El Corredor Mató Palafrugell torna a La Corunya buscant derrotar de nou el Liceo B per certificar el canvi de dinàmica i començar a escalar a les primeres posicions.\nBaixempordanesos i gallecs ja van enfrontar-se la setmana passada en una disputadíssima final de la Copa de la Princesa en què els de Palafrugell van imposar-se a la tanda de penals. Una victòria que ha sembrat l'optimisme dins l'equip, que amb confiança renovada, buscarà fer també els deures a la lliga.\nEl Liceo és un rival directe del Corredor Mató, que els empata a 23 punts i està només una posició per sota a la taula amb uns registres idèntics als dels palafrugellencs: 7 victòries, 2 empats i 5 derrotes.\nL'entrenador Xevi Garcia avisa que els gallecs vindran amb set de venjança i que caldrà fer una bona defensa i aprofitar les contres per robar-los els tres punts.\nEl Liceo B - Corredor Mató, corresponent a la 15a jornada de lliga, es disputarà aquest dissabte a dos quarts de set de la tarda.


Un altre curs amb superàvit - Diari de Girona\nUn altre curs amb superàvit\nEl Girona preveu uns ingressos de 24,8 milions d'euros per a aquesta temporada amb l'obtenció d'un milió de benefici tot i el descens El curs passat es va cloure amb un saldo positiu de 5 milions\nUna imatge de la Junta General d'accionistes d'ahir. girona fc\nUna imatge de la Junta General d'accionistes d'ahir.\nEl descens a Segona A del curs passat va ser traumàtic en l'aspecte emocional i esportiu per al Girona. Econòmicament, el club també se n'ha ressentit pel que fa a la disminuició dels ingressos, però, tot i això, el Girona manté una estabilitat i una salut de ferro a la caixa. Així ho demostren, els números que es van aprovar ahir a la Junta General d'accionistes que es va celebrar a Montilivi.\nTot i el descens, el curs passat es va tancar amb uns ingressos rècord, de 57'3 milions d'euros i un benefici de 5'3 milions. Unes xifres que, lògicament han minvat enguany a Segona A, sobretot pel que fa la quantitat que es rep de drets televisius. D'aquesta manera, doncs, els ingressos del Girona 2019-20 estan pressupostats en 24,8 milions. A més a més, la previsió és que també hi hagi un benefici estimat d'un milió més.\nUn any més, els drets de televisió continuen sent la principal font d'ingressos del Girona (el 78%). Per aquesta temporada, el club rebrà una partida de 19,3 milions, que inclou també l'ajuda de la Lliga pel descens de categoria (qualificada en uns 10 milions). La xifra és molt inferior a la de la temporada passada, en què el Girona va rebre uns 44 milions de les televisions.\nEl club no va fer públics els ingressos per vendes de jugadors (uns 18 milions), però en tot cas, aquesta xifra no està inclosa en els 24,8 milions d'ingressos ordinaris. Sí que permet, per contra, tenir un límit salarial de 29 milions, el més alt de Segona A.\nNúmeros al marge, el Girona també va fer públic que en àmbit social també gaudeix d'una gran salut. En aquest sentit, el club ha superat el seu sostre d'abonats i per a aquesta temporada en té ja 9.501.\nPel que fa a socis, la xifra s'enfila ja a més d'11.000. El Girona destaca el creixement d'abonats de fora de les comarques gironines que arriba ja al 9% del total. Una altra dada que subratlla el club és el rejoveniment de la massa social. Tant és així que pràcticament la meitat dels socis són menors de 35 anys.


ca drets de l'home, n m pl sin. compl.\nes derechos del hombre\nfr droits de l'homme\nfr droits humains\nConjunt de drets i llibertats inalienables i inherents a totes les persones, establerts a través de diversos instruments internacionals.\n1. Els drets humans estan reconeguts en diversos instruments internacionals. En l'àmbit mundial, per exemple, els drets humans estan recollits en la Declaració Universal dels Drets Humans, el Pacte Internacional dels Drets Civils i Polítics o el Pacte Internacional dels Drets Econòmics, Socials i Culturals. En l'àmbit regional també existeixen diversos instruments que els recullen, com ara el Conveni Europeu de Drets Humans, la Carta Americana dels Drets Humans o la Carta Africana de Drets Humans i dels Pobles.\n2. Els drets humans s'han classificat en tres generacions, successives en el temps, d'acord amb el moment històric en què han aparegut i l'àmbit que abracen: els drets humans de primera generació, sorgits entre els segles XVIII i XIX, relatius als drets civils i als drets polítics; els drets humans de segona generació, sorgits a principis del segle XX, relatius als drets culturals, als drets econòmics i als drets socials, i els drets humans de tercera generació, sorgits a partir de la segona meitat del segle XX, relatius als drets col·lectius. Aquesta classificació en tres generacions, ideada pel jurista txec Karel Vasak, no suposa cap mena de jerarquització dels drets humans i s'utilitza bàsicament com a instrument pedagògic.\n3. S'utilitza la denominació en singular dret humà per a fer referència individualment a cada un dels drets humans.


La Soll de Tàrrega organitza una xerrada sobre 'Els Infants i les noves tecnologies' | Ràdio Tàrrega\nLa Soll de Tàrrega organitza una xerrada sobre 'Els Infants i les noves tecnologies'\nCom han d'utilitzar els móbils els infants? Quantes hores poden estar davant una pantalla? Quina tasca han de tenir els adults? Aquestes i moltes més preguntes s'intentaran resoldre en la xerrada 'Els Infants i les noves tecnologies' que tindrà lloc el pròxim divendres 10 de gener a La Soll a partir de les 19.30h.\nL'especialista Montse Camps serà l'encarregada de parlar de la influència de les noves teconologies en els infants partint de quines són les seves necessitats reals segons l'etapa evolutiva en què es troba cada ifant.\nL'accès a la xerrada és lliure i gratuït i forma part del cicle de xerrades que organitza la secció de Pensament Crític de La Soll, situada a la Plaça de les Nacions Sense Estat de Tàrrega.\nEn aquest sentit, el proper dijous comencen també les sessions de música per a nadons impartides per Més que musiquetes i Núria Calaf. Les sessions seran cada dijous durant els mesos de gener, febrer i març, segons les inscripcions. El taller va dirigit a famílies amb nadons a partir de 36 mesos i per apuntar-se cal enviar un correu a lasolltarrega@gmail.com


Gandia acull un festival musical solidari per a finançar tractaments odontològics al Senegal\nEl regidor delegat de Cultura, Nahuel González, acompanyat de Laura Martínez, de l’ONG Waw Senegal, i del músic, Felipe Torres, han presentat el primer concert musical solidari a benefici del Projecte Tomboronkoto (Senegal).\nTindrà lloc el pròxim dissabte, 30 de novembre, d’11.45 a 14 h, al Jardí de la Casa de la Marquesa. Hi actuaran els grups XDM+ (punk rock) i Fukushima. L’entrada és gratuïta, però s’hi pot col·laborar amb les consumicions de begudes i refrescos, aliments, la compra de samarretes i altres productes de merchandising.\nSara i Laura són dentista i higienista dental, respectivament, de l’ONG Waw Senegal. Després de realitzar diversos viatges de voluntariat per l’Àfrica van decidir centrar esforços en ajudar, des del punt de vista odontològic, a la gent més desafavorida del Senegal, concretament a Tomboronkoto, a la regió de País Bassari, al sur-est.\n“Volem ajudar a la gent que no té res i si, per exemple, té mal de queixals no pot accedir a analgèsics i molt menys a assistència mèdica. Per tant, necessitem tan voluntaris, com ajuda econòmica per adquirir material sanitari i medicació per tal d’oferir-hi un servei bucodental que arribe al màxim de gent possible. La idea és poder anar-hi 2 vegades a l’any per a fer un seguiment dels tractaments”, ha assegurat Laura Martínez. En breu, l’ONG obria una pàgina web amb tota la informació sobre el projecte.\nTAMBIÉN TE PUEDE INTERESAR Herido leve tras el choque de dos vehículos en Gandia\nPróxima lectura: El próximo 29 de noviembre Manises celebra el viernes negro »


El PP no aclareix si mantindrà Rita Barberá com a aforada en la Diputació Permanent del Senat\nEl portaveu popular en la Cambra Alta apunta que encara no han decidit qui formarà part d’aquest organisme\nJosé Manuel Barreiro ha indicat que “la legislatura anterior era una i aquesta és una altra”\n01/09/2016 - 18:25h\nLa senadora valenciana del PP Rita Barberá\nEl portaveu del PP en el Senat, José Manuel Barreiro, ha assegurat que el seu grup no ha decidit quins senadors formaran part de la Diputació Permanent de la Cambra i, per tant, si entre ells continuarà estant o no l’exalcaldessa de València, Rita Barberá, però ha apuntat sobre això que “la legislatura anterior era una i aquesta és una altra”.\nEl Senat preveu constituir la Diputació Permanent el pròxim dia 13 de setembre, l’òrgan que manté la vida parlamentària quan no hi ha activitat ordinària i que en la nova legislatura tindrà 20 representants del PP, huit socialistes, tres seran d’Units Podem, dos d’ERC, dos del Grup Mixt i, finalment, un del PNB, cada un amb els suplents respectius.\nBarberá va ser designada senadora autonòmica per les Corts Valencianes el juliol del 2015 i des que va prendre possessió de l’escó, el PP la ‘va blindar’ judicialment incloent-la en la Diputació Permanent , bé com a titular o com a suplent.\nEls membres d’aquest òrgan continuen sent senadors i segueixen, per tant, aforats, encara que es dissolguen les Corts per la convocatòria d’eleccions, per la qual cosa la resta dels partits acusen el PP de protegir així Barberá: només pot ser investigada pel Tribunal Suprem .\nJosé Manuel Barreiro ha recordat que “de moment” l’exalcaldessa no té cap procés judicial obert i ha rebutjat “focalitzar” la constitució de la Diputació Permanent en la seua presència o no.\n“ De moment, aqueixa senadora a qui vosté es refereix, no jo, no ha estat imputada, investigada per cap institució judicial. Potser d’ací a un temps sí, però ara no”, ha respost el portaveu popular. En tot cas, ha assegurat que el PP no ha decidit qui asseurà en aqueix òrgan.\nSuplicatori al Suprem\nLa Fiscalia va sol·licitar el juliol passat al Tribunal Suprem que òbriga causa contra l’exalcaldessa de València i senadora del PP, Rita Barberá, per la comissió d’un presumpte delicte de blanqueig en el grup municipal del PP en l’Ajuntament de València, en el marc de l’Operació Taula derivada del cas Imelsa.\nEl Ministeri Públic sol·licita en un escrit remés a l’alt tribunal que designe un magistrat instructor. El jutge d’Instrucció número 18 de València, Víctor Gómez, encarregat de la investigació, va enviar al TS la part de la investigació que afecta la senadora el mes d’abril passat.\nSi el Suprem decideix obrir causa contra l’exalcaldessa, haurà de sol·licitar al Senat que li retire temporalment l’aforament. Per a fer-ho, s’ha de tramitar un suplicatori, que ha de ser aprovat pel ple.


Djènon abé | awalé :: awale :: oware :: aualé :: mancala :: manqala\nInici » Djènon abé\nEl djènon abé és un joc mancala jugat pels abé de Costa d’Ivori, similar al djènon abouré. “Djenon” és un mot abé que significa literalment: “infant, mare”. La diferència més remarcable entre l’un i l’altre és que en el djènon abouré les llavors es sembren dipositant la primera llavor de cada volta en el mateix forat des d’on s’han tret i les llavors solitàries no es poden sembrar.\ndisposició inicial: 4 llavors a cada forat.\nsembra: volta múltiple. Les llavors es col·loquen una a una en els forats següents.\ncollita: en ambdós costats del tauler. Es pot fer tant en terreny propi com en el terreny del contrari. Es produeix quan la darrera llavor cau en un forat on n’hi havia 1 o 3 (o sigui que després de la sembra es n’hi ha 2 o 4). També es poden fer captures enllaçades. Això passa sempre que la nostra darrera llavor acaba en un forat amb 2 o 4 (o sigui amb captura) i en els forats anteriors consecutius també n’hagin quedat 2 o 4. Aleshores també es capturen aquestes llavors dels forats anteriors\nel joc acaba…: s’acaba la partida quan es produeix alguna de les següents circumstàncies:\ns’han capturat totes les llavors\nqueda una llavor a cada camp\nun jugador es queda sense llavors al seu camp i l’altre no pot “donar-li de menjar”. En aquest cas, el jugador que s’ha quedat sense llavors al seu camp, en rep una de l’altre jugador. I aquest últim se’n queda la resta. Aquest final només es considera vàlid si queden menys de 4 llavors en joc.\nEs fa servir el mateix taulell de l’awalé de 2×6, és a dir, dues files de sis forats. Es comença amb 4 llavors col·locades a cada forat. La fila superior pertany al jugador A. La fila de sota és la del jugador B. En el diagrama següent podeu veure una representació esquemàtica d’un tauler per jugar al djenon abé.


Inici > La llum encén els ànims\nRedacció / Agències / Foto: L'Alternativa\nAlgú va ser prou incaut com per encendre la vitroceràmica anit cap a les nou del vespre? Que sàpiga que potser va sopar la verdura més cara de la història. Si més no, pel que fa al cost de l’energia: el preu mitjà de la llum va polvoritzar tots els registres, arribant a 288,53 euros el megawatt hora (MWh). La paciència sembla tenir un límit i finalment s’estan començant a convocar les esperables protestes: una apagada general demà entre 22 i 22.30 hores, amb sonora repicada d’atuells a la que criden entitats diverses que confien que a la Seu sigui més seguida que concentracions anteriors, com la que recentment va organitzar el col·lectiu L’Alternativa a les portes de Peusa.\nEn aquesta línia, l’Associació Catalana de Municipis (ACM), l’Associació de Municipis per la Independència (AMI) i l’Associació de Micropobles de Catalunya (AMC) van fer públic un comunicat conjunt per defensar l’impuls d’un nou model i mesures que reconduir el panorama actual. Les entitats municipalistes defensen mesures a curt termini “per revertir aquesta situació” i “recuperar el control d’un bé bàsic” com és el subministrament elèctric. El manifest insta així mateix a impulsar un nou model energètic que fomenti les energies renovables, basat “en la concertació territorial, l’autoconsum i la participació ciutadana i de les administracions públiques tant en la titularitat com en la gestió”.\n“Poder de condicionar”\nA la crida a la mobilització s’adhereix la Intersindical-CSC, que reclama “que el govern català, ara que disposa de poder per condicionar l’espanyol, el pressioni perquè adopti aquelles mesures urgents i necessàries que permetin estabilitzar el cost de l’electricitat i fixar-lo a un preu just i assequible”. També exigeix “que s’adoptin els mecanismes pertinents per impedir que l’augment del preu de l’electricitat no operi com a barrera per accedir-hi i aguditzi així el problema de la pobresa energètica”. El sindicat independentista es manifesta també perquè “els agents polítics, econòmics i socials d’aquest país acordin urgentment un pla estratègic de transició energètica” que pivoti sobre tres pilars: que l’energia estigui en mans públiques, fomentar les renovables i concebre l’accés a l’electricitat com un dret fonamental.\nEls 288,53 euros per megawatt hora (MWh) assolit anit, segons les dades fetes públiques per l’Operador del Mercat Ibèric de l’Electricitat (OMIE), suposa un increment del 26,22% respecte a les dades d’aquest dimecres (228,59 euros), que ja havien marcat rècord, tornant a polvoritzar els registres històrics. El moment en què va ser més car utilitzar els electrodomèstics durant la jornada va ser entre les nou i les deu del vespre, quan el cost de l’electricitat va fregar els 320 euros el MWh. La franja més barata s’estimava entre les tres i les cinc de la matinada, quan havia de rondar els 250 euros per MWh.\nLa xifra suposa un increment del 51,9% respecte al preu del mateix dia de la setmana passada (189,83 euros). Així mateix, multiplica per més de 5 l’import assolit en el mateix dia de l’any passat (43,02 euros).\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/economia/la-llum-encen-els-anims


Connector AMP amb AMP-Carousel Slider - CA\nComplement AMP amb control lliscant de carrusel AMP\nEl generador Accelerated Mobile Pages (AMP) per crear pàgines AMP de Google , els connectors AMP i el generador d'etiquetes AMP HTML admeten la creació automàtica d'un carrusel AMP.\nEls control lliscants del carrusel AMP es creen automàticament a partir de totes les imatges que es troben a l'àrea de text de l'article (a l'àrea 'itemprop = articleBody' ).\n<amp-carousel> -Integració lliscant\nEl Generador de pàgines mòbils accelerades crea automàticament un carrusel AMP mitjançant l'etiqueta "amp-carrusel" si hi ha més d'una imatge d'article a la zona d'articles.\nEl carrusel AMP substitueix la imatge de l'article habitual a la pàgina AMPHTML.\nEn lloc del carrusel AMP, només es mostra la imatge de l'article simple o simplement l'àrea roman buida.\nLes imatges del carrusel AMP inclouen un títol. Els atributs de l'etiqueta <img> "alt =" i "title =" es prenen de la pàgina original com a textos. Si aquests atributs no es defineixen a la pàgina original, l'Accelerated Mobile Pages Generator utilitza l'etiqueta <Title> de l'article.


Preocupació perquè la xifra podria augmentar en les pròximes hores\n2 min. Es Mercadal 27/03/2020 15:22\n651x366 El centre geriàtric continua sumant nous positius. / ARA BALEARS El centre geriàtric continua sumant nous positius. / ARA BALEARS\nEl municipi del Mercadal, situat al centre de Menorca, viu un dels pitjors moments després de la confirmació, per part de la Conselleria de Salut del Govern balear, que 10 dels 11 resultats de proves efectuades a interns del geriàtric han donat positiu per coronavirus. Aquesta xifra podria augmentar en les pròximes hores perquè queden 8 proves pendents d'analitzar, i això sense comptar els treballadors que encara no s'hi han sotmès.\nLa situació és crítica en un municipi petit com es Mercadal. La por s'ha apoderat dels ciutadans que, en línies generals, estan respectant l'estat d'alarma decretat pel govern espanyol. Són moments de tristor perquè el geriàtric és un símbol per a una població que sempre té present aquest equipament en les principals celebracions. El positiu ahir de tres interns despertà caloroses mostres de suport a la plantilla, confinada a les seves llars. El futur s'afronta amb pessimisme, ja que tothom és conscient que estam davant un col·lectiu vulnerable.\nL'Ajuntament del Mercadal, d'acord amb l'empresa gestora del centre, ha decidit posar a disposició dels treballadors un pis de titularitat municipal perquè tots aquells que ho vulguin, de manera voluntària, passin la quarantena a l'habitatge. La realitat del coronavirus ha convulsionat els geriàtrics de tots els municipis. Sense anar més lluny, aquest divendres hi ha transcendit un possible cas positiu en el centre sociosanitari de Santa Rita de Ciutadella.


Viatges > Budisme: una forma de vida més enllà de la religió\nSegurament hagis vist més d'una vegada una estàtua d'un Buda. Potser fins i tot tens una a casa, decorant el menjador. T'has parat a pensar què significa aquesta figura?\nA diferència d’allò que algú que no conegui la religió pugui pensar, Buda no és una persona. Buda és un concepte, i es refereix a aquell que ha aconseguit lliurar-se del Samsara per aconseguir el Nirvana.\nFem una descripció d’aquests conceptes:\nQuè o qui és Buda?\nBuda és un nom que té origen en la figura de Siddharta Gautama. Ell va ser el primer il·luminat, i és objecte de culte pels budistes. No obstant això, el concepte de “culte” o “veneració” no s'entén en el budisme com en la resta de religions teistes. Buda Gautama no és un Déu: és una persona corrent que, gràcies als seus coneixements i la seva fe, va aconseguir lliurar-se de tot sofriment i assolir la pau interior. Per això sempre se’l retrata somrient. És un home feliç, sense pertorbacions. Això és, per als budistes, un gran exemple i model a seguir. Una figura de Buda no implica una veneració, un prec cec, a la recerca de solucions màgiques. Una figura de Buda és aquesta imatge que mires per sentir-te confiat i pensar que tu també ets capaç de sentir-te així de bé. De sentir aquesta pau. D'il·luminar-te.\nLa llum està al teu interior\nLa il·luminació és una interpretació que li donem al concepte Nirvana. Aquesta paraula sànscrita és difícilment explicable per a la mentalitat occidental. Es refereix a l'absència de tota pertorbació, de tot desig. En el Budisme no s'entén l'absència de desig com una castedat, sinó com un alliberament. Els desitjos són satisfaccions no permanents, que solament serveixen per calmar la nostra ansietat. És cert que la societat occidental té moltes obligacions, i molta pressa. És per això que sempre tenim tendència a no gaudir del present, sinó a pensar una vegada i una altra en les coses que tenim per fer -o fins i tot en les quals no hem fet-. Per això busquem satisfer els desitjos: menjar xocolata, veure la televisió, comprar roba, emborratxar-se, el sexe, entre d’altres. El Budisme entén que, per aconseguir la il·luminació, has de lliurar-te de tota preocupació i sentir-te present a tot moment. Els desitjos satisfan el cos momentàniament, però la veritable felicitat s'aconsegueix amb la il·luminació: el fet de sentir-te lliure, sentir-te tu mateix. Sense condicionants, com quan ets un nen. Com quan te’n vas de vacances a la platja més recòndita, i deixes el mòbil a l'habitació, lluny de tu. I solament existeixes tu, aquest moment, i la teva respiració… Estendre aquesta sensació a tota la teva existència és la que fa que s'aconsegueixi la il·luminació: un estat transcendental en el qual es deixa de sentir com un mateix, per sentir-se part del cosmos. Com la naturalesa o l'univers mateix: infinit, sense limitacions.\nEl no-res, ho és tot\nPer poder entendre això, cal conèixer el sentit que té per als budistes el concepte del buit. El buit no és l'absència d'alguna cosa, sinó precisament el contrari: l'existència mateixa de les coses. Aquesta forma de pensar considera que tot allò que existeix té una forma pura, que és la que no té limitacions. Per exemple: una Església és un concepte que pot tenir moltes connotacions segons les creences de cadascun. El buit, en aquest cas, seria l'Església, sense més. Sense connotacions. Doncs el mateix s'aplica a les pròpies persones: quan ens lliurem de les creences, tòpics, estereotips, normes de cada societat, existim nosaltres mateixos, sense ego, sense personificació. Som part del món, i som buit.\nEl present és l'antídot contra l'ansietat\nPer aconseguir aquesta sensació, cal lliurar-se del samsara. Aquest concepte es refereix, precisament, a la roda de sofriment que ens persegueix en una i una altra vida. Quan aquestes mateixes preocupacions acusen una vegada i una altra, quan les obligacions et manen fer una cosa, però tu vols fer una altra; quan no ets lliure. Això és el samsara. Un cercle viciós en el qual l'individu es veu embolicat, infeliç, atabalat, condicionat…\nLliurar-se del samsara és segurament la tasca més difícil de l'ésser humà, precisament perquè desfer-se d'aquest cercle és el que ens atorga la infinitat. Per a això, cal ser capaç d'anar a l'arrel mateixa del problema. Ser capaços d’esclarir, de ser conscients. I aquí és on ve la base de tot el viatge budista. La consciència. Pot ser que aconsegueixis o no ser un Buda, però el camí que et porta cap al Nirvana és la consciència. Saber el que fas, per què ho fas, i què és el que sents quan ho fas. No ser un robot. Apreciar els sentiments, les emocions, el propi respirar. Sent conscient de la teva pròpia existència és com pots començar a lliurar-te de les teves cadenes. Ja siguis capaç de fer canvis a la teva vida o no, mentre tinguis clar d'on vénen els teus lligams, estaràs més prop de començar a volar.\nAixò són solament algunes de les creences budistes. Hi ha diverses vessants d'aquesta religió (theravada, Mahāiāna, Vajrayāna) i òbviament cadascú té la seva forma d'interpretar-les. No obstant això, mirar el món des d'una perspectiva budista té grans beneficis per a l’ésser humà. És per això que a Occident es coneix el zen, el ioga, la meditació, el mindfulness… No és tan difícil endinsar-se en aquesta forma de veure la vida, simplement cal obrir una mica les fronteres i entendre que, més que una religió o alguna cosa estrictament oriental, el budisme busca la manera que tots siguem una miqueta més humans.


Jorge Rodríguez, candidat del PSPV a l'Alcaldia d'Ontinyent després de finalitzar el termini sense més candidatures | Valencia Extra\nJorge Rodríguez, candidat del PSPV a l'Alcaldia d'Ontinyent després de finalitzar el termini sense més candidatures\nL’alcalde d’Ontinyent (València) i expresident de la Diputació provincial, Jorge Rodríguez, ja és automàticament candidat a l’Alcaldia pel PSPV en la localitat després que el termini per a sol·licitar primàries hi haja conclòs sense que s’haja presentat cap sol·licitud, segons han confirmat fonts socialistes.\nRodríguez, que juntament amb dos exassessores i tres responsables de l’empresa pública Divalterra figura com investigat judicialment en el cas Alqueria, va ser suspés cautelarment de militància arran de la seua detenció en aqueixa operació, que es va dur a terme a la fi de juny.\nNo obstant això, el setembre passat la direcció nacional del PSOE i el PSPV van acordar ajornar fins a desembre –fins a aquesta mateixa jornada– el procés de primàries dels socialistes a Ontinyent, amb la finalitat que poguera presentar-se Jorge Rodríguez, en el cas de no canviar la seua situació judicial.\nLa decisió es va adoptar en unes negociacions entre Ferraz, el PSPV d’Ontinyent i Blanqueries, després que, inicialment, el PSOE impedira a Rodríguez ser candidat a les primàries per a repetir en l’alcaldia en 2019 en haver sigut suspés cautelarment de militància.\nEn l’acord aconseguit es va decidir que, si fins a desembre la situació judicial de Rodríguez es mantenia com fins ara, sí que podrà presentar-se i es durà a terme el procés de primàries. En aquest cas, el jutjat recentment prorrogar el secret sumarial sobre la causa, per la qual cosa no s’ha produït cap canvi en el procés judicial, més enllà que aquest dimarts el Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana informara que el jutjat havia autoritzat a la UDEF a recaptar informació que completara la intervinguda en les entrades i registres de juny.\nAquest dimecres, a les 14.00 hores, finalitzava el termini per a presentar la sol·licitud de primàries a Ontinyent (per al que s’haguera requerit el 50 per cent de les signatures de l’agrupació local), sense que s’haja presentat cap petició, per la qual cosa l’actual alcalde, com ho estableix el procés intern ordinari, passa a ser ratificat automàticament com a candidat.\nL’acord contemplava que si es revelaren actuacions poc ètiques o reprovables vinculades a conductes delictives, Rodríguez no podrà ser candidat. L’alcalde expressava ahir la seua sorpresa per la informació feta pública pel TSJCV i deixava caure que en aquest cas “sempre hi ha moltes coincidències”, en ser just un dia abans de la seua confirmació com a candidat.\n“El que sí que tinc clar és que, per descomptat, ni amb mi ni amb Ontinyent van a poder. Poden tirar tot el que vulguen, perquè ni amb mi ni amb Ontinyent van a poder”, advertia.


CF CAN VIDALET 0 – CF LLORET 1 – CF Lloret\nCF CAN VIDALET 0 – CF LLORET 1\nUNA GENIALITAT D’ADRIÁN EXPÓSITO DECIDEIX EL PARTIT\nEl CF Lloret supera el CF Can Vidalet per 0-1, en la 23a jornada de la Primera Catalana. En un partit molt tancat, un acció individual d’Adrián Expósito (80’) va servir per donar els tres punts al conjunt d’Albert Batllosera, que se situa a només 2 punts del tercer classificat.\nL’equip va tornar d’Esplugues de Llobregat amb tres punts més, per seguir a la zona noble de la classificació. Els lloretencs en van fer prou amb un gol d’Adrián Expósito per aconseguir l’onzena victòria de la temporada. Una victòria, però, que va ser molt treballada i que no es va poder assaborir fins al tram final. Tot i que els de Batllosera van iniciar el partit amb bones arribades, la tònica de l’encontre va ser la d’un duel molt disputat en el centre del camp i amb ocasions comptades pels dos conjunts. En el primer temps, l’acció més destacada va ser una pilota al travesser del Can Vidalet. A la represa, el Lloret va buscar el gol del triomf però no el va trobar fins al minut 80. L’autor va ser Adrián Expósito, que va celebrar el seu novè gol aquesta temporada, en una acció individual en què va creuar la pilota a la perfecció, amb un xut potent dins de l’àrea. En els últims minuts, els rivals ho van provar, amb pilotes penjades, però sense perill real per Jordi Tuscà.\nAmb aquest triomf, el Lloret és quart amb 37 punts. La pròxima jornada, partit a casa davant de La Jonquera. Serà dissabte, 9 de març, a les 16.00 h, en el Camp Municipal d’Esports de Lloret de Mar.\nCF Can Vidalet: Bouadid, Owono (Sakaguchi, 81’), Espigol (Homedes, 81’), Soler, Machuca, Ramírez (Groult, 69’), Cabré, Eslava, Calvo (Marba, 69’), García i Capitán\nCF Lloret: Tuscà, Nil, Poderoso, Roger, Puntí, Ivi, Majó, Bader (Massa, 82’), Vilà (Zayas, 88’), Adrián (Aly, 82’) i Narcís (Riky, 57’)\nGols: 0-1 Adrián (80’)\nÀrbitre: Mestrich Palau. T.G.: als locals Owono i Ramírez, i als visitants Narcís, Vilà, Adrián i Puntí. T.V.: expulsat, amb vermella directa, el segon entrenador del Lloret, Òscar Prieto (64’)\nIncidències: Jornada 23 de la Primera Catalana. Camp d’Esports Municipal El Molí (Esplugues de Llobregat).\n2019-02-25 /por Comunicació Premsa\nhttp://www.cflloret.cat/wp-content/uploads/2018/10/CronicaPartitWEB.jpg 500 500 Comunicació Premsa http://www.cflloret.cat/wp-content/uploads/2020/07/LogoHome-1.png Comunicació Premsa2019-02-25 13:32:582019-02-25 13:32:58CF CAN VIDALET 0 - CF LLORET 1\nLES REACCIONS DELS PROTAGONISTES: BATLLOSERA I PRIETO LES REACCIONS DELS PROTAGONISTES: ALBERT BATLLOSERA


Tete Ji publica 'Medicació trascendental' - auva!cat\n2 juny 2016 11 setembre 2016 RedaccióLeave a Comment on Tete Ji publica ‘Medicació trascendental’\nEl nou disc de Tete Ji porta per nom ‘Medicació trascendental’ (Microscopi, 2016). Aquest segon disc arriba desprès del seu àlbum de debut en solitari anomenat ‘L’alè del món’ (Picap, 2013).\nTete Ji va ser semifinalista del Sona9 2010, però abans havia format part del grup Soma Planet, dissolt el 2009 i paral·lelament també formava part de Atma.\nA ‘Meditació trascendetal’ trobem un disc amb 11 cançons que beu de la música psicodèlica anglosaxona dels anys 70, amb referents com King Crimson o Pink Floyd. Un treball personal on l’artista ens mostra les seves inquietuds.\nSegons l’artista, ‘Medicació trascendental’ “Parla de la vida, de la mort, dels castells de sorra que construïm per després destruir-los, de la veritat, de la mentida, dels camins que hem escollit i dels que no, d’aprendre a ser humil, de la senzillesa i del silenci. Tot plegat és un reflex de mi mateix amb totes les meves cabòries i inquietuds”.\nTete Ji / Medicació transcendental\nJa no crec en tu\nNo sap ser feliç\nEl primer videoclip del disc és de la cançó ‘Un món millor’, dirigit per Julian Waisbord, aquest va servir com a carta de presentació de l’àlbum .Medicació trascendental’.\n‘Els músics també mengen’, les receptes musicals del cuiner Pere Cardona\n“Ets un desastre” és l’àlbum de debut de Maria Lamata\n8 març 2017 10 març 2017 Redacció\n5 agost 2013 2 gener 2014 Sisco Piñol\n13 juny 2015 5 desembre 2015 Sisco Piñol


Arrenquen els cursos de competències bàsiques de l’Escola d’Adults municipal, amb matrícula oberta\nL’Escola d’Adults de Palafolls va obrir ara fa un mes les inscripcions pels cursos que ofereix enguany, unes formacions de competències bàsiques que han arrencat aquest mateix mes de novembre.\nEs tracta de cursos de llengua catalana o castellana bàsic o també d’alfabetització digital, i es reprenen un any després que la pandèmia impedís posar-los en marxa.\nAixò es valora molt positivament des de l’àrea d’Educació de l’Ajuntament de Palafolls, des d’on s’ha informat que, després que ho hagi aprovat la junta de govern local, s’ha activat la matrícula oberta per inscriure’s-hi.\nEn parla Anna Rovira, tècnica d’Educació del consistori.\nTal i com recorda Rovira, des de l’Escola d’Adults es programen els cursos amb la condició d’arribar a un mínim de gent interessada -en el cas de les competències bàsiques, és de 7 persones. Igualment com es fa en molts altres serveis municipals, un cop assolit aquest mínim s’obre la matrícula oberta per poder donar opció d’inscriure’s a persones que ho necessitin més enllà en el curs o que s’hagin assabentat més tard de l’organització dels cursos.\nDes de l’Escola d’Adults s’han impulsat enguany formacions de català i castellà bàsic, d’alfabetització de comunicació oral i escrita i alfabetització digital de nivell 2.\nPer a qualsevol dubte o per obtenir més informació es pot contactar amb l’àrea d’Educació del consistori palafollenc, a l’edifici del MiD, així com al web www.palafolls.cat. Les inscripcions es poden efectuar a l’Oficina d’Atenció Ciutadana.\nArticle anteriorBlanes ja treballa per canviar d’emplaçament la caserna de la Policia Local i Protecció Civil\nArticle següentLes entitats palafollenques fan campanya per la vacunació contra la Covid-19 entre els més joves


Capítol 2: Penúries d’amor\nDesprés d'un llarg viatge, Hero arribà a casa dels seus pares. Era un dia especial, ja que havien planejat una sorpresa, que per a ella, no seria de bon gust. Tots estaven impacients per la seva arribada. Però ni més ni menys la sorpresa se la va emportar Hero, al veure a Otis parlant amb el seu pare. Quan s'adonaren de la seva presència, van callar de seguida i ell es va dirigir cap a on estava situada. Es va parar davant seu, i seguidament apropà una mà a la seva butxaca per treure una petita caixeta, recoberta d'una tela composta per uns fils curts i molt densos, de tacte suau. Feia una sensació d'ostentació, pròpia d'una riquesa inabastable per a tots. I a continuació es va agenollar i començà a parlar.\nNo podia creure que aquell moment havia arribat. Era massa jove per acceptar aquell home; vell, ric i rondinaire. Però obligada pel desig familiar d'abandonar a Leandre, va acceptar-ho per protegir el seu amat. I ara, ja no hi havia marxa enrere.\nDesprés d'una llarga nit amb moltes decisions per prendre, Hero, preocupada pel futur, decidí visitar la seva senyora. L'arribada d'Hero al castell el va sorprendre, ja que ella pensava que seguia en aquella cabana. Evadine li oferí un te i una proposta, que Hero no podria rebutjar, ja que ella necessitava escapar d'aquell futur infern.\nUna setmana més tard, Hero ja estava gaudint dels seus últims mesos de llibertat. Ja feia tres dies de l’acomiadament de la seva família, incloent a Otis. S'havia encaminat en aquesta aventura amb Evadine al poble més allunyat de la comarca. Ja que no només volia aplaçar la boda amb Otis.\nDurant aquell temps, Hero va estar acompanyant Evadine a diverses reunions importants, visitant altres monarques. La part en la qual més gaudia Hero, era el moment del dia d’anar al mercat i comprar alguns productes. Necessitava sortir d’aquella casa, on Evadine l’obligava a quedar-se.\nDesprés d’aquests llargs mesos, Evadine concordà amb Hero d’escriure-li una carta a Leandre, on explicà tot el que li havia succeït des de la seva partida:\nPerdona la meva absència durant aquest llarg temps, però ho he fet per poder estar amb tu el que em resta de vida. Espero que no estiguis molest amb mi i que segueixis volent passar la teva vida al meu costat.\nT’he de confessar que Otis, un home vell però d’alt estatus i acceptat pels meus pares, em va demanar matrimoni, el qual vaig acceptar per obligació. Ja saps que al ser la gran entre quatre germanes, tota l’esperança familiar per la noblesa està posada en mi.\nPerò per primera vegada en la meva vida, jo mateixa seré la que decideixi el meu futur. Renunciaré a tots els luxes possibles en una vida, només per estar amb vosaltres per\nsempre, perquè et segueixo estimant. Dona’m uns dies, i per fi podrem estar tots junts. I com diuen, és al separar-se quan es sent i es comprèn la força amb la que s’estima.\nLa teva estimada, ara i sempre, Hero.“\nLeandre, que seguia en aquella cabana, finalment va rebre la carta. Després de llegir-la es sentia més confós que mai. No entenia res, així que decidí anar a parlar amb els pares d’Hero. Esperava que ells entenguessin els sentiments mutus de la jove parella i permetessin el seu amor, per tal que Hero no hagués de renunciar a la vida que duia fins ara. Perquè fos possible el seu futur junts, Leandre decidí començar per anar a Sestos, on vivien els familiars d’Hero.\nQuan els pares s’adonaren que qui irrompia a casa seva en aquelles hores de la nit era Leandre, només per confessar-los el que sentia per la seva filla, el van expulsar de casa seva immediatament i el van amenaçar de mort. Es sentien tan ofesos i estaven tan indignats que decidiren apartar Leandre de la seva filla. Aprofitant que Otis va veure el que acabava de succeir des de darrere la porta, els pares el van convèncer que l'única manera que Hero l’estimés, seria apartant per sempre Leandre del seu costat.\nUn cop resolts tots els assumptes del viatge, Hero decidí tornar abans per comunicar el seu trencament matrimonial amb Otis. Va ser una llarg camí de tornada, on Hero va poder reflexionar i pensar en la manera correcte de parlar amb els seus pares. Finalment arribà a casa seva, però abans d’entrar escoltà un conversa que li trencà el cor.\nAllà, com del no res, es trobaven el seu pare i Otis parlant de la mort prematura de Leandre, i Hero destrossada, decidí seguir escoltant. Els homes no s'havien adonat de la seva presència, així que seguiren parlant com si res. Aleshores, Otis confessà que havia sigut ell qui s'havia cobrat la vida d’aquell jove. Va ser en aquell moment quan Hero s’adonà que Otis, el seu promès, acabava de matar a Leandre, el seu amor etern. Es va descompondre allà mateix, només durant un instant.\nSincerament ja no tenia ganes de res, i molt menys de parlar amb la seva família. Estava cansada d’aquella vida. D’aquella família, que l’havia tractat com un objecte i l’havia venut al millor postor, perquè en al cap i a la fi és el que havien fet. No volia el mateix per a ella, així que decidí el millor per les dues, ja que Evadine de segur no permetria que li passés res.\nHero ja sabia les conseqüències del que estava a punt de fer. L'únic que li feia fer-se enrere, era que no sabia com reaccionarien, davant d’aquesta acció, les persones del seu voltant, les que realment l’estimaven. Però ella només podia pensar que Leandre se n’havia anat, ara sí, per sempre. I commoguda per aquest sentiment d’angoixa, va decidir posar punt i final a la seva vida en el moment que va empènyer el tamboret dels seus peus al terra i va quedar subjectada només per una corda al seu coll.\nCapítol 3: Veritats ocultes\nLa notícia del suïcidi d'Hero arribà fins als indrets més remots d'aquella illa. Ningú s'imaginava que les conseqüències d'aquest amor no correspost, provoqués un final tan tràgic. Per altra banda, la mort de Leandre es va veure com un incís pel suïcidi d'Hero. S'escampà el rumor que Leandre no era capaç d'imaginar-se a Hero amb un altre home. Fins i tot, s'arribà a dir que la mort de Leandre havia sigut un suïcidi per egoisme cap a ella. Sabent que d'aquesta manera, Hero també posaria fi a la seva vida.\nLa notícia es va escampar tan ràpidament, que en menys de dos dies, arribà a oïdes d'Evadine. Encara estava en aquell poble allunyat de la comarca, però en assabentar-se va decidir tornar de seguida a Sestos. Però no es podia creure que Hero hagués pres una decisió com aquella, tenint el compte l'edat d'ella.\nAleshores, Evadine decidí endur-se aquella petita criatura per cuidar-la. Li hauria agradat ser mare, ja que feia poc s'havia adonat que ella i el seu marit no podien concebir un successor. Però va proposar-se cuidar aquella nena el millor possible, com si fos seva. L'agafà amb força, pensant que ara tot canviaria, i va endur-se-la de tornada cap al seu castell.\nEn pocs dies, Evadine es trobava amb la nena, altre cop al castell. Allà l'esperava el seu espòs, molt estranyat de la criatura que subjectava als seus braços. Evadine se n’adonà i prosseguí a explicar-li, al seu amor, tot el que havia passat i la procedència d'aquella criatura. Ell l'acceptà com a única futura hereva de les seves possessions.\nAl dia següent, se celebrà el funeral de la difunta, Hero. S'hi va presentar un munt de gent, fet que no estranyà a ningú. Tot i això, era impressionant veure que hi havia algunes persones que només assistien per mera tafaneria. Fet que era vergonyós i demostrava immaduresa i falta de serietat per part de la gent.\nEn finalitzar l'enterrament, la mare d'Hero s'apropà a Evadine. Van estar una estona parlant, i després li entregà una carta amb el nom "Evadine" escrit. No s'atrevia a obrir-la, ja que era l'última voluntat de la seva filla. Evadine li agraí de tot cor i guardà la carta tancada fins a arribar a casa.\nDe segur us esteu preguntant per què, havent mort ja Hero, us estic explicant la vida d'Evadine. Doncs bé, comencem per explicar-vos la veritat oculta en aquesta història. Però bé, jo no he mentit en cap moment. A diferència d'altres persones, només he volgut ometre alguns detalls que sense ells, la història va per un altre camí.\nAquesta nova perspectiva de la història, comença el dia en el qual Hero començà a gitar sense motiu aparent. Uns dies més tard s'adonà que, després de nou mesos, ella i Leandre serien pares. Per això va prendre la decisió de visitar la seva senyora, i Evadine li oferí un viatge per ocultar-se d'Otis durant aquest període d'embaràs. Però durant aquell temps, no van perdre cap minut, i van anar fent contactes per la comarca. Fins al moment que Evadine obligà a Hero a quedar-se a casa pel bé de la criatura. Finalment, quan va tenir-la, va adonar-se que no volia que la seva filla passés pel mateix que ella havia passat de petita. Estava disposada a renunciar a tot, per un futur millor.\nPerò tota la felicitat que l'esperava, amb la seva filla i Leandre, canvià quan Otis va matar el seu amor etern. Aquest acte li produí tant mal, que decidí que l'única manera que la seva filla fos lliure i capaç de viure una vida digna, una vida que ella no li podia proporcionar, seria abandonant-la. També pensà que l'única manera d'aturar aquell dolor tan fort que sentia al pit, era la mort.\nPerò bé, us preguntareu, qui soc jo? Com és que sé tants detalls d'una història d'un amor secret i prohibit? Doncs bé, deixeu explicar-me.\nAvui és el meu divuitè aniversari. Sí, oficialment ja soc major d’edat. També, això ha tingut com a conseqüència que la meva mare, rectifico, la meva mare adoptiva, m’entregués una carta que ho canviaria tot:\nOh, filla meva! Em costa fins i tot començar aquesta carta. Sento que t'he d'explicar tant... Ho sento tantíssim. Hi ha tantes coses que m'hauria agradat viure amb tu. Poder-te haver explicat totes les aventures que he viscut amb el teu pare. A Leandre de segur que li hauria encantat poder coneixe't i potser ja intuïa que existies. Però algú molt dolent va posar fi a la seva vida, i l'única forma que tu no estiguessis patint, era desapareixent jo també.\nNomés volia protegir-te perquè t'estimaré sempre, encara que no m'estimis com jo a tu, vull que siguis bona i generosa. Tingués un bon cor i no t'enfadis amb l'Evadine, encara que ella no sigui la teva mare biològica, sempre serà la teva mare.\nVull que tinguis un bon futur, un futur on puguis escollir. Lluita per les teves idees i creences. Cada persona és única, i per això, és millor ser diferent que seguir ordres d’algú. Sigues tu mateixa i seràs una noia independent, forta i única. Escolta el teu cor, i ningú podrà aturar-te.\nT'estimo tant, tresor, que no existeixen paraules per expressar-ho. Espero que sempre ho recordis, encara que no sigui al teu costat per dir-t'ho.\nLa teva mare, ara i sempre, Hero.“


Estic buscant un gos. Passo molt de temps a l’aire lliure, fent diverses activitats. També viatjo molt per diverses regions per oci i feina, i m’agradaria que el gos pogués venir amb mi.\nLa raça de gos que tinc seleccionada haurà de tenir un pelatge versàtil per manejar les diferents condicions meteorològiques i climes que visito. M’agrada l’aparició del Springer Spaniel, que és la mida perfecta per a mi, encara que no sé gaire sobre els antecedents o la història de les races.\nEntenc que alguns gossos tenen una capa doble i crec que això seria important per al gos que tinc com a acompanyant. Necessitava aprofundir en aquesta raça i obtenir més coneixements abans de triar l’Spinger Spaniel per ser el meu company pelut.\nAmb una mica d’investigació, vaig descobrir ràpidament alguns detalls que crec que altres podrien trobar útils. Consulteu-los a continuació, esperem que siguin útils.\nEls Springer Spaniels tenen una capa doble?\nEls Springer Spaniels tenen una capa doble? Sí, la raça de gos Springer Spaniel té una capa doble. Els seus antecedents de raça els garanteixen passar molt de temps a l’aire lliure jugant i treballant activament. Aquest clima a l’aire lliure en què prosperen pot variar d’una regió a una altra, cosa que significa que necessiten un pelatge versàtil per suportar el clima i els canvis estacionals. La jaqueta doble que compten poden ajudar-los a adaptar-se ràpidament a les condicions meteorològiques i climàtiques, tot protegint-les.\nLa capa doble del Springer Spaniel també és necessària per al tipus de feina que han realitzat històricament com a gos de caça o d’ocell.\nPer als possibles propietaris de gossos que vulguin un gos que es pugui adaptar ràpidament a situacions variades i que tinguin un pelatge doble, aquesta raça ho és.\nEl Springer Spaniel és una raça de gos que va ser criada per caçar com a gos pistola o ocell. Històricament, aquesta tasca els ha portat a travessar diverses situacions meteorològiques i elements que probablement els canviaran o els provocaran, cosa que fa necessari que tinguin una doble capa a la part inferior del cos.\nMentre esborraven els jocs d’ocells per al seu company caçador, podrien trepitjar aigües pantanoses i pantans fangosos on podrien recollir restes, brutícia i objectes estranys. És possible que es trobin caient a través d’estanys i rierols o que escampin entre matolls secs de pinzells i espines.\nEl Springer Spaniel és adaptable per a aquells caçadors i aficionats a l’aire lliure que requereixen aquest tret. La seva personalitat i habilitat s’adapten ràpidament a situacions variables i, afortunadament, a causa d’un doble pelatge, també ho fa el seu cos.\nQuè és una capa doble per a un gos?\nUna capa doble és una segona capa de pèl que tenen algunes races de gossos. Aquesta doble capa de pèl es troba a la part inferior del cos del gos, la regió del ventre. És similar a un ésser humà que porta una jaqueta sobre la camisa per proporcionar aïllament i protecció addicional.\nEl propòsit principal de les capes dobles és protegir el gos contra elements exteriors. La doble capa actuarà com a aïllament en aquells moments en què el gos ha de mantenir-se calent si es troba en un clima més fred. La capa doble també pot evitar que el gos pugui patir per fer-li mal.\nAquesta doble capa o segona capa de cabell a la part inferior protegeix la pell de qualsevol brossa, brutícia o objecte nociu que penetri a la primera capa de cabell. Només es troba a la part inferior dels gossos amb una capa doble i cada capa varia de textura.\nPer al Springer Spaniel, la capa superior, que es troba fora del gos, té una textura ondulada o plana, segons el gos. La capa interna o capa inferior és més suau i densa, i també és molt més curta que la capa exterior.\nCada raça de gos amb aquesta capa doble tindrà una capa que té una textura diferent per fora, però la capa interna sempre és més curta, més densa i més suau. La capa doble també és més impermeable per manipular els elements exteriors que es poden trobar a la raça.\nCom he de tenir cura de la capa doble de cabell Springer Spaniels?\nLa capa doble Springer Spaniels es cuida igual que la resta del seu cos.\nEl raspallat i la neteja regulars haurien de ser una part de la seva cura setmanal, cosa que posa un èmfasi addicional en la seva doble capa per mantenir-la sana.\nLa seva panxa inferior rebrà una mica més d’atenció durant aquestes sessions de preparació. El pelatge és de doble capa, de manera que hi haurà més raspallat i probablement més cabell que surti, però això no provoca alarma.\nSegons l’entorn i l’estil de vida de Springer Spaniels, poden necessitar o no una atenció addicional en aquesta àrea. Si caminen pel jardí del darrere, és poc probable que hi hagi molta brossa i brutícia en aquest cabell. Tanmateix, si el Springer Spaniel ha passat el dia travessant boscos, pantans o altres elements a l’aire lliure diversos, és probable que tinguin coses atrapades en aquest cabell.\nUna manera excel·lent d’evitar que això es converteixi en un problema és tenir un pla quan estiguin a l’aire lliure sovint. Tant si l’activitat és la caça, la natació o el senderisme, el seu propietari s’ha de dedicar el temps necessari per cuidar la seva salut i aquest doble pelatge.\nQuan el propietari tingui un moment durant aquest dia, s’hauria de revisar físicament l’Spinger Spaniel per detectar problemes amb la seva capa de cabell. És bo portar un raspall a la motxilla exterior del gos.\nEn punts específics del dia o al final, el propietari hauria de raspallar-se i inspeccionar la capa de cabell Springer Spaniels, inclòs el doble capa inferior. Cercaran qualsevol cosa estrangera que pugui acabar a l’abric i no hi pertanyi.\nEn aquesta zona es mantindran branques, xinxes, espines i altres objectes com a més naturals per eliminar-los regularment. Si el Springer Spaniel es deixa sol i no es tracta, pot ser perjudicial per al gos. Si tornessin d’un dia de feina i jocs a l’aire lliure i no rebessin un raspallat adequat, probablement ho atendran ells mateixos.\nPot ser perjudicial per a ells si ingereixen o toquen alguna cosa que pugui fer mal, però també és possible que no eliminin tot el que hi ha en aquest doble pelatge.\nLa capa doble Springer Spaniels requereix una preparació especial?\nSí i no. Aquesta preparació depèn de si el Springer Spaniel és un gos de demostració, un gos de companyia i si passen molt de temps fora de casa.\nPer al gos de demostració, el seu aspecte és molt particular, cosa que requerirà tècniques de cura i cura específiques per complir certes normes.\nPer al Springer Spaniel que és un gos acompanyant, només hauran de banyar-se cada pocs mesos, tret que s’embrutin més de passar més temps a l’aire lliure. Necessitaran un raspallat regular almenys de tres a quatre vegades per setmana. Aquest raspall podria acabar sent una feina diària si es troba molt fora o passa temps amb el seu company humà actiu i físic.\nUna de les millors eines que un propietari de Springer Spaniel pot tenir per preparar-se és un pinzell més elegant com aquest. Aquest pràctic pinzell elimina les estores i els embolics de tot l’abric del gos. És especialment útil per a la capa inferior que obté ràpidament estores i embolics del seu gruix. Aquesta eina fa que la preparació del Springer Spaniel sigui més fàcil i exhaustiva.\nÉs fonamental raspallar la doble capa com si es fessin raspalls per a les altres àrees corporals dels Springer Spaniels. Raspalleu en la direcció que flueix la doble capa, de front a darrere. Sigueu el més suau possible a les zones on hi hagi embulls o estores per fer mal al gos o eliminar l’excés d’aquest pèl.\nAquesta doble capa de pèl normalment s’allunya més perquè és una capa de dues capes.\nTambé s’ha de tenir molta cura a l’hora de banyar la capa doble de l’Spinger Spaniel. Aquest temps es pot dedicar a assegurar-se que no hi hagi res en aquesta doble capa, però també caldrà més escuma i fregat per aconseguir que estigui net i mantenir-lo sa.\nEs retalla millor aquesta zona amb una tisora recta per un perruquer professional. Aquest perruquer evitarà que se suprimeixi massa.\nLa majoria dels gossos tenen una sola capa de pèl o pell, mentre que d’altres tenen el que es coneix com a doble capa. Aquesta capa doble és una capa protectora addicional de pèl que utilitzen els gossos que han estat criats per passar més temps fora de casa.\nAquest abric ajuda a mantenir la pell i el cos sans dels elements exteriors i protegeix la part inferior de les restes dures i de la brutícia que puguin causar danys.\nAmb una cura adequada regularment, la capa doble Springer Spaniel serà sana i neta cada dia, proporcionant-los la protecció que necessiten per a cada aventura que entretindran al costat del seu propietari.


TESTIMONI PROTEGIT (EBOOK) - BiblioEteca\nTESTIMONI PROTEGIT (EBOOK)\nAUTOR: TORRE, BLANCA DE LA; ND\nQuè és la identitat? Lescriptor indi ST, condemnat per una fàtua islamista, fa temps que sho pregunta, lligat com es troba a una existència permanentment vigilada. Tot duna, però, l11 de setembre de 2001, la tragèdia al World Trade Center li obre la finestra del futur, la possibilitat de retrobar la llibertat perduda mitjançant un canvi didentitat que li permetrà deixar enrere lamargor dels darrers disset anys duna vida amenaçada. Pocs minuts després de limpacte del primer avió contra les Torres Bessones, un equip despecialistes secrets, el GEFI, prepara contra rellotge, a cavall entre Londres i Washington, els protocols per fer morir ST en latemptat i ressuscitar-lo amb nova identitat, mesos després, com a professor duna discreta universitat nord-americana. Però el preu que ha de pagar és molt alt: dir adéu al passat i apostar per un futur nou és una empresa massa radical. ST podrà jugar la partida fins al final? Amb lestratègia narrativa dels millors thrillers, la primera novel·la de Blanca de la Torre sorprèn pel seu dinamisme, per la tensió i el misteri duna temàtica diferent, per la seva intensitat com a novel·la damor i pel seu inefable final.


El Consell d'Infants demana més parcs infantils i zones verdes a Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Consell d'Infants demana més parcs infantils i zones verdes a Manresa\nMés de 500 nens i nenes de 5è i 6è de primària participen a l'última activitat d'aquest curs\nredacció | manresa 13.05.2019 | 18:52\nEl darrer plenari del Consell d'Infants ha reunit 500 nens i nenes al pati del Casino de Manresa AJM\nEl darrer plenari del Consell d'Infants ha reunit 500 nens i nenes al pati del Casino de Manresa\nMés parcs infantils i zones verdes. També espais on hi puguin jugar els animals i una ciutat, en general, respectuosa amb el medi ambient, neta i sostenible. Són les demandes que el Consell d'Infants ha traslladat aquest dilluns a l'Ajuntament de Manresa després de celebrar l'últim plenari del curs 2018-2019. La trobada ha reunit més de 500 nens i nenes de 5è i 6è de primàries de 10 escoles de Manresa al pati del Casino. Són les que enguany han format part del Consell d'Infants.\nPràcticament totes han coincidit en demanar més parcs per a tothom, que es pensi en fer-los accessibles pels «infants amb cadira de rodes», una Manresa més verda i amb «menys gris», i també espais perquè hi puguin jugar lliurement animals domèstics. Els infants han recordat que tothom és responsable que la ciutat estigui neta, i han reclamat més facilitats per utilitzar al transport públic.\nTotes aquestes peticions les han recollit en un manifest titulat «La Manresa que volem» que recull de propostes de present i futur per tenir una escola i una ciutat més sostenible així com per conscienciar de la cura dels animals de companyia. Els consellers i conselleres que han llegit les propostes han estat Alba Chirveches (La Sèquia), Pau Puigdellívol (L'Espill), Núria Núñez (Sant Ignasi) i Marc Torrent (La Salle).\nEl manifest l'han lliurat a la regidora d'Ensenyament de l'Ajuntament de Manresa, Mercè Rosich, que ha qualificat de «molt interessants les demandes que realitzeu fruït de l'observació que feu de la ciutat amb els vostres ulls i que mostren la vostra preocupació pel respecte del medi ambient i els animals de companyia». Rosich s'ha compromès a lliurar les peticions dels alumnes a la persona que agafi el seu relleu al capdavant de la regidoria després de les properes eleccions municipals.\nEl Consell d'Infants és un espai de participació pensat perquè els nens i nenes puguin expressar les seves idees i proposar accions que ajudin a millorar la nostra ciutat.\nFormen part del consell els alumnes de 5è i 6è de primària de les escoles públiques i concertades que vulguin participar. Hi ha dos representats per escola que són triats a l'aula i es reuneixen al llarg del curs escolar per tractar temes relacionats amb el municipi: oci, urbanisme, civisme...\nEnguany han estat 10 escoles de Manresa les que han format part del Consell d'Infants d'aquest curs: Valldaura, L'Espill, Vedruna Manresa, Muntanya del drac, La Salle, Sant Ignasi, Renaixença, Oms i de Prat, Jeroni de Moragas i la Sèquia. Han treballat especialment el tema del respecte\nEl manifest elaborat pel Consell d'Infants aquest curs i que han lliurat aquest dilluns a l'Ajuntament, diu:\nDurant aquest any hem treballat conjuntament el respecte. Per això hem decidit, opinat i dissenyat com podria ser una Manresa més sostenible.\nAmb el que hem après, us compartim les conclusions i les propostes de tots i totes nosaltres:\nDes de l'escola l'Espill, es demanen més parcs per a tothom i que es faci un estudi on es pugui veure com avança el reciclatge de la població de Manresa, amb un entorn més natural i que sigui menys contaminant, més neta i amb més habitatge i fomentar la igualtat de gènere.\nDes de l'escola Sant Ignasi, es demanen més parcs pels gossos perquè puguin jugar i per evitar que s'embrutin els carrers. Més respecte a la natura i menys contaminació, per això es vol una zona del riu més neta i més verda.\nDes de l'escola la Renaixença volem més parcs pels infants. Volem una Manresa amb menys edificis, més natura i menys contaminació als boscos. Una Manresa més neta, més verda i que recicli, on es potenciïn els cotxes elèctrics.\nDes de l'escola Jeroni de Moragas, volem una Manresa amb parcs i espais on pugui jugar tothom, també els infants amb cadira de rodes.\nDes de l'escola la Salle, volem menys contaminació, una ciutat més verda i més alegre amb més colors i més reciclatge. Si tots mantenim una ciutat neta, tindrem una ciutat bonica.\nDes de l'escola Vedruna de Manresa, volem espais lliures per córrer, amb parcs per a totes les edats, perquè juguin els animals... també apostem per una ciutat més civilitzada amb igualtat de gènere i sense violència. Animem als manresans i manresanes que fer més ús de la bicicleta.\nDes de l'escola la Sèquia, volem una ciutat més neta amb papereres i contenidors i tothom sigui responsable a l'hora de reciclar. També ens agradaria que hi hagués més zones verdes i espais pensats perquè en pugui gaudir tothom. Animem a fer més ús del transport públic.\nDes de l'escola Valldaura, demanem una Manresa amb més papereres, amb més arbres i plantes, sobretot als parcs. Volem una Manresa amb més verd i menys gris.\nDes de l'escola Muntanya del Drac, volem que des de Manresa es millorin les infraestructures i la neteja de la ciutat. Tenim la responsabilitat de generar menys deixalles, millorar el medi ambient i disminuir la contaminació a la ciutat. Que hi hagi més parcs verds i cases per als animals abandonats.\nDes de l'escola Oms i de Prat es demana que els infants de Manresa tinguin més facilitats per fer ús del transport públic. Que es fomenti la igualtat i que es millorin les infraestructures per a les persones amb mobilitat reduïda. També que a Manresa tingui zones habilitades per murals i grafitis, una ciutat més verda i més acolorida. Una ciutat que pensi amb els animals i creï corre-cans i on no es prioritzin els supermercats davant dels horts.\nPer acabar, donem les gràcies a tothom que ha participat en el consell d'infants.


Concurs per a l'atorgament d'auto...\nError material a la sisena línea de la clàusula Desena del Plec 19/02/2018 15:28h\nHavent-se detectat un error material en el text del plec, s'informa que s'ha d'interpretar en el sentit següent:\nA la sisena línia de la clàusula Desena, allà on diu:\nEl sobre 1 serà únic, i els sobres 2 i 3 seran tants sobres com lots als quals es vulgui optar\nha de dir,\nEl sobre 1 serà únic, i el sobre 2 serà tants sobres com lots als quals es vulgui optar\nReferent a la guingueta, ens hem posat en contacte amb l'empresa que proporciona els waters públics a aquest Ajuntament. La construcció modular que ells tenen varia sensiblement la superfície autoritzada i la construcció duraria 2 mesos aproximadament. Les preguntes que tenim són: -Una empresa d'aluminis de Roses podria fer aquesta construcció en material HML amb ferraments d'alumini? -Si la construcció d'aquesta guingueta tingués que fer-se per una empresa especialitzada i trigués aquests 2 mesos, podriem utilitzar de moment la nostra guingueta vellla i així no parar la nostra activitat, esperant a que ens entreguessin la nova?? 16/02/2018 12:32h\nL'ajuntament no té homologat cap model de guingueta amb cap empresa, per la qual cosa existeix llibertat d'elecció amb la consegüent diversitat de possibilitats de subministrament, desconeixent quins terminis pot oferir cada empresa. La guingueta ha de complir els condicionants de superfície i estètics que marca el plec.\nLes bases del concurs no fan referència a eventuals períodes transitoris, per la qual cosa el servei s'ha de prestar amb material que compleixi els requisits necessaris. A la clàusula tercera, relativa a terminis, s'hi especifica que el servei s'ha d'iniciar en un termini no superior a un mes des de la recepció de la notificació de l'autorització, el primer any.\nContinuació pregunta número 1 de Nautilus Submarino SL, pel que fa a la segona part 16/02/2018 12:31h\nEn relació a la segona part de la pregunta, les bases del concurs preveuen poder sol·licitar canvis en les embarcacions adscrites al servei (quant a nombre o substitucions), sempre i quan hagi passat un any des de l'adjudicació (durant el primer any només es podrien realitzar canvis deguts a accidents o incidències de les embarcacions adscrites). Aquests canvis s'han de demanar i ser autoritzats prèviament per l'ajuntament.\nActualment tenim en construcció un vaixell de passatge. Tindrem nom, matrícula, dimensions, capacitat de passatgers i classificació de l'embarcació, però degut a que s'ha enderrerit quatre mesos aproximadament l'autorització de la construcció per els problemes actuals que hi ha amb el govern central, no el tindrem llest per aquesta temporada. La nostra pregunta és, si s'ha d'adjuntar en la relació de l'Annex IV on hem de fer constar tots els nostres vaixells, o per el contrari, llegint la Clàusula 8ª b.3 c) on diu que SALVAT CASOS DE FORÇA MAJOR, QUE EN EL MATEIX ANY ES PUGUI AFEGIR O CANVIAR UN VAIXELL PER UN ALTRE , TRANSCORREGUT 1 ANY DES DE L'ADJUDICACIÓ, es podrà incloure aquest tercer vaixell? En el moment de l'adjudicació no tindrem ni el permís de línea ni el despatx, ja que no el tindrem encara acabat,però sí que tindrem la proposta d'assegurança del vaixell que serà la mateixa dels altres dos vaixells. 16/02/2018 12:29h\nA la clàusula vuitena, relativa a obligacions i normes dels serveis de temporada, en el punt b.3.a) s'hi estableix la obligació d'adscriure al servei les embarcacions que figuren a la Declaració segons model annex IV (contingut al sobre 1), per la qual cosa, en el cas que una embarcació figuri en el llistat declarat, necessàriament haurà de prestar el servei, perquè en cas contrari s'estarien incomplint les condicions del plec. D'aquest fet se'n desprèn que si una embarcació no reuneix els requisits necessaris per a poder prestar el servei, no ha d'estar inclosa en el llistat declarat.\nPel que fa a la segona pregunta continua en el següent apartat de respostes.


Comença a rodar l’òrgan de participació que gestionarà les polítiques socials de Xàtiva | L'Informador\nLa regidora Angulo presideix la primera reunió del nou Consell d’Acció i Polítiques Socials de Xàtiva\nDilluns tenia lloc la primera reunió del nou Consell d’Acció i Polítiques Socials de Xàtiva (CAPS). Aquest nou òrgan de participació suposa l’ampliació del número d’entitats que en formaven part, amb una visió global i transversal per integrar totes les polítiques socials que es duen a terme a Xàtiva.\nLa regidora de Benestar Social, Xelo Angulo, ha explicat que el CAPS reflecteix un nou plantejament de les polítiques socials de l’Ajuntament, amb una dinàmica diferent respecte al model anterior. En lloc de repartir discrecionalment les subvencions com havia estat passant en legislatures anteriors, el canvi introduït pel nou equip de govern consisteix en treballar sobre projectes presentats per les entitats socials, amb un pla d’actuació concret i un pressupost d’actuació. Aquests projectes es valoraran en el marc de les convocatòries del CAPS, on es decidirà quins seran objecte d’execució, amb el corresponent suport tècnic i finançament per part de Benestar Social.\nPrecisament, Angulo ha informat que mantindrà reunions amb cadascuna de les entitats que se sumen a aquest consell per tal de conèixer la naturalesa dels projectes a presentar. La regidora ha destacat l’ampliació en 10.000 euros de la dotació econòmica del CAPS que contempla el pressupost municipal de 2017, document que se sotmetrà a votació en el proper plenari municipal.


Com organitzar un aniversari Infantil? - Catalunya en Miniatura\nDes de fa diversos anys a Catalunya en Miniatura se celebren festa d’aniversaris. Podràs gaudir d’un circuit d’aventura i de la visita a l’exposició de maquetes. És una forma diferent i original de poder celebrar l’aniversari.\nDesprés de molts anys d’experiència ens veiem capacitats per oferir-te uns petits consells per aconseguir una festa d’aniversari inoblidable:\n1) PUNTUALITAT:és molt important tenir clar el nombre de convidats i tancar la llista dels mateixos (tot i que sempre pot existir algun canvi d’última hora, és comprensible i som flexibles al respecte).\n2) Arribada al lloc de la celebració: és important quedar amb temps per arribar bé a l’activitat d’aventura contractada.\n3) L’activitat: els circuits d’aventura es realitzen autònomament, però és interessant que algun adult la faci per garantir una petita supervisió afegida a la dels monitors d’aventura i així aprofiti per fer fotos i gaudir amb els menuts.\n4) Per omplir l’estómac:els adults que no facin circuits poden organitzar el berenar/esmorzar a la nostra zona de pícnic perquè així quan els protagonistes de l’aniversari hagin acabat l’activitat puguin reposar les energies, desconnectar i jugar plegats. Pots portar el teu menjar!\n5) I per acabar: Després de l’activitat física i de reposar energies, un passeig relaxant i cultural per l’exposició de maquetes és la millor manera per donar punt final a un dia inoblidable.\nTeniu l’opció de celebrar un aniversari infantil prop de la ciutat de Barcelona totalment original i diferent. Combina una activitat que combina diversió i cultura en un marc incomparable. Si vols més informació de tarifes o t’interessa comentar algun detall amb nosaltres no dubtis a contactar-nos.\nNuevo circuito infantil Obres d’Antoni Gaudí situades fora de Barcelona


Personalització en el tractament del dolor agut i crònic\n7 de febrer de 2020 - Jornades i Cursos\nXXVII Simpòsium d’Anestesiologia, Reanimació i Terapèutica del Dolor\nEl simpòsium d'aquest any té per objectiu fer una actualització sobre els aspectes més nous pel que fa la gestió i el tractament del dolor, especialment per aquells professionals no especialistes en dolor, i posant èmfasi en la personalització en els tractaments. La conferència inaugural mostrarà el biaix de gènere en l'atenció sanitària per dolor crònic. Són molts els estudis que exempliﬁquen aquests biaixos, i no només des del punt de vista del tractament, sinó també en la recerca, l'avaluació del dolor i el seu diagnòstic.\nLa primera taula s'iniciarà amb la presentació d'una proposta, consensuada des de diverses societats cientíﬁques, sobre indicadors en dolor agut a nivell de tots els hospitals estatals. A continuació, es realitzarà una actualització en la gestió del dolor postoperatori en pacients de cirurgia major ambulatòria. L'última xerrada mostrarà els avenços en les necessitats curriculars de les infermeres de les unitats de dolor, necessari per als professionals que desenvolupen la seva activitat en aquestes àrees.\nLa segona taula abordarà diferents àmbits en el tractament personalitzat dels pacients amb dolor: les noves teràpies amb anticossos per a prevenció de la migranya, l'aplicació de fenotips per seleccionar els tractaments més adequats en els pacients amb dolor neuropàtic, i la utilitat pràctica, disset anys després de ﬁnalitzat el Projecte Genoma Humà, de la genètica en dolor.\nLa tercera taula se centrarà en les teràpies més recents en el tractament de dolor crònic: hi ha nombrosos estudis en l'actualitat sobre les teràpies regeneratives en el dolor lumbar amb cèl·lules mare mesenquimals, les noves aplicacions de la radiofreqüència o l'estimulació del gangli de l'arrel dorsal per al tractament de dolor crònic neuropàtic post-quirúrgic.\nPrograma (PDF 175,70 Kb)


Història de Vilamajor: El llinatge Llinàs de Vilamajor\nEl llinatge Llinàs de Vilamajor\nFotografia d'Higini Herrero\nEn J. Dantès fa una classificació de les masies catalanes en tres grans famílies. En el tercer grup trobem les masies de planta quadrada de grans dimensions i amb sostre a quatre vents. Són les masies que tenen un aspecte senyorial degut a la seva majestuositat i les quals només podien accedir les classes més benestants, principalment membres de la noblesa.\nA Sant Pere de Vilamajor tenim dos exemples: can Derrocada i Can Llinàs. De la primera he parlat sovint en aquest bloc ( Les propietats de Can Derrocada , La noblesa de Vilamajor: la família Llança i Derrocada , Can Derrocada de Vilamajor: la història continua ) però de la segona només l’he fet esment en una ocasió (La indústria lletera a Vilamajor a l’any 1913 ). Amb aquest article vull recordar la història d’aquesta imponent masia.\nDes d’antuvi l’home s’ha sedentaritzat en aquells indrets on les condicions de supervivència fossin les més altes possibles, això vol dir trobar indrets que garanteixin la producció d’aliments (terra fèrtil) i accessibilitat a l’aigua (rius, pous). Sense cap mena de dubte aquestes condicions es donen en tota la plana al·luvial que va des de Can Parera de Canyes fins a Llinars del Vallès, i així ho demostra la gran densitat de construcció existents, les quals són propietat de les nissagues més antigues i poderoses de les nostres contrades. Can Llinàs es troba entre aquestes.\nSegons en Carreras i Candi, hi ha masos que prenen el seu nom per les circumstàncies de lloc on es situa; Can Llinàs deu rebre el seu nom per estar a prop d’un antic camp de lli, una planta herbàcia de la qual s’extreu la fibra la qual serà emprada per fer roba o cordes i la qual necessita d’una terra molt rica en nutrients. La zona on es troba Can Llinàs compleix tots els requisits necessàries pel conreu del lli: terra fèrtil i abundància d’aigua. Unes característiques de les quals es van donar compte els romans i visigots amb la creació de les vila de canyes, que rebé el nom pel conreu de cànem, emprat per la fabricació de cordes, espardenyes i sacs.\nCan Llinàs deuria de ser una petita masia productora de lli que amb el temps es va anar enriquint fins a formar una de les nissagues més poderoses de Vilamajor. Les primeres dades documentals que ens conten és de l’any 1384 quan Ferran Llinàs va signar a Sant Pere de Vilamajor una concòrdia amb els Consellers de Barcelona. Hem de remuntar-nos un segle després per trobar una segona referència, en aquest cas de Salvador Llinàs, el qual va morir a Vilamajor l’any 1484. Aquest documents ens permeten veure com la família Llinàs disposava de cert poder, de certa riquesa encara que gens comparable amb les existents a les grans ciutats\nA mitjans del XVII vivia a Barcelona un tal Miquel de Riber, noble ciutadà de Barcelona, el qual posseïa una fortuna. La seva neta Teresa és va casar (1677) amb Joan de Llinàs i de Farell , el qual va néixer a Sant Pere de Vilamajor el 1599, un ciutat honrat que no posseïa ni molt menys la riquesa i prestigi de la família Riber Sentmenat, però que per circumstàncies de la vida, va anar replegant tots els títols i riqueses provinents de la seva esposa. Fou en aquest període quan la família Llinàs es va enriquir veritablement.\nAl segle XVII la família es va traslladar fins a Barcelona. S’ho podien permetre i els interessava per millorar el seu status social (de rics propietaris rurals a rics ciutadans honrats de Barcelona). En Barcelona es dedicaven a l’exportació de productes tèxtils (escots) en l’empresa “Llinàs, Rossel i Feu” (1666-1674. Altres negocis foren l’arrendament de neu (1683). Totes dues activitats molt vinculades al Vilamajor (productor de lli i de neu). Sembla ser que els seus negocis varen anar força bé atès que hi ha nombroses referències de familiars que participaren en la defensa de Barcelona de 1714. No tractaré en aquesta article l’evolució de la nissaga, però si tens curiositat pot consultar-la en la següent pàgina web http://www.11setembre1714.org/cercar.html (poses Llinàs al cercador i et sortirà tota la informació).\nEl 16 d’agost de 1773 es nada Eulàlia de Llinàs i de Ponsinch de Magarola i d’Alòs la qual es va casar amb Benet de Sagarra iniciant-se una nova nissaga a Can Llinàs: els Segarra. Per que us doneu compte de la potència econòmica de la família Llinàs, faig un petit esment a les propietats que ella aporta a la família Segarra: una grandiosa finca rústica a Santa Coloma de Gramenet, un terrenys de regadiu a Sant Andreu Palomar i a Canet de Mar, Sant Cebrià i Sant Pol, la masia de Can Llinàs a Sant Pere amb una colla de jornals de bosc i alguns vessants de regadiu i vinya, una finca a Perpinyà amb dues cases, terrenys a Sarrià i Sant Gervasi, un habitatge al carrer Sepúlveda de Barcelona i una gran casa al carrer Mercaders 33 de Barcelona.\nLa masia de Can Llinàs fou emprada per la família Segarra com un lloc de producció i com a habitatge de relax. A principis del segle XX es va convertí en una granja productora de llet gràcies a l’empenta de Ferran Segarra i de Siscar. En aquest mateix lloc en Josep Maria de Segarra va escriure El Mal caçador basat en l’espai vilamajorenc que l’envoltava.\nHores d’ara i sense saber-ne la història, Can Llinàs i les seves masoveries Can Vidal, Can Gras i Can Llobera, són propietats d’altres persones no relacionades amb la nissaga Segarra. Però això és una altre història.\nSAGARRA, Josep Maria. Memòries I. Obra completa\nSARRIA SARACHO, Ferran. Les masies. El veïnat de Canyes. Quaderns de Vilamajor 2. Centre d’estudis de Sant Pere de Vilamajor. 2002.\nFerran de Segarra i Siscar. Semblança biogràfica. Conferència pronunciada davant el Ple per EVA SERRA I PUIG el dia 21 d’octubre de 2004. Institut d’estudis catalans.


PxC - EL 9 NOU, 06/0672008; PORTADA, PÀG 8 i 9 VIC FARÀ EL MERCAT AL REMEI TOT I L’OPOSICIÓ DELS BOTIGUERS I LA PxC\nEL 9 NOU, 06/0672008; PORTADA, PÀG 8 i 9 VIC FARÀ EL MERCAT AL REMEI TOT I L’OPOSICIÓ DELS BOTIGUERS I LA PxC\n06/06/2008 - Vic\nVídeo de l'últim ple.\nEs farà cada diumenge a partir del 29 de juny al mig del passeig de la Generalitat\nJosep Comajoan | Vic.- L’Ajuntament de Vic va donar dilluns el vistiplau al nou mercat que es farà els diumenges al Remei. Ho fa amb l’oposició de les associacions de comerciants, especialment la del Remei-Estadi i el Mercat Municipal. De fet, des de CentreVic no fan cap pronunciament oficial i es remeten als posicionament de les altres dues associacions de comerciants.\nDes de l’Ajuntament consideren que el mercat del diumenge al Remei és “una operació política de calat”, en paraules de Josep Burgaya, tinent d’alcalde d’Economia. La regidora de Comerç, la també socialista Dolors Pena, va dir al ple de dilluns que engegaran, “conscients que els comerciants no veuen bé la proposta”. Amb tot, Burgaya assegura que el projecte està “molt pensat i reflexionat”, amb l’objectiu de portar gent de tot Vic, i fins i tot de fora, al barri del Remei. I que compta amb el suport dels altres dos grups de govern, CiU i ERC. “L’alcalde és el primer il•lusionat amb el mercat”, afirma.\nEl mercat engegarà el 29 de juny i, de moment, el plantegen amb tres mesos de prova: juliol, agost i setembre, i acotat al passeig de la Generalitat, entre la carretera de la Guixa i el carrer Raimon d’Abadal. Serà un mercat esponjat, que permeti donar sortida als cotxes que es tanquen en els garatges de la zona. També es constituirà una comissió de seguiment, amb associacions de veïns i de comerciants. I a finals de setembre es valorarà com ha anat el mercat i, segons Burgaya, “si hem de reajustar algunes coses, ho farem”.\nLa idea és plantejar el mercat diferent dels que es fan en diumenge en altres poblacions, i tendir cap a un determinat producte de qualitat, amb una important presència de l’alimentació. Amb tot, en paraules de Burgaya, “no és per anar a fer la compra de la setmana, sinó que tindrà un important component d’oci”. Així, hi haurà un espai per als més petits a la part central, un punt d’informació turística, o lavabos públics.\nAl ple, només la PxC va votar en contra del mercat. “Serà un fracàs absolut”, va advertir Josep Anglada. I va afegir: “Serà el mercat per excel•lència dels moros i els negres”. Des de les associacions de comerciants, per la seva part, basen la seva oposició en el fet que amb dos mercats a la setmana ja n’hi ha prou i que “restarà”, en paraules de Pilar Molist, presidenta dels paradistes del Mercat Municipal. “No s’ha vist mai que en una població hi hagi tres mercats ambulants”, afegeix. Des del Remei-Estadi també acusen l’Ajuntament de no haver-los tingut en compte a l’hora de fer el projecte, extrem que es nega des de l’equip de govern municipal.\nLA SUSPENSIÓ A DOS POLICIES NO ES VA ARRIBAR A EXECUTAR\nL’absència de l’alarma social va permetre aixecar-los l’expedient\nLa Guàrdia Urbana apareix en el torn de preguntes de la PxC un ple sí i l’altre també. Aquesta vegada, Josep Anglada va demanar els motius pels quals no es va arribar a sancionar cap agent per uns afers ocorreguts el 13 d’abril al carrer Bisbe Strauch i on presumiblement un d’ells hauria actuat de forma irregular amb un menor d’edat d’origen ghanès. Anglada va tornar a fer una demostració d’estar ben informat en allò que envolta la Guàrdia Urbana i va llegir al ple la pràctica totalitat de dos informes, contradictoris entre ells.\nEn una primera, es justificava l’obertura de l’expedient i la proposta de la pertinent suspensió de sou i feina com a mínim a un agent, que hauria utilitzat la defensa sense necessitat amb un menor d’origen ghanès. I es justificava la sanció per la possible reacció de la “minoria” ghanesa. Al cap d’uns dies, però, a la vista que no s’havia generat cap mena d’alarma ni “repercussió social”, es proposava aixecar la sanció i deixar sense efecte l’anterior resolució. Anglada no va rebre resposta. “No contesten, alguna cosa amaguen”, va afegir Anglada.\nEl pressupost d’inversions del 2008 inclou el 36% de les obres de la legislatura\nEl ple també va aprovar el pressupost d’inversions del 2008. Tal com havien avançat en l’anterior ple, que es va aprovar el Pla d’Inversions per a tota la legislatura, en aquest any 2008 ja s’ha pressupostat el 36% del Pla. Entre altres inversions, aquest any hi ha pressupostats el soterrament de la línia d’alta tensió (5,3 milions d’euros), la rotonda del polígon Malloles (1,3 milions), el nou pavelló (6 milions), el complex cultural (22 milions), els projectes del parc tecnològic (180.000 euros) i el mercat municipal (250.000), o la compra i projecte de reforma del teatre dels Trinitaris (300.000).\nEl pressupost, com el Pla d’Inversions, es va aprovar amb els vots dels tres grups de govern, CiU, PSC i ERC. Els tres de l’oposició, PxC, CUP i ICV-EUiA, van tornar a abstenir-se. La CUP va ser qui va moderar més el seu missatge, mentre PxC va continuar parlant de “fantasmada” i ICV-EUiA, de “soufflé”.\nRepublicans i monàrquics\nEl moment més tens del ple de dilluns es va viure durant el debat d’una moció de la CUP que demanava que l’alcalde no anés al sopar que aquest dijous van presidir els prínceps Felip i Letizia a les Masies de Voltregà. ERC va justificar el seu vot en contra de la moció atribuint-li un “tuf autoritari i dictatorial”, en paraules de Joan López.\nAl final la moció no es va aprovar, ja que només hi van votar a favor la CUP i ICV.\nLa moció reclamava que cap representant de l’Ajuntament no anés a la recepció dels Prínceps apel•lant al fet que “una majoria dels grups representats en aquest Ajuntament es definiesen com a nacionalistes, independentistes i/o republicans”.\nDe fet, Josep Anglada (PxC) ja els va advertir que no era en bé així: “Nacionalistes, sí, començant per mi; independentistes o republicans, ja ho veurem a l’hora de la votacions”.El debat d'aquesta moció, però, ha comportat diverses situacions còmiques, com quan Anglada ha dit que "la imposició de la monarquia espanyola, termes amb què s'expressa la moció, amb la dels tinents d'alcalde de Vic, del PSC i Esquerra Republicana".\nJosep Rafús, regidor de Governació, va informar que la Guàrdia Urbana ha comissat alguns skates a joves que patinaven a la plaça del Carbó. Des de la PxC s’havia demanat més mà dura amb els joves.\nLa PxC va recordar a l’alcalde que ara fa un any, en la investidura, havia qualificat d’“irrenunciable” la reivindicació de l’Alt Ter. I ara ja ningú en parla. Vila d’Abadal va contestar que s’ha ampliat el projecte “a la Garrotxa, el Ripollès i a la Catalunya Central”. I va afegir: “Si la Catalunya Interior no funcionés, optem per la vegueria, com a mínim”. De la cimera amb els altres alcaldes de la Catalunya Interior, de moment, però, no n’hi ha notícies.\nSEGURETAT I NUCLI ANTIC\nJosep Rafús, regidor de Governació, va reconèixer a la pregunta feta per PxC que hi ha hagut “una punta no molt gran” de robatoris al nucli antic, sobretot en bars de nit. Mossos i Guàrdia Urbana estan duent un seguit d’actuacions, “que no es poden explicar”, i esperen resoldre el cas ben aviat.\nDIARI MÉS LA MARXA, 03/06/2008; PORTADA i PÀG. 2 i 4 EL BARRI DEL REMEI DE VIC TINDRÀ UN MERCAT SETMANAL\nL’aprovació del Ple municipal d’ahir va suposar la crítica de la PxC, que creu que el mercat serà bàsicament d’immigrants\nPxC titlla de fracàs el nou mercat que, segons ells, continuarà degradant el barri perifèric\nVic.- El ple consistorial de Vic va aprovar ahir la instauració d’un nou mercat setmanal al barri del Remei, cosa que no va agradar al grup de Plataforma per Catalunya (PxC).\nEl ple de l’Ajuntament de Vic d’aquest dilluns ha a aprovat la creació, a partir del 29 de juny, d’un n ou mercat setmanal que s’instal•larà el diumenges al matí all passeig de la Generalitat, entre la carretera de la Guixa i l’avinguda de l’Estadi. Segons la regidora Dolors Pena (PSC), que ha defensat la proposta, el mercat “començarà petit, però amb voluntat de créixer i despesialitzar-se en productes ecològics i de terra” i serà una nova oportunitat de promoure l’afluència de visitants a la ciutat.\nEls grups municipals de la CUP i ICV han valorat positivament la creació d’aquest mercat i hi han votat favorablement.\nLa PxC, en canvi, ha assegurat que “tant el comerciants de la ciutat com els veïns del barri hi estan en contra” i el seu portaveu ha vaticinat que serà “un fracàs absolut perquè serà el mercat per excel•lència dels moros i dels negres” i contribuirà a degradar encara més el barri.\nUN MERCAT NOMÉS PER AUTÒCTONS\nUn dels acords que va pendre el Ple de l’Ajuntament de Vic en la seva reunió d’ahir dilluns va ser la d’instaurar un mercat al barri del remei, fet que va provocar les queixes del grup PxC amb l’argument que això degradaria la imatge del barri.\nEn el Ple d’ahir a l’Ajuntament de Vic es va aprovar la instauració d’un nou mercat setmanal al barri del Remei de Vic a desgrat de la PxC que va vaticinar que “aquest mercat es convertia en un mercat per als immigrants del Remei”. L’opinió, raonadament no va ser compartida per cap dels altres membres del Consistori. Que és que no hi ha autòctons residents al Remei? I en el suposat que fos com diu Anglada, quin problema hi hauria d’haver en que a Vic hi hagués un mercat amb majoria de parades i compradors magrebins, africans, indis i caucàsics, si fos el cas,? La diversificació d’ètnies i races és un avantatge cultural per la ciutat que no saben entendre ni valorar els membres de Plataforma per Catalunya. Arribat el cas no ens imaginem cap polític demanant el vot al mercat del Remei en un futur procés electoral. Oi? O...sí?\nOSONA.COM, 03/06/2008; VIC IMPULSA UN NOU MERCAT SETMANAL AL BARRI DEL REMEI\nVic.- A partir del 29 de juny, el barri del Remei comptarà amb un nou mercat sedentari, que tindrà lloc els diumenges i que s’ubicarà al passeig de la Generalitat. Així ho ha aprovat el ple municipal de l’Ajuntament de Vic, a la sessió ordinària que s’ha celebrat avui. El nou mercat del barri del Remei neix “petit, però amb voluntat de créixer i d’especialitzar-se en productes de la terra i ecològics”, ha assenyalat Dolors Pena. La iniciativa es promocionarà sota el lema de “Vic fa diumenge”.\nEl portaveu de PxC, Josep Anglada, ha criticat amb duresa la proposta i ha dit que acabarà sent “el mercat dels moros i els negres”. “Serà un fracàs”, ha vaticinat.\nSense massa alegries, ICV-EUiA i la CUP han donat suport a la proposta.\nLes grans inversions de la legislatura, a punt de solfa\nJosep Burgaya (PSC), regidor de l’Àrea d’Economia i Hisenda, ha explicat fil per randa les 64 accions previstes per a l’any 2008 i que ja formen part de l’ambiciós Pla d’Inversions 2008-11, amb grans propostes per a la ciutat.\nEls tres grups de l’oposició s’han abstingut a la votació i no han donat massa crèdit a la presentació de Burgaya. “No ens ho creiem”, ha dit de manera taxativa Josep Anglada.\nLa visita del Rei, motiu de crispació republicana\nLa visita dels prínceps espanyols, Felip de Borbó i Letícia Ortiz, aquest dijous a Les Masies de Voltregà, al sopar de gala de la commemoració del bicentenari de La Farga Lacambra, ha donat peu a un crispat debat, sobretot entre les dues forces republicanes, la CUP i ERC.\nLa CUP ha presentat una moció d’urgència sobre la visita dels prínceps demanant que cap representant de l’Ajuntament de Vic assisteix als actes que se celebren a la comarca sota la seva presidència. Tots els grups, excepte ICV-EUiA hi han votat en contra.\nLa Guàrdia Urbana, en col•laboració amb els Mossos d’Esquaera, ha aplicat unes mesures especials al casc antic per reduir l’elevat nombre de robatoris que han tingut lloc durant les darreres setmanes en alguns establiments, sobretot bars, a la nit.\nUn total d’11 o 12 famílies no han pogut inscriure el seu fill a l’escola que havien triat en primera opció. Se’ls ha ofert anar en bloc a la nova escola centre, en mòduls. “El problema no són els immigrants tal com diu la PxC, el problema és l’acumulació d’alumnes a l’escola concertada, que té unes places limitades”, ha dit la regidor d’Educació, Anna Erra.\nOSONA COMARCA, 05/ 06/ 2008; PÀG. 8 i 9 VIC INVERTIRÀ 81 MILIONS EN INFRASTRUCTURES EN UN ANY\nL’equip de govern es va quedar sol dilluns a l’hora d’aprovar el pressupost\nd’inversions del 2008, que representa un 40% dels 200 milions que es volen invertir al 2011\nVic| M.M.- L’Ajuntament de Vic va concretar en el ple d’aquest dilluns el pressupost d’inversions per aquest exercici 2008. Un pressupost, que es va aprovar només amb el suport dels 14 regidors que formen l’equip de govern i que suposa una inversió total de quasi 81 milions d’euros. Per la seva banda, l’alcalde de Vic, Josep M. Vila d’Abaldal, ha explicat que “és un pressupost agosarat que ens compromet però que no ens fa por”.\nTots els grups a l’oposició es van abstenir en aquest punt perquè, des de la Plataforma per Catalunya, Josep Anglada assegurava que “continuo pensant que és una fantasmada”. Per ell aquestes inversions no es podran fer perquè “més d’un 50% del pressupost depèn de subvencions que encara no estan concretades”.\nEL REMEI DE VIC TINDRÀ UN NOU MERCAT QUE NO AGRADA ELS BOTIGUERS NI A PxC\nAquest tercer mercat de Vic s’estrenarà el 29 de juny i es farà els diumenges, però els botiguers demanen que es faci un dia feiner per treure’n rendiment comercial\nVic| Redacció.- El ple de l’Ajuntament de Vic va aprovar aquest dilluns la creació d’un nou mercat per la ciutat. En aquest cas estarà situat al barri del Remei, concretament al Passeig de la Generalitat, i és previst que s’estreni el proper diumenge 29 de juny. D’entrada, però, segons va explicar la regidora de Comerç i Consum, Dolors Pena, “es farà una prova del funcionament del mercat fins al setembre”. Perquè la intenció és que el Remei es reforci turísticament amb l’atracció del mercat i sota el lema “Vic fa diumenge”. El punt es va aprovar amb el vot favorable de tots els grups municipals, excepte la Plataforma per Catalunya. Perquè segons Anglada, “aquest mercat és una idea de bombers que no agrada ni a comerciants ni a veïns”. Per ell el problema del Remei “no s’arreglarà amb un nou look” i “aquest mercat serà un complet fracàs”.\nEn aquest sentit des de la Unió de Comerciants del Remei i l’estadi asseguren que “creiem que hi hagut manca de comunicació i diàleg pel que fa al projecte d’aquestes característiques hauria de tenir en compte els diferents col•lectius que hi estant relacionats”. A aquest col•lectiu no els agrada que el mercat es faci el diumenge perquè no tindrà cap repercussió comercial en els botiguers de la zona i ja han entrat una instància a l’Ajuntament demanant que es repensi el dia que s’ha de fer el mercat.\nMentrestant l’alcalde de Calldetenes, Jaume Mas, considera que fer aquest mercat pot ser “perjudicial” per tots els municipis que fins ara tenen mercat programat el darrer dia de la setmana, com és el cas de Calldetenes o Centelleas.


Suïssa silenciosa – Lo bloc\nN’havia sentit molt a parlar, però viure-ho és tota una experiència. Suïssa és un país què parla molt fluix.\nAvui hem presenciat (a Thun, què de moment és la població que més m’ha agradat) una baralla de trànsit. Un vell què sortia d’un aparcament armat d’un Mercedes descapotable gairebé s’enduu per davant una senyora què, indignadíssima, no ha estalviat cap mena d’insults i malediccions i li ha dit de tot.\nLa part clau és li ha dit de tot.\nEls decibelis no han pujat més enllà del mínim exigible per a què el missatge arribés a destinació. La indignació anava en el to i l’expressió facial. Amb el meu alemany infrahumà ho he entès tot… tot i què un iPod barceloní situat a 20 metres podia haver fet més soroll.\nI ser en un restaurant o un mercat ple de gent i poder portar una conversa xiuxiuejant, és quelcom que una cosa és què t’ho expliquin i una altra, viure-la.\nI si, us prometo que a Suïssa xiuxiuejo. O ho intento ben fort.\n5 Agost 2013 3 Agost 2013 Ivanactituds, Suïssa\n2 respostes a “Suïssa silenciosa”\n5 Agost 2013 a les 5:55 pm\nSuècia és tres quarts del mateix. A vegades he de dir “perdó?” a qui parla amb mi perquè no el sento!\n8 Agost 2013 a les 12:41 am\n¡Cuánto agradecería un poco de ese silencio cuando viajo en el autobús!\nAnterior Entrada anterior: Lego Star Wars Beethoven’s 5th\nSegüent Entrada següent: Cavall petitó!


Inicio > Artículos > Historia > Aspàsia de Milet, una força femenina a l'Atenes de Pericles\nAspàsia de Milet, una força femenina a l'Atenes de Pericles\nCristina García y Gerard Marín 22/06/2017\nDe la vida d’Aspàsia, com ocorre amb moltes altres dones de la seva època, en tenim avui poques dades. Sigui perquè la seva figura no va aconseguir suscitar la gran quantitat de testimonis que solen acompanyar les personalitats masculines o perquè, donada la mentalitat patriarcal dominant durant la història, els documents de i sobre les dones han tendit a ser els primers en exposar-se a la damnatio memoriae i a la destrucció, un vel de misteri ens la presenta quan ens hi acostem. De fet, no pocs historiadors l’han arribat a considerar una mera ficció o una metàfora. Malgrat aquestes interpretacions, gent com per exemple el professor de Filosofia i Història José Solana Dueso, que l'ha estudiat durant anys, creu i reivindica la historicitat de la protagonista.\nAspàsia va néixer a la polis jònia de Milet, però només es poden aproximar les dates del seu naixement i mort, entre els segles V i IV a. C. (475 – 390 aproximadament). A més, en tot cas, la informació a l'abast es refereix tan sols als períodes en què Aspàsia es va relacionar amorosament amb dos homes, alts representants de la política democràtica atenesa: el famós Pericles (495 – 429 a. C.) i Lisicles (? – 427/8 a. C.). Al primer, Aspàsia el coneixeria just després d’abandonar la seva Milet d’origen i arribar a Atenes, cap al 445 a. C. En aquesta polis, la milèsia va exercir com a mestra de retòrica i logògrafa, i Pericles, que hauria desitjat perfeccionar les seves dots com a orador, va requerir-la, enamorant-se'n posteriorment. Després de la mort de Pericles, Lisicles va convertir-se en el seu company amorós, però també hauria estat instruït en l’art de la retòrica: les fonts expliquen que, gràcies a la seva relació amb Aspàsia, hauria passat de ser un “venedor de corders” a un “orador prestigiós” (Solana Dueso 1994: XXVI). Després de la mort de Lisicles, tanmateix, les notícies sobre ella desapareixen.\nA despit de les visions escolars i simplificadores de la Grècia clàssica, pel que fa al tracte de les dones, la realitat era en aquella època tan heterogènia que, tal i com afirma Inés Calero Secall (2004), depenent del seu lloc de naixement la seva condició variava de forma substancial. Aspàsia va viure aquestes diferències en primera persona: crescuda en la tradició relativament igualitària de les ciutats jònies, als seus ulls de meteca, l’Atenes del segle V a. C. devia aparèixer-li en general rígida i retrògrada. La seva educació, així com la llibertat dels seus costums, eren inconcebibles per a gran part de les dones ateneses, casades per interessos i decisions familiars i recloses dins els límits de l’organització de l’oikos familiar. Com explica Claude Mossé (1991: 39), “una dona respectable no assistia a un banquet, encara que se celebrés dins la seva pròpia casa. Sota cap concepte podia fer ús de la paraula en públic, tal i com feien les protagonistes d'Homer”. I és que, a l'Atenes clàssica, la participació dins la política democràtica estava restringida als homes lliures, majors d’edat i de descendència autòctona, els únics considerats ciutadans.\nTanmateix, en referir-nos a les dones cal defugir el costum molt estès d’incórrer en visions presentistes que, de nou, simplifiquen la seva interpretació. En aquest sentit, Sarah B. Pomeroy escriu que “encara que la vida de les dones ateneses semblés molt limitada des del punt de vista de la situació actual, sobretot si se les compara amb els atenesos i les seves oportunitats, no estem en disposició de poder jutjar si la major part d'aquestes dones estaven descontentes o eren desgraciades. [...] Mitjançant la institució de la dot, moltes dones gaudien de seguretat econòmica durant tota la seva vida, i les vídues i ancianes estaven específicament protegides per les lleis [...]. L'opinió de les dones tenia certa influència [...]. Encara que fossin com esclaves a casa, quan una esposa era fora de la llar se la trobava dolorosament a faltar, ja que els seus fills i la casa necessitaven la seva atenció" (1999:100). A més, i sense treure importància a la violència estructural i a la moral de l'època, la historiografia i la literatura conserven petits exemples quotidians i vius en els quals fins i tot les esposes més respectables trobaven la manera d'unir-se a amants desitjats, demanar divorcis o administrar l'economia familiar tal i com feien els caps de família.\nLa censura patriarcal cap a tota pràctica femenina que rebutgés sotmetre’s als costums existents acabava assimilant les dones lliures a les heteres. Segons José Solana Dueso, “l'hetera seria la dona que ni era una prostituta o concubina ni tampoc responia al rol d'esposa en alguns aspectes importants per la tradició atenesa” (1994: XXI). Aquest és el cas d’Aspàsia, que, degut a la seva forma de vida independent, seria considerada pejorativament una hetera per bona part de la societat atenesa, així com acusada de regentar un bordell. La realitat és, no obstant, que si bé és possible que ho hagués sigut en el passat i a Milet, a més d’ensenyar retòrica a homes com Pericles i Lisicles a Atenes hi tenia una casa d’educació femenina, amb objectes d’estudi com l’escriptura poètica, els assumptes matrimonials o l’economia domèstica. No pot descartar-se que algunes de les seves alumnes fossin o aprofitessin la seva educació per arribar a ser pornai o hetairai. “Quina altra cosa podia ser a Atenes senzillament una dona culta i instruïda sinó una hetera?", es pregunta José Solana Dueso, però en aparença la voluntat rere aquesta acusació era tergiversar la realitat interessadament per difamar-la.\nEls atacs a Aspàsia van anar, amb el temps, més enllà de burles o comentaris despectius. Durant la seva relació amb Pericles, el comediògraf Hermip va fer-la comparèixer davant la justícia atenesa sota una doble inculpació d’impietat i de llibertinatge, i solament amb llàgrimes als ulls el seu marit va aconseguir convèncer el tribunal que la jutjava de la seva innocència. Aquesta denúncia era, segons han afirmat diverses fonts, un atac indirecte i de signe oligàrquic cap a Pericles, com ho havien sigut també els processos per impietat iniciats contra Anaxàgores, mestre de l’estadista, o Fídies, escultor cèlebre i protegit seu.\nPerò els atacs a Aspàsia no buscarien només perjudicar políticament l’home que l’estimava. La milèsia, “la dona més famosa de l'Atenes del segle V aC.” segons Sarah B. Pomeroy, va arribar a ser una figura intel·lectual eminent, fins al punt que es discuteix si va ser l’autora a l’ombra de dos dels discursos més reconeguts de l'Atenes clàssica, destinats a elogiar la democràcia: l'epitafi del Menexè, atribuït a Plató, i el de la Història de la guerra del Peloponès de Tucídides, atribuït a Pericles. En tot cas, és innegable la seva gran capacitat d’influència política i, en aquest sentit, podem suposar que la seva concepció i pràctica de gènere col·laborés a iniciar o desenvolupar un moviment d’emancipació femenina que explicaria igualment el seu procés judicial com un intent de frenar-la.