpte a l'ordre del dia del proper ple de la cambra.\nPodem demana 20 anys de presó a Jordi Pujol per corrupció.\nPSOE i Podem preparen una petició de comissió d'investigació sobre el cas «Kitchen».\nEl Govern reitera que Cs i ERC seran «importants» per als pressupostos.


Monika Buch (València, 1936) va ser l’única espanyola que va estudiar en la HfG d’Ulm (Escola Superior de Gestaltung o Escola d’Ulm), institució que va ser concebuda com l’hereva de la revolucionària Bauhaus. Monika Buch, de pares alemanys, va passar la infància entre Alemanya i Espanya, on la seua família es va desplaçar per a evitar la Guerra Civil i la Segona Guerra Mundial, respectivament.\nL’any 1956, després de finalitzar els estudis en el Col·legi Alemany de Barcelona, la seua mare li va presentar un retall de premsa amb un article de Die Zeit sobre la inauguració del nou edifici de Max Bill per a l’Hochschule für Gestaltung (HfG), fet que la va impulsar a viatjar a la ciutat alemanya d’Ulm i cursar estudis en aquesta escola entre 1956 i 1958.\nDesprés de la seua etapa a Ulm es va traslladar a Utrecht, on va cursar els estudis universitaris de pedagogia i psicologia infantil. Durant dos anys va centrar la seua activitat en el camp del disseny de joguets a la fàbrica holandesa ADO. Des de 1972 es va dedicar al treball artístic, amb recerques centrades en la interrelació forma-color. Actualment viu a Utrecht.\nLa seua obra es fonamenta en el que va aprendre a la HfG. En paraules de l’artista mateix: “Sempre partisc d’una idea o una pregunta que vull resoldre. M’interessa la percepció: què és el que veig i per què, per això m’agrada treballar en un tema amb variacions. L’estètica és important, però moltes vegades més en un segon pla. Una obra pot ser bella o agradable de veure, però per a mi ha de tenir alguna cosa més, alguna cosa interessant que et crida l’atenció o que atrau la teua mirada cada vegada i vols descobrir el que t’inquieta”.\nAquesta exposició, “Monika Buch. Línia i Mòdul”, vol donar a conèixer la trajectòria d’aquesta pintora en les diferents sèries que al llarg de sis dècades ha pres i reprès, en una cerca inquieta i constant de l’expressió plàstica a través de la línia, de les modulacions i el color.\nJavier Martín. Comissari de l’exposició


Municipalitzem l'aigua a Terrassa. Per una Gestió Pública i Democràtica de l’Aigua - CGTCatalunya.cat\ndijous 9 de març de 2017 / Comunicats / Visites: 404\nLa concessió atorgada a Mina de Terrassa per l’Ajuntament de 1941, fa 75 anys, va concloure el passat 9 de desembre de 2.016 . El procés de reversió del servei ha estat ferotgement qüestionat per la companyia, posant tota sèrie d’entrebancs que van més enllà del que ha de permetre una democràcia del Segle XXI.\nMina de Terrassa – Agbar, sistemàticament s’ha negat a facilitar informació essencial pel procés normativitzat de liquidació de la concessió del servei d’aigua, quan el titular-l’AJuntament- té el dret a tenir-la tota per garantir la continuïtat del servei del que és responsable. Mina posa entrebancs a la reversió dels que a hores d’ara ja són béns de l’Ajuntament de Terrassa. Tampoc ha facilitat informació tècnica i l’accés a inspeccionar instal·lacions del servei d’abastament d’aigua municipal.\n* Manifest extret de la web la Taula de l’aigua de Terrassa


Clara Antúnez: 16 de Gener 2015: taller Wine Creation a l'Antiga Fàbrica Damm\n16 de Gener 2015: taller Wine Creation a l'Antiga Fàbrica Damm\nEl passat 16 de gener al vespre a l'Antiga Fàbrica Damm vaig dirigir una activitat dinàmica relacionada amb el món del vi i l’enologia. Un Wine Creation, organitzat pel Marc Ribas de Humanside.\nCom el seu nom indica és un taller original on cadascú es feia el seu vi.\nUn conjunt de 62 empresaris del sector dels transports van compartir una jornada per crear dinàmiques d’equip que repercuteixen positivament amb la satisfacció dels treballadors i milloren la qualitat del treball.\nEl taller s’organitza de la següent manera:\nVaig començar fent un tast de tres vins monovarietals: Garnatxa, Cabernet Sauvingon i Ull de llebre del Pla de Bages. És un tast sensorial i conceptual. Busquem les característiques més significatives de cada varietat.\nSeguidament el Marc va explicar que havien de fer ells el seu propi cupatge (mescla) segons les característiques que volen que tingui la seva empresa. L’atenció va recaure sobretot en els conceptes de les varietats.\nPer acabar el procés van calcular, amb provetes i vasos medidors, la quantitat de vi necessària per fer un vi igual per cada membre de l’equip. Seguidament, els van embotellar i tapar.\nPer anar acabant, calia que fessin volar la seva imaginació i dissenyessin les etiquetes adequades pel seu producte.\nUna experiència original veure les marques i dibuixos, segons l’edat dels membres de l’equip eren més modernes o súper clàssiques.\nFinalment, el portaveu de cadascun dels equips va haver de presentar el vi davant de tots els companys de feina.\nVan marxar ben contents amb el seu vi sota el braç!


Arxius de Blog Noticies - Petrolis Figueres - Venda de gasoil a domicili - Carburants i combustibles.\nInici » Blog Noticies\nAls mesos més freds de l’any, la calefacció és essencial per mantenir les nostres llars confortables. No obstant això, també és important ser conscients de… Read More »Gasoil per a comunitats de veïns\n9 de març de 2022 11 d'abril de 2022\nHi ha moltes maneres de millorar l’aïllament d’un habitatge per estalviar calefacció. Si casa teva no està ben aïllada, podria estar perdent calor a través… Read More »Com millorar l’aïllament d’un habitatge per estalviar en el consum del sistema de calefacció\n9 de febrer de 2022 11 d'abril de 2022\nSi tens la sort de tenir un segon habitatge que es troba al camp, saps que no hi ha res millor que escapar-s’hi els caps… Read More »Calefacció de gasoil per a una casa de poble\n25 de gener de 2022 13 d'abril de 2022\nSi estàs buscant una nova caldera de gasoil, és possible que estiguis considerant els diversos models que hi ha al mercat. Les calderes de gasoil… Read More »Nova caldera de gasoil: Tot el que necessites saber\n27 de desembre de 2021 11 d'abril de 2022\nCom triar la mida adequada d’una caldera de gasoil per a una casa de 200 metres? Aquesta és una pregunta que ens fan molts clients.… Read More »Com triar la mida d’una caldera de gasoil adequada?\n15 de novembre de 2021 11 d'abril de 2022\nLes calderes de gasoil més indicades per a calefacció són les calderes de condensació, que escalfen aigua que és repartida pel sistema de calefacció per… Read More »Calderes de gasoil per a calefacció. Quines són les millors?\nLa caldera de gasoil està dissenyada per a produir calefacció i aigua sanitària calenta (ACS) en l’habitatge. D’acord amb la tecnologia utilitzada per a la… Read More »Caldera de gasoil per a aigua sanitària calenta\n15 de setembre de 2021 11 d'abril de 2022\nEl gasoil B està especialment indicat per a ús agrícola (tractors, maquinària agrícola) i industrial A la nostra empresa de carburants ens encarreguem del subministrament… Read More »Gasoil agrícola o industrial a Figueres\nUna de les formes més utilitzades per augmentar la capacitat de subministrament de gasoil és connectar dos o més dipòsits. La normativa en vigor estableix… Read More »Com augmentar la capacitat de subministrament de gasoil?\nEl gasoil, també conegut com a gasoil, és un hidrocarbur usat en diversos sistemes de calefacció, els quals solen ser de llarga vida útil. No… Read More »Com netejar el dipòsit de gasoil?\n19 de maig de 2021 11 d'abril de 2022\nFa poques setmanes que deixem enrere l’hivern. Amb l’arribada de la primavera la temperatura incrementa i les factures per l’ús de calefacció descendeixen. Després d’un… Read More »Trucs per a maximitzar el rendiment de la caldera a la primavera\nLa gasolina i gasoil, també conegut com a gasoil, són productes obtinguts com derivats del petroli i utilitzats àmpliament com a combustibles en diferents mitjans… Read More »Diferències entre gasolina i gasoil per a motors


Cinquè Donasport i cinquena ruta senderista especial per a dones - Agenda - Dones en Xarxa\nCinquè Donasport i cinquena ruta senderista especial per a dones\nLloc: Estació de Renfe Vacarisses-Torreblanca\nRUTA SENDERISTA DONASPORT 2014 - Turó del Ros i Puig Cendrós (Vallès Occidental – Baix Llobregat)\nLa ruta són uns 14 km y 600 de desnivell, menys de quatre hores efectives de marxa repartides durant tot el dia.\nMaterial: roba i calçat adequat per a caminar per la muntanya, impermeable, guants. Cal portar també el dinar i la beguda.\nAQUESTA EXCURSIÓ, NO INCLOU ASSEGURANÇA EN CAS D’ACCIDENT. L’assegurança corre a càrrec de cadascú, no assumint les PG cap responsabilitat pels danys o perjudicis que la pràctica de l’activitat pugui ocasionar a un mateix i/o a tercers.\nMés informació Donasport


Aquest divendres s’ha presentat a la Biblioteca Martorell el Llibre de veritats i secrets de Ramon Gasch, que narra la vida i el pensament de Ramon Llull, des del seu naixement fins els 30 anys. Gasch, enginyer tècnic i elèctric, és també escriptor i va ser coautor de l’obra Bon cop de falç, a quatre mans amb l’escriptor martorellenc Andreu González Castro. La novel·la està reconeguda amb el Premi Nèstor Lujan de novel·la històrica També és fundador del Grup d’Escriptors del Montseny (GEM). A través de les següents línies, que recull una entrevista realitzada a Ràdio Martorell, aprofundim en l’obra, que analitza el pensament de Llull aspectes vitals que van marcar la seva trajectòria.\nEl subtítol del seu llibre és 'L'obra perduda de Ramon Llull'. Per què?\nPerquè estic convençut que Llull va deixar constància escrita d’aquests 30 anys de la seva vida, tot i que l’obra hagi desaparegut. El que plantejo al llibre és que s’ha pogut recuperar aquesta vivència dels seus primers 30 anys de vida, i que ens mostra un Llull molt diferent del que ens pensem.\nA Llull tothom el té per un home molt seriós, molt posat en la teologia, en l’escolàstica, molt savi, analitzador de tots els elements...però ningú coneix la seva vessant de joglar, de cortesà, de cantant o de compositor de cançons. I he volgut trobar aquest Llull primari, jove.\nFer aquest tipus d’anàlisi necessita un període molt importat d’investigació per a poder novel·lar-ho després. Quan va decidir posar fill a l’agulla?\nJo em sento una mena de hooligan de Llull, i just després d’escriure junt amb l’Andreu González Castro La Venjança dels Almogàvers, li vaig proposar a l’editora Glòria Gasch aquest projecte d’escriure sobre els primers 30 anys de la vida de Llull, perquè no hi havia res escrit. Curiosament, ella m’havia reunit per proposar-me el mateix.\nHa de ser una tasca molt complicada la d’intentar reconstruir i posar-se en la pell de Ramon Llull...\nEm resulta relativament senzill posar-me en la pell de tots els meus personatges. Sóc capaç de veure les situacions, els ambients, les cares de les persones amb que està parlant. Quan a ell, per exemple, se li ensorra el vaixell a prop de Pisa veig les fustes com li cauen per sobre. M’és senzill ubicar-me, i per això escriure en primera persona em resulta una mica més fàcil.\nDistribueix la novel·la en 8 capítols i parteix d’un primer en el què explica el naixement, que té una gràcia especial.\nNo podia ser que el naixement de Ramon Llull fos normal. Evidentment a l’Edat Mitjana, al segle XIII, no n’hi havia cap, de naixement normal. Tots eren molt perillosos, arriscats i complicats. Però a més, el seu pare li detecta determinades capacitats i cerca algú que li ho pugui confirmar.\nDe fet, explica al llibre que el seu pare, quan neix, li talla un rínxol dels cabells...\nCal tenir en compte que aleshores Mallorca feia només tres anys que estava reconquerida pels cristians i que hi havia una gran col·lectivitat àrab i jueva semi expulsada i separada formant guettos. Al barri jueu, alguns habitants tenien fama de divins, de mags, de tenir poders especials. N’hi ha un, en Magaluf Sal·lat, que feia les prediccions de vida tocant els rínxols dels cabells i recreo aquest fet.\nCom continua, aquesta part més biogràfica?\nParlo de la seva joventut, quan ja comença a fer preguntes incòmodes. Entra al servei del rei Jaume I i després el príncep Jaume II, que més endavant serà futur rei de Mallorca. I d’aquí evoluciona la seva faceta com a cortesà, com a trobador. Es parla del seu matrimoni forçat i fallit amb Blanca Picany. I a partir d’aquí es recrea tota la seva faceta més desconeguda dels primers 30 anys de vida.\nAl marge del seu matrimoni fallit, es fa referència a un gran amor que té.\nSí, és Elionor de Castello, una genovesa que forma part de la llegenda de Llull. He intentat agafat tota la informació possible i l’he recreat com he pogut. Ell s’enamora perdudament d’aquesta dona. Crec que és la dona de la seva vida. L’empaita per tot arreu, ella li diu sempre que no i ell no ho entén. En un moment, Elionor li ensenya els seus pits destrossats per un carcinoma de pit i ell se’n va sorprès, desesperat, i la deixa sola. Tot i que aquesta part té un vernís de llegenda, crec que Elionor de Castello va existir i que influeix en la seva transformació posterior en una persona dedicada a la conversió dels heretges, una compensació al fet d’haver abandonat aquesta dona.\nEls poemes que es recreen al llibre i que recita Llull, són reals i seus?\nNo, no hi ha cap documentació. Hi ha la certesa que va escriure molts poemes trobadorescos, però no hi ha cap referència històrica, els va destruir tots. Ell tenia una vida de disbauxa i recitava un tipus de poema que es podia cantar amb llaüt, típic de l’època i amb el flabiol d’Occitània i vaig decidir de recrear-ne dos d’ells.\nCap a la part final de l’obra, Llull manté un diàleg amb Déu i aquest li demana resposta a diferents qüestions com la Santíssima Trinitat, la resurrecció, l’església i també els vicis. D’aquests, en descriu 9. Va ser així?\nEn les seves reflexions, Llull va definir una matriu amb 9 files i 6 columnes...en total 54 elements amb els que ell treballava per a les seves combinacions binàries i terràries, i així podia mirar si tots els elements, tant divins com humans, tenien un enllaç o relació, un joc brutal per fer treballar la ment. Va definir 9 virtuts, 9 principis, 9 relacions, 9 principis absoluts, 9 de relatius i 9 vicis, i de quina manera podien afectar l’home i la seva manera de ser.\nI no disten gaire dels actuals?\nVicis com l’avarícia, la luxúria, l’enveja, la peresa, l’ira, la falsedat o la inconstància. La ira la defineix com un vici que no es dóna per sí sol, sinó que té un altre element, necessita d’una altra part que la provoca. Són conceptes molt antics, però que mantenen una gran contemporaneïtat.\nVostè explica que són dos llibres en un, oi?\nEl llibre consta de dos llibres en un mateix. El primer s’enfoca vers la novel·la històrica, i el segon entra en la filosofia de Llull: la manera de combinar els elements, els seus informes, raonaments, principis. El recomano a qui li agradi la novel·la històrica i vulgui saber quelcom més de Ramon Llull. Jo he agafat la versió més simplificada possible per a que tothom en pugui treure profit.\nEntrevista Ramon Gasch


La Pedrera ara dansa | Jordi Sora i Domenjó\n9 Es pot dir ‘alcaldable’ en català?\nLa Pedrera ara dansa\nDes del 30 d’octubre fins al 27 de novembre a partir de les 20h, la Fundació Catalunya – La Pedrera organitza la sisena edició del cicle Dansa ara, un festival dedicat a la dansa contemporània, on coreògrafs reconeguts juntament amb joves creadors oferiran una mostra de les seves últimes creacions. Per a més informació, cliqueu aquí.\nBig Bounce | Foto: La Pedrera\nAmb la col·laboració de Graner-Mercat de les Flors, centre de creació i aprofundiment del llenguatge del cos i del moviment, es presenta un conjunt de peces molt diverses, que tenen com a objectiu recórrer el bon moment creatiu de la dansa contemporània. L’edició d’enguany, a més a més, presenta unes noves produccions creades expressament perquè siguin representades a diferents espais de La Pedrera, una aposta més d’aquest emblemàtic edifici per la creació contemporània.\nEn aquesta sisena edició es poden veure actuacions com les de Lali Ayguadé, Icognito i Saba, dues composicions sobre la vida, la intel·ligència i les percepcions.\nLes peces de Lali Ayguadé acostumen a ser enèrgiques i plenes de tensió narrativa. Durant molt anys ballarina insigne de la companyia Akram Khan, ha iniciat des de fa un parell de temporades una aventura personal a la recerca de col·laboracions amb les quals ampliar la seva tècnica acurada i capacitat per expressar els detalls ínfims de les emocions humanes. Amb una gran atenció pel treball sobre el terra, combina moviments propers a les arts marcials, fixant la mirada en el tors i les mans. A Incognito s’acompanya de Nicolas Ricchini, amb qui comparteix l’interès per una fisicalitat i virtuositat que els porta al xoc, a la confrontació entre els dos cossos. Sempre des de l’abstracció, però també la subtilesa del moviment. La coreografia de la segona peça, Saba, que interpreten Diego Sinniger i de nou Ricchini vol convertir-se en un obra més llarga. De moment a la Pedrera es veurà un extracte de vint minuts.\nUna altra de les coreografies de dansa que hi ha programades és la de Big Bouncers, Big Bounce / Site Specific, un treball centrat en el moviment, la paraula i l’espai.\nUs en vam parlar a Núvol a propòsit de l’estrena al Festival Ingràvid d’Olot 2013. El Col·lectiu Big Bouncers el formen Cecilia Colacrai, Mireia de Querol i Anna Rubirola, tres ballarines d’àmplia formació i solvència interpretativa. Amb un estudi previ de l’espai natural o històric on fan la peça, en aquest cas el primer pis de la preuada Casa Milà, presenten una recerca històrica a través dels records i les anècdotes de l’edifici. Un treball que completen amb la improvisació i el moviment sobtat, inesperat, a voltes descontextualizat que permet al públic una visió diferent del recinte on es duu a terme la coreografia. Sens dubte aquesta sessió serà una de les perles del Cicle Dansa Ara.\nTambé actuarà en aquest cicle el grup Joves Ara, format per Daniel Fernández, María García Vera i Paloma Muñoz, que presentaran Barro, Werner y el zapato i Memo de la Siberia, respectivament.\nRoberto Olivan presenta Eternament agraït, una dansa en què el mateix Olivan es despullarà per mostrar al públic quina persona és avui. Finalment, Pere Faura obsequiarà els assistents amb una Dansa Real Ja!, en què l’artista explora la mateixa dansa a través d’un collage coreogràfic de diferents solos emblemàtics farà reflexionar el públic sobre el paper, la necessitat o l’absurditat de la dansa contemporània actual.\nTots dos ballarins i coreògrafs tenen una dilatada projecció a l’estranger. Roberto Olivan es va formar a la prestigiosa P.A.R.T.S. de la coreògrafa Anne Teresa de Keersmaeker (Rosas) de Brussel·les i Pere Faura a l’Escola d’Arts d’Amsterdam. Des de fa un temps han decidit portar a casa nostra aquella important tradició de dansa contemporània del nord d’Europa i han fet créixer aquí iniciatives específiques. Olivan dirigeix des de fa 10 anys l’Enclave Arts del Moviment & Festival Deltebre Dansa, referent internacional per a ballarins arribats de tot arreu durant dues setmanes de juliol en les quals es combinen els cursos amb una extensa programació d’espectacles. Faura impulsa un dels projectes performatius i dansístics més interessants i estimulants de l’actual escena catalana. En la primera d’aquestes darreres dues sessions del Cicle a la Pedrera, Roberto Oliván presentarà una peça evocadora amb la qual vol retre homenatge i agraïment a tots aquells que durant la seva llarga trajectòria professional han estat essencials per a la seva projecció. Per la seva banda Pere Faura arribarà amb una de les propostes més íntimes, lligada també amb la seva carrera vital i coreogràfica, en la qual amb un sentit de l’humor extraordinari fa un repàs per alguns dels moments més famosos de la història de la dansa: una peculiar reinterpretació personal que tindrà lloc a diferents espais de la Pedrera.


Can Riera (l'Hospitalet de Llobregat) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCan Riera (l'Hospitalet de Llobregat)\nXipreret, 99-103. L'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès)\n41° 21′ 41″ N, 2° 05′ 49″ E / 41.361340°N,2.096993°E / 41.361340; 2.096993Coord.: 41° 21′ 41″ N, 2° 05′ 49″ E / 41.361340°N,2.096993°E / 41.361340; 2.096993\nCan Riera és una antiga masia de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès). Està protegida com a bé cultural d'interès local.\nÉs una masia de planta rectangular, del segle XVII, que consta de planta baixa i un pis i té la teulada a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana. La porta principal és d'arc de mig punt adovellada i al primer pis s'obren tres finestres amb la llinda i els brancals formats per carreus de pedra i l'ampit motllurat. A la banda de ponent, hi ha un cos adossat amb coberta a una aigua; aquí també s'obre una finestra de característiques similars a les del cos principal.\nTé un pati amb emparrat davant la porta i un antic safareig de tipus masia, fet d'obra sota un cobert, a la part esquerra del pati.\nNo es té altres referències que la seva construcció al segle XVII. Actualment és el dipòsit de l'Arxiu Històric de l'Hospitalet.\nEl Museu d'Història de l'Hospitalet ocupa un dels espais de Can Riera. Amb el nom de l'Espai de Memòria de L'Hospitalet, ha implantat uns recursos educatius a l'edifici, com una fitxa didàctica sobre la figura de Quico Sabaté i el seu context històric.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Can Riera\n↑ Informatiu museus\n«Can Riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Can_Riera_(l%27Hospitalet_de_Llobregat)&oldid=21144911»\nMasies de l'Hospitalet de Llobregat\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 maig 2019 a les 17:00.


Jesús Rueda s’incorpora al Nàstic | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nJesús Rueda s’incorpora al Nàstic\nJesús Rueda firmant el contracte. Foto: Nàstic\nEl futbolista Jesús Rueda Ambrosio (Corte de Peleas, Badajoz, 19 de febrer de 1987) ja és nou jugador del Gimnàstic de Tarragona després que les dues parts hagin segellat l’acord pel que resta de temporada i la vinent.\nEl defensa fitxa pel Nàstic després de finalitzar la seva vinculació amb la UD Extremadura, equip amb el que ha jugat en aquesta primera part del curs esportiu. Rueda és un defensa contrastat i amb experiència al màxim nivell nacional, acumulant més de 180 partits, la majoria d’ells al Real Valladolid CF, entre la Primera i la Segona Divisió.\nA més a més, en la seva exitosa trajectòria també ha defensat els colors del Córdoba CF, el Beitar Jerusalem i el APOEL de Nicòsia, equip on va disputar sis partits de la Champions League la temporada 2017-2018. La nova incorporació aportarà fortalesa i seguretat a la defensa de l’equip entrenat per Toni Seligrat.\nEn els propers dies s’anunciarà la data de la presentació oficial com a nou jugador de l’entitat grana.\n31/01/2019 El Nàstic fitxa a Antonio Cotán\n17/06/2015 El Villarreal serà el primer rival del Nàstic a la pretemporada\n21/08/2016 D’on venim i cap a on anem?


Dietari (9). Persones apoderades, fulls mal girats, mans estireganyades… Si els debats serveixen per a res és perquè els filòlegs fem treball de camp. I perquè riguem, perquè riguem molt\n*Han estat les eleccions de passar pàgina. En el camp lingüístic, òbviament; en el polític no. Els candidats, i els periodistes al darrere remenant la cua, han passat pàgina amb tant d’entusiasme que feien venir ganes de girar full d’una vegada. Però del tot.\n*La revolta lingüística de quatre candidats i mig del debat de TVE va fer patir els mesells, avesats a acotar el cap. Una amiga em deia, força enfadada, que això no es fa. “Les llengües serveixen per comunicar-se”, repetia: el gran tòtem de la submissió lingüística. Si em donessin un euró per cada cop que me l’han engaltada seria ric. Xicota jove, informada, del país i filla de família de la ceba. Però ella no: feminisme, internacionalisme, revolució… però llengua no. Quan parlem de com és que no aconseguim fer arribar a la gent el missatge que la llengua està en perill, hem de tenir present aquest perfil, que és nombrós.\n*Del debat en qüestió, em vaig quedar amb el recalc de la Jèssica Albiach: en una de les seves intervencions en castellà va engaltar “estender la mano“. És el ris arrissat, el famós viatge d’anada i tornada: nosaltres copiem el veí i traslladem tender la mano a estendre la mà, un castellanisme en tota regla; i ara els ho tornem en forma de catalanisme: extender la mano. Justa correspondència.\n*També em va colpir fins a quint punt pot arribar la mentalitat de l’esclau. El castellà de Salvador Illa és fonèticament amadrilenyat, modelat en joventut (dedueixo) emmirallant-se ens els qui devien ser els seus ídols ideològics, inclosa una nasalitat rodriguezdelafuentesca (que quan torna a la llengua materna s’esfuma). Afegit a una arrogància natural, l’aspecte resultant és una barreja de funcionari soviètic i locutor de NO-DO. Tan caricaturesc que t’agafen ganes d’acostar-te-li i dir-li: “Au, Vadoret, ja està, no cal que facis més el pallasso.” Crec que no m’equivoco si aventuro que es tracta d’un cas d’aquells en què el personatge s’ha menjat la persona.\n*Carregar el llenguatge d’ideologia crea monstres. L’abús, que frega el grotesc, del terme persona per combatre el masculí genèric (“Persona apoderada”, brandaven les acreditacions d’un cert partit eixamplador) està causant víctimes col·laterals. D’entrada, el substantiu col·lectiu gent, que a poc a poc va perdent àmbits; però hi ha un pronom que també. A veure si l’endevineu en aquesta piulada de l’altre dia: “Alguna persona em podria dir com es diu això…?”\n*”Hem de buscar complicitats arreu”, llegeixo, i em revé aquesta angúnia per un adverbi tan encarcarat. Li passa una mica com al verb apropar, que el burocratès l’ha revestit d’una pàtina de més català i els tacafulls i esquitxamicros l’engeguen a tort i a dret. Però la parla oral continua dient molt majoritàriament, com ha fet sempre, a tot/per tot arreu. O pertot, més marginalment (em refereixo, ja s’entén, a l’ús com a sinònim de ‘per totes bandes’, no pas els altres).\n*El catedràtic Josep Murgades, sempre amant de la retòrica, em descobreix el concepte (que suposo del seu encuny) de “hispanofonia vociferant”. I mira, l’aplaudeixo.\n*En conversa telefònica, una interlocutora es corregeix a ella mateixa. Li recordo que ja la vaig avisar que no patís, que jo no tenia intenció d’esmenar-li res si no és que ella ho demanava expressament. “Sí, però és que quan parlo amb tu estic nerviosa, per si l’espifio.” Evidentment en la seva ment jo represento el gremi de filòlegs. Que si ja arrossegàvem la llufa de polis de la llengua, ara, gràcies al permeteuisme desbocat, som directament la Gestapo. L’enhorabona a tots els qui esteu esporuguint encara més els parlants.\n*Una entitat d’estalvi em convida a un webinar, que òbviament no sé què és. Abans de cercar-ho m’entretinc a contemplar l’espècie, com un escarabat en un àlbum: webinar. Ja en sortirien uns quants acudits, ja. Podria ser un infinitiu, també: vols venir a webinar? Hmm, potser no diria que no.\nAl final descobreixo que és un seminari virtual. D’acord, com a compost funciona. Però seria més entenedor webinari; no entenc per què han eliminat la I final. I un ocellet m’ho explica: ho han agafat de l’anglès. Directament, a pèl. Webinar. És ben bé que tenim l’acomplexament ben aferrat, eh?\n*El cataspanglish progressa adequadament. Ja es comença a consolidar en el llenguatge formal juvenil l’ús no reflexiu del verb enfadar: “Això ens enfada”. Hipòtesi: ultracorrecció semàntica de “això ens emprenya”. Com que saben que emprenyar és un verb vulgar, en contextos de formalitat el rebaixen a enfadar (semblantment a l’ús de fúmer en comptes de fotre dels nostres besavis), probablement amb influx del castellà (via sèries televisives) o directament de l’anglès, sempre pel mateix canal.\n*Un company s’estrena amb una empresa de Barcelona, del sector audiovisual (és autònom i sol fer feina per temporades amb productores variades). Li envien documentació, en part d’ells mateixos, en part del client (un canal de televisió que emet en català). I no solament tot, absolutament tot, rotundament tot, és redactat en castellà sinó que, quan sol·licita la versió en català, no n’hi ha. Com sempre. L’únic que canvia és l’excusa, però normalment té alguna cosa a veure amb Madrid. Això sí, el nom de la productora sempre en català catalaníssim, com les botigues de queviures.


El cava i el preu del raïm\nEl sector del cava és econòmicament important, com ho mostren les xifres que giren al seu voltant. Les més recents, corresponents a l’exercici 2018, donen una idea de la seva magnitud: un valor de producció que supera els 1.100 milions d’euros, 244 milions d’ampolles, unes expedicions als mercats exteriors de 165 milions d’ampolles i la presència que té en gran nombre de països de la UE, entre els quals en destaquen quatre (Alemanya, Bèlgica, Estats Units i el Regne Unit, que junts absorbeixen el 62,2% de les ampolles exportades).\nL’efecte arrossegament del sector també és molt important, atès que la DO acull ni més ni menys que 6.647 explotacions que sumen 37.924 hectàrees. Moltes hectàrees i molts pagesos dependents del mercat internacional i interior, i de les estratègies de les empreses elaboradores, en total 224.\nTot i l’elevat nombre d’empreses, a efectes dels pagesos, el sector depèn en gran part de les decisions de compra del líder absolut, que abans era Freixenet i que, després que l’alemanya Henkell en comprés el 50,7% del capital, ara és Henkell Freixenet. De fet, a la pràctica, el preu per quilo de raïm que fixa Henkell Freixenet és el de referència per a tot el sector. Per la collita de 2019, el preu de compra de les tres varietats més importants per a elaborar cava (macabeu, xarel·lo i parellada, que concentren el 81,5% de la superfície inscrita a la DO Cava), l’ha fixat en 33 cèntims el quilo de raïm superior a 9,6º. Per sota d’aquesta graduació, el preu resultant baixa, i així, un quilo de raïm de 9º enguany no arribarà als 30 cèntims.\nAquests preus queden molt lluny de dos referents que té el sector de la pagesia: d’una banda són molt inferiors als cobrats en els darrers dos anys, en què la collita menor, a causa de la sequera, van fer enlairar-los fins als 45-40 cèntims per quilo de raïm de graduació alta; de l’altra, són molt inferiors al preu mínim de 40 cèntims, que és el que es requereix perquè l’explotació no sigui ruïnosa. A 30 cèntims el quilo de raïm, produccions de 10.000 quilos per hectàrea, generen un ingrés de 3.000 euros bruts, una xifra que fa inviable qualsevol explotació.\nFreixenet, obsessionada per la quantitat i l’agressivitat en els mercats, difícilment podia considerar la qualitat del producte, la necessitat que els pagesos es guanyin la vida i la responsabilitat social i territorial\nQue Henkell Freixenet apliqui enguany un preu molt baix no fa bons els preus de Freixenet quan no era de Henkell. L’historial de preus baixos d’aquesta empresa és dilatadíssim. El principal argument que utilitzava per pagar barat el raïm era de caràcter estratègic: era necessari pagar barat el raïm per tal de poder conquerir mercats a base de preus de cava baixos. El problema va ser que quan els mercats van estar conquerits, els preus van seguir baixos, perquè el producte s’havia posicionat en el mercat en aquest tipus de segment.\nI ara, que mana l’alemanya Henkell, potser la raó de la caiguda del preu de compra del raïm (més enllà del factor collita) és que s’està posant ordre a la casa Freixenet en matèria d’endeutament i de negocis que no encaixen. En qualsevol cas, un dominador quasi absolut del mercat com aquest, té la paella pel mànec. I si abans el preu del raïm (més enllà del factor collita) anava a remolc de l’estratègia de Freixenet de producte de baix preu, ara que marca la pauta una multinacional, l’arrencada francament és dolenta. Caldrà veure quina estratègia de producte segueix aquest líder mundial de prosecco, competidor directe del cava i productor del vi escumós més exportat d’Alemanya.\nI la resta de compradors, quins preus de raïm paguen? Doncs n'hi ha de dos grans tipus molt diferenciats: 1) els que segueixen el líder i paguen igual o quasi igual (per exemple Jaume Serra, del grup García Carrión, amb preus de cava encara més baixos que Henkell Freixenet, paga lleugerament per sobre, testimonialment); i 2) els que paguen el doble o més, productors especialitzats en vi escumós d’alta qualitat i ecològics. Respecte a aquests darrers, el fet de tractar-se de raïm ecològic justifica una part de la diferència de preus, bàsicament perquè les productivitats per hectàrea són inferiors. Però no tot ve d’aquí, ni molt menys. L’altra part de la diferència ve justificada per factors que Freixenet, obsessionada per la quantitat i l’agressivitat en els mercats, difícilment podia considerar: la qualitat del producte, la necessitat que els pagesos es guanyin la vida i la responsabilitat social i territorial.\nVeurem què fa el líder multinacional d’ara en endavant. El preu del 2019, per les raons que siguin, va en la línia continuista de quan manaven els Ferrer, els Bonet i els Hevia, i això no és bona notícia, perquè el nostre futur, també en el vi escumós, ha de descansar en la qualitat.\nEconomia El pronòstic de Niño Becerra de quant durarà la possible nova crisi El Nacional\nResultats L'IPC puja a Catalunya i se situa en el 0,8% El Nacional


Presentació del llibre Aportacions Catalanes Universals, una iniciativa de la Fundació Occitano Catalana\nEl llibre Aportacions Catalanes Universals, una iniciativa de la Fundació Occitano Catalana, es va presentar el 6 de maig al Col·legi.\nLa degana, Josefina Cambra, va donar la benvinguda als assistents i va comentar que es tractava d’una obra magnífica que el Col·legi contribuiria activament a difondre.\nPosteriorment, va prendre la paraula Joan Amorós, de la Fundació Occitano Catalana i un dels directors editorials del llibre, que va presentar un vídeo de cinc minuts en què s’explicava la gènesi i continguts del projecte.\nTot seguit va intervenir Antoni Viver, que va exposar l’estructura de del llibre: fruit d’un treball d’experts, que ha durat diversos anys, l’obra inclou 223 aportacions degudament classificades cronològicament i per temàtiques.\nFinalment, va tornar a prendre la paraula Joan Amorós per ressaltar que les aportacions són molt variades i s’incardinen dins dels diversos camps d’activitat humana (arts plàstiques, literatura, arquitectura, medicina, recerca, legislació, urbanisme, teatre, esport, cuina, educació, religió,...). Totes aquestes aportacions posen de manifest, al llarg de la història, l’alt nivell de creativitat i projecció exterior del nostre poble.\nEl llibre –editat per micromecenatge en català, castellà, anglès i francès, amb 744 pàgines, i prop de mil il·lustracions– es pot adquirir a la Fundació Occitano Catalana (Via Laietana, 39, 3r pis, Barcelona. www.fundoc.net).


És possible que les gotes de dilatar la pupil·la causin malestar al meu fill/a? - IO·ICO\nICOftalmologia > Tecnologies de diagnòstic i tractament > Com explorem un nen? > És possible que les gotes de dilatar la pupil·la causin malestar al meu fill/a?\nA vegades els col·liris dilatadors poden produir efectes neurosensorials que no són greus però que hem d’identificar per tal de no espantar-nos. El nen pot experimentar irritabilitat, tenir al·lucinacions visuals…\nQualsevol medicament en forma de col·liri instil·lat a l’ull pot passar a la sang directament des de la conjuntiva o també es pot absorbir a la mucosa nasal per la via de drenatge de la llàgrima.\nAquests efectes depenen del nen (de la seva talla i pes corporal), del que hagi menjat abans, del grau de cansament que tingui, entre d’altres factors.\nUna bona manera de disminuir aquests efectes és beure força aigua, per afavorir l’eliminació renal de la substància farmacològica que s’ha absorbit a la sang.


2015-11-23 10:Nov:rd 10:00:00\n1. Sorteig per a la designació de membres de les meses electorals en les Eleccions Generals del dia 20 de desembre de 2015\n2. Aprovació esborranys actes\n2.1Sessió ordinària del dia 28 de setembre de 2015\n2.2Sessió extraordinària del dia 22 d’octubre de 2015\n3. Ratificació de la modificació d’Estatuts del Consorci de Promoció Turística Costa del Maresme.\n4. Baixa com a membre de la Federació de Municipis de Catalunya\n5. Aprovació inicial de l’Ordenança Municipal regulador de la ubicació de Clubs socials de cànnabis i de les condicions d’exercici de la seva activitat a la població de Teià.\n6. Proposta de concessió Tei de Plata 2015\n7. MOCIONS D’URGÈNCIA\n8. Donar compte de les relacions de resolucions de l’Alcaldia: De la núm. 663 a la núm. 823/2015\n9. Donar compte de les Resolucions d’Alcaldia, amb informes de fiscalització amb reparament no suspensiu de l’interventor municipal.\n10.Donar compte dels acords de la Junta de Govern Local, amb informes de fiscalització amb reparament no suspensiu de l’interventor municipal.


Victòria del Sènior masculí B davant H. St Llorenç 33 a 30 | Handbol Sant Joan Despí\nHome Cròniques Victòria del Sènior masculí B davant H. St Llorenç 33 a 30\nVictòria del Sènior masculí B davant H. St Llorenç 33 a 30\nPosted By: hsjdPosted date: mayo 22, 2017 In: Cròniques, DestacadesNo Comments\nEns acostem al final de la Temporada. Potser ens mancarien algunes jornades i …. altre gall ens cantaria!\nLa salvació i permanència a Primera Catalana ja no depèn de nosaltres, ni dels resultats del nostre grup. Ara depenem de les correccions d’altres Categories.\nEls resultats de la Primera volta ens han condicionat massa el resultat final de la Temporada. El gran final de Temporada dels Espartans demostra que l’aclimatació a la Categoria ha estat massa lenta tot i que es indubtable que tenim categoria i ofici per jugar en Primera.\nAquesta setmana hem jugat contra l’etern rival, el Sant Llorenç de Sant Feliu al nostre Pavelló Salvador Gimeno, equip classificat per jugar la Temporada vinent a Lliga Catalana.\nSabíem de la dificultat de jugar contra un equip “de Lliga”, sabíem de la dificultat de jugar contra l’etern rival, un equip ben conjuntat però, potser, una mica justet de forces, sabíem de la dificultat de jugar contra un equip que portava una dinàmica guanyadora, una dinàmica que presagiava un partit tens i molt intens.\nI així ha estat. Igualtat absoluta, mai millor dit. Igualtats en el marcador, en el camp, el les banquetes, increïble….. fins que en el minut 25 el rival sol·licita el primer time out per aprofitar els darrers minuts del primer temps. Però els nostres Leònides aconsegueixen fer creure els nostres Espartans que No Passaran!!! Això és Esparta!!!\nQuins 5 darrers minuts. El parcial 4-1 dinamita la resistència rival. Final dels primers 30’ amb un resultat de 17-13, 4 gols que demostren que, per joc i amb una mica de sort, som clarament “de Primera”.\nEl Descans serveix per recuperar forces i donar consignes de cara al Segon Temps…… I la dinàmica continua igual que els darrers minuts de la primera part. Tant és així que, de nou, l’equip rival demana un nou time out…… en el minut 5!!!!!\nSembla que aquest ajust és més encertat que el de la primera part però la ràpida reacció dels nostres Leonides en el minut 10 amb un nou time out restableix la igualtat en el joc, diferencies de 3-4 gols a favor dels nostres Espartans i manca de reacció del rival demostra, com ja hem comentat, que els Espartans som de Primera, per qualitat, per joc, per esperit, per tensió, per forma física, ….\nMalauradament, les matemàtiques, a hores d’ara, ens indiquen que som equip de Segona la propera Temporada.\nAl final 33-30, tres jugades si més no dubtoses en contra dels nostres Espartans ens impedeixen haver mostrat la veritable diferència entre ambdós equips la tarda d’ahir. El resultat final, curt segons la nostra opinió, reflexa un estil de joc, preciosista, inconformista, molt personal, on sobresurt l’equip per sobre de les individualitats, un equip …. DE PRIMERA!!!!!\nLa setmana vinent, darrera jornada a Molins de Rei.\nProbablement no ens jugarem res però l’esperit Espartà segur que romandrà viu, lluitarem fins al final. Ningú podrà recriminar-nos que em llençat la tovallola abans de finalitzar la Temporada.\nAIXÒ ÉS ESPARTA!!!!


Nous projectes per a millorar la qualitat de vida a la Verneda i la Pau | Districte de Sant Martí\nDistricte de Sant Martí / Nous projectes per a millorar la qualitat de vida a la Verneda i la Pau\nNous projectes per a millorar la qualitat de vida a la Verneda i la Pau\ndivendres, gener 12, 2018 - 12:16\nDurant el gener es posen en marxa diverses activitats del Pla de Barris. Són cursos de formació, activitats de circ per a joves, passejades amb perspectiva de gènere i la presentació del procés participatiu de la Via Trajana.\nDurant el mes de gener, en el marc del pla de barris de la Verneda i la Pau, es posen en marxa quatre projectes per millorar les condicions socials del barri amb la col·laboració i la implicació de totes les persones que hi viuen.\nCurs de formació per a treballar en el sector de l’hostaleria i la restauració\nEl programa de formació Futur Job ofereix el curs “Uns oficis amb gust: auxiliar de cuina i cambrer” per a 15 persones. S’hi poden apuntar aquelles persones residents al barri de La Verneda i la Pau, estiguin en situació d’atur o precarietat laboral, i que tinguin motivació per entrar al mercat laboral.\nHi poden participar totes aquelles persones derivades de Serveis Socials i/o Làbora; dones, especialment amb càrregues familiars; joves; majors de 45 anys; aturats de llarga durada; i població estrangera i nouvinguda.\nLes inscripcions i la selecció de participants es fan fins al 15 de gener. I l’inici de la formació està prevista pel 5 de febrer, a la Fundació Futur (passatge Via Trajana B, 13).\nTaller ‘Va de Circ’ per als més joves\nEs posa en marxa un taller setmanal de circ per als més joves del barri d’entre 12 i 16 anys. L’objectiu principal d’aquesta activitat no és aprendre a la perfecció les tècniques de circ sinó treballar aspectes com el compromís, el treball en equip i la responsabilitat, amb la idea que aquest treball, reverteixi en els diferents àmbits de les seves vides. El circ és l’eina per a fer-ho possible.\nL’inici del taller és el dia 7 de febrer i finalitza el 20 de juny. És una activitat setmanal, cada dimecres de 17.30 a 19 hores a l’IES Salvador Seguí. Cal inscripció prèvia que es pot fer des del 15 de gener al 2 de febrer al Casal de Barri de la Verneda o a l’Espai Municipal Via Trajana.\nEl barri analitzat amb ulls de dona\nDimecres 17 i 24 de gener, de 17.00 a 19.00 hores a l’Edifici Piramidón (carrer de Pere Vergés, 1).\nAquesta activitat va dirigida exclusivament a les dones del barri de la Verneda i la Pau. Al llarg del mes de gener s’han programat un parell de caminades per la zona per tal que totes elles detectin què es podria millorar per sentir-se més segures a la zona i quins elements de l’espai urbà troben a faltar o canviarien per fer més fàcil el seu dia a dia. Un cop identificades les demandes es tindran en compte per a futures modificacions i transformacions del barri.\nEs tracta d’una iniciativa que contribueix a la dinamització de les entitats i grups de dones del barri ja que se les implica activament en l’anàlisi i la formulació de propostes de millora del seu entorn més proper.\nRetorn del procés participatiu de Via Trajana\nEl dia 22 de gener, de 18.00 a 20.00 hores, al Casal de la Gent Gran de la Verneda Alta (carrer de Binèfar, 16) es presenta el projecte de transformació de la Via Trajana i el carrer Binèfar. S’hi explicaran totes les propostes de millora i totes les aportacions veïnals.\nPer a més informació consulta el web de Pla de Barris i segueix #pladebarris a les xarxes socials del districte de Sant Martí de l’Ajuntament de Barcelona.\nVa de circ


Blog d'en Carles Lara: En record de l'Albert Balbis\nPublicat per Carles Lara a 20:27\nCarlos Gardón ha dit...\nEra amic de l'ALbert i això ha estat un cop molt molt dur per tots. Encara no m'en se avenir. L'Albert era un noi magnífic, bona persona, carinyòs i un molt bon amic. Hem compartir música, muntanya i moltes coses més. Tinc la sort d'haver-li pogut dir en vida moltes vegades que l'estimava i era una persona especial per mi. Ara continuarà sent-ho i sempre tindrà un lloc especial en el meu cor i els meus records. Albert gràcies.\n5 de setembre de 2012, a les 20:51\nTotalment d'acord amb tu Carlos. Una persona excel·lent en tots els sentits. Bon amic, company, ho tenia tot.\nSempre estarà amb nosaltres!!!\n5 de setembre de 2012, a les 21:51


vestit hana de Cal Joan | nurks7\nPosted on 3 Setembre 2015 by nurks7\nAquests mesos de silenci blogueril he cosit algunes coses que aniré pujant poc a poc. He aprés a cosir al meu ritme sense estressar-me ni fer-me agobios per seguir el ritme de la blogosfera… la veritat és que l’activitat és tal que per a mi és força difícil de seguir amb el temps lliure del que disposo així que calma, relax i si participo en un ‘cose conmigo’ quatre mesos després no passa res… del que es tracta és de passar-s’ho bé cosint oi? 😉\nEl tema de modelatge tampoc se’m dona massa bé (entre vergonya i inapitud real i demostrable per posar) així que motiu de més per fer el ronso i que les costures es vagin acumulant sense publicar\nAl final he optat per fer una tanda de fotos sense farcit, pot ser més endavant m’hi torno a posar, no prometo res ¬_¬\nI ara sí, el vestit Hana de Cal Joan per fi! del que va proposar el cc a mitjans de maig, les teles també són de Cal Joan.\nEl patró és senzill de fer i ‘resultón’, em vaig liar una mica amb les pinces del pit (per no fer cas de les instruccions, aaai! i han quedat una mica desplaçades, però no queda malament 😛\nLa tela de gotetes de colors és cotó tipus patch, al tallar-la al bies ha agafat un punt elàstic i vaig tenir problemes per cosir-la amb la màquina normal, al final, després d’alguns intents vaig optar per tirar de remalladora i amunt! 😉\nAmb el coll també vaig tenir un petit problema i és que amb les presses per acabar-lo vaig posar una entretela que tenia per casa, més adient per un bolso que per un vestit i diguem que el resultat va quedar una mica ‘rigid’ :S en fi, menys mal que amb les rentades sembla que es va estovant una mica… uix de tot s’aprèn!\nTinc ganes de provar la versió amb tela de punt però això ja serà més endavant…\nSalut i bon RUMS!\nAquesta entrada s'ha publicat en coseconmigo, sewing i etiquetada amb dress, vestit. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← tornem-hi! i una mica de punt de creu xl\npantalons de lli →\n8 pensaments sobre “vestit hana de Cal Joan”\n3 Setembre 2015 a les 11:52 am\nEvidentment, el més important és gaudir de la costura, tant és acabar-ho durant el cc como acabar-ho mesos després!\nT’ha quedat preciós, m’encanta la combinació de teles!!!\n3 Setembre 2015 a les 12:54 pm\nmoltes gràcies! ja me l’he posat vàries vegades i és supercòmode!\n3 Setembre 2015 a les 3:44 pm\nT’ha quedat molt i molt maco…. és un patró superxulo…. em sembla genial que segueixis el teu ritme d’aprenentatge i del blogueril, , no ens em de pressionar, sinó gaudir del procés… 🙂\n3 Setembre 2015 a les 4:32 pm\ngràcies guapa! si s’intenta però a vegades entren els jamacucos ajajaja, es fa el que es pot 😉\n3 Setembre 2015 a les 5:17 pm\n3 Setembre 2015 a les 5:36 pm\ngràcies guapa! com hagués molat que t’haguessin dit que sí…\n5 Setembre 2015 a les 3:40 pm\nGracies per enllaçar!! DEsde que vaig tallar aquesta roba, que esperava veure el resultat!!!\n5 Setembre 2015 a les 6:48 pm\nGràcies a tu per compartir el patró! Una abraçada!!


La Càtedra WeCare col·labora la cinquena edició de la Jornada d'Abordatge Interdisciplinari a l'Ancià | Càtedra WeCare | Facultat de Medicina i Ciències de la Salut\nLa Càtedra WeCare col·labora la cinquena edició de la Jornada d’Abordatge Interdisciplinari a l’Ancià\nEn l’edició d’aquest any, la jornada s’ha centrat en la comunicació amb el pacient en situació terminal.\nEls estudiants de quart curs del Grau en Infermeria organitzen la cinquena edició de la Jornada d’Abordatge Interdisciplinari a l’Ancià.\nEl dilluns 5 de novembre el Campus Sant Cugat va acollir la cinquena Jornada d’Abordatge Interdisciplinari a l’Ancià, un congrés organitzat i liderat pels estudiants de quart d’Infermeria. Aquest any, els alumnes han volgut fer visible la importància de l’atenció i de les cures als pacients terminals i als seus familiars.\nLa Dra. Cristina Monforte, directora del Departament d’Infermeria, va ser l’encarregada de presentar la jornada i donar la benvinguda als assistents. Després de les seves paraules, va tenir lloc la taula rodona “La comunicació a pacients en situació de final de vida”. Moderada per Héctor Ruiz, en la taula hi van participar la Dra. Monforte i la Dra. Iris Crespo, psicòloga i professora de UIC Barcelona, totes dues investigadores de la Càtedra WeCare; la Dra. Pilar Loncan, doctora de l’equip assistencial de la Fundació Sociosanitària Santa Susanna en la unitat de PADES de Geriatria i Medicina Pal·liativa; i Ma Teresa Blázquez, familiar d’un pacient que va rebre cures pal·liatives.\nEn la segona part de la jornada, es van realitzar dues taules de comunicacions, moderades per Sara Font i Patricia Martín, en les quals es van presentar estudis elaborats pels mateixos alumnes. Aspectes com la importància de la formació als estudiants d’Infermeria, als professionals de la salut i als familiars per poder abordar de manera adequada la comunicació amb persones al final de la vida; o la necessitat de formació específica davant situacions complexes com són el delírium i la demència van ser algunes de les principals conclusions obtingudes.\nDesprés de les ponències, la Dra. Mariona Guerrero i la Dra. Andrea Rodríguez van liderar un taller centrat en la comunicació amb els pacients, familiars i equip en l’etapa final de la vida. S’hi va projectar un dels vídeos participants en el WeCare Festival, titulat “The transformation process for Palliative Care Professionals: The Methamorphosis”.\nAbans d’acabar la jornada, Isabel Fuster, presidenta del Comitè Científic, va fer la lectura de les conclusions, i va tenir lloc el lliurament dels premis a les millors comunicacions. El primer premi d’aquest any, becat per l’editorial Panamericana, va recaure en Delia Mora, Isabel Fuster i Patricia Martín per la comunicació “La comunicació davant la sedació terminal en el final de la vida”. El segon premi, becat per la Càtedra Hestia, va ser per a Jorge Puyuelo, Alba Franco, Sara Font i Anna Escriu per la comunicació “Experiències dels familiars de pacients en situació terminal amb delírium”.\nTeresa Cerezo, infermera referent de gestió de cures en el procés de dol i acompanyament a l’Hospital Universitari General de Catalunya, i Sergi Maycas, president del Comitè Organitzador, van ser els encarregats de clausurar la cinquena edició de la Jornada d’Abordatge Interdisciplinari a l’Ancià.


El PSOE repunta i amplia l'avantatge sobre el PP en el primer CIS després dels indults\nEls socialistes (28,6%) recullen més suport a costa d'Unides Podem (10,6%) i se situen a 5,2 punts dels de Casado\nMadridLa concessió definitiva dels indults als presos polítics no es traduiria en un cost electoral per al PSOE. És el que es desprèn de l'últim baròmetre electoral del Centre d'Investigacions Sociològiques (CIS), el primer que recull l'estimació de vot després de l'aprovació de la mesura de gràcia a finals de juny. Elaborat entre el 2 i el 15 de juliol, apunta que els socialistes (28,6%) tornarien a créixer després de dos mesos consecutius de davallada mentre que el PP (23,4%), després d'un important ascens des de l'abril, finalment perdria fins a cinc dècimes respecte al mes passat.\nEls socialistes creixerien a costa d'Unides Podem (10,6%), que perd 1,6 punts. Vox, en canvi, torna a augmentar fins a un 13,6% d'estimació de vot després d'una petita caiguda en el baròmetre del juny. El baròmetre, que podria ser l'últim dirigit per José Félix Tezanos, no recull encara l'opinió sobre la profunda remodelació de govern de Pedro Sánchez anunciada el 10 de juliol –de fet, l'enquesta només es va allargar els dos dies posteriors–. El nou ministre de Presidència, Félix Bolaños, va dir ahir dimarts en roda de premsa des de la Moncloa que Tezanos feia una "bona feina" però va evitar confirmar si continuaria al capdavant de l'ens demoscòpic.\nA efectes pràctics, tots els partits estatals menys el PSOE i Vox perden vots. Ciutadans passa d'un 5,7% d'estimació de vot el juny a un 5,5% i Més País també perd quatre dècimes: baixa de la barrera del 4% i es queda en un 3,7%.\nPel que fa als partits catalans, ERC perd tres dècimes i obté un 3,3%, mentre que JxCat recull el diferencial i augmenta exactament tres dècimes, fins a un 1,9%. Al seu torn, la CUP perd una dècima, fins a un 0,7%.\nDíaz continua superant Sánchez en valoració\nA l'espera de saber al pròxim baròmetre la valoració dels nous membres del consell de ministres, per segon mes consecutiu i des que va aparèixer per primer cop a l'enquesta, la líder d'Unides Podem al govern espanyol, la vicepresidenta segona Yolanda Díaz, supera el president espanyol, Pedro Sánchez, en la nota sobre 10. Els dos polítics augmenten una dècima: Sánchez té un 4,3 i Díaz un 4,7.\nPablo Casado, d'acord amb la baixada del PP, perd dues dècimes fins a un 3,4, mentre que mantenen la nota del juny tant el líder de Més País, Íñigo Errejón (4,2), com la de Ciutadans, Inés Arrimadas (3,5) i el de Vox, Santiago Abascal (2,8).\nVox es querella contra Tezanos\nAmb la perspectiva que sigui l'últim baròmetre de Tezanos, Vox ha presentat aquest dimecres una querella contra el president del CIS i dirigent socialista. Considera que queden clares les "sabudes i notòries desviacions a favor del PSOE" en els resultats del baròmetre electoral. El partit d'extrema dreta no és l'únic que resta importància a la cuina de l'enquesta. Tampoc hi dona credibilitat el PP, que des de fa setmanes celebra cada enquesta privada que situa Pablo Casado amb el suport suficient per ser el pròxim president del govern espanyol.\nbaròmetre del CIS PSOE indults


cursos:curriculum:inf_pri:dei2:modul_6:index [Formació del professorat]\nL'ús del vídeo permet treballar aquells aspectes referents a la convivència, el treball col.laboratiu i afavoreix l'integració de cada alumne al grup, a la vegada que fomenta l’autoestima de l’alumnat. Per altra banda el vídeo permet desenvolupar projectes creatius oberts de tot tipus, des de trucs d’imatge a reportatges socials.\nEn aquest mòdul, també coneixerem diferents projectes que permeten fer xarxa i treballar conjuntament amb alumnes d'altres escoles.\nUtilitzar eines de vídeo i d'àudio que permetin treballar amb els nostres alumnes la convivència en la diversitat, avançar en la relació amb els altres i resoldre els conflictes.\nConèixer projectes que ajudin als alumnes a comportar-se d'acord amb unes pautes de convivència que els portin cap a una autonomia personal, cap a la col.laboració amb el grup i cap a la integració social.\nEl vídeo com a mitjà per captar la realitat i també reproduir-la.\nL'àudio com a eina per reconèixer i enregistrar sons de l'entorn i com a mitjà per expressar-se i col.laborar amb el grup.\nEl Jclic: un recurs amb activitats que permeten als nostres alumnes conèixer el món on vivim.\nEls Projectes telemàtics: una manera d'aprendre amb els altres.


Vídeo del minut de silenci per a “El Genovés” en el Ple d’agost de Bétera – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nVídeo del minut de silenci per a “El Genovés” en el Ple d’agost de Bétera\nVídeo del minut de silenci…\nCom ja hem comentat en el resum de Ple d’agost, abans de començar amb l’ordre del dia, la portaveu de Compromís, Cristina Alemany, va demanar la paraula per a pregar un minut de silenci en memòria del recentment desaparegut Paco Cabanes “El Genovés”.\n“Este reconeixement públic, a una de les llegendes més importants de la Pilota Valenciana i de l’esport valencià en general crec que és necessari. Ha sigut una persona que ha guanyat 8 campionats nacionals d’escala i corda, 6 vegades el trofeu individual de Bancaixa, un trofeu d’assignacions, un campionat del Món de llargues i crec que la societat valenciana hem patit una gran pèrdua en la seua mort i pregaria fer un minut de silenci”, va comentar l’edil.\nDesprés de la petició i l’acceptació de procedir a aquest xicotet homenatge per al pilotari, tota la corporació municipal i el públic assistent al Ple es va alçar en peu per a dur a terme aquest minut de silenci. Un fort aplaudiment va tancar aquest minut de silenci.\nA continuació, adjuntem un vídeo amb l’intervenció d’Alemany i el minut de silenci.


El dinar de les noces d'or enceta la Setmana de la Gent Gran - Ràdio Televisió El Vendrell\nEl dinar de les noces d’or enceta la Setmana de la Gent Gran\nDes de fa anys el Vendrell celebra el dinar de les Noces d’Or. Aquesta és una iniciativa pensada per a parelles que fa mig segle que es van casar i que organitza la regidoria de Gent Gran del Vendrell. Hi ha pres part una vintena de parelles. Comença la Setmana de la Gent Gran.\nAnna Palacín Dinar noces d'or Línia d'Alta Velocitat


Llista de Minister Persona : Vota pels teus favorits. | Listvote.com\nLlista de Minister Persona : Vota pels teus favorits.\nEls ministres del cristianisme protestant és algú que està autoritzat per una església o una organització religiosa per a fer funcions com les de l'ensenyament de les creences; portar a terme serveis com els casaments, batejos o funerals o proporcionar guia espiritual a la comunitat. El terme ministre deriva del llatí “funcionari, assistent”, el qual deriva de minus “menys”.\nEpifani II de Constància


La Muixeranga de Vinaròs Es prepara per a la Diada de la Colla de la Il·lusió a Valls de la Mà de COCEMFE - Diari del Maestrat\nInici Vinaròs Societat La Muixeranga de Vinaròs Es prepara per a la Diada de la...\nLa Muixeranga de Vinaròs Es prepara per a la Diada de la Colla de la Il·lusió a Valls de la Mà de COCEMFE\nAquesta 3ª Trobada De la colla que integradora persones amb alguna discapacitat es celebrarà a Valls, La Cuna del Castells i serà apadrinada per primera vegada en la Història per la Muixeranga de Vinaròs i COCEMFE\nTot està preparat per a que Aquest Diumenge 21 de Maig es Celebri aquesta tercera Diada de la Il·lusió amb un regust especial. Els Castellers de la Il·lusió porten 3 anys intentant aconseguir que el món casteller reconegui la seva tasca inclusiva i de treball per a que totes les persones amb les diferents situacions puguin fer castells sigui quina sigui la situació i ara semblen a prop de aconseguir-ho. Així ho van transmetre a la Muixeranga de Vinaròs quan la colla va ser acollida a la Nostra Ciutat, on amb l’estreta col·laboració amb COCEMFE vam aconseguir trencar les barreres físiques i reals de alguns membres de l’associació per a ser més inclusius, en exclusiva amb el seu President Ramón on va viure la seva primera experiència en fer figures Humanes sense importar les condicions que es tenen. No Hi Ha Barreres per a Res ! Aquest es un lema molt utilitzat pels Castellers de la Il·lusió. Moltes vegades ens han comentat que la Genial acollida a Vinaròs de la Colla Vallenca per part de Cocemfe, ajuntament i Muixeranga de Vinaròs, els ha fet pegar un salt en confiança, esforç, i qualitat que ha estat vital i important en la seva història.\nLa relació formada entre ambdues colles des de l’any passat fa que enguany haguem estat escollits la Muixeranga de Vinaròs com a colla padrina de la Seva diada, un privilegi que poques colles tenen l’honor de tindre. Amb força i ganes els castellers de la Il·lusió pretenen donar un gran salt i assolir per 1ª vegada un castell de 6 altures i nosaltres com a bons Vinarossencs els ajudarem en tot allò que estigue en la nostra ma i també intentarem fer una gran actuació en el seu honor com a reconeixement per el seu esforç diari de lluita contra la realitat i les barreres de la vida. Finalment la Muixeranga de Vinaròs voldria agrair als Castellers de la Il·lusió i COCEMFE per les lliçons de vida que ens ensenyen dia rere dia.\nNo Hi Ha Barreres per a Res ! Salut i Muixerangues !


'La història que ens han usurpat' d'Isabel Clara Simó; (homenatge) - VilaWeb\n‘La història que ens han usurpat’ d’Isabel Clara Simó; (homenatge)\nPròleg de la recentment desapareguda escriptora Isabel-Clara Simó (Premi d'Honor de les Lletres Catalanes) al llibre d'En Jordi Bilbeny 'La Descoberta Catalana d'Amèrica. Una reflexió sobre la manipulació de la Història'\nHi ha dues autèntiques plagues en la història del pensament, la investigació i la ciència: per una banda tenim una legió d’il·luminats, de gent que miren la realitat amb “un excés de meravella” −en paraules d’Umberto Eco− i que creuen haver descobert secrets importantíssims gràcies a la seva sagacitat; el mètode que empra aquesta gent consisteix a posar la conclusió davant de les premisses, i no com a hipòtesi de treball, sinó com a veritat axiomàtica. Podem seguir els seus raonaments en múltiples publicacions, i sempre funciona de la mateixa manera. Per exemple: donat que no podem estar sols a l’univers, per tant hi ha extraterrestres… Funciona sempre en aquella maniobra de posar com a premissa el que volem demostrar. O bé, donat que l’univers tot és u, el de baix i el dalt són semblants i hi ha harmonia celestial… Són persones que compten amb moltíssims seguidors i que, afortunadament, la universitat deixa sempre fora.\nPer una altra banda, hi ha l’investigador que ha interioritzat el que va aprendre a l’escola amb una tal força que mai no es molesta a anar a les fonts, sinó que segueix el fil a partir del que hi va aprendre; aquesta mena de persones solen proliferar en ciències humanes, perquè en ciències experimentals fóra impossible que sobrevisquessin.\nJo no sóc historiadora, però he mantingut tota la vida una desconfiança en la fe cega i una confiança en la raó. Després d’haver llegit aquest llibre que teniu a les mans, d’En Jordi Bilbeny, i la seva anterior obra Brevíssima relació de la destrucció de la història, de la qual aquesta és una ampliació, tinc el més absolut convenciment que En Bilbeny no pertany a la raça dels il·luminats ni, òbviament, a la dels crèduls. En primer lloc, per la metodologia que hi empra i, en segon lloc, per la impressionant allau de proves materials i de raonaments coherents que hi aporta.\nLa tesi d’En Bilbeny ja és prou coneguda: En Colom era català, la sortida de l’expedició americana va ser el port de Pals i la gesta va ser patrocinada pel Regne d’Aragó i no pel de Castella. D’entrada ja m’imagino el refús inicial de molts lectors: no ens han ensenyat això a l’escola; no hi ha mitologia en voga sobre el tema (com les famoses joies de la reina Isabel de Castella, que tothom sap, fins i tot els qui no som historiadors, que és pura llegenda). Per als qui no practiquin el refús sistemàtic, però siguin de natura escèptica, jo m’imagino que es diran que l’excés de patriotisme cega l’autor o que ¿com una cosa d’aquesta envergadura no “s’ha sabut mai”? Confesso formar part d’aquest segon grup, entre d’altres raons perquè, que En Colom fos català no em provoca cap entusiasme inicial.\nEls meus avantpassats, sens dubte, foren gent estupenda en uns casos, gent mediocre en d’altres i autèntics caps de suro o malvats en d’altres. Aproximadament com els de tothom. No em sento ni millor ni pitjor catalana en saber que en tal o na tal eren catalans, com no em mortifica saber que en tal o na tal foren menyspreables criminals. Ara bé, hi ha una cosa que sí que em preocupa: l’autoria d’uns fets i els drets que se’n deriven, i no per orgull patriòtic, sinó pel legítim usdefruit de la meva pròpia història. Vull dir: m’estimo més la veritat que les medalles.\nAmb aquest estat d’ànim, entre la simpatia i l’escepticisme, he llegit aquests dos llibres d’En Bilbeny. Les dades hi van apareixent: unes, clares; d’altres, claríssimes; d’altres, dubtoses com el mateix autor ens diu.\n¿Com podia passar l’expedició d’En Colom per les Columnes d’Hèrcules si va salpar de Palos de Moguer? ¿Com és possible que aquesta simpàtica ciutat andalusa no tingui ni hagi tingut mai port de mar (recentment, un petit port fluvial), ni s’ha descobert que estigués mai fortificada −a tots els gravats, la vila de què partí En Colom és una vila fortificada−? ¿Com és que hi ha no sols documents a dojo, sinó proves gràfiques que els mariners portaven barretina? ¿Com és que a tots els mapes de l’època que es conserven hi apareixen les quatre barres (o tres com era en ús)? ¿Com és que les monedes i els càrrecs eren catalans? ¿Com és que, sense cap mena de dubte, Bartolomé de las Casas és una traducció barroera de Bartomeu de Casaus? ¿Com és que els més conspicus investigadors, de solvència acreditada, no han pogut treure l’aigua clara de la relació de mariners de l’expedició sense trobar-hi flagrants contradiccions i retocs nombrosíssims? ¿Com és que En Cristòfor Despuig, a los Los Col·loquis de la Insigne Ciutat de Tortosa (escrita vers el 1557) escriví: [La Descoberta d’Amèrica la començà En Colom] ab pròspera fortuna del mateix rey don Fernando de Aragó, per manament y ordre del qual se comensà, se ha de atribuir no gens a castellans”?\nAquestes són només algunes de les preguntes que es fa l’autor i que es fa el lector tot seguint-lo. No endebades En Bilbeny s’ha passat deu anys de recerca, meticulosa, acuradíssima. Les respostes, però, no les ha trobades ningú; només el refús sistemàtic i la negativa a voler-ne parlar.\nQue la història l’escriuen els vencedors és ben sabut; que els bons investigadors han de saber recercar per sota de la versió oficial dels fets, també; i gràcies podem donar-los per la seva paciència exemplar que ha destruït tants mites. Quan, més de cinc segles abans de Crist, naixia la més gran revolució de la història a Grècia, aquella que els manuals anomenen el pas del mite al logos, s’estaven posant les bases de tota la cultura moderna: el pensament mític donava pas al pensament racional i així ha estat possible la ciència, totes les ciències. Que avui algú es negui a llegir, escoltar o seguir uns raonaments sòlids i unes dades sòlides, em sembla un mal servei a la causa de la història. I ho dic perquè m’ha semblat veure un rebuig general a la tesi d’En Bilbeny, com si la tradició fos incontestable, i això és justament el que ha d’evitar qualsevol [investigador] seriós.\nPotser, és cert, En Bilbeny carrega les tintes, emocionalment, en la seva justa denúncia −i això el fa molt més atractiu a l’hora de llegir-lo− i aquest to causi inquietud en els rengles de l’academicisme històric, però gent acostumada a cercar la veritat en paperots ditiràmbics de tots els cronistes de tots els regnes, haurien d’estar entrenats a cercar la veritat, sigui poc proclamada amb entusiasme o amb fredor.\nNo: no sóc historiadora, i la meva opinió sobre fets històrics és perfectament menystenible, però hi ha unes preguntes formulades amb bases sòlides. Una de dues: o les respostes que dóna En Bilbeny no són encertades o sí que ho són. I si estem davant del primer cas, quines són, doncs, les respostes?\nDiferent seria que a aquesta tesi s’hi oposés una contratesi o una antítesi; el mal és, però, que aquestes preguntes no han trobat resposta. La sospita no prové sols d’En Bilbeny sinó de moltes altres veus que s’han cansat de formular-les: les hem de menystenir? ¿Hem de tancar els ulls i repetir les mateixes coses que ens feren aprendre a l’escola sense ni una sola mirada crítica?\nJa he dit que no em preocupa la vanitat patriòtica: la gesta d’Amèrica és massa trista i massa destructiva per sentir aquesta temptació. El relat d’En Bartomeu de Casaus a la Història de les Índies i, especialment, a la Brevíssima Relació de la Destrucció de les Índies ens ho confirmen amargament.\nPerò que hi hagi hagut manipulació i una manipulació contra els catalans i, per tant, una usurpació, em sembla absolutament revoltant. El mateix Cristòfor Despuig retreu als Col·loquis, a En Pero Mexía, que posi “lo regne de Nàpols sota lo domini i corona de Castella, essent com és tan clarament de la Corona d’Aragó, que los minyons no u ignoren“. I diu més endavant: “Si en lo clar posen dupte, què faran en lo no clar!“.\nAh!, per cert: que En Colom fos genovès, segons sempre s’ha dit, ve de l’hàbit següent: la paraula “genovès” s’emprava a Castella per designar col·lectivament els estrangers; i els catalans tenien tracte d’estrangers en terres de Castella… Malentesos com aquests són abundants en la historiografia, tothom ho sap, i alguns han provocat errors en la investigació que han durat segles i tot.\nIsabel-Clara Simó [abril del 1999]\nNB: Aquests text publicat a la web de l’Institut Nova Història, ens n’ha cedit el dret de publicar-lo en Jordi Bilbeny perquè el publiquem : ‘Una reflexió sobre la manipulació de la Història», publicat per Edicions Gargot, de Granollers, al 1999, ara farà just 21 anys. Serveixi d’homenatge a la seva intel·ligència, valentia i compromís amb la veritat i la llibertat del nostre país. I serveixi alhora d’homenatge a tots els qui s’atreveixen a pensar i publicar més enllà del discurs oficial i dels seus tentacles esterilitzadors.’.\nTambé podeu veure en vídeo una de les darreres entrevistes fetes a Isabel Clara Simó. al programa de TV3 ‘el divan’ de l’11 d’agost del 2019.\nLa Descoberta Catalana d'Amèrica.Una reflexió sobre la manipulació de la Història'


La presidenta de Libèria dedica el Nobel de la pau a totes les dones del món\nEllen Johnson Sirleaf i les activistes Leymah Roberta Gbowee i Tawakul Karman han estat guardonades "per la seva lluita no violenta” per a la igualtat de gènere. El Nobel de la pau 2010, l'activista xinès Liu Xiabo, segueix empresonat\n3 min. Oslo 10/12/2011 15:13\n260x366 Gbowee, Karman i Sirleaf amb el Nobel / REUTERS Gbowee, Karman i Sirleaf amb el Nobel / REUTERS\nLa presidenta de Libèria, Ellen Johnson Sirleaf, ha dedicat aquest dissabte el Nobel de la pau 2011 a totes les dones del món, “en especial a les que han vist els desastres que produeix la violència despiadada”. En la cerimònia d'entrega a Oslo del reconegut guardó, Sirleaf ha recordat a d'altres dones que amb anterioritat han guanyat el Nobel de la pau i aquelles que “amb la seva lluita privada i silenciosa han ajudat a formar el nostre món”. “No tingueu por de condemnar la injustícia, encara que estigueu en minoria. No tingueu por a buscar la pau, encara que parleu amb una veu dèbil. No tingueu por d'exigir la pau”, ha dit la presidenta de Libèria.\nEllen Johnson Sirleaf comparteix el premi d'un milió i mig de dòlars amb la seva compatriota, l'activista Leymah Gbowee, i la periodista iemenita Tawakkol Karman. Les tres han estat reconegudes pel comitè dels premis Nobel per la seva lluita pacífica a favor de la seguretat de les dones i pels esforços per aconseguir la pau.\nEl difident xinès Liu Xiaobo, que va guanyar el Nobel de la pau l'any passat, continua a la presó i compleix una condemna d'onze anys per subversió.\nEn el discurs que ha oberta la cerimònia, el secretari del Comitè Nobel noruec, Thorbjørn Jagland, ha ressaltat que no es pot aconseguir ni la pau ni una democràcia duradora “a no ser que les dones aconsegueixin les mateixes oportunitats que els homes per influir en el desenvolupament de la societat a tots els nivells”.\nJohnson Sirleaf, de 72 anys, va accedir al poder després de guanyar les eleccions del novembre de 2005, convertint-se en la primera presidenta africana escollida democràticament. El Comitè Nobel li reconeix haver "contribuït a assegurar la pau a Libèria, promoure el desenvolupament econòmic i social i reforçar la posició de les dones".\nLa designació de Sirleaf està envoltada de certa polèmica perquè es va fer pública dies abans que es celebressin eleccions a Libèria, en les quals l'oposició va promoure un boicot i va acusar Sirleaf de frau per ser reelegida.\nEn una entrevista amb l'agència Associated France Press, Sirleaf ha expressat el seu desig de veure una presidenta al capdavant de la Casa Blanca. "No sé quan es produirà i ni tan sols sé si mai passarà però crec que a tots ens agradaria viure-ho", ha dit Sirleaf.\nLeymah Roberta Gbowee, de 39 anys, va impulsar l'any 2002 el moviment pacifista i multiètnic Dones de Libèria Per la Pau, que va posar fi a la segona guerra civil al país i que ha treballat per augmentar la influència de les dones a l'Àfrica.\nLa iemenita Tawakul Karman, de 32 anys, i la més jove en guanyar el premi, ha jugat un paper central en la lluita pels drets de les dones i per la democràcia i pau al seu país. Lidera el grup Dones Periodistes Sense Cadenes, creat l'any 2005.