Anells amb fusta i plata - Anells originals fets a mà amb fusta\nDescobreix la força i la bellesa de la simplicitat amb aquests anells de plata i fustes acuradament seleccionades que li donaran un toc únic a les teves mans. Tant per matrimoni, compromís o aniversari, aquests nous dissenys són únics ja que la fusta no tindrà un altre tros igual. Troba per a ell o ella, el regal perfecte.\nAnell realitzat a partir d'una banda de plata de llei i una peça de fusta. Un cop tallada, la fusta és tractada amb resines naturals en cambra de buit, el que dóna com a resultat un producte resistent a l'aigua i la brutícia.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és confortable per a l'ús i les...\nAnell de plata amb fusta de alamo\nAnell realitzat a partir d'una banda de plata de llei i una peça de noguera. Un cop tallada, la fusta és tractada amb ceres i resines naturals en cambra de buit, el que dóna com a resultat un producte resistent a l'aigua, la brutícia i els cops.Cada anell és una peça única ja que no hi ha una secció de fusta igual a una altra. El seu disseny és...\nAnell de plata de llei i fusta de noguera\nVeient 1-15 de 65 producte(s)\nEn Viademonte jewelry només treballem amb metalls nobles i respectem la llei de cada un d'ells en tots els nostres anells.\nQuè vol dir plata de llei?\nLa llei o la plata esterlina és una unitat que defineix la puresa de la plata sobre 1000 mil·lèsimes. Això vol dir que si la plata de llei és de 925, ha de contenir un 92,2% de plata pura i la resta sol ser coure. Si es manté com a mínim 925 parts de 1000 de plata pura, el metall és plata de llei.\nEl teu següent pregunta serà, i per què porta coure? La plata pura és molt tova i necessita un metall que li atorgui més rigidesa i durabilitat, i és aquí on entra en joc el coure.\nEl meu anell de plata durarà?\nÉs clar que durarà . La plata tot i ser tova, amb el coure, aconsegueix una duresa òptima per a la joieria. A més vam dissenyar els nostres models amb les vores prou resistents perquè es mantinguin en perfectes condicions amb un ús normal.


L'Associació de Productors de Breva d'Albatera promourà la marca Baix Segura\nEl projecte, liderat pel Consorci per al Desenvolupament Econòmic del Baix Segura (Convega), compta amb la col·laboració de Turisme CV i de la Diputació.\nL'Associació de Productors de Breva d'Albatera s'ha sumat a el projecte de la marca territori 'Baix de l'Segura, la teva terra i la meva', que té per objectiu impulsar la imatge i les qualitats de la comarca. De tal manera, participarà en el pla d'acció per afavorir el seu desenvolupament en els plànols turístic, gastronòmic, cultural i empresarial.\nEsta adhesió és fruit de l' conveni signat este dilluns a la Diputació d'Alacant, acte en el qual han participat Sebastián Cañadas, president de Convega; Joan de Déu Sants, president de l'Associació de Productes de Breva; i l'alcaldessa d'Albatera, Ana Serna, al costat de la regidora de Turisme, Mercats, Medi Ambient i Agricultura, Amparo Pérez.\nCañadas ha indicat que "La fita que ens marquem és donar a conèixer els valors comuns de la comarca, així com ressaltar tot el bo que té i que és capaç de produir. Ens trobem en un moment de consolidació i és important seguir sumant aliats que sumin per poder assolir l'objectiu, així que ens omple d'orgull que l'Associació de Productors de Breva d'Albatera s'incorpori com a ambaixador del Baix Segura ".\nSantos ha indicat que "amb esta adhesió pretenem revalorar la producció de la bacora i figa d'Albatera i la comarca, traduint-se en l'obtenció de majors beneficis tant per als productors com els comercialitzadors, aconseguint el desenvolupament de productes diferenciats d'alta qualitat que suposen un valor afegit per al sector agroalimentari i el posicionament del Baix Segura de l'Segura en els mercats ".\nAna Serna, per la seua banda, ha indicat que "este projecte fa de trampolí a tots els municipis del Baix Segura, els seus productes, patrimoni, gastronomia, cultura, etc. Estes iniciatives ens posen en valor, ens posen al mapa i fa que ens coneguin a Espanya i fora d'ella. La bacora és un dels productes de més qualitat de la zona i gràcies a la marca territori podem donar-lo a conèixer de forma molt més fàcil ". A més, la regidora Amparo Pérez ha postil·lat que 'Baix de l'Segura, la teva terra i la meva' "fa que allà on vagin els productes de la nostra comarca, sigan identificats per la seua qualitat. Recomano a totes les empreses que s'adherisquen ".\nAmb la signatura d'este conveni, l'Associació de Productors de Breva d'Albatera s'uneix a l'Associació d'Empreses d'Hostaleria de Torrevieja, Ia l'Associació de la Carxofa, així com als vint ajuntaments que formen la comarca, com a impulsors de la marca territori 'Baix de l'Segura, la teva terra i la meva'.\nEsta iniciativa, impulsada pel Consorci per al Desenvolupament Econòmic del Baix Segura (Convega) amb la col·laboració de Turisme Comunitat Valenciana i de la Diputació Provincial d'Alacant, s'emmarca en el pla de dinamització i governança turística dirigit a permetre mostrar tot el potencial d'esta zona.


Nadal passa a la tercera ronda sense problemes i buscarà els vuitens contra Goffin\nPublicat 29/5/2019 15:37:43 +02:00CET\nEl tennista manacorí Rafa Nadal s'ha classificat per a la tercera ronda del Roland Garros, després de guanyar aquest dimecres sense problemes l'alemany Yannick Maden (6-1, 6-2, 6-4) i en el seu següent compromís buscar els vuitens de final contra un rival de més nivell, el belga David Goffin.\nMaden, un jugador que als seus 29 anys mai no ha estat dins del 'top 100' mundial de l'ATP, només ha plantat cara en l'eixelebrat tercer set, en el qual tots dos jugadors han encadenat cinc trencaments de servei consecutius com a resultat de diversos errors a banda i banda de la pista. Amb 4-4, Nadal ja no ha perms més suspens i ha posat la directa cap a la victria.\nEn el seu següent compromís, l'onze vegades guanyador a París es mesurar amb David Goffin, actual número 27 de la classificació mundial que tampoc no ha tingut dificultats per desfer-se del serbi Miomir Kecmanovic (6-2, 6-4, 6-3).\nMalgrat que no est al nivell de fa dos anys, quan va arribar a ser el set millor jugador del planeta, el belga és perillós i ja va ser capa de guanyar Nadal en les ATP Finals 2017. No obstant aix, els tres precedents en terra batuda s'han decantat clarament del costat del de Manacor sense cedir ni un sol set.


Imprimir Ajuda'ns a millorar Ruta Vila modernista i d'estiueig\nInici / Conèixer / Turisme / Rutes i senders / Ruta Vila modernista i d'estiueig\nCentelles va ser, des de finals del segle XIX, una destinació privilegiada d'estiueig. La frescor del seu clima i les modernes comunicacions -la carretera de Ribes a mitjan segle XIX i, sobretot el tren l'any 1875- van propiciar la construcció de residències estiuenques. Algunes d'aquestes cases van ser obra de reputats arquitectes, com Manuel J. Raspall (1877-1937).\nA la mateixa època, Centelles es desvetllava com una vila industrial, activitat que també va deixar valuoses empremtes arquitectòniques. Entre d'altres llocs modernistes creats per Raspall, a la vila, cal mencionar la casa Oller o can Gaudí, el Passeig, can Pratmarsó i can Ripoll.\nD'estil modernista també hi ha diversos edificis dels carrers Marquès de Peñaplata i d’Anselm Clavé, com l'edifici de la Societat coral La Violeta, la casa Pujol i l'estació del ferrocarril. En altres indrets del municipi hi ha la nau industrial de ca l'Estabanell i el mas Martral.\nTambé són edificis interessants de l’època, si bé són noucentistes, l'escola Ildefons Cerdà i el Centre parroquial.\nDesnivell acumulat pujant 58 m\nDesnivell acumulat baixant 56 m


i Calldetenes | enciclopèdia.cat\nEl poble de Calldetenes\nVista aèria de Calldetenes\nMunicipi d’Osona, al centre de la plana de Vic, a la dreta del Gurri, a 2 km de Vic, a l’est.\nEl terme municipal de Calldetenes, un dels més petits de la Plana, limita al N amb les terres de Folgueroles, a l’W amb Vic, al SW amb Santa Eugènia de Berga i al SE i l’E amb el terme de Sant Julià de Vilatorta. El terme, que forma un sector planer amb una altitud mitjana d’uns 500 m, té el punt més elevat a les terres de margues blavoses de la serra de San Marc (579m) i a la de l’Eimeric. La part superior del terme és drenada per la riera de Sant Martí, o antic riu de Peres, la qual desguassa al Gurri per la dreta i en part forma límit natural amb Folgueroles.\nBiogeogràficament, el terme es troba dins del domini potencial del bosc de roure martinenc ( Buxo-Quercetum pubescentis ).\nEl terme comprèn, a més del poble de Calldetenes, cap del municipi, el petit agrupament de Sant Martí de Riudeperes i una important sèrie de masos esparsos arreu. El raval anomenat de Santa Eugènia o el Serrat de Calldetenes, que en part pertanyia a Santa Eugènia de Berga, va integrar-se al terme de Calldetenes el 1995. Travessa el terme d’W a E un tram de la carretera N-141d que uneix Vic amb Vilanova de Sau i fins al pantà. Aquesta carretera connecta amb l’Eix Transversal (C-25) que circula pel terme de N a S. Prop de la connexió surt una carretera local cap a Sant Julià de Vilatorta i cap a les Guilleries.\nCalldetenes és el nom oficial del municipi d’ençà que el 1965 substituí al de Sant Martí de Riudeperes (durant el període 1937-39 ja es canvià el nom tradicional pel de Calldetenes). Encara que el nom municipal sigui d’atribució tan moderna, el seu origen és molt remot, ja que la vila rural o gran propietat de Tenes consta des del 941 i el topònim de Call de Tenes és documentat ja el 1346.\nLes primeres dades de població ( calldetenencs ) es remunten al final del segle XV, que hi havia un total de 27 famílies, nombre que davallà al llarg del segle XVI. El lloc de Calldetenes, que tenia 19 famílies el 1553, unes set el 1610 i 17 el 1689, inicialment era una petita barriada, la població de la qual constava amb la del terme de Sant Julià de Vilatorta el 1626. Al segle XVIII la població conegué un fort desenvolupament i entre el 1718 i el 1782 creixé l’1,1%, tot i que els cinc anys posteriors a aquesta darrera data perdé un nombre aproximat de mig centenar de persones. Al llarg de la primera meitat del segle XIX la població sofrí fluctuacions; el 1848 existien al terme 138 famílies. Tot i que en el primer cens de població es reflectia un nou creixement, al llarg de tota la segona meitat del segle es produí una nova davallada, i el 1900 hi havia els mateixos habitants que setenta anys enrere. El segle XX ha vist molts alts i baixos; la dècada del 1900 i la del 1920 van ser les més favorables. La guerra civil de 1936-39 fou la causa d’una petita davallada i entre el 1940 i el 1960, tot i haver-hi períodes d’un cert augment, no es poden considerar dècades d’un fort desenvolupament demogràfic. A partir del 1960, la població ha tingut un augment continuat i fins i tot notable en els noranta, increment que en alguns moments ha estat afavorit per la immigració. Dels 1 069 h del 1975 es passà a 1 472 el 1991 i a 2 183 el 2005.\nL’agricultura té una certa importància en l’economia del terme. Predomina el conreu de cereals (blat, ordi) i de farratge. El sector ramader té una gran incidència en la indústria agropecuària situada al municipi. Destaca principalment el bestiar porcí, a més del boví i la cria de conills.\nLes principals activitats industrials que es duen a terme a Calldetenes estan relacionades amb el sector agroalimentari, com l’elaboració d’embotits. El sector terciari ocupa també una part important de la població.\nEl poble de Calldetenes (489 m i 2 054 h el 2005) és situat al sector de ponent del terme, just al límit amb els termes de Santa Eugènia de Berga i de Vic. Part del creixement urbà del poble s’ha produït dins el terme de Vic.\nFaçana principal de l’església parroquial de Calldetenes (Osona)\nEl centre tradicional del poble és situat al voltant de la Plaça Gran i l’església parroquial. El temple fou erigit al segle XVIII per decisió del bisbe de Vic, Antonio Manuel de Hartalejo, i va dependre inicialment de la de Sant Martí de Riudeperes. El mateix bisbe, mercedari, que pertanyia a l’Academia de Bellas Artes de San Fernando de Madrid, en va dibuixar els plans i va pintar uns quadres que en guarnien el presbiteri. La nova església, dedicada pel bisbe a la Mare de Déu de la Mercè, es va inaugurar el 1778 i cent anys més tard s’erigia en parròquia independent.\nL’any 1989, les obres de remodelatge de l’avinguda de Pau Casals motivaren el trasllat del centre de la població a l’altra banda de la carretera, vers la plaça de l’11 de Setembre, on es construí un nou edifici de l’ajuntament i altres serveis per a la població (centre cultural, consultori, etc).\nEntre les principals festes que se celebren anualment cal esmentar la festa major, en honor a la Mare de Déu de la Mercè, al setembre, i l’aplec a l’ermita de Sant Marc, el 25 d’abril. Per les festes nadalenques es representen els Pastorets. Cal no oblidar a més l’organització del tradicional Cros de Calldetenes, al novembre, prova d’atletisme que es fa des del 1955.\nL’església de Sant Martí de Riudeperes, al poble disseminat del mateix nom, es troba prop del mas de la Calvaria, entre la carretera local de Sant Julià de Vilatorta i la riba dreta de la riera de Sant Martí o de Sant Julià. L’església de Sant Martí de Riudeperes ( de Rivo petrarum ) no és esmentada fins el 1050, però el riu de Peres i la seva demarcació són molt documentats des del 949. És un bonic exemplar romànic amb algunes capelles laterals, afegides al segle XVI o XVII, la coberta sobrealçada i un atri del segle XIII, ara unit a l’edificació a la part W. L’església original constava d’una nau única amb un absis, tot ornat exteriorment amb arcuacions cegues i faixes llombardes. Al segle XII se li construí una portada al mur de ponent, coberta per l’atri, o galilea, que fou desmuntat quan aquest s’afegí a la nau, els seus capitells i l’arquivolta esculturada es conserven encara, i formen el portal que del davant de l’església baixa a l’horta. El comunidor, per on s’entra al pati, i el campanar tardà, amb coberta piramidal, donen una bellesa especial a aquest vell temple. S'ha recuperat part de l’atri romànic i altres peces d’interès artístic. La població (129 h el 2005) celebra la seva festa major en honor a Sant Martí, al novembre.\nSant Tomàs de Riudeperes és un antic monestir canonical, convertit el 1560 en convent franciscà, en residència i noviciat de pares camils entre el 1901 i el 1970 i d’ençà del 1973 en centre d’educació especial.\nAspecte del monestir de Sant Tomàs de Riudeperes (Calldetenes)\nEs troba prop de les cruïlles de la carretera N-141d, procedent de Vic, amb l’Eix Transversal i amb la local a Sant Julià de Vilatorta. El conjunt forma un gran casal, amb diferents cossos d’edificació; en destaquen l’església, el convent bastit pels bisbes Guillem i Jaume Caçador per als franciscans a partir del 1561 i una nova església construïda pels pares camils. L’església, que ja existia el 1086, fou renovada i consagrada el 1095, quan ja hi havia una petita comunitat canonical, filial de Lledó. Es manté encara força sencera i ornamentada, malgrat els altars laterals i altres modificacions que hom hi ha fet al llarg dels segles, gràcies sobretot a la restauració del 1914. Del convent alçat els anys 1561-70 cal destacar l’ala de llevant, on hi ha l’antiga sagristia, la cuina, la biblioteca, el de profundis i el refetor franciscans, tot cobert amb voltes d’ogives, arcs transversals i claus de volta, on figura sovint l’escut dels Caçador. El claustre, de planta irregular, fou construït el 1566, i és una obra renaixentista, de dos pisos, amb columnes cilíndriques i capitells sobris, però d’un gran equilibri. Té al centre una gran cisterna amb el coll, fet el 1567; conserva algunes làpides d’antics sarcòfags dels cavallers Riudeperes i Alta-riba, els protectors del monestir canonical.\nDintre el jardí de la propietat i la torre de Santa Margarida es conserven la planta i una part de les ruïnes de l’antiga església de Santa Maria del Camí, alçada pel canonge de Vic Guillem Gros vers el 1221. Més tard es va dedicar a sant Bartomeu i santa Margarida, i es va enrunar al segle XIX. Tenia per missió d’ésser un lloc d’hospitalatge en l’antic camí de Vic a Girona per les Guilleries.\nA més d’aquests edificis esmentats arreu del terme, a l’antic terme de Riudeperes hi havia tres cases fortes. La de Riudeperes es trobava prop de Sant Tomàs de Riudeperes i la de Cucala prop de Santa Maria del Camí, tot i que ambdues han desaparegut. D’altra banda, el casal d’Alta-riba conserva encara un aspecte senyorial, destacat per la seva torre. Es troba a l’E de l’església de Sant Martí i a la riba esquerra del riu. A despit de l’aspecte unitari que li han donat les reformes i modificacions dels segles XVIII i XIX, mostra encara elements romànics dels segles XII o XIII a la seva base; un mur amb sagetes que la defensaven pel costat del rieral; elements gòtics del segle XV en l’antiga façana amb l’escut dels Alta-riba i Vilalleons, situada al mur de llevant, prop de la torre; la capella i la primitiva rampa d’accés i un aspecte de casal benestant en la façana moderna de mur, de migdia, sobre el qual hi ha l’escut compost dels seus darrers senyors, els Alta-riba-Clariana-Sentmenat. Al segle XV el casal fou assetjat i incendiat arran de la guerra remença i la revolta contra Joan II, i ho fou de nou durant la guerra de Successió (1712-1714). Per aquesta causa, l’edifici sofrí moltes restauracions i la transformació i en bona part reedificació fou feta cap a la fi del segle XIX, en què adquirí l’aspecte actual.\nEl llinatge i el nom d’Alta-riba es van originar a la segona meitat del segle XII amb un fill segon dels cavallers cognomenats Meda, castlans o guardians del castell de Sameda. El primer membre conegut és Vermei d’Alta-riba, el qual, com Berenguer d’Alta-riba, germà de Guillem de Meda, empra indistintament els cognoms de Meda o d’Alta-riba entre el 1178 i 1196. Des d’aquest moment hom pot seguir clarament la genealogia. Durant l’assetjament que sofrí el casal al segle XV hi participaren molt destacadament els hereus, Bernat Guillem i Llorenç d’Alta-riba.\nEl municipi disposa d’altres masos amb una història i una arquitectura força interessants. Un dels més notables i ben conservats de la comarca és l’Eimeric. Consta d’un cos quadrat, amb una esvelta torre al costat i una galeria a sota. Ja existia al segle XIII, i els seus estadants eren gent lliure, és a dir, que posseïen el domini alodial de la propietat, per això tenien el privilegi de poder enarborar el penó reial sobre el seu mas. Té annexa una capella moderna, dedicada al Sagrat Cor.\nla Calvaria , un gran mas quadrat amb una gran galeria a la façana de migdia i una capella dedicada a la Concepció.\nCan Tona és un mas documentat al segle XIV i encara que no és un exemplar arquitectònic gaire destacat és un centre d’atracció i de visita perquè Jacint Verdaguer hi va escriure la primera versió de L’Atlàntida , entre el 1867 i el 1868, quan era seminarista de Vic i mestre dels infants d’aquest mas, com ho recorda una làpida col·locada a la façana.\nEl Verdaguer i la Frontera són dos masos veïns d’una arquitectura notable i d’una història extensa que es remunta al segle XIII. Són dos grans casals, habitats pels antics propietaris, amb totes les traces dels grans casals reedificats al segle XVIII. El Pujol conserva una estructura més antiga, que recorda els masos de tipus basilical. També poden destacar-se els masos Sauleda, Ponç i Lió, a la part E del terme, envoltats de jardins; n'hi ha de força notables, tant per l’estructura com per les dimensions, i donen un aspecte senyorial a tot aquest sector del terme.\nEl terme municipal de Calldetenes és la continuació de l’antiga quadra de Sant Martí de Riudeperes. El centre històric del municipi és, doncs, l’antiga església de Sant Martí de Riudeperes, que era sotmesa des d’abans del 1050 a Sant Julià com a sufragània. L’autonomia d’aquesta quadra comença a detectar-se al segle XIII, i és ja realitat al segle següent, després de separar-se de l’antiga jurisdicció del castell de Sant Llorenç, i més tard de la del de Sameda.\nLa seva jurisdicció pertanyia al rei, i era exercida pel veguer d’Osona. El 1356 el rei va cedir el seu domini a Bernat III de Cabrera, quan el va fer comte d’Osona. Desfet el comtat d’Osona el 1364, Calldetenes tornà al domini reial, i es va unir aviat amb les quadres de Sant Joan del Galí o de Riuprimer, de Golomers i de Torrellebreta, que formaven les Quadres Unides d’Osona, regides per un sol batlle i sotmeses, per privilegi reial, a les tributacions de la ciutat de Vic. Entre els anys 1414 i 1430, tributaven a Vic els masos Aregall, la Frontera, el Verdaguer, les Eres, el Pujol, Can Tona, la Vila Grossa, la Vila Xica, Rosanes, Roca, la Calvaria, el Noguer, Llobet, Ponç, Lió, Serres, l’Eimeric i Sauleda, que devien ésser el total de masos habitats aquells anys.\nAl segle XVI, al barri de Calldetenes hi havia una carnisseria i una fleca, on anaven a comprar molts vigatans per a evitar els tributs o drets cobrats pels burots que gravaven les mercaderies que es venien a la ciutat. Per tal d’evitar aquest contraban, foren donats dos privilegis i un decret a Vic els anys 1599 i 1602.\nEntre la fi del segle XI i mitjan segle XIV tingué molta importància en la història local la família dels cavallers Riudeperes, que tenia el seu casal i els dominis a l’W del convent de Sant Tomàs de Riudeperes, el qual havien alçat ells mateixos entre el 1089 i el 1095. Aquesta família donà molts canonges a Vic i dos abats al monestir de l’Estany, i els seus hereus foren castlans del castell de Taradell. Això explica la tomba que Oliver de Taradell féu fer per als seus pares, Guillem de Taradell i Guillema de Riudeperes, al voltant de l’any 1270, la làpida o pedra esculpida de la qual es conserva al claustre del convent de Sant Tomàs. Hi figura l’escut del llinatge, format per tres peres, que és el que actualment fa servir el municipi de Calldetenes. Entorn de l’any 1360 la família es va traslladar al Vallès, a la domus o casal d’Olivet, de Lliçà de Vall.\nMapa de patrimoni cultural de Calldetenes (Diputació de Barcelona) Elements patrimonials inventariats, fotografies i la seva ubicació mitjançant cartografia digital


5 conclusions del Vila-real 2 – 0 Espanyol per @andreamm819 | Esport360. Noticies esportives en català.\n5 conclusions del Vila-real 2 – 0 Espanyol per @andreamm819\nUn onze inicial atractiu. Quique Sánchez Flores va arriscar i va fer oficial una alineació amb diverses sorpreses. Els joves futbolistes del planter, Marc Roca i Melendo, partien com a titulars a un escenari on no s’esperava. Ambdós jugadors de característiques ofensives i que els agrada tenir la pilota. A més a més, la tornada de Jurado a l’onze titular acompanyat de dos indiscutibles com l’argentí Piatti i el pitxitxi de l’equip, Gerard Moreno. Tot feia pensar que l’Espanyol anava pel partit des del principi però durant la primera meitat, l’equip no va acabar de trobar-se còmode, i el Vila-real va tenir molta més presència ofensiva. Un Diego López molt endollat va salvar a l’equip blanc-i-blau fins a l’últim minut de la primera part.\nEls nois del planter. Des del principi de temporada els nois que han sortit del planter han estat la millor notícia per l’Espanyol i per Quique Sánchez Flores. Han arribat i s’han fet ferms competidors per un lloc a l’onze titular. Avui Marc Roca, de 20 anys, i que semblava indiscutible a principis de temporada, tornava a l’alineació titular. El de Vilafranca del Penedès ha tingut un inici de partit dubitatiu, durant els primers minuts i sense pilota no ha estat massa encertat: decisions dolentes a l’hora de sortir a pressionar el que feia que l’equip quedés descol·locat. Tot i així, amb el pas dels minuts i amb la pilota als peus, Marc Roca ha aconseguit fer gala de la seva millor versió: grans desplaçaments llargs, bones decisions per treure la pilota amb bon ritme… L’organització ha passat per ell. Per altra banda, Òscar Melendo, de 19 anys, va ser l’últim en arribar i el més petit de tots, però avui ha jugat el seu primer partit com a titular i ha disputat els 90 minuts. Grans detalls de qualitat, desequilibrant i sempre oferint-se per ajudar als companys.\nManca d’efectivitat perica. L’Espanyol és un dels equips que menys xuta entre els tres pals de la Lliga, però fins ara, havien aconseguit tenir una eficàcia de cara a porteria que rendibilitzava amb punts. Aquesta vegada, l’efectivitat dels de Quique Sánchez Flores no ha aparegut per cap costat. Gerard -amb un gol anul·lat per falta sobre Víctor Ruíz-, Piatti -amb un xut llunyà-, i sobretot, Jurado -amb un xut de primeres des de l’àrea petita- van tenir l’oportunitat d’avançar l’Espanyol. Destacable la jugada de Jurado, ja que després del seu xut, que atura en el minut 44 Andrés Fernández, el Vila-real va fer el primer gol.\nPoca contundència enrere. El primer gol del Vila-real l’aconsegueix Soriano després d’una rematada amb el genoll dins de l’àrea petita. Javi López, tot i que és una jugada amb molts jugadors en un espai molt reduït, falla a la marca, ja que Soriano li guanya fàcilment la posició al lateral dret. A més, els centrals Diego Reyes i Òscar Duarte van deixar que el Vila-real avancés massa amb la pilota dins de l’àrea.\nBona segona part. Quique Sánchez Flores ha declarat que l’Espanyol havia fet el millor partit de la temporada tot i el resultat. Discutible. L’Espanyol ha fet una bona segona part on aconseguit dominar més la pilota amb un Aaron Martin que s’ha alliberat de Samu Castillejo i aconseguit posar grans centrades laterals que han estat el màxim perill pel Vila-real. S’ha vist un Espanyol amb una intenció molt més combinativa. Però clar, s’ha de dir que la primera part és bastant millorable -sobretot posicionalment on l’equip periquito ha tingut molt marge de millora i s’ha vist molt superat els primers minuts al mig del camp-. Les aturades de Diego López afavoreixen les estadístiques pel rival, tot i que és veritat que els porters també juguen i l’Espanyol si hagués aprofitat les seves oportunitats, com partits enrere, pot ser hagués puntuat.


Què és TEAMAR | Associació TEA Asperger Maresme - TEAMAR\nL’Associació TEA Asperger Maresme (TEAMAR) és una associació sense ànim de lucre formada per unes 300 famílies amb persones amb Trastorn de l’Espectre de l‘Autisme (TEA) lleu o moderat i Asperger, que, des del 2008, treballa promovent la millora en la qualitat de les seves vides i la seva integració i inclusió a la societat.\nAmb la implicació dels seus socis, TEAMAR compta amb un equip expert altament capacitat i format en TEA. Aquest equip està integrat per psicòlegs, professionals del lleure, voluntaris i personal d’administració. Junts gestionen i dirigeixen l’entitat amb una especial cura a l’atenció personalitzada, mitjançant múltiples activitats que pretenen millorar la comprensió del TEA en la societat, donar eines i recursos a les persones TEA i garantir la seva igualtat en drets i oportunitats.\nQUINS SÓN ELS OBJECTIUS\nL’objectiu principal de TEAMAR és aconseguir la millora en la qualitat de vida de les persones TEA lleu o moderat i Asperger, mitjançant l’atenció integral i transversal dels seus socis. També es vol millorar la comprensió del TEA en la societat, mitjançant la seva difusió.\nTEAMAR vol esdevenir pels seus usuaris el suport al llarg de la vida i en tots els àmbits: la família, l’escola, els amics, el treball i en definitiva, l’entorn que els envolta i del qual formen part inherent.\nDifusió del TEA\nTEAMAR ofereix una atenció completa i integral al seus usuaris així com un dedicació intensa a la difusió i conscienciació del TEA a tots els àmbits de la societat de la qual en forma part de manera intrínseca.\nServeis d’intervenció psicològica per a infants o adults:\nSessions individuals, Sessions d’habilitats socials en grup, Servei de coordinació externa i interna, Acompanyament en la inserció laboral,\nServeis d’intervenció psicològica per a l’entorn de l’usuari:\nPack de benvinguda a TEAMAR i TEA Time, FamilyTeam, Taller de germans, Sessions individuals per a pares, mares, familiars i cuidadors\nServei d’orientació diagnòstica:\nProcés d’avaluació (Report), Procés de diagnòstic\nEsplai cap de setmana, Casal d’estiu, Colònies, Quedades per adolescents i joves, i altres espais per gaudir del lleure.\nFormació a usuaris i familiars:\nTaller de pares, mares i familiars. Càpsules formatives. Píndoles.\nFormació a professionals:\nSeminaris presencials i Seminaris al centre requerit\nComunicació i divulgació del TEA:\nWeb institucional, Xarxes socials, Elaboració de material propi, Participació i organització d’actes populars, Venda de productes de l’Associació.\nTeamar està inscrita al cens d’entitats de foment de la llengua catalana duen a terme activitats per fomentar la llengua catalana entre la població en general i el col·lectiu de la nostra associació.\nSom una associació sense ànim de lucre formada per unes 300 famílies, però ens faltes tu!


Appartement Dorfstrasse Munkbrarup Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAppartement DorfstrasseDorfstr. 9, Munkbrarup, Munkbrarup, Alemanya, 24960 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en71comentarisAppartement DorfstrasseVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Appartement Dorfstrasse és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Glucksburg. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Appartement Dorfstrasse també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Glucksburg. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Appartement Dorfstrasse és una selecció idònia per a la vostra estada a Glucksburg.


El iPhone 5 i el iPad Mini s'actualitzen a iOS 6.0.2 | El Tecnològic\nEl iPhone 5 i el iPad Mini s’actualitzen a iOS 6.0.2\nAvui Apple ens sorprèn amb una actualització de iOS que en realitat sembla no incloure importants novetats o canvis que haguem d’esmentar, encara que sí solucions a molestos problemes de connexió. Amb iOS 6.0.2 Apple vol que alguns inconvenients trobats per usuaris d’iPhone 5 i iPad Mini en connectar a xarxes WiFi desapareguin d’una vegada per totes. Lamentablement això és tot el que podem explicar sobre això, perquè el fabricant ha decidit no proporcionar informació addicional relacionada amb aquesta actualització.\nLa nova versió del sistema operatiu pot descarregar ara mateix a través d’iTunes o usant l’actualitzador disponible a les opcions de configuración del teu iPhone 5 o iPad Mini.\nNosaltres vam procedir a instal·lar el programari sense perdre temps i no vam tenir cap contratemps, per tant, no veiem raó perquè no ho facis tu també. Si trobes alguna cosa nova en en instal·lar aquesta versió de iOS, no oblidis explicar-nos sobre això en els comentaris.\nEtiquetes: Actualització iOS 6.0.2iOS 6.0.2iOS 6.0.2 iPad MiniiOS 6.0.2 iPhone\nL'equip d'Android ens desitja un bon Nadal en vídeo


El Femení Juvenil Cadet s’emporta el títol de Lliga - FC Barcelona\nHomeFutbolFemeníNotíciesEl Femení Juvenil Cadet s’emporta el títol de Lliga\nEl Femení Juvenil Cadet s’emporta el títol de Lliga\nL’equip de Carlos Tregón i Jordi Garcés s’ha proclamat campió de la Primera Divisió Femenina Juvenil Cadet en imposar-se al Vic a casa per 2-0 Les blaugranes guanyen el títol de la competició regular quan encara manca una jornada per al final\nEl Femení Juvenil Cadet s'ha proclamat campió de Lliga / FOTO: Álex Caparrós - FCB\nAquest cap de setmana és el torn dels equips femenins del Barça. Diumenge, el primer equip femení es juga el campionat en la jornada final de la Lliga contra l’Sporting de Huelva. Però no és l’únic conjunt que tenia possibilitats d’emportar-se el campionat de la regularitat. El Femení Juvenil Cadet només estava a un pas de proclamar-se campió de Lliga. Necessitava la victòria a casa contra el Vic per erigir-se amb el títol una setmana abans d’acabar la competició, i no ha fallat.\nGran treball barcelonista\nLes barcelonistes han ofert el seu millor repertori contra un rival competitiu que ocupa la tercera posició de la classificació. L’equip de Carlos Tregón i Jordi Garcés ha sortit amb l’objectiu d’aconseguir el domini des de l’inici i, tot i que ha costat, a poc a poc ha anat controlant el partit i les oportunitats. Marta Villarejo ha inaugurat la llauna en el minut 33 amb una acció en què ha creuat la portera visitant. Era el primer gol del partit, que deixava l’enfrontament amb una victòria per la mínima del Barça al descans.\nEl segon temps ha continuat amb la mateixa dinàmica. El Femení Juvenil Cadet ha seguit pressionant ofensivament per aconseguir el gol de la tranquil·litat, i ha gaudit de diverses oportunitats per marcar-lo, fins que Núria, en el minut 59, ha arrodonit la jornada amb una diana des de fora de l’àrea. Les blaugranes s’emportaven el premi a l’esforç de la temporada, en una Lliga molt ajustada contra equips molt competitius. Títol merescut, doncs, per a un conjunt que no ha deixat de treballar en cap moment.\nXifres de mèrit\nLes xifres del curs 2011/12 de l’equip de Carlos Tregón i Jordi Garcés són increïbles. Les blaugranes s’han emportat el títol quan encara queda una jornada per al final, ja que tenien 3 punts d’avantatge sobre el segon classificat, el Sant Gabriel, i el 'goal average' a favor. A més, el Femení Juvenil Cadet suma 27 victòries i només un empat i una derrota, i s’erigeix com a millor equip ofensiu i defensiu de la competició, amb 148 gols a favor i 21 en contra.


Relat "La vida interior d'una pilota de tennis"\nInici > detall del relat: La vida interior d'una pilota de tennis\nDos homes de mitjana edat estan asseguts a el que sembla el banc d'un parc.\nUn d'ells està llegint un diari, l'altre està fent rebotar una pilota de tenis a terra, la deixa caure, la pilota rebota i la agafa amb la ma repetides vegades, l'home que llegeix s'el mira un parell de cops, fent cara de com dient: no hi ha remei, el de la pilota somriu un parell de cops al de diari, finalment l'home de la pilota agafa la pilota i se la mira amb curiositat.\nTorna fer rebotar la pilota un parell de vegades, sota la mirada de l'home que llegeix, després torna a agafar la pilota i se la torna a mirar amb interès.\nEs mira a l'home que te al costat i li ensenya la pilota, l'home se la mira amb una certa indiferencia.\nQue li sembla?. Es curiós, oi?.\nL'home del diari agafa la pilota se la mira i li torna.\nNo, es rodona.\nL'home de la pilota li agafa la pilota ignorant el que ha dit el seu company de seient el qual es torna a posar a llegir.\nNo el que vull dir es que es curiós com bota la pilota.\nL'home deixa de llegir fent cara de resignació.\nNo te res d'estrany que boti, es una pilota.\nTambé hi ha pilotes de ferro i no boten.\nAixò no son pilotes, son boles, hi ha una certa diferencia.\nQuina?, no son totes dues rodones?, tant les boles com les pilotes?.\nNo pas del tot, les boles son massisses, les pilotes son buides per dintre.\nPerò hi ha boles de goma que son massisses i reboten.\nSi, ja, però son de goma no de ferro, son més elàstiques, per que una bola de ferro reboti ha de ser molt petita, les boles de ferro grosses no reboten pas.\nTorna a fer rebotar la pilota i la torna a agafar.\nPotser es que te intel·ligència pròpia.\nSi tingués intel·ligència pròpia, no es limitaria a rebotar del terra a la seva mà.\nPotser es que m'estima.\nL'home del diari no pot creu el que sent.\nFelicitats, espero que sigueu molt feliços i tingueu moltes pilotetes.\nL'home de la pilota s'el mira una mica estranyat.\nVostè es una mica cap-quadrat, oi?.\nEn qüestió de pilotes pensants, doncs, si, la veritat.\nL'home del diari dona per tancada la conversa i es torna a mirar el diari, mentrestant l'home de la pilota segueix mirant-se la pilota amb interès.\nVostè sap de que està feta aquesta pilota?.\nL'home del diari deixa de mirar el diari amb cara de estar fart, com dient, ja hi tornem.\nDíguim, sap de que està feta?\nNo ho se!, de cautxú?.\nExactament, de cautxú, i sap d'on surt el cautxú?.\nSi, l'arbre del cautxú, es a dir surt de l'interior d'un ésser viu.\nBe, doncs vull dir que per que aquesta pilota hagi arribat a ser una pilota, doncs han hagut d'agafar el cautxú de l'arbre.\nI aurán d'haver tractat aquest cautxú amb alguna mena de productes químics.\nDoncs que potser aquests productes químics han alterat el cautxú d'alguna manera.\nEs clar que l'han alterat, l'han convertit en una pilota.\nNo, vull dir que potser l'han alterat genèticament.\nQue vol dir?, que no es una pilota?, que s'ha convertit en un paraigües?.\nNo, vull dir que potser s'ha convertit en un ésser pensant, en una entitat capaç de desenvolupar-se intel·lectualment i de relacionar-se.\nBe, jo he vist moltes pilotes de tenis juntes i li asseguro que no parlen entre elles.\nPerò també pot ser que hagi passat una altra cosa.\nQue hagin fet intercanvi de cervell.\nVostè em pren per idiota?.\nQui?, Joooo?, noooo i araaa!.\nSegueixi parlant, segueixi.\nL'home de la pilota s'el mira desconfiat, després segueix parlant.\nL'altra suposició es que imagini per un moment que a l'interior de la pilota i a causa dels productes químics s'hagi format un petit mon interior, com una petita selva, amb la seva fauna i flora.\nM'està dient que aquí dintre hi ha una mena de selva amazònica, en miniatura?.\nExactament, un micro-mon, en constant evolució, amb els seus arbrés, rius i animals.\nJa..., em pot deixar la pilota si os plau?.\nL'home p deixa la pilota a l'home d, aquest se la mira d'aprop, la examina, es mira l'home p i finalment llença la pilota fent que surti per un costat de l'escenari.\nQue ha fet?.\nHe provocat una catàstrofe ecològica.\nL'home p es mira per on ha sortit la pilota amb expressió de sorpresa, després es mira a l'home d.\nEs boig?, o que?.\nL'home d torna a mirar el diari tranquil·lament mentre contesta.\nQui?, jo?, siiii, mooolt.\nEn tot cas: llibertat per les pilotes de tenis!, han nascut lliures i han de romandre lliures!.\nL'home p es mira a l'home d, després es mira per on ha sortit la pilota, es queda pensatiu una estona i mira al vuit\nAl cap d'una estona la pilota torna rodolant i va a parar al peu de l'home p, aquest l'agafa content i li ensenya a l'home d. Aquest deixa de mirar el diari, es mira la pilota, després es mira a l'home p amb indiferència i es trona a posar a mirar el diari com si res no hagués passat.\nL'home p s'acosta la pilota a la cara i li parla\nVa, anemnos-en, que aquí no ens entenen.\nL'home p s'aixeca acaronant la pilota i fa mutis per un costat de l'escenari mentre li xiuxiueja a la pilota, l'home d es mira com s'envà, quan ha sortit es treu de la butxaca un ptuxineli, s'el posa a la ma i li fa "llegir el diari".\nHas vist?, han arribat els extraterrestres.\nEl putxineli "es mira" al seu propietari i "asenteix" amb el cap, després l'home d s'aixeca i surt de l'escenari mentre parla.\nQue et sembla si anem a comprar un gelat?,... no de pistatxo no, ja saps que et donen gasos.\nFinalment l'home d desapareix per un costat de l'escenari.\nAl principi m'ha costat entrar-hi, suposo que se'm feia difícil pels noms en majúscula, després ja no, els homes tenen un diàleg viu, divertit, una mica esbojarrat fins i tot, però lúcid. Crec que és interessant teatralment parlant. (Compte que hi ha alguna qüestió ortogràfica)


La guerra dels Mainat - Diari de Girona\nLa guerra dels Mainat\nLa dona de l'empresari va ser detinguda en dues ocasions, una per temptativa d'homicidi i una altra per frau\nguillem sánchez/j.g. albalat 02.10.2020 | 00:40\nJosep Maria Mainat, després d'assistir al funeral de la seva exdona Rosa Maria Sardà Europa Press\nJosep Maria Mainat, després d'assistir al funeral de la seva exdona Rosa Maria Sardà\nJosep Maria Mainat (73 anys) i Angela Dobrowolski (37 anys) es van conèixer a Barcelona, es van casar i el 2012 van ser pares d'una nena i d'un nen el 2016. Mainat tenia ja tres fills, un del seu primer matrimoni amb l'actriu Rosa Maria Sardà i dues més amb una altra dona amb qui el cantant de la Trinca -un dels fundadors de la poderosa productora Gestmusic- va mantenir una relació que va precedir a l'actual amb Dobrowolski, dona d'origen alemany, de la qual es preveia divorciar. En el repartiment de béns que planejava, els seus cinc fills eren presents però no així Dobrowolski, que ho va esbrinar i presumptament va intentar acabar amb la seva vida administrant-li insulina mentre dormia, la nit del 22 de juny, i evitar així ser exclosa de l'herència.\nMainat va ingressar en estat greu a l'hospital i l'informe que van elaborar els metges, que ha estat enviat al jutjat de guàrdia, aventurava que la crisi diabètica podia no ser accidental. Mainat va parlar amb el fill que va tenir amb Sardà de les injeccions nocturnes de Dobrowolski i aquest va presentar una denúncia als Mossos. El mateix Mainat va ratificar la declaració del primogènit i la policia catalana, després d'investigar els fets, va detenir la dona. Segons fonts consultades per El Periódico, el 21 de setembre, Dobrowolski va ser arrestada de nou. Aquesta vegada per intentar estafar Mainat.\nEl matrimoni va seguir compartint sostre després de l'episodi de la insulina però ell va prendre mesures. La denúncia de Mainat, en mans de la Unitat d'Investigació d'Horta, va seguir el seu curs, els Mossos van citar l'1 d'agost Dobrowolski i, després d'escoltar-la, la van arrestar per intentar matar el seu marit. Un dia després, la dona va sortir lliure amb càrrecs, tot i que el fiscal va demanar presó per a ella. I tots dos, a càrrec de dos petits, van continuar al mateix domicili.\nSegons fonts consultades, a principis de setembre, Dobrowolski, que estudia la carrera de Medicina -quelcom que avala la tesi que sabia que aquelles injeccions podien causar la mort- i depèn econòmicament de Mainat, va trobar xecs en blanc al domicili familiar, els va emplenar i va voler cobrar-los en una oficina bancària. Van ser quantitats més petites, d'uns 3.000 o 4.000 euros, que va intentar fer efectives protegint la seva identitat de forma barroera amb una gorra. Mainat ho va esbrinar i el 14 de setembre va denunciar per segona vegada Dobrowolski, que va ser arrestada una altra vegada pels Mossos, el dia 21. Aquesta segona denúncia s'investiga en un jutjat diferent del que instrueix el cas d'homicidi en grau de temptativa. Fonts judicials han assegurat que la dona va negar en la seva declaració davant del jutge haver subministrat substàncies al seu marit -actualment estan separats de facto, però encara en tràmits per al divorci.\nA la causa judicial s'han incorporat imatges de les càmeres instal·lades a l'interior de l'habitatge del productor de televisió i en les quals s'aprecia com la nit del 22 de juny Dobrowolski entra fins a 13 vegades al seu dormitori per, suposadament, injectar-li la insulina. Segons fonts judicials, no resultarà senzill acreditar que arribés a fer-ho.\nEls Mossos creuen que sí que ho va fer i que va aprofitar que Mainat dormia per punxar-lo mentre el tranquil·litzava explicant-li que es tractava de vitamines i d'una substància per aprimar-se. En ser diabètic, les injeccions van poder provocar-li hipoglucèmia i l'entrada en coma. El jutge citarà a declarar en breu Mainat, així com els metges i sanitaris que el van atendre.\nLes defenses demanen la llibertat dels mossos de Santa Coloma de Farners.


Bloc de Noves Tecnologies de Rafael Martín: Missió complerta. Server instal.lat i funcionant\nBé. Ja està tot fet. Ahir vaig arribar cap a les 9 del vespre a Torroella.\nEl servidor ja està instal.lat i funcionant. Ara falta traspassar tots els hostings.\nNo vaig poder fer fotos de les instal.lacions... tot està super controlat. No puges ni tan sols a veure les instal.lacions, si no que surten ells a veure't.\nUs explico una mica per sobre el viatge. Podeu veure les fotografies AQUÍ.\nQuan surts de Saragossa, trobes a cada muntanya centenars d'aerogeneradors. És una passada. Ja veureu a les fotos la gran quantitat que hi ha. També es veuen alguns camps que generen energia solar.\nA mig camí, vaig trobar un magatzem de palla que cremava. És normal veure molta palla recollida i, lamentablement, aquesta va acabar malament.\nEl Tomtom em va fer passar pel mig de Saragossa i no crec que fos necessari, però bé... visita ràpida per la ciutat, i en cotxe.\nArribat a Logroño, el primer que em trobo són uns catalans cercant restaurant, com jo. Vaig dinar i seguidament vaig anar cap a Arsys, on em van informar que l'adreça d'entrega era a Madrid, i bé... ja us explicava en l'anterior post... pensava que l'adreça era el peu del mail amb l'adreça d'arsys... i no ho era. En fi... com que no em donava temps d'arribar a Madrid, vaig decidir passar la nit igualment a Logroño, tal i com tenia previst, i al dia següent aniria cap a Madrid.\nVaig aprofitar per fer una ruta ràpida per la ciutat. Està tot molt ben cuidat, net i el que vulgueu, però alguns carrers apesten a pixats.\nVaig trobar curioses les pintades que es feien en les estructures internes de les cases que, una vegada eren derruïdes i quedaven les parets interiors a la vista, aprofitaven per 'adornar'-les.\nTal i com em van aconsellar, vaig sopar pels voltants i més tard vaig anar al barri vell a fer alguna tapa i algun vinillo, però clarament està encarat cap al públic turista i, com que no noxeixia a ningú, em trobava fora de lloc, per tant, no vaig trigar a tornar cap a l'habitació i descansar pel dia següent.\nL'habitació no era cap luxe, però bé... va servir pel que era... per dormir i descansar. En el Ciber del mateix propietari de l'habitació, vaig preguntar per Arsys, i em van dir que tenia molt bon nom a la ciutat. Que un parell de germans que no vivien molt lluny d'on ens trobàvem, la van fundar, van vendre l'empresa a un grup estranger i es van quedar aproximadament del 20% de les accions, però que tot i així, mantenen la seu i el que em deien, que tenia molt bon nom a la ciutat.\nEl camí de Logroño cap a Madrid, passant per algun port, és molt maco. Els paisatges canvien constantment, amb siluetes de les muntanyes que em feien pensar a les pel.lícules d'indis i vaquers de fa anys.\nEls camps cultivats amb ordi, blat de moro o bé girasols m'acompanyaven monòtonament durant tot el camí, un camí on trobaves obres constants a la carretera.\nArribat a Madrid, passant pel famós poble de Coslada, vaig arribar a la nau industrial on Arsys contracta els seus serveis per a realitzar el hosting. Un senyor va baixar i em va recollir el servidor que li vaig deixar.\nLlavors, vaig decidir tornar cap a Torroella, ja que el viatge seria llarg, i de tornada, un experiment. Vaig agafar una ampolla d'aigua que m'havia vegut durant el camí, a 1.206 metres d'alçada i la vaig tapar, per veure l'efecte de la pressió quan vaixés a nivell de mar. Teniu la foto també de l'ampolla per què veieu el resultat.\nPer cert... mireu l'última de les fotografies que vaig fer durant el viatge... a veure si us sona la silueta del paisatge (i està feta per Saragossa aproximadament).\nDoncs res... a traspassar hostings i espero que us agradi els nous serveis que us he preparat amb aquest nou servidor.


El premi Amic del Formatge s’atorgarà a Salvador Maura, ideòleg de la Fira de Formatges Artesans del Pirineu que enguany fa 25 anys\nL’Ajuntament de la Seu d’Urgell atorgarà el premi Amic del Formatge a Salvador Maura, ideòleg de la Fira de Formatges Artesans del Pirineu i del Concurs de Formatges Artesans del Pirineu, esdeveniments que se celebren en el marc de la Fira de Sant Ermengol de la capital alturgellenca des de fa 25 anys.\nCal recordar que el premi Amic del Formatge s’atorga cada any a una persona que, en la seva actuació professional, contribueix a la cultura del formatge i, especialment a la difusió dels formatges artesans del Pirineu. Enguany, la Fira de Formatges Artesans del Pirineu celebra el seu 25è aniversari, després que Salvador Maura organitzés la seva primera edició l’any 1995 i en fos el seu màxim responsable fins l’any 2004.\nEl premi es lliurarà en el marc de la Fira de Sant Ermengol, concretament en un acte que tindrà lloc a l’Aula de Tast -espai a tocar del recinte de formatatges- el divendres 18 d’octubre, a les 18:45 hores.\nNaixement de la Fira de formatges Artesans del Pirineu\nSalvador Maura, que treballava com a tècnic en desenvolupament rural a l’oficina del DARP a la Seu d’Urgell, va tenir la idea d’organitzar una fira dedicada als formatges que s’elaboren artesanalment a banda i banda de la serralada pirinenca després de participar en uns cursos sobre la implantació de les noves polítiques agràries comunitàries. “L’objectiu d’organitzar aquesta fira i el seu concurs dins la Fira de Sant Ermengol, explica Maura, era dignificar la producció pròpia i donar visibilitat als petits productors. És així com sorgeix la Fira de Formatges Artesans del Pirineu, i el seu concurs, farà enguany 25 anys, i que en edicions posteriors es complementa amb l’organització de la jornada tècnica adreçada als productors i professionals del sector làctic”, remarca.\nA patir de 2001, Salvador Maura elabora formatges artesans des de la seva formatgeria, Mas d’Eroles a Adrall (Alt Urgell). Com a formatger participa tant a la Fira de Formatges Artesans del Pirineu com al concurs, des de l’any 2003. Actualment elabora un total de 15 formatges diferents: 10 de vaca i 5 d’ovella. Pel 25è aniversari de la fira, la Formatgeria Mas d’Eroles presentarà un nou formatge elaborat amb llet ecològica.\nDavant el 25è aniversari de la Fira de Formatges Artesans del Pirineu, el també formatger Salvador Maura mostra la seva “satisfacció pel fet que la fira que se celebra a la Seu d’Urgell hagi crescut potencialment i s’hagi convertit en la fira de formatges més important del Pirineu”.\nD’altra banda, la Fira de Sant Ermengol 2019 ja compta amb la imatge d’aquest any, que com ja fa unes quantes edicions, és una lletera decorada especialment per l’ocasió. La Fira de Sant Ermengol 2019 se celebrarà els dies 18, 19 i 20 d’octubre.\nLa 7a edició de la Travessa Transfronterera serà nocturna coincidint amb la lluna plena\nLa 7a edició de la Travessa Transfronterera. Camí de Retrobament se celebrarà el dissabte 14 de setembre i, per primera vegada, serà nocturna, coincidint amb la lluna plena. En aquesta nova edició la travessa sortirà a les set de la tarda des del Palau d’Esports de la Seu d’Urgell amb arribada a la plaça de la Germandat de Sant Julià de Lòria (Principat d’Andorra).\nAixí ho han explicat aquest matí en roda de premsa a l’Ajuntament urgellenc, l’alcalde de la Seu d’Urgell, Jordi Fàbrega, el cònsol major del Comú de Sant Julià de Lòria, Josep Vila, juntament amb el regidor d’Esports, Carlos Guàrdia, el cònsol menor lauredià, Julià Call, el conseller d’Esports, Pere Pràxedes, i el director del Servei d’Esports de la Seu, David Vallvé.\nEn la seva intervenció, Jordi Fàbrega ha manifestat que “celebrar la setena edició d’aquesta travessa que uneix ambdós territoris de banda i banda de la frontera demostra la bona relació de veïnatge entre la Seu d’Urgell i Sant Julià de Lòria”. L’alcalde de la Seu ha remarcat la consolidació d’aquest esdeveniment esportiu i ha agraït la col·laboració de l’Ajuntament d’Estamariu i l’Entitat Municipal Descentralitzada de Bescaran (Valls de Valira), dos municipis de la comarca de l’Alt Urgell per on transcorre aquesta travessa abans d’arribar a La Rabassa, i que col·laboren en la sortida d’un els dos recorreguts.\nPer la seva part, el cònsol major del Comú de Sant Julià de Lòria, Josep Vila, que ha agraït la participació de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell per fer possible aquesta travessa, ha subratllat el seu caràcter de “retrobament”. “En aquest cas, la frontera no separa sinó que és un punt de trobada entre Sant Julià i la Seu, ja que ambdós territoris hi posem els mateixos esforços per realitzar aquest esdeveniment esportiu que aprofita l’herència que ens van deixar i que treballa per poder-la millorar”, ha manifestat el cònsol lauredià.\nCal senyalar que Rafting Parc i Naturlandia són també col·laboradors en aquesta travessa.\nTravessa sostenible: gots de silicona i cintes de senyalització reutilitzables\nLa Travessa Transfronterera segueix apostant en generar el mínim impacte ambiental en els camins i corriols per on transcorre. Així ho ha explicat el regidor d’Esports de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell, Carlos Guàrdia, que ha recordat “aquesta travessa transcorre per antics camins que comunicaven el territori alturgellenc amb Sant Julià de Lòria, els qual es troben bon estat i que s’han adaptat als nous temps, i que ara acullen esdeveniments esportius”.\nGuàrdia també ha remarcat el “caràcter sostenible” d’aquesta cursa, que un any més no oferirà gots de plàstic d’un sol ús en els avituallaments, sinó que els participants hauran de portar els seus propis recipients per poder beure o bé llogar un got de silicona plegable dels que l’organització d’aquesta travessa posarà a disposició de qui ho necessiti.\nUn altre exemple de sostenibilitat ambiental que aplica la travessa és que en aquesta setena edició s’estrenarà un nou sistema de marcatge amb cintes reutilitzables que permetran eliminar l’ús de cintes senyalització de plàstic. Es tracta d’una mesura pionera en les curses per muntanya que se celebren en el territori. En el cas de la Transfronterera, al tractar-se d’una cursa nocturna, aquestes cintes incorporaran elements reflectants.\nPel que fa als aspectes més tècnics, explicats pel director del servei d’Esports de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell, David Vallvé, la setena edició de la Travessa Transfronterera. Camí de Retrobament presenta dos recorreguts: el recorregut llarg de 28,6 km i el recorregut curt de 16,1km.\nPel que fa al recorregut llarg, aquest s’iniciarà a les set de la tarda des del Palau Municipal d’Esports de la Seu d’Urgell. L’edat mínima per participar-hi és de 16 anys. Consta de 28,6 km, amb un desnivell positiu de 2.491 m i desnivell negatiu de 2.283m, que ofereix un total de 5 avituallaments més el de l’arribada.\nRespecte al recorregut curt, aquest sortirà a les vuit del vespre des del poble de Bescaran. L’edat mínima per participar-hi és de 12 anys. Consta de 16,1 km, amb un desnivell positiu de 1.256 m i desnivell negatiu de 1.659m, amb un total de 2 avituallaments més el de l’arribada.\nCom a novetat d’aquesta edició és que podrà participar també per parelles pel fet de ser una cursa nocturna. En aquest sentit, la prova tindrà dues classificacions diferents. Val a dir que aquesta travessa és puntuable per al Circuit Fer.\nEls corredors i les corredores que vulguin prendre part en aquesta Cursa Transfronterera han d'inscriure's a través de l'adreça web www.transfronterera.com . La inscripció té un preu de 15 euros per participant per les inscripcions fetes fins el dijous 12 de setembre.\nTambé es podrà fer de manera presencial al Centre Esportiu de Sant Julià i al palau Municipal d’Esports de la Seu d’Urgell, el divendres 13 de setembre, i tindrà un cost de 20 euros.\nCom en cada edició, l’organització de la Transfronterera facilitarà un servei d’autobusos per a desplaçar els i les participants que així ho desitgin i reservin plaça. El servei té un cost de 3€ per persona.\nTambé es facilitarà un servei de dutxes gratuït al Centre Esportiu de Sant Julià de Lòria.\nMés de 1.500 persones han visitat l´exposició "2 Camins+1" a la Seu d´Urgell\nJoan Ganyet, Ernest Altés i Arnau Obiols es declaren molt satisfets de l’experiència conjunta i manifesten la seva intenció d’exposar-la en altres sales durant els propers mesos\nEscultura, fotografia i música han estat els pilars de l’experiència artística que Ernest Altés, Joan Ganyet i Arnau Obiols han presentat a la Seu d’Urgell en format de “triàleg”, en una exposició que ha estat oberta al públic a sala de Sant Domènec durant tot el mes de juliol.\nEn paraules de Ganyet, “2 CAMINS+1” cerca les zones de contacte, la interrelació entre elles, enteses com a expressions aparentment diverses, però que participen en l’essència unitària de l’art.\nErnest Altés (Vic,1956) juga amb la pedra, el ferro i el vidre per fer emergir formes i volums d’alta densitat estètica. La natura i la seva energia són els conductors de la seva obra. Altés ha exposat, individualment o col·lectivament, a diversos països del món; ha publicat llibres i articles i ha participat com a ponent a Simpòsiums d’escultura i d’arquitectura. A dia d’avui té 28 escultures públiques a Catalunya, Andorra, França, Espanya i Alemanya.\nJoan Ganyet (la Seu d’Urgell, 1946) és arquitecte i fotògraf. Les seves fotografies, de suggerent plasticitat emparentada amb la pintura, són obtingudes dels murs de les ciutats històriques del Mediterrani (Roma, Palerm, Venècia, Atenes, Tarragona...).\nArnau Obiols (la Seu d’Urgell, 1985) fa música experimental extraient sons de diversos materials (ferros, vidre, pedra, etc.) amb un agut sentit de la composició. Obiols va protagonitzar l’acte inaugural de l’exposició a la sala gòtica de Sant Domènec, on va oferir un concert que va comptar amb una gran assistència de públic.\nGanyet, Altés i Obiols han iniciat contactes amb diferents espais expositius, susceptibles d’acollir l’exposició “2 CAMINS+1”.\nAquest matí s’ha presentat el programa d’actes que conformen la Festa Major 2019 de la Seu d’Urgell que se celebrarà del 24 al 27 d’agost. També s’ha donat a conèixer el cartell de la Festa Major d’enguany que plasma de manera visual com la ciutadania urgellenca la viu i la gaudeix. Aquesta presentació ha anat a càrrec de l’alcalde urgellenc, Jordi Fàbrega, del regidor de Festes i Tradicions, Carlos Guàrdia, i el tècnic de Cultura i Festes, Andreu Campillo.\nEn aquest sentit, la Seu d’Urgell també s’ha adherit a la campanya comarcal de sensibilització i prevenció ‘També és cosa meva. Per un Alt Urgell lliyure de violències masclistes i de LGBTIQfòbia amb un punt d’informació per prevenir situacions no desitjades en el marc de les violències masclistes, així com atenció especialitzada per aquelles persones que ho puguin requerir.\nAnna Palma, bronze al Mundial U19 femení de bàsquet\nAnna Palma va obtenir la medalla de bronze amb la selecció espanyola al Campionat del Món U19 femení de bàsquet, que es va disputar fins el diumenge passat a Bangkok (Tailàndia). La urgellenca va rebre la medalla després que el combinat estatal guanyés la final de consolació davant la selecció de Bèlgica (58-52). Prèviament, l´equip espanyol havia perdut el partit de semifinals contra l´Austràlia (55-64), quedant fora de la gran final. La jove jugadora del Cadí La Seu suma, així, un nou èxit pel bàsquet local.\nMiquel Martínez, tercer a la Challenge #ordino T2V\nAquest cap de setmana s’ha disputat la Challenge Ordino T2V, prova que decidia el Campió Nacional d’Andorra de ciclisme. Diumenge al matí es va disputar la Pujada a Arcalís, però les condicions metereològiques van fer que la prova es reduís en km. L’ urgellenc Miquel Martínez, de l’ equip @cycling_team_mvk12 que pertany al pilot de Moto GP Maverick Viñales, va aconseguir el segon lloc, a tan sols 19 segons del vencedor de la prova, Louis Chavanes. A la nit es va disputar la cursa contrarellotge als túnels dels dos Valires on Martínez va poder fer una bona crono per acabar pujant al tercer calaix del podi a la general.\nLa 46e edició del Retaule de Sant Ermengol incorpora, de nou, les Velles Ayguatèbia\nL’antiga comanda hospitalera de Sant Salvador d’Isot, primera� proposta del cicle “Els dimecres coneixem l’Alt Urgell”\n(Foto: Carles Gascón)\nLa sortida a peu tindrà lloc el dia 31 de juliol des del poble de Gavarra\nEl cicle de sortides guiades “Els Dimecres coneixem l’Alt Urgell” torna un altre any amb un seguit de noves propostes per conèixer, caminant, la comarca de l’Alt Urgell i el seu patrimoni cultural i natural. Enguany, el cicle comença puntual, dimecres 31 de juliol, amb una caminada des de Gavarra fins a les restes de l’antiga comanda hospitalera de Sant Salvador d’Isot, un indret que amaga la història poc coneguda de la presència dels frares i les monges de l’orde de l’Hospital de Sant Joan de Jerusalem en aquestes terres.\nTot i ser un ordre de caràcter militar, els frares hospitalers tenien també un objectiu assistencial, que té molt a veure amb l’ajuda i l’acollida a la gent de pas. En el cas de Sant Salvador d’Isot, actualment en ruïnes, l’emplaçament acollí una comunitat de monges hospitaleres documentades des del primer quart del segle xiii, en un període d’efervescència de l’espiritualitat femenina que reclamarà la implementació de noves solucions a noves demandes religioses que, fins aquell moment, no havien rebut gaire atenció.\nAquests i altres aspectes seran tractats en la caminada del proper dimecres dia 31 de juliol, en una activitat que forma part d’un cicle que pretén agermanar la pràctica del senderisme amb el coneixement del ric patrimoni comarcal. Totes les visites són guiades per tècnics del Consell Comarcal de l’Alt Urgell, coneixedors del territori i de la seva història, i són gratuïtes. Per participar-hi només cal inscriure’s a l’Oficina de Turisme del Consell Comarcal de l’Alt Urgell (tel. 973 35 31 12) o a l’Espai Ermengol de la Seu d’Urgell (tel. 973 351 511).\nJa disponible al web👉🏻lesmesuresonline.es/publicacions i a l’ APP el número 594 de #lesmesures\n#novaedicio #setmanari #semanario #revista #noticiari #local #laseudurgell #alturgell #andorra #publicitat #magazine #news #mitjadeproximitat #mitjàdecomunicació #pirineu #catalunyaexperience #catalunya #ubsu #laseucomercial @tacaloca.design\n«\t‹\t4 of 255\t›\t»


“La pau i la justícia han de ser la base de qualsevol societat - Setmanari l'Ebre\n“La pau i la justícia han de ser la base de qualsevol societat\nJosep Maria Royo politòleg i analista\nDimarts, 20 de novembre de 2018 a les 23:15h\nPla mitjà de Josep Maria Royo, politòleg i analista\nPossiblement, s'ha convertit en una de les veus més autoritzades de Catalunya a l'hora de parlar de conflictes, construcció de pau, processos de desarmament, o de realitats africanes.\nJosep Maria Royo (Tortosa, 1977) és politòleg i analista, i des de l'any 2000, investigador de l'Escola de Cultura de Pau de la Universitat Autònoma de\nBarcelona (UAB), un centre de recerca que té com a objectiu investigar i promoure la pràctica i la cultura de la pau, i intervenir en temàtiques relacionades amb els conflictes d'arreu del món.\nPart de la seua feina\ns'ha centrat especialment a l'Àfrica Subsahariana, on ha fet treball de camp a diversos països com Uganda, Ruanda, Burundi, Etiòpia o la\nRepública Democràtica del Congo.\nEl seu currículum i la seua activitat van molt més enllà: és membre del Grup d’Estudis Africans (GEA) de la Universitat Autònoma de Madrid (UAM), o de la Junta de Govern del\nMemorial Democràtic. Entre d'altres.\nEl teu objectiu, també el de l'Escola de Cultura de Pau de la UAB, és viure en un món més pacífic?\nEls nostres propòsits es decanten cap a este vessant: investigar i promoure la pràctica de la pau, dels drets humans, de la no-violència, facilitar els espais de diàleg… però tot plegat des de la recerca, l'estudi, l'anàlisi i la docència.\nEntenc que és una tasca importantíssima…\nSi volem, com a societat, crear uns fonaments que promoguen la justícia i la igualtat és totalment necessari disposar d'espais -institucions tant governamentals com no governamentals- que aposten i difonguen una sèrie de valors vinculats a la pau, a la justícia, al diàleg, al rebuig de la violència… perquè estos, segons el meu punt de vista, han de ser els valors que han d'ocupar les bases de qualsevol societat.\nI és possible d'aconseguir?\nHem de ser optimistes. En este àmbit sempre es treballa en resultats i projectes a llarg termini, fet que implica que els fruits triguen més a arribar, però en els últims anys hem millorat. També és cert, però, que com a societat i com a conjunt continuem vivint realitats, sistemes i conflictes que ens fan ensopegar amb la mateixa pedra. Aquí i a tot el món, l'ús de les armes, de la violència i de la repressió no conduïx a resoldre cap tipus de conflicte, sinó que és un recurs que s'ha demostrat que provoca una escalada de tensió.\nMalgrat això, continuen a l'ordre del dia…\nSí, i en este sentit també és important tenir en compte el paper que juguem nosaltres com a societat. Els nostres governs [els occidentals] tenen una implicació brutal en moltes de les pitjors guerres que hi ha avui al món. De fet, algunes han estat provocades o intensificades pels interessos econòmics i polítics d'estos països europeus o occidentals. I això ho mou tot: per exemple, si hi ha interessos, els nostres governs tampoc faran la pressió necessària contra règims autoritaris que vulneren constantment els drets humans i castiguen la seua població.\nAquí és on volia arribar. Per este motiu també és important la tasca de grups de recerca, com l'Escola de Cultura de Pau, de crear responsabilitat i consciència social entre nosaltres, entre la nostra societat. Si els nostres governs no actuen, hem de fer pressió perquè ho facen, ens hem de mobilitzar.\nI per què no ho fem?\nPerquè s'ha de garantir esta consciència, i aquí intervenen molts actors. Mira, un altre exemple molt gràfic: si avui agafem qualsevol diari amb secció internacional, veurem que en les seues pàgines no hi ha lloc per a guerres que continuen tenint lloc en regions de l'Àfrica o de l'Àsia. Si la gent no coneix estes realitats ni tot allò que les envolta tampoc coneixerà que tenim una responsabilitat o quelcom a dir.


LA BRUIXA LAIA: de maig 2012\nUna de les propostes que ens vam fer en iniciar aquest curs va ser la de dedicar una part d'ell a treballar un dels gèneres literaris amb una mica més de profunditat i des de els nens i nenes de P3 fins als de 5è, cadascú al seu nivell, hem dedicat part del nostre temps a gaudir i aprendre amb la poesia.\nHem pogut adonar-nos que la poesia ens permet recordar moments que hem viscut o explicar-nos històries personals o que ens agraden... ens permet jugar amb les paraules, amb la rima i amb el ritme, ens permet ampliar el nostre vocabulari i, el que és també molt important, a ser conscients de la forma de poder-lo expressar.\nDes de la Cristina Lanau (mestra, actriu i mare de l'escola) amb els grups de 1er i 2on, passant pel Ricard Bonmatí (mestre i poeta reconegut) amb els grups de 3er, 4art i 5è, fins a l'associació de Tantàgora amb els grups d'infantil, ens han ensenyat que amb la poesia podem gaudir, crear i podem ampliar els nostres coneixements amb la relació que estableix amb el nostre entorn.\nPublicat per EulaliaBota a 22:53 Cap comentari:\nPOESIA A L’ESCOLA\nEn aquest tercer trimestre hem iniciat una sèrie d’activitats per poder-nos apropar un xic al món de la poesía.\nUna de les primeres activitats en la que han participat els nens i nenes de P.4, ha estat “El Pica-plats”, de l’associació Tantàgora.\nEl Pica-plats no és més que un recull de poemes, cantarelles, cançons i frases fetes que conviden als nens i nenes a entrar en els seus propis records i emocions.\nMireu com van gaudir:\nPublicat per EulaliaBota a 12:33 Cap comentari:\nI PER SANT JORDI ENS EXPLIQUEM CONTES\nAquest any Sant Jordi ha vingut lluït. Un dia pares i mares van omplir l’escola de contes que ens van agradar molt i un altre les aules d’infantil es van omplir de gom a gom; xics i grans, ens vam trobar per llegir i explicar-nos un munt de contes.\nPublicat per EulaliaBota a 12:11 Cap comentari:\nL'Enric i la Dolors ens expliquen un conte\nL’ENRIC I LA DOLORS ENS EXPLIQUEN UN CONTE...\nEls nois i noies de 5è hem estat de sort!\nEl Sr. Enric i la Sra. Dolors, avis del Pau i la Irene Puig, ens han preparat i explicat un conte preciòs:\n“L’ocell que canta i l’arbre que parlava”\nVet aquí que una vegada hi havia tres germans...\nperò no, no us l’explicarem aquí, la història és una de les moltes del llibre de “Les mil i una nit”...\nQui diu que els contes agraden només als petits?\nMireu si ens va agradar i com ho van arribar a fer de be que, en acabar...\nDe part dels nois i noies de 5è, les tutores i la resta de l’equip:\nGRÀCIES ENRIC I DOLORS!!!!\nPublicat per EulaliaBota a 11:58 Cap comentari:\n2a Trobada del Club de lectura Com alguns de vosaltres ja sabeu aquest curs vam iniciar un club de lectura d’adults amb l’única intencionalitat de compartir el gust per la lectura i de gaudir d’una conversa amable i enriquidora. El llibre escollit per a la 2a trobada va ser “La sonrisa etrusca” d’en Jose Luis Sampedro. Ens va semblar un llibre força entranyable, d’agradable lectura, on l’autor aprofita el plantejament de divergències generacionals per dur a terme una crítica a certs aspectes ideològics d’una part de la societat actual. Aprofitarem, també, per dir-vos que la propera lectura és “Un mundo feliz” de l’Aldoux Huxley. Gràcies a tots\nPublicat per EulaliaBota a 11:53 Cap comentari:\nRESPIREM POESIA Una de les propostes que ens vam ...\n2a Trobada del Club de lect...


Itineraris Practicables > Parc de la Mitjana - Lleida\nEl Parc de la Mitjana és un espai natural situat a l’entrada de la ciutat de Lleida que conserva en molt bon estat ecosistemes representatius del bosc de ribera de la terra baixa mediterrània. Des de l’any 1992, l'Ajuntament de Lleida ha ordenat i gestionat el parc amb la finalitat de compatibilitzar l’ús públic de l’espai natural amb els valors ecològics que conté.\nLes 90 hectàrees de superfície han permès una ordenació de l’espai amb itineraris senyalitzats, equipaments per a l’observació i el gaudiment de la natura i l’organització d’activitats d’educació ambiental i restauració ecològica, que han convertit el Parc de la Mitjana en un indret emblemàtic per als ciutadans.\nEl Parc de la Mitjana està dotat amb els elements necessaris perquè sigui accessible per a totes les persones, en gran part dels seus espais e itineraris.\nEs disposa d’accés a les taules de pícnic per a les persones que van amb cadira de rodes i senyalització per a cecs o persones amb deficiència visual.\nLes pendents dels camins s’han disminuït per facilitar l’ús de les persones amb cadira de rodes o mobilitat reduïda, el ferm es compactat en un longitud de 2,5 Quilòmetres.\nTambé disposa d’una vora al lateral dret del camí per conduir les persones amb problemes visuals que caminen amb bastó; prolongació de tarimes dels ponts i les passarel•les sobre el riu i els braços secundaris, per eliminar els esglaons i disminuir els desnivells que dificultaven l’accés rodat.\nDisposa de panells indicatius dels camins accessibles i els principals punts d’interès del recorregut (riu, bosc, centre d’interpretació, observatoris...), com també cartells explicatius amb relleu i en llenguatge Braille.\nHi ha observatoris d’aus adaptats per facilitar la visió dels ocells a les persones assegudes en cadira de rodes mitjançant finestres inferiors a 1,30 metres d’alçada.\nA Lleida trobaràs una manera diferent de gaudir de l’oci i de la cultura\nc/Tallada, 32, 1ª pl.\nTel.: 973 700 455\nFax: 973 700 459\nhttp://sostenibilitat.paeria.cat (en finestra nova)


Carla Simon («Estiu 1993») roda a Tivissa un curtmetratge sobre la sida - Diari de Girona\ntivissa efe 14.09.2018 | 01:15\nCarla Simon. acn\nLa directora de l'ovacionada Estiu 1993, Carla Simón, premiada, entre d'altres, amb un Goya i un Gaudí, roda aquesta setmana a Tivissa i Tarragona un curtmetratge que vol conscienciar els més joves sobre l'existència, tractament i prevenció de la sida.\nEl poble de la Ribera d'Ebre concentrarà els escenaris principals de la peça, que es presentarà el pròxim 1 de desembre a Madrid en el marc del Dia Mundial de la lluita contra el VIH i que està previst que es pugui veure en diferents festivals internacionals.\n«És un plaer com a alcalde que gent d'aquest nivell de la cultura del país estiguin al nostre poble i hagin escollit Tivissa com a plató del rodatge d'aquest curt», ha expressat amb satisfacció l'alcalde de Tivissa, Jordi Jardí.\n«Hem cedit tot allò que tenim i el poble participa d'una manera activa fent d'extres», ha afegit.\nEl curtmetratge, dirigit per Carla Simón i amb Carla Sospedra en la producció, és una iniciativa de la coordinadora estatal de VIH i Sida (CESIDA).\n«És un curtmetratge que servirà per conscienciar els joves, perquè sàpiguen que és una malaltia que han de tenir en compte i que han de prendre precaucions», ha relatat Simón.\nEl protagonista del curtmetratge és un noi, interpretat per Berner Maynés, qui rep la notícia que el seu anterior company té el VIH.\nLa història explica com el jove afrontarà la situació amb la seva actual parella, interpretada per Cristina Colomer, les pors, el sofriment i el procés fins que es fa el test.\n«Ens semblava que si passava al poble hi ha aquella sensació que et sents molt exposat. Per això el noi se'n va a la ciutat a fer-se el test», ha avançat la directora.\nL'equip de rodatge va escollir Tivissa després de visitar desenes de pobles. «Vam fer una llista molt gran i dies de ruta. La premissa era que fora un poble amb molta personalitat i que tingués tots els elements que necessitàvem: perruqueria, plaça Major, farmàcia...»


TV3 estrena el dimarts, 19 de juny’ a les 21:55h el documental 'Imaginar un país. El Congrés de Cultura Catalana', que va suposar una gran trobada de la societat civil catalana entre els anys 1975 i 1977. Alguns experts ho qualifiquen com la primera gran trobada després de la Guerra Civil, on es barrejava un gran debat intel·lectual sobre les necessitats futures i la mobilització popular.\nEl documental, dirigit per Marta Rovira i coproduït per Televisió de Catalunya (TVC), mostra com el Congrés de Cultura Catalana va establir les bases de la recuperació de la llengua, la cultura i les institucions catalanes.\nLa producció combina imatges inèdites del Congrés amb entrevistes a personalitats del món polític, cultural i acadèmic com el president de la Generalitat, Quim Torra; l'expresidenta d'Òmnium Muriel Casals, entre uns altres.


Antífona Celebrem el Senyor, aclamem-lo amb els nostres cants.\nregni caeléstis cónditor.\nOccúrrunt sánctae vírgines\nmagno laetántes gáudio.\nStúltae vero quae remánent,\naetérnis te concínere. Amen.\nCom ens recorda bé la veu\nde l'evangeli, ara és el temps\nen què l'espòs ha d'arribar,\nel creador del regne excels.\nTemps fa unes verges amatents,\nvaren sortir a cercar l'espòs,\nduent les làmpades a punt,\namb jubilosos alegrois.\nPerò unes altres, mantenint\nesmorteïts els seus gresols,\nen va a la porta van trucar:\nel palau regi era tancat.\nVetllem, per tant, sòbriament,\namb nostres cors centellejants,\nperquè a l'encontre del Senyor\nens apressem prou dignament.\nFeu-nos, oh Rei, mereixedors\nd'entrar al reialme del futur.\nQue hi siguem dignes de cantar\nvostres lloances perennals. Amén.\nTraducció de Mn. Manuel Tort\nAntífona 1 Escolteu, Senyor, i allibereu-me.\nPregària confiada enmig de la prova\nPare, confio el meu alè a les vostres mans (Lc 23, 46)\nAllibereu-me vós que sou bo;\nNo trigueu, escolteu i allibereu-me,\nPer amor del vostre nom, guieu-me i conduïu-me,\ntraieu-me del llaç que m'han parat,\nvós que em defenseu.\nNo estimeu els qui veneren ídols de no-res,\nperò jo he confiat en el Senyor.\nVós heu mirat el meu sofriment,\nheu emparat la meva vida en el perill\nno m'heu deixat caure a les mans de l'enemic,\nés ample el lloc on reposen els meus peus.\nAntífona 2Deixeu veure, Senyor, al vostre servent la claror de la vostra mirada.\nCompadiu-vos de mi, Senyor.\nMireu la meva desgràcia.\nDe tristor se'm consumeixen els ulls,\nel cor i les entranyes.\nLa meva vida s'esgota en les penes;\nels meus anys, en el dolor.\nDecau el meu vigor de tant sofrir,\nse'm consumeixen les forces.\nels seus cors s'han oblidat de mi com si fos mort,\nem tenen com una eina que no és bona per a res.\nSento com parla la gent,\nem veig amenaçat de tots costats;\nhan fet consell contra mi\ni han decidit la meva mort.\nteniu el meu destí a les vostres mans.»\nAntífona 2 Deixeu veure, Senyor, al vostre servent la claror de la vostra mirada.\nAntífona 3 Beneït sigui el Senyor! És admirable l'amor que em manifesta.\nlluny dels atacs de les llengües.\ndins la ciutat emmurallada.\n«M'heu allunyat de la vostra presència.»\nquan implorava el vostre auxili.\nperò castiga sense plànyer-los\nels qui obren amb orgull.\nV. Encamineu-me en la vostra veritat, instruïu-me.\nR. Perquè vós, Senyor, sou el Déu que em salveu.\nDel segon llibre de Samuel 15, 7-14. 24-30; 16, 5-13\nRebel·lió d'Absalom i fugida de David\nEn aquells dies, Absalom digué al rei David:\n«Permet que me'n vagi a Hebron a complir una prometença: Quan jo, el teu servent, era a Guesur, al país d'Aram, vaig prometre que si el Senyor em concedia de tornar a Jerusalem, aniria a Hebron a adorar-lo.»\nEI rei li digué:\n«Ves-hi en pau.»\nAbsalom, doncs, va sortir cap Hebron. Des d'allí envià emissaris a totes les tribus d'Israel per donar al poble aquesta consigna:\n«Així que sentireu el toc del corn, crideu: Absalom és rei a Hebron!»\nAbsalom havia invitat amb ell dos-cents homes de Jerusalem que el van acompanyar sense sospitar res. Envià també a buscar Ahitófel, conseller de David, al seu poble de Guiló; ell estigué amb Absalom mentre oferia les seves víctimes. La conjuració reeixia, i anaven augmentant els partidaris d'Absalom. Un missatger portà a David la nova que el poble d'Israel s'havia passat a Absalom. David digué a tots els oficials i cortesans que eren amb ell a Jerusalem:\n«Fugim, que si Absalom ens trobava a Jerusalem, no ens podríem escapar. No us entretingueu, no fos cas que ell anés més llest que nosaltres i ens aconseguís; a més de derrotar-nos, potser passaria la ciutat a fil d'espasa.»\nSadoc, amb tots els levites, portaren l'arca de l'aliança de Déu, i Abiatar oferia víctimes fins que tot el poble hagué acabat de sortir de Jerusalem. Aleshores el rei digué a Sadoc:\n«Torna l'arca de Déu a la ciutat. Si el Senyor em concedeix el seu favor, em farà tornar perquè pugui reveure l'arca en el seu propi lloc; però si el Senyor ja no es complau en mi, que em tracti com li sembli bé.»\nEl rei afegí encara al sacerdot Sadoc:\n«Tu pots veure moltes coses. Torna en pau a Jerusalem amb Abiatar, amb el teu fill Ahimaàs i Johatan, el fill d'Abiatar. Jo m'entretindré pel desert fins que vosaltres em digueu alguna cosa.»\nSadoc i Abiatar van tornar l'arca de Déu a Jerusalem i s'hi van quedar. David emprengué la pujada de les Oliveres tot plorant, amb el cap cobert i els peus descalços. Tots els qui l'acompanyaven també es cobriren el cap i pujaven tot plorant. Quan David arribà a Bahurim, sortí un home d'un clan de la família de Saül, que es deia Semeí, fill de Guerà. Aquest home maleïa David i li tirava pedres, a ell i als seus oficials. L'exèrcit de David i tots els seus valents l'escortaven a dreta i a esquerra. Semeí cridava a David:\n«Vés-te'n, vés-te'n, sanguinari i pervers. El Senyor et fa pagar tota la sang de la família de Saül, a la qual has usurpat el tron i ara l'ha donat al teu fill Absalom. Paga els teus crims, home sanguinari!»\nAbisai, fill de Sarvià, digué al rei:\n«¿Per què gosa aquest gos mort maleir el rei, el meu senyor? Deixa-m'hi anar, que li tallaré el cap.»\nEl rei li contestà:\n«¿Per què voleu defensar-me, fills de Sarvià? Si aquest home em maleeix, és perquè el Senyor li diu que maleeixi David. ¿Qui pot demanar-li: Per què ho fas?»\nDesprés digué a Abisai i a tots els altres oficials:\n«Si em vol la mort el meu propi fill, sortit de les meves entranyes, amb més raó aquest benjaminita. Deixeu-lo que em maleeixi. El Senyor li ho ha manat. Potser el Senyor, en veure la meva pena, convertirà en bé aquesta maledicció d'avui.»\nI David, amb els seus homes, continuà el camí. Semeí avançava pel costat de la muntanya al mateix pas que ell i li cridava malediccions tot tirant-li rocs i terra.\nR. L'amic millor en qui jo confiava, * Un que menjava amb mi, compartint el meu pa, m'ha traït el primer.\nV. Un de vosaltres em trairà. * Un que menjava amb mi, compartint el meu pa, m'ha traït el primer.\nDe la carta de sant Climent primer, papa, als cristians de Corint\n(Núms. 46, 2—47,4; 48)\nQue cadascú cerqui el que és útil per a tothom, no el que ho és per a ell tot sol\nHi ha escrit : Ajunteu-vos als sants, perquè els qui s'hi ajuntin se santificaran. I una altra vegada, en un altre lloc : Amb l'home innocent, seràs innocent; amb l'honrat, seràs honrat; però amb el pervers, et pervertiràs. Ajuntem-nos, doncs, amb els fidels i amb els honrats, perquè ells són els elegits de Déu. ¿Per què hi ha entre vosaltres baralles i renyines, partits, escissions i guerres? ¿O és que no tenim un sol Déu, un sol Crist i un sol Esperit de gràcia que fou vessat damunt nostre? ¿No és única la nostra vocació en Crist? ¿Per què esgarrem i esqueixem els membres de Crist i ens rebel·lem contra el nostre propi cos i arribem a una insensatesa tal que oblidem que ens som mútuament membres?\nRecordeu les paraules de Jesús Senyor nostre; va dir: Ai d'aquell home! Mes li valdria no haver nascut, que no pas escandalitzar un de sol dels meus elegits. Valdria més que el llancessin al mar amb una mola lligada al coll, abans que desencaminés un d'aquests petits. La vostra escissió n'ha pervertit molts, n'ha desanimats molts, en molts ha sembrat el dubte i ens ha entristit a tots. I tanmateix la vostra sedició és pertinaç.\nPreneu en les vostres mans la carta de l'apòstol sant Pau. ¿Què us va escriure en el bell principi del seu evangeli? Divinament inspirat, us va escriure referint-se a ell mateix, a Cefas i a Apol·lo, perquè ja aleshores éreu amics de partits. Però aquelles parcialitats foren menys culpables que les d'ara, perquè en últim terme us decidíeu a favor d'Apòstols testificats per Déu i a favor d'un home que els Apòstols aprovaven.\nArrenquem-nos ben de pressa aquest escàndol i prostrem-nos davant del Senyor, supliquem-lo amb llàgrimes que ens sigui propici, que ens reconciliï amb ell mateix i que ens refaci en la conducta pura i sagrada de la nostra fraternitat. Aquí hi ha la porta de la justícia oberta a la vida, segons està escrit : Obriu-me les portes dels justos; entraré a donar gràcies al Senyor. Aquest és el portal del Senyor, els justos hi poden entrar. De portes obertes, n'hi ha moltes; però la porta de la justícia és la que s'obre en Crist. Feliços els que hi passin i adrecin llurs passos en santedat i justícia, complint-ho tot sense confusió. Aquest tindrà el carisma de fe, un altre tindrà el poder d'explicar els seus coneixements, un altre serà savi a discernir els discursos, un altre tindrà el do de la castedat. El fet és que en la mateixa mesura en què l'home es cregui més gran, li cal humiliar-se i cercar el que és útil per a tothom, no el que ho és per a ell tot sol.\nR. Jo sóc lliure: no era esclau de ningú, però m'he fet esclau de tots. M'he fet feble amb els febles. * M'he fet tot amb tots, per salvar-los a tots.\nV. Jo era ulls per al cec i peus per al coix; era pare dels pobres. M'he fet feble amb els febles. * M'he fet tot amb tots, per salvar-los a tots.\nSenyor, Déu totpoderós, que ens heu fet arribar al principi d'aquest dia, guardeu-nos avui de caure en el pecat i encamineu els nostres pensaments, paraules i obres segons la vostra voluntat. Per nostre Senyor Jesucrist.\nR. Donem gràcies a Déu.


Mor la subdirectora d'una sucursal bancària que ha estat apunyalada per un suïcida a Barcelona\nCatalunyaPress.- El mòbil pel qual un home va cometre aquest dimarts un doble crim al districte barceloní de Sarrià-Sant Gervasi va ser econòmic.\nL'homicida de 48 anys, treballador domèstic i d'origen filipí, va assassinar primer a un altre home de la seva mateixa edat, professió i nacionalitat que, segons 'El Periódico de Catalunya', li devia diners.\nPel que sembla l'homicida li havia avalat un crèdit el préstec CatalunyaCaixa li havia començat a reclamar. Tots dos amics van entrar en una discussió que va derivar en baralla i el primer va acabar per apunyalar al deutor en una finca del carrer Johann Sebastian Bach. Era la primera de les seves víctimes.\nA continuació, es va dirigir a l'oficina de l'entitat situada al carrer de Ganduxer i, atès que no es trobava la directora, el va atendre la sotsdirectora, de 42 anys, que en aquell moment estava atenent a una altra persona.\nUn cop la dona va acabar, l'home es va dirigir a la mateixa i, sense dir cap paraula, li va assestar mitja dotzena de punyalades. Moria la segona víctima.\nTot seguit, va sortir de l'oficina i es va llançar al buit des del pont que hi ha a la ronda General Mitre a l'altura del carrer Doctor Fleming.\nL'oficina de CatalunyaCaixa del carrer de Ganduxer es troba tancada temporalment.


Les dues escales son aptes i bones, basicament les escales 1:10 el 80% d'aficionats ténen cotxes tracció 2wd i les 1:8 son tots 4wd.\nEL 1:8 es molt mes car bateries mes grosses , variadors mes grossos etc... La gran avantatge dels 1:8 es la duresa , es dificil trencar-los.Pero clar també molt mes cars. A mes per nens son cotxes que poder corren massa i pesen 3.5kg.\nUna altre decisió que has de prendre és si comprar-te un 4x4 o 4x2.\n4wd = + Més ràpids, + Més fàcils de portar,-Mas cars,-Més manteniment,-Més problemes mecànics.El meu consell personal és començar amb un bon conjunt 4x2. En aquesta categoria es fan moltes mans, de manera que si comences aquí, qualsevol altra categoria et semblarà fàcil de pilotar després.\nAra per ara en un circuit com el nostre de moqueta el millor es un 2wd, pero tambe s'hi pot córrer en 4wd.\nEn el 2wd el manteniment d'aquests cotxes és gairebé nul, es limita pràcticament a omplir els amortidors de tant en tant i netejar (canviar pistes i boles) el diferencial molt de tant en tant. Un 4x4 normalment trenca amb més facilitat en tenir més punts crítics (corretges, paliers etc.) I molta més potència. També moltes mes parts a mantenir i engrasar. Poder es massa tècnic de mecànica per començar. Si ens agrada la mecànica, tampoc ens hem de espantar.


Un any més m'has demanat com ens havia anat a Lamiarrita.\nJa vaig dir-te, un parell de setmanes abans d'encetar aquest viatge iniciàtic, que havia demanat un aclariment: una amiga m'havia dit que la "predicadora" (Emma Martínez Ocaña, teresiana de Poveda) acostumava a demanar "silenci".\nPocs dies després, passats deu dies, arribava un correu tranquil·litzador enviat per Esteban Velázquez.\nBé, la qüestió no era només la "de hablar en las comidas": eren les anades a Elizondo, les excursions per grups tot just acabada la "predicació", les sobretaules que s'allargaven, el pacharán nocturn al bar Arizcun, el darrer col·loqui d'uns pocs a la cuina...\nAquest any m'he quedat sol a la cuina, acompanyat només pel record d'un José Luis, d'un Juan Carlos, d'un Ignacio… Perdona, Asís, perdona. ¿Pensabas que ya me había olvidado de ti?\nTot això era "nuestro modo de proceder" que podia perillar.\nA favor de l'Emma cal dir que ens va enviar un esquema de què pensava fer, esquema que a alguns va agradar (A mí me ha gustado, sinceramente, ens deia el Demetrio) i a altres, potser no tant.\nL'esquema de la setmana\nJo seria d'aquests últims. Un esquema amb molta "pandèmia" anant-la barrejant amb el "canvi climàtic". Bé, què vols que et digui? Jo diria que la major part dels participants ja havíem anat a més d'una xerrada sobre aquests temes, organitzades per grups d'esquerra. Ens faria ella un plantejament nou?\nSi mires l'esquema, la segona part de cada dia és una "vuelta a Jesús" i a "la primera comunidad cristiana". Ja veia que no la podia comptar en el número de les meves lectores. A on trobava ella aquesta "primera comunidad"?\nAquesta "vuelta a Jesús" feia olor de "pagola", olor que vaig poder confirmar a casa de la meva amiga (la de l'IMS) fullejant el llibre que ella els hi havia regalat en aquells "exercicis d'obligat silenci".\nPotser la pandèmia ha afectat també l'economia d'aquest sector dels "exercicis anuals" (cosa que sant Ignasi no tenia en el cap), perquè el que abans de la crisi havia estat un regal, ara era una recomanació a comprar el llibre d'aquest any.\nAquests dos links són\nEntre els diversos escrits que acostumem a posar a l'abast de tots els participants hi vaig deixar un escrit meu del gener del 2011:\nJa pots pensar que poc cas li faria de tot el que ens pogués dir de Jesús (el del Pagola) i d'aquella "primera comunitat" que mai no va existir.\nA un dels que hi participarien en preguntar-li per l'esquema presentat, em responia molt humilment:\nEn tcuanto al programa de Emma, ¿qué voy a decirte que no percibas mejor que yo?\nI més tard m'afegia:\nDe l'esquema d'Emma, pel nostre grup, del que es podia suposar que estava suficientment informat i que molt possiblement ja havia participat en col·loquis sobre la pandèmia i el canvi climàtic des de posicions d'una esquerra intel·ligent i compromesa, salvaria el tema del darrer dia: ¿En qué Dios creemos? La urgencia de revisar nuestras imágenes de Dios.\nUn tema que potser a la nostra vida laica no tenim oportunitat de parlar-ne i debatre; un tema que, ben dosificat amb introduccions de trenta minuts, podria donar matèria per la reflexió i diàleg d'aquesta "semana intensiva de silencio, contemplación y experiencia", segons resa el peu de pàgina dels fulls que cada dia ens oferia l'Emma. Més modestament, els habituals "usuaris" els veníem definint com "dies d'oració, reflexió i lectura".\nEmma ens va enviar amb suficient antelació (primera setmana de juliol) la seva "metodología". Confirmava que "normalmente pido silencio", però que s'acomodaria a les exigències del mercat: "el client sempre té raó ", acceptant que fossin dies "de compartir y convivir".\nUna petita frase era testimoni de què no li havien explicat ben bé el què es trobaria: "por la mañana antes de desayunar". A la Quinta Julieta (casa de Exercicis propietat de la Companyia de Jesús dirigida per religioses)aquesta frase té sentit; a Lamiarrita aquest "antes de desayunar" pot començar a les set i acabar a dos quarts de deu.\nAnunciava que la seva xerrada durava "de unos 50-60 minutos". Jo ara ja soc vell i he començat a aprendre dels més vells. Quan era un jove "mestret" a Raymat vaig coincidir amb el P. Zurbitu:\nÉs el que jo aquest any -i no per primera vegada- he fet: vol parlar una hora, no passa res; jo m'acomodo: ja aniré cada dos dies.\nPotser tampoc li van explicar la segona de les anotacions ignasianes:\nJa veus que estic parlant "ante eventum". Del "aconteixement" (dels exercicis dirigits per l'Emma) poca cosa en puc dir "honestament" suposat, no només la meva no plena paricipació, sinó també la meva incipient sordesa. Malgrat aquesta petita prova de que ja he superat -amb cert escreix- l'edat mitjana de la humanitat, de tant en tant sentia parlar d'un tal "papa Francisco" i d'una "Laudato si..."\nÉs aquest senyor ("papa Francisco") l'únic autor que hagi escrit sobre aquests temes de la pandèmia i del canvi climàtic? O potser ha estat el primer que ho ha fet? O, entre tots i totes que han tractat aquest tema, és l'únic referent vàlid?\n¡Deixa els links per a una segona volta! Un altre cas de papa-latria?\nFa uns anys (2016), a una trobada de Capellans Obrers de Catalunya, es va parlar -no sense sorpresa meva- de la "Laudato si". La va presentar el ben recordat company Jaume Botey, però hi va afegir un apartat: allò que el Papa no diu i el perquè no ho diu.\n¡No tots els links t'han d'interessar! Ecologia: el que el papa no diu\nPodeu aprofitar ara per llegir...\nEls meus darrers correus amb en Jaume Botey\n...a on surten coses de jesuïtes i de reunions de Missió Obrera.\nBé, potser he parlat massa del que no és el més important a Lamiarrita: el predicador o predicadora de torn.\nTothom ja ho sap: Lamiarrita és molt més...\nAlgunes de de les meves intervencions\nen el moment eucarístic del compartir\nEm repetiré (com tots fem), però si any rere any em repeteixo és pel meu optimisme empedreït, dur com una pedra, optimisme que té el seu fonament.\nAvui, fullejant el llibre que en Gonzalo ha deixat sobre la taula, he vist que ja no diu que Jesús (a l'episodi de la sinagoga de Natzaret) va tallar el text del profeta Isaïes, sinó que diu que a Lluc no li va semblar bé...\nd'un "teólogo honesto"\nCarmencita (aquí present) encara recorda aquella nit a casa meva, a on mentre sopàvem, Díez-Alegría va estar a punt d'aixecar-se de la taula, i això per una senzilla pregunta que li vaig fer:\nCmo és que el tema del Regne de Déu\nen els escrits del Nou Testament?\nAmpliar la foto Veure tota la taula\nLes anotacions d'en Gonzalo Haya\nLa meva resposta a aquestes anotacions\n30 agost 2021 Per dir la teva Pàgina principal de la web


Residències d’estudiants | La Salle Catalunya\nInici › Més que una escola › Residències d’estudiants\nResidència d’Estudiants La Salle Bonanova (Barcelona)\nEn l’entorn de La Salle Bonanova, al barri de Sant Gervasi de Barcelona, i al costat del Campus La Salle-Universitat Ramon Llull, així com a prop d’altres centres universitaris, La Salle disposa d’una residència d’estudiants amb 170 places. Els estudiants poden escollir entre habitacions individuals o dobles, totes amb bany propi, pensió completa i atenció permanent les 24 hores. També compten amb aules d’estudi, auditori, servei d’atenció persona i instal·lacions esportives, amb sauna i piscina coberta. La Residència ofereix estades per a tot el curs escolar, però també la possibilitat de residir-hi en períodes de vacances o de cap de setmana.\nPer a més informació, podeu consultar la seva pàgina web, trucar al telefon 932 540 965 o enviar un correu electrònic a residenciabonanova@lasalle.cat.\nResidència d’Estudiants Campus La Salle (Barcelona)\nEl nou equipament per a la universitat de La Salle està dissenyat per Terradas Arquitectes i comptarà amb una capacitat de 349 places que reforçaran la internacionalització del campus. Les habitacions seran majoritàriament individuals i disposaran de cuina i sala de bany propi, climatització, telèfon i connexió a Internet. Estudiants, professors, investigadors i opositors podran gaudir de les modernes instal·lacions que disposarà la residència, com ara: sala de fitness, sales de estudi, sala d’oci, bugaderia i restaurant, entre d’altres.\nAquest nou projecte és fruit de l’acord entre La Salle Catalunya i RESA, conscients del procés d’internacionalització de les universitats i en previsió a I’augment de la població d’estudiants universitaris interessats en gaudir d’allotjament, a l’àrea del districte Sarrià-Sant Gervasi de Barcelona.


Reserves | SPORT HOTELS ANDORRA\nVostè es troba a: Home > Reserves\nPot realitzar la seva reserva a Sport Hotels Resort & Spa utilitzant qualsevol dels següents canals:\nUtilitzeu el "motor de reserves" que trobarà al costat dret de la imatge central a totes les pàgines de la nostra web per fer una reserva "online".\nLes reserves online queden confirmades al moment. El motor de reserves li assegura disponibilitat per a les dates sol·licitades i en cas de no haver-hi disponibilitat veurà un missatge a la pantalla que així ho indiqui i podrà variar les dates o condicions de la reserva.\nOmpli les dades sol·licitades al motor de reserves que apareix a totes les pàgines de la nostra web, a la part superior esquerra de la pantalla i feu clic al botó "Reservar".\nTriï el tipus d'habitació així com els descomptes addicionals i complements que vulgueu i feu clic de nou a "Reservar".\nOmpli les seves dades de client, imprescindibles perquè puguem contactar amb vostè en cas que fos necessari.\nOmpli també les dades relatives a la seva "targeta de crèdit" i feu clic al botó "Finalitzar Reserva".\nAutomàticament s'emetrà la confirmació de la seva reserva amb un número de localitzador que serà enviat al correu electrònic que ens ha proporcionat en les dades de client.\nPAGAMENT: Les reserves realitzades de forma online, requereixen la garantia d'un número de targeta visa o semblant (Mastercard, American Express, etc.). Al moment de la reserva NO es realitza cap càrrec a la targeta. Aquesta targeta és simplement una garantia per procedir al càrrec en cas de cancel·lació de la seva reserva i sempre en funció de la política de cancel·lacions que podrà veure i acceptar durant el procés de reserva.\nExcepcions: Eventualment algunes promocions o dates especials requereixen prepagament (d'un dipòsit determinat o del 100% del total de la reserva). Això se li indicarà durant el procés de la reserva\nNens de 0 a 5 anys (inclosos): Indiqueu el nombre total de nens d'aquestes edats que s'allotjaran amb vostès en l'apartat "Observacions" del 3r pas del procés de reserves perquè puguem assignar l'habitació correcta a la seva ocupació real. Li recordem que aquests nens són gratuïts en allotjament amb les mateixes condicions de reserva que els seus acompanyants adults.\nSport Wellness Mountain Spa: Recordem a tots els nostres clients que les instal·lacions de l'spa són d'ús exclusiu per a majors de 13 anys. Per accedir a l'spa és necessari l'ús de xancles i banyador. Xancles a la venda: 5,50€\nPot realitzar la seva reserva per telèfon o correu electrònic contactant directament amb el nostre departament de reserves:\nTel. (00376) 870 550 | correu electrònic: booking@sporthotels.ad