Marchena va trucar dues vegades al jutge Eloy Velasco - Ernesto Ekaizer\nEl jutge del Tribunal Suprem, Manuel Marchena EFE\nMadridEl president de la sala segona del Tribunal Suprem, Manuel Marchena, va trucar almenys dues vegades al jutge instructor de l'operació Lezo, Eloy Velasco, segons ha confirmat l'ARA, amb l'objectiu de parlar sobre el procediment judicial.\nLa primera trucada es va produir, segons han detallat fonts acreditades, la nit de dijous 20 d'abril, un dia després de la detenció de l'expresident de la Comunitat de Madrid Ignacio González. Aquestes fonts descriuen la trucada de Marchena com un contacte amigable per donar al jutge instructor "només un consell amb bones intencions".\nEl president de la sala segona del Suprem volia advertir al jutge que a les gravacions de les converses telefòniques apareixia en boca de González el nom de l'esposa de Velasco, en relació amb els seus treballs com a lletrada per a la conselleria d'Afers Socials de la Comunitat de Madrid. Això, li va dir, es podia utilitzar per impugnar el procediment.\nTant el jutge com la Fiscalia Anticorrupció estaven, lògicament, assabentats del que es desprenia de les gravacions. ¿A què respon l'advertència o consell "amb bones intencions" de Marchena, president de la sala penal d'un altre tribunal com és el Suprem?\nLa trucada es produïa dijous cap a dos quarts de nou del vespre, la nit abans de la declaració d'Ignacio González.\nEl jutge Velasco, l'endemà, en interrogar González, va preguntar a Anticorrupció si hi havia alguna raó per abstenir-se. Els fiscals Carlos Yáñez i Carmen García van dir que no. Després va preguntar a Ignacio González i el seu advocat, Esteban Mestre, si mai havien dinat junts. L'expresident va assegurar que no, i a continuació va insistir en el fet de si creien que s'havia d'abstenir. Van respondre que no. Va ser aleshores quan Velasco va començar la declaració descrivint els drets de l'investigat.\nAquesta no va ser l'única trucada de Marchena al jutge Velasco. Encara en aquestes dates, dijous 19 i divendres 20 d'abril, no s'havien filtrat encara als mitjans les gravacions que s'han incorporat al sumari. Marchena, però, ja en coneixia el contingut. Com pot ser?\nLa resposta és que la tinent fiscal d'Anticorrupció, Belén Suárez, havia aportat al fiscal general de l'Estat, José Manuel Maza, el 14 de febrer del 2017, la transcripció de totes les converses gravades als investigats. Fonts fidedignes asseguren que Maza va posar en coneixement de Marchena aquesta situació.\nQuan el president de la sala segona del Suprem va advertir que es filtraven gran part d'algunes converses va decidir tornar a trucar al jutge. Li va suggerir que era necessari expurgar les converses incorporades al sumari pel seu caràcter privat i que no aportaven res als fets investigats.\nPrecisament, el 3 de maig passat, mentre els fiscals celebraven el Consell Fiscal, Manuel Moix, fiscal en cap d'Anticorrupció, explicava a Onda Cero que hi ha gravacions telefòniques de l'operació Lezo que "tard o d'hora desapareixeran perquè no afecten la investigació". Segons Moix, aquestes converses són privades, considera que s'han de censurar i les relaciona amb les informacions que apareixien als mitjans de comunicació.\nEl nom de Marchena va acabar sorgint als mitjans, segons va avançar l'ARA. En una d'aquelles gravacions, Ignacio González suggereix al lletrat de les Corts, Enrique Arnaldo, el mes de novembre passat, que seria millor nomenar Marchena com a fiscal general de l'Estat.\nManuel Marchena operació Lezo manuel moix Ignacio González


La botiga en línia de Salomon a Runnerinn\nSalomon és una de les marques més populars del món. Salomon va ser fundada el 1947, una empresa francesa de fabricació d'equips esportius situada a Annecy. Salomon s’ha esforçat al llarg dels anys i avui s’ha convertit en la companyia líder en proporcionar equipaments esportius a l’aire lliure de màxima qualitat a totes les edats. Actualment, Salomon ofereix una àmplia gamma de calçat de qualitat amb dissenys innovadors per satisfer els requisits dels esportistes. Aquestes sabates són de pes lleuger i ofereixen una màxima comoditat als peus en córrer. Característiques del calçat Salomon: Durabilitat, força, àmplia gamma de colors i disseny, confort i amortiment excel·lents. El calçat Salomon és l’opció ideal per a actuacions a l’aire lliure que garanteixin peus perfectament protegits, independentment d’on vinguis!\nBosses i ronyoneres (90)\nArmilles d´hidratació (22)\nCalçat dona (131)\nCalçat trail running (100)\nCalçat home (175)\nCalçat trail running (136)\nCalçat trail running (37)\nRoba dona (280)\nRoba home (249)\n$ 49.14 $37.99


Blog XarxaLlull » Archive » Presentació de la pel·lícula Nedar i debat amb la directora, Carla Subirana, a Harvard\nEl proppassat dijous, 6 d’abril, la directora i productora Carla Subirana va presentar la pel·lícula Nedar (2008) a la Universitat de Harvard. Després de la projecció hi va haver un intens debat amb el públic, moderat per Esther Gimeno i Maria Dasca. La discussió es va centrar en un dels principals temes de la pel·lícula: el paper de la memòria (i la desmemòria) en l’impacte de la guerra civil i la immediata postguerra en una família integrada per dones. La pel·lícula, realitzada al llarg de 8 anys, comença quan Subirana decideix investigar la història del seu avi, acusat de ser el cap d’una banda d’atracadors i executat el 1940. Aquest procés de recerca, que afecta directament la identitat de la seva família, es veu entorpit per l’Alzheimer que pateix la seva àvia, situació que l’obliga a centrar la investigació en fonts documentals i testimonis de l’època. Durant el debat es va parlar de la importància del silenci en la repressió franquista, el rol de la dona en la transmissió de memòria familiar, la relació entre les demències senils i el temps, i les diferències que el canvi generacional introdueix en la revisió del passat. El tractament d’aquests temes va permetre crear vincles d’interès entre la ficció i els estudis sobre el cinema documental, els ageing studies i l’anàlisi del paper de la memòria en la revisió de les dictadures llatinoamericanes. L’activitat va ser finançada pel Departament de Llengües i Literatures Romàniques, l’Institut Ramon Llull i l’Observatorio Cervantes, en col·laboració amb la Universitat de Massachusetts-Armhest.\nFeu clic al següent enllaç per veure el cartell de l’activitat: Poster_Subirana.pdf


Apartment Ebury Street - Belgravia Chelsea Londres Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Ebury Street - Belgravia Chelsea\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Ebury Street - Belgravia Chelsea està situat idealment a Kensington and Chelsea; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Ebury Street - Belgravia Chelsea també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kensington and Chelsea. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Ebury Street - Belgravia Chelsea és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Kensington and Chelsea.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Apartment Ebury Street - Belgravia Chelsea de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Vending per Centres esportius\nEn Nou Vending aportem a centres esportius com gimnasos, piscines i clubs el complement perfecte: Un ampli assortiment de vending de begudes i aliments saludables ideals per agafar energia després d'hores d'activitat física.\nEn Nou Vending aportem a centres esportius com gimnasos, piscines i clubs el complement perfecte: Un ampli assortiment de begudes i aliments saludables ideals per agafar energia després d'hores d'activitat física.\nEn Nou Vending instal·lem les nostres màquines vending en centres esportius sense cap cost per al client. A més, garantim una constant reposició dels productes oferts, una atenció al client efectiva i un manteniment exhaustiu de cadascuna de les màquines.\nEn Nou Vending som conscients que el consum de productes saludables és més gran en aquest tipus de centres on l'activitat física és a l'ordre del dia.\nNecessites solucions de vending per al teu centre esportiu a Barcelona o altres ciutats? Amb Nou Vending podràs instal·lar des de ja les millors màquines expenedores del mercat de forma totalment gratuïta!


El poeta Pere Quart (Narcís Comadira)\nSi no vaig errat, aquests mes de juny es compleixen vint-i-cinc anys de la mort de Joan Oliver, que era el nom civil del poeta que signava Pere Quart. En la meva joventut, a l'època del Price dels Poetes, és a dir, en els moments terminals del franquisme, d'un franquisme que no ha acabat de morir del tot, Pere Quart era el sinònim de poeta compromès. I si Salvador Espriu també ho era, a la seva manera, Pere Quart tenia una manera molt més directa de compromís. Espriu donava la impressió de tenir por, i la seva poesia millor s'acostava a un hermetisme que, fora d'alguns casos, la feia del tot intemporal. Cridat a implicar-se, la seva implicació era al·legòrica. La de Pere Quart, no. Era directa i militant d'allò que se'n va dir realisme històric . No sé si el poeta era comunista, però en tot cas era un company de viatge del Partit, és a dir, del PSUC.\nNascut en una família rica de Sabadell, lligada a la indústria tèxtil i a la banca, va estudiar dret i filosofia, però es va decantar per la literatura. Amb els seus companys Trabal i Obiols, va fundar les edicions La Mirada. Va escriure teatre i narrativa satírica i el 1934 va publicar el seu primer llibre de poemes, Les decapitacions . Va ser el naixement de Pere Quart. La guerra civil va convertir el satíric i crític en militant. Va treballar activament en la flamant Institució de les Lletres Catalanes (que ara el CiUnami de la llei anomenada òmnibus vol deixar sense la minsa autonomia que tenia). I tant s'hi va implicar que es va haver d'exiliar, primer a França i després a Xile. En va tornar el 1948.\nTreballà, en la duresa de la postguerra, en feines de traducció i editorials. Va col·laborar a Destino , amb el pseudònim Jonás, potser perquè esperava que aquella estada al ventre de la balena franquista duraria només tres dies. Va durar molt més. Malgrat això, els anys seixanta i setanta van significar per a ell un temps de creació i de reconeixement. Va publicar, va estrenar i es va convertir en una figura simbòlica de l'antifranquisme. El recordo al Price, alçant el puny, i cridant "Llibertat, llibertat", mentre Espriu s'esfereïa i deia, en veu baixa, a Gabriel Ferrater, que seia al seu costat: "Què fa aquest ximple, què fa aquest ximple!" Alt, ben plantat, amb aquella barba blanca de profeta, Pere Quart oferia una imatge d'home insubornable, honest, patriota i progressista. Els progres de llavors l'adoraven.\nUn cop mort el general Franco, la darrera dècada de la seva vida, la seva estrella de popularitat semblà que començava a declinar. Treballava a Proa, sense gaires possibilitats de fer coses. I com a poeta se li va començar a perdonar la vida. Havia escrit que trobava més poesia en una "simplicíssima cançó de Raimon que en una densa i sàvia elegia de Carles Riba". Això no es podia dir. Un dia algú va comentar d'ell, en petit comitè però amb un malèvol desig que es difongués, que era un poeta de tercera fila. Aquest algú era la seva bona amiga Mercè Rodoreda.\nDes d'aquí, un record i un homenatge.


L’Agència de Residus de Catalunya no detecta mala praxi en el transport de residus de covid-19 des de Balears | Tots21 | Notícies de Tarragona, Reus, Tarragonés i Baix Camp\nL’Agència de Residus de Catalunya no detecta mala praxi en el transport de residus de covid-19 des de Balears\nL’Agència de Residus de Catalunya (ARC) assegura que no ha detectat irregularitats en el transport de residus de covid-19 procedents de les Illes Balears per tal que siguin destruïts a Catalunya. És la resposta que l’organisme dona a l’ACN arran d’una investigació de la Guàrdia Civil -avançada pel diari ‘El Mundo’- que ha acreditat l’enviament en els últims mesos de camions plens de deixalles sanitàries en caixes de cartró sense segellar, esterilitzar ni refrigerar. L’ARC reconeix que Catalunya va rebre residus sanitaris, però sempre «en contenidors tancats i refrigerats», tal com marca la normativa. El material va arribar per mar al port de Barcelona i es va transportar per carretera fins al punt de tractament, a Constantí (Tarragonès).\nTal com apunta l’ARC, l’empresa investigada per la Guàrdia Civil a Bunyola (Illes Balears), Consenur, va dur els residus fins a les seves instal·lacions de Constantí «per a un primer tractament i, posteriorment, van ser enviats al dipòsit controlat dels Hostalets de Pierola (Anoia)». «Una altra part es van traslladar directament a la planta de valorització energètica de Sirusa a Tarragona i a la planta d’incineració de residus especials de Constantí», exposa l’organisme. L’ARC assegura que «es van dur a terme tots els controls corresponents i no es van detectar irregularitats».\nSegons l’agència, els «moviments de residus entre territoris són una pràctica legal amb uns procediments reglats en la normativa». «Catalunya rep residus d’altres territoris i també n’és emissora», afegeix.\n13/07/2017 Caixa Tarragona, acusada de fer pagaments milionaris en efectiu


La Ràpita reconeix la tasca d’onze membres de la Policia Local, cinc del Cos de Mossos d’Esquadra i deu ciutadans del municipi - Imagina Ràdio\nLes persones homenatjades han rebut una carta d’agraïment signada per l’alcalde de la Ràpita en un acte a l’Auditori Sixto Mir\nL’Ajuntament de La Ràpita ha celebrat un acte de reconeixement a la tasca d’onze membres de la Policia Local, cinc del Cos de Mossos d’Esquadra i deu ciutadans del municipi per la seva implicació cívica, demostrada en situacions de perill per a terceres persones, a les quals es van haver d’afrontar durant els anys 2020 i 2021. L’acte, impulsat per la Regidoria de Governació, s’ha dut a terme avui, dimecres 23 de juny, a l’Auditori Sixto Mir.\nL’alcalde de la Ràpita, Josep Caparrós, ha donat inici a l’acte destacant que “aquests dos anys hem patit molt i per això, vull fer un agraïment a tots els cossos que avui us trobeu representats aquí, perquè si estem superant aquesta pandèmia és, en gran part, gràcies al vostre esforç, a la vostra dedicació i al vostre compromís”. A més, Caparrós ha puntualitzat que “l’objectiu d’aquest humil acte és fer un petit reconeixement a la vostra gran tasca, sigui com a professionals o com a ciutadans”.\nLes accions policials reconegudes enguany han estat la investigació i recuperació dels instruments de l’entitat Batuxaic; la implicació demostrada durant la pandèmia per millorar la situació social i sanitària dels rapitencs i rapitenques; la reanimació a un ciutadà; la detenció de dos membres d’una organització internacional dedicada a robatoris en força; i l’actuació en l’extinció d’un incendi a un habitatge de la població. D’altra banda, una ciutadana ha rebut un reconeixement per la seva col·laboració en una identificació complicada i la resta de ciutadans, per la seva desinteressada aportació de subministrament de material sanitari per lluitar contra la covid-19 en els inicis de la pandèmia.\nA tots els homenatjats se’ls ha fet entrega d’una carta d’agraïment signada per l’alcalde, Josep Caparrós. Alguns familiars han volgut acompanyar els homenatjats en un reconeixement que pretén posar en valor tasques que poden passar desapercebudes al conjunt de la població tot i la seva rellevància cap a la seguretat de les persones.\nArticle anteriorL’orquestra ebrenca Metropol posa ritme per Sant Joan a TV3\nArticle següentAprovada la rebaixa temporal de l’IVA de la llum del 21 al 10%


ADN Universitat Rovira i Virgili\nCAPÍTOL 14: Arquitectes de tot el món reflexionen sobre habitatge, mobilitat i patrimoni\nEstudiants i professors de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura de la Universitat Rovira i Virgili, la facultat d’Arquitectura de la Universitat de Gènova, l’Escola Federal Politècnica de Zuric i la Facultat d’Arquitectura de la Universitat Catòlica de Lovaina han participat al Reus Architecture & Urban Design International Workshop. El projecte vol ser un punt d’intercanvi de reflexions sobre mobilitat i intermodalitat, emergència de l’habitatge i patrimoni postindustrial i presenten tant possibles solucions als reptes que planteja el disseny urbà com solucions que ja estan en funcionament.\nCAPÍTOL 13: La URV promou l'estil de vida saludable entre la comunitat universitària\nLa Universitat Rovira i Virgili impulsa el projecte Alimentació saludable i sostenible a la URV, que impulsa l’Àrea de Benestar i Salut de l’Oficina de Compromís Social junt amb la Facultat de Medicina i Ciències de la Salut per oferir serveis i activitats orientats a la consecució dels Objectius de Desenvolupament. El projecte té com a punt de partida una enquesta on s'ha determinat quin és el marge de millora i les intervencions que poden fer possible millorar l'estil de vida dels alumnes i personal de la URV.\nCAPÍTOL 12: La URV renova el programa CoFund per a la recerca\nLa Comissió Europea ha concedit a la URV més de quatre milions d’euros que, juntament amb 4 milions d'euros més que posarà la Universitat, permetran contractar a 50 investigadors predoctorals. El projecte té per objectiu atraure investigadors amb gran talent d’arreu del món i oferir-los l’oportunitat de desenvolupar la seva carrera investigadora a la URV. L'any 2015 la Comissió Europea ja va atorgar l'ajuda del programa CoFund a la URV, unes beques que han tingut un elevat impacte dels projectes de recerca de la universitat, així ho demostra la seva actual renovació.\nCAPÍTOL 11: Portar la ciència als col·lectius més vulnerables\nUn projecte finançat per la Fundació Espanyola de Ciència i Tecnologia té per objectiu principal apropar la ciència als grups vulnerables com infants o adolescents que es troben en centres tutelats. Una sèrie de professionals de la universitat i experts en diverses àrees científiques imparteixen una sèrie de sessions de nanotecnologia, física, química o prehistòria, entre d'altres, a joves que formen part de grups vulnerables per tal que despertin una motivació per la ciència.\nCAPÍTOL 10: Prendre decisions empresarials amb jocs de simulació\nDes del màster de Direcció de l’Empresa de la Universitat Rovira i Virgili s’impulsa la presa de decisions empresarials amb jocs de simulació dintre de l’assignatura anomenada ‘simulació empresarial’. Els jocs permeten unificar coneixements de màrqueting, direcció financera o recursos humans, entre d’altres. Arran d'aquesta iniciativa, diversos estudiants de la URV estan participant en competicions d'àmbit mundial que empren aquests sistemes d'aprenentatge.\nCAPÍTOL 9: Alumni URV, connexió entre exalumnes i universitat\nCoincidint amb el 25è aniversari de la Universitat Rovira i Virgili, es va crear el Programa Alumni URV. Amb aquesta iniciativa, totes les persones que hagin obtingut un títol universitari oficial expedit per la URV disposen de diversos recursos formatius. En aquest sentit, planteja diversos tipus de serveis i activitats com orientació professional o accés al Centre de Recursos per a l’Aprenentatge i la Investigació (CRAI). Amb tot, la URV ha creat un grup cohesionat que se sent part de l’acció universitària.\nCAPÍTOL 8: 20 anys URV Solidària\nEl Centre de Cooperació al Desenvolupament “URV Solidària” celebra 20 anys organitzant activitats i accions orientades a promoure i divulgar els valors inherents a la labor que té encomanada, com són la defensa dels drets humans, el desenvolupament sostenible i, en definitiva, treballar per disminuir les diferències amb els països més desafavorits, etc. En molts casos, aquestes activitats són de caire participatiu i es fan extensives a la ciutadania en general.\nCAPÍTOL 7: Torna la Nit de la Recerca\nEls tallers i les conferències han protagonitzat la 2a edició de La Nit de la Recerca al territori. Centenars de persones de totes les edats han pogut participar en alguna d'aquestes activitats i han pogut conèixer de primera mà la tasca que duen a terme els investigadors de la Universitat Rovira i Virgili.\nCAPÍTOL 6: Estudiants de Mèxic aposten per l'Study Abroad\nL'Study Abroad de la Universitat Rovira i Virgili ofereix un programa acadèmic i cultural d'entre 1 i 6 setmanes per a estudiants internacionals. Aquests dies, i per primera vegada, estudiants de la Universidad Popular Autónoma del Estado de Puebla (Mèxic) són a la URV seguint un programa Study Abroad sobre energies renovables.\nCAPÍTOL 5: L'hort social de la URV, una finestra a la cooperació\nDescobrim l'hort social de la Universitat Rovira i Virgili. El projecte vol promoure la convivència social i ambiental entre membres de la comunitat universitària i col·lectius de persones socialment vulnerables.\nCAPÍTOL 4: Neix Celiacbase, una eina per planificar millor l'alimentació dels celíacs\nInvestigadors de la Universitat Rovira i Virgili, IISPV i adscrits al CiberIbn, han elaborat la primera base de dades a l'Estat espanyol sobre la composició de productes sense gluten: Celiacbase. És una eina per als dietistes i nutricionistes, que els permet valorar i planificar millor l'alimentació dels pacients celíacs. Això és perquè és la primera guia que inclou la informació nutricional de 2.200 aliments de fins a 126 marques. Les altres eines existents a Europa només contemplaven 63 productes, la meitat.\nCAPÍTOL 2: Centre de simulació, pioner en l'entrenament clínic\nLa Facultat de Medicina i Ciències de la Salut de la URV disposa del Centre de Formació i Innovació en Simulació. Els estudiants aprenen a fer diagnòstics correctament a través d’una pràctica pionera: el Centre de Simulació entrena malalts simulats que després fan de pacients en les proves que han de superar els estudiants de Medicina, Nutrició i Fisioteràpia. També s’imparteixen cursos de formació en suport vital bàsic per a diversos col·lectius, des d’escoles, fins a cossos de seguretat.\nCAPÍTOL 1: L’Escola d’Arquitectura promou la recerca i conservació de les construccions de pedra seca\nL’art de la pedra seca va ser declarat Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per la UNESCO a finals d’aquest any passat i és precisament un dels objectes d’estudi del grup de recerca PATRIARQ, de l’Escola Tècnica Superior d’Arquitectura. Els investigadors de la URV estudien les construccions amb valor històric de totes les èpoques, des del punt de vista històric, geomètric i estructural utilitzant noves metodologies per a la presa de dades topogràfiques.


Berlinale: Excursions, sopars i perdedors | La Finestra Digital\nEn una nova jornada, la Berlinale ens porta de viatge per Europa, amb els retorns de grans noms com Sally Potter o Aki Kaurismaki. Centrant-se en les relacions humanes, els films de la jornada ens porten una complicada relació paterno-filial, un sopar que anirà traient a la llum molts secrets i una historia amable d’inmigració.\nMichael ha de fer-se càrrec del funeral del seu pare, que vivia retirat a Noruega i al que portava anys sense veure. Així que es desplaça fins allà i aprofita per fer-ho en companyia del seu fill Luís, un adolescent al qual tampoc freqüenta i amb prou feines coneix. Un viatge durant el qual hauran de conviure en un dia a dia que mai han tingut; un trajecte en què Luís treu a relluir la seva ràbia i els seus retrets.\nL’enèsima revisió del conflicte de la relació pare-fill ens porta d’excursió per Noruega, en què a l’estiu per la nit no es pon el sol, en una pel·lícula que en cert punt es fa innecessàriament llarga i tediosa. En aquest cas les tensions paternofilials semblen transferir-se generacionalment.\nEl director Thomas Arslan, l’actriu Hanna Karlberg i l’actor Tristan Goebel\nSally Potter va rodar aquesta pel·lícula en ple referèndum sobre el Brexit. I no li ha pogut sortir una pel·lícula menys secessionista. En setanta-un minuts i amb una estructura teatral que no deixa de recordar-nos a “Un déu salvatge“, ens regala un guió molt ben armat, ple de picades d’ullet polítiques i feministes tractades amb el millor sentit de l’humor; i tot pintat d’un impecable blanc i negre amb la finalitat de restar visibilitat a l’entorn i centrar-se en aquests personatges que ho són tot.\nLa pel·lícula compta, a més, amb un repartiment envejable. Kristin Scott Thomas és el centre d’una història plena de girs i secrets que es van desvetllant a mesura que evoluciona la trama; i al voltant d’ella graviten el sarcasme i la llengua esmolada del personatge interpretat per Patricia Clarkson, l’excèntrica espiritualitat del gran Bruno Ganz o la hieràtica perplexitat de Timothy Spall entre d’altres. La música en vinil és també un personatge important que incideix no només en el to sofisticat de la història, sinó que és part dels moments més tragicòmics i singulars. Recomanable, ràpida i garantia de passar una estona divertida.\nEl repartiment de The Party amb la directora Sally Potter\nKaurismäki torna per explicar-nos dues històries de perdedors, històries que tenen a veure amb la crisi del món occidental i l’oriental. Khaled, un home sirià, arriba de polissó a Helsinki i demana asil polític. En aquesta mateixa ciutat un altre home, Wikström, liquida el seu negoci de comercial tèxtil i provoca un canvi radical en la seva vida. Mentre el destí de Khaled està en mans de la burocràcia i les lleis d’immigració, Wikström intenta refer la seva vida comprant un restaurant passat de moda.\nLa realitat de la immigració és aquí representada amb cert punt de vista “bonista”, si bé la història es veu rectificada pels girs i els matisos. Com a contrapunt còmic està el petit univers creat al voltant del restaurant, els personatges que hi treballen i que “venien” amb el contracte de compra. L’univers de Kaurismäki es manifesta en els silencis, en la il·luminació, en la composició de les escenes i en els cops d’humor. No deixeu de veure-la.


Joc santa claus jugant amb tetris\nSanta Claus Jugant amb Tetris\nUn nen ha demanat a Tetris a Santa Claus i vol saber com jugar al Tetris, Vols ajudar? Per a això, utilitzarà les tecles de fletxa esquerra per moure cap a l'esquerra, les tecles de fletxa cap a la dreta per moure a la dreta, les tecles de fletxa amunt per rotar la peça i les tecles de fletxa cap avall per anar més ràpid.\nAquest joc a tingut 5946 partides en línia. Classificació 2826 de els millors jocs gratis.\nClassificació basada en 56 opinions dels usuaris\nJugat 5946 vegades\nJocs de Tetris, Nadal, Classic Arcade,\nSobre el que és aques joc? Aquest és un joc gratis anomenat Santa Claus Jugant amb Tetris per al navegador sense dever descarregar ni instal lar res, és completament fiable. En aquesta pàgina web pots jugar de forma gratuîta al joc flash Santa Claus Jugant amb Tetris sobre Nadal. I recorda que això és un joc gratis anomenat Santa Claus Jugant amb Tetris i és relacionado amb Nadal. El nostre nou joc Santa Claus Jugant amb Tetris és un dels millors jocs de Nadal es pot trobar i ho pots compartir amb els teus amis i contactes a les xarxes socials. Aquest és un joc en línia i videojoc anomenat Santa Claus Jugant amb Tetris que et convidem a jugar, gaudir i aprendre al respecte, aixì com compartir en els comentaris i amb els seus amics en les xarxes socials.


Estatuts de l'Associació Cultural Recreativa de Fals\nAdaptació dels Estatuts a la Llei 4/2008, del llibre tercer del Codi Civil de Catalunya, aprovats per l'Assemblea General el 7 de maig de 2011\nCapítol I - La denominació, els fins i el domicili\nCapítol II - Els membres de l'associació, els seus drets i les seves obligacions\nCapítol III - L'Assemblea General\nCapítol IV - La Junta Directiva\nCapítol V - La presidència i la vicepresidència\nCapítol VI - La tresoreria i la secretaria\nCapítol VII - Els/les vocals i les comissions o grups de treball\nCapítol VIII - El règim econòmic\nCapítol IX - El règim disciplinari\nCapítol X - La dissolució\nAmb la denominació de "ASSOCIACIÓ CULTURAL RECREATIVA DE FALS" (en endavant l'ACR de Fals) es troba constituïda aquesta entitat des de el 21 de setembre de 1978, inscrita per resolució del 29 de gener de 1979 en el registre de associacions amb el numero 3752.\nL'ACR de Fals es regeix i regula les seves activitats d'acord amb el que estableix la Llei 4/2008, de 24 d'abril, del llibre tercer del Codi civil de Catalunya, relatiu a les persones jurídiques; la Llei orgànica 1/2002, de 22 de març, reguladora del dret d'associació, i els seus estatuts.\na) La promoció, organització i desenvolupament de tota mena d'activitats culturals, teatrals, folklòriques, de lleure, excursions, gastronomia, art, recreatives i esportives, destinades als socis i al públic en general.\nTanmateix aquestes activitats podran ser adreçades específicament a la gent gran, emmarcades en el que s'anomena "Casal d'Avis de Fals", el qual té la seva activitat i funcionament a l'ACR de Fals.\nEs podran portar a terme també, les activitats anteriorment descrites destinades als menors de divuit anys, en el que s'anomena "Esplai La Falç de Fals", que es desenvoluparan també a l'ACR de Fals.\nb) La participació en torneigs, concursos, conferencies, mostres i tots els esdeveniments que permeten una major integració i promoció dels associats.\nc) La defensa dels interessos comuns i la col·laboració amb les administracions, local i autonòmica, en la millora dels serveis cívics, socials i del medi ambient.\nd) La conservació i rehabilitació del patrimoni de l'ACR de Fals: el Casal de l'ACR de Fals i La Torre Nova de Les Torres de Fals, les seves construccions i el terreny de la seva propietat.\ne) Qualsevol altre, que se estableixin per acords de l 'Assemblea General, en benefici dels interessos de l' Associació.\nL'Associació no tindrà cap finalitat de lucre i tots els seus beneficis econòmics s'invertiran en les finalitats socials, recreatives i culturals que li son pròpies.\nCap membre de la Junta Directiva o Soci de l'ACR de Fals, gaudirà de cap privilegi o benefici pel fet d'ésser-ho, i sota cap concepte rebrà cap tipus de compensació econòmica pel seu treball en pro de l'Entitat.\n1. El domicili de l'associació continuarà establert a Fals, al carrer Escoles, sense núm.\n2. Les funcions i activitats de l'ACR de Fals s'exerceixen majoritàriament a Catalunya.\nPoden formar part de l'ACR de Fals totes les persones físiques i jurídiques que, de manera lliure i voluntària, tinguin interès en les seves finalitats.\nCal que tinguin capacitat d'obrar.\nEls menors de 14 anys poden adquirir la condició d'associats i exercir els drets derivats d'aquesta condició per mitjà dels seus representants legals.\nLa sol·licitud d'ingrés ha de ser acordada per l'òrgan competent.\nLes normes per les quals es regula la persona jurídica en qüestió no han d'excloure la possibilitat de formar part d'una associació.\nPer integrar-se a la associació cal presentar una sol·licitud per escrit a la Junta Directiva, la qual prendrà una decisió sobre la petició en la primera reunió que tingui lloc i la comunicarà a l'assemblea general més immediata.\n5. Desenvolupar amb fidelitat i atenció els càrrecs pels quals hagi estat anomenat, així com les Comissions d'estudis o gestió que li hagin estat encomanades per l'Assemblea General o per la Junta Directiva.\n6. Acceptar la responsabilitat solidària juntament amb la Junta Directiva, en els casos de crèdits i garanties acordats en Assemblea General.\n3. No complir les obligacions estatutàries o tenir una actitud contraria a les finalitats de l'Associació.\nEn els casos 2. i 3. serà donat de baixa previ acord de la Junta Directiva.\n1. L'Assemblea General es convocarà en sessió ordinària com a mínim un cop l'any, dins del primer semestre de cada exercici.\n1. La Junta Directiva regeix, administra i representa l'associació. Componen aquest òrgan el president/a, el vicepresident/a, el secretari/ària, el tresorer/a i tres vocals, càrrecs que han de ser exercits per persones diferents.\n3. El nomenament i el cessament dels càrrecs s'han de comunicar al Registre d'Associacions mitjançant un certificat, emès pel secretari/ària amb el vistiplau del president/a sortint, que ha d'incloure també l'acceptació del nou president/a i del nou secretari/ària -si s'escau, d'acord a l'article 15.2-.\n2. La Junta Directiva serà renovada per meitat cada dos anys. A la primera renovació es renovaran els càrrecs de President, Tresorer i dos vocals. En el següent període, dos anys desprès, es renovaran els càrrecs de Vicepresident, Secretari/ària i un vocal.\na) mort o declaració d'absència, en el cas de les persones físiques, o extinció en el cas de les jurídiques\nl) Obrir comptes corrents i llibretes d'estalvis i Termini Fixa a qualsevol establiment de crèdit o d'estalvi i disposar dels fons que hi hagi en aquests dipòsits. La disposició dels fons es determina a l'article 30.\n1. La Junta Directiva, convocada prèviament pel president/a o per la persona que el/la substitueixi, s'ha de reunir en sessió ordinària amb la periodicitat que els seus membres decideixin, que en cap cas no pot ser inferior a una vegada cada tres mesos.\n2. El president/a és substituït, en cas d'absència o malaltia, pel vicepresident/a - si n'hi ha - o el/la vocal de més edat de la Junta, per aquest ordre.\nCapítol VII. Els/les vocals i les comissions o grups de treball\n1) Corresponen als vocals realitzar les funcions que els encomani la Junta Directiva o l'Assemblea General i assistir a les reunions de la Junta Directiva, participar en els debats i emetre el seu vot.\n2) La creació i constitució de qualsevol comissió o grup de treball, l'han de plantejar els membres de l'associació que vulguin formar-los, que n'han d'assabentar la Junta Directiva i explicar les activitats que es proposen dur a terme.\nAquesta associació, a tancament contable de l'any 2010, té el patrimoni següent: El CASAL de l'Associació Cultural i Recreativa de Fals, les instal·lacions i utillatge de so, musica, vestuari..., la propietat del terreny a les Torres de Fals - que inclou l'anomenada Torre Nova -, i els dipòsits en Entitats financeres.\nEl conjunt patrimonial es valora en: 553.123,67€ (CINC-CENTS CINQUANTA-TRES MIL CENT-VINT-I-TRES EUROS AMB SEIXANTA-SET CÈNTIMS D'EURO)\nL'ACR de Fals, per mitja dels seus representats legals, i d'acord a les resolucions preses per l'Assemblea General podrà, i a títol exemplificatiu:\n1) Adquirir, arrendar, posseir, conservar, disposar, alinear per qualsevol mitjà i gravar tota classe de bens, mobles i immobles i drets.\n2) Administrar el seu Patrimoni.\n3) Acceptar herències, llegats i donacions, o renunciar-hi. L'acceptació de les herències s'entendrà sempre a benefici d'inventari.\n4) Obtenir subvencions, auxilis i altres ajudes de qualsevol de les administracions i organismes públics catalans, espanyols o estrangers, o de particulars, tant persones físiques com jurídiques.\n5) Realitzar tota mena d'actes, formalitzar contractes i contraure obligacions.\n6) Transigir i acudir a la via administrativa i judicial per exercir tota classe d'accions i excepcions davant de jutjats, tribunals i organismes públics i privats.\n7) En general, realitzar tots aquells actes que siguin necessaris per al compliment del seu objectiu social, amb subjecció al que l'ordenament jurídic estableix.\nd) les rendes del patrimoni mateix o bé d'altres ingressos que puguin obtenir-se per les activitats que organitzi i realitzi l'ACR de Fals.\nL'Assemblea General pot establir quotes d'ingrés, quotes periòdiques mensuals - que s'han d'abonar per anualitats, segons el que disposi la Junta Directiva - i quotes extraordinàries.\nEn els comptes corrents, llibretes d'estalvis o de Termini Fixe obertes en establiments de crèdit o d'estalvi, hi han de figurar les signatures del president/a, el tresorer/a i el secretari/ària.\nL'ACR de Fals es podrà federar o associar amb organismes, xarxes o agrupacions d'associacions que tinguin objectius i fins semblants. L'acord d'adhesió el prendrà la Junta Directiva, que n'haurà d'informar a l'Assemblea General.\nL'Associació ha de mantenir especialment acurada la seva inscripció als registres públics que siguin d'obligat compliment i és un deure dels seus òrgans de govern i direcció tenir actualitzades i completes aquestes inscripcions.\nA Fals, el 7 de maig de 2011.\nAquests estatuts adaptats a la llei, han estat aprovats per unanimitat i per tots els Associats, assistents a l'Assemblea General celebrada el mateix dia i la signen el President i el Secretari.


SDP va celebrar ahir el consell nacional en els termes previstos i inicia un període de presentació de candidatures per a renovar l’executiva. La nova junta vindrà el 15 de juny i fins al setembre no es decidirà sobre les comunals.\nActualitzada 12/05/2019 a les 06:46\nEra d’esperar que Socialdemocràcia i Progrés acordés avui la continuïtat de la formació, però el més estrany és l’escassíssima autocrítica pel resultat de les eleccions. Justificar la desfeta de no entrar al Consell General en base que s’ha votat el que més cridava i no s’ha premiat la moderació és com dir que la gent ha votat malament. Quan s’entra en la dinàmica que la culpa sempre és de la resta és difícil millorar. SDP entra en un període incert en què caldrà veure quan dura la participació activa de les 25 persones que ahir es van congregar (força menys que els candidats del partit en les últimes eleccions, que eren una quarentena) en el consell nacional. Si arribats al punt que quedar fora del Consell General no deriva en un canvi brusc de timó (o de timoner o de tots dos) l’opció que queda és aguantar i esperar a veure com es desenvolupan els esdeveniments. Des del set d’abril SDP és una formació marginal com tota la resta de forces extraparlamentàries i tindrà ben poc pes polític i escassa presència en l’actualitat. Comença una travessia del desert que podria tenir un sentit si existís un full de ruta respecte quin és el camí que volen seguir. L’aventura de l’escissió de Jaume Bartumeu del PS ha entrat en una línia de franc declivi perquè en set anys ni ha ampliat la base de militants ni ha aconseguit un paper important en el panorama polític i ha anat de més a menys. Qüestions com per què no va liderar ell el projecte o per què va rebutjar entrar en el pacte amb el PS i liberals o per què no hi ha cap porta oberta per a la reunificació del progressisme són les que haurien d’haver obtingut resposta ahir. Fins al juny no hi haurà la nova executiva. I serà una sorpresa si hi ha un canvi respecte al grapat de noms que veritablement són els que han mogut el partit gairebé des de l’inici. Al setembre arribarà el moment important quan hagin de decidir què faran a les comunals i es podria apostar que la idea, com la resta de vegades que hi ha hagut comicis, serà inicialment proposar un pacte global en el qual poder entrar i tenir així alguna opció. En aquests moments és difícil saber amb qui podria ser el pacte multilateral, perquè la forma natural seria amb els socialdemòcrates, però amb l’odi mutu que es professen no s’ha de descartar cap opció.\nCanillo descarta invertir en el túnel d'Envalira\n7.Cerimònia del segle XVIII per lliurar al rei ...\n8.Problemes per enviar les dades dels cotxes a...\n9.El forat d'Assegurances Generals s'eleva a 50...\n3.Cerimònia del segle XVIII per lliurar al rei ...\n5.Les futures consultes ciutadanes s'obriran a...\n10.La gent s'ha llevat com sempre i així és d...\n1. 'Pinzells en dansa', de Perico Pastor\n3. Felip Riera del Castillo\n4. Josep Marrugat Camañes\n5. La FAF presenta la seva aposta per a l'e-Euro...\n6. Tercer lloc i podi d'Àlex Rius al gegant FIS ...\n7. La individual de la Comapedrosa Andorra...\n8. El primer Grand Slam\n9. El grup de folklore portuguès canta les ...\n10. El Consell engega la creació d'un marc ...


ATENCIÓ: Troben artefactes explosius en un garatge de Flix ~ EbreDigital.cat\nAhir a primeres hores de la tarda van trobar dos artefactes explosius en un garatge situat al Carrer la Pau del barri de Les Casetes de Flix. Primer de tot van arribar els Mossos d’Esquadra que van acordonar la zona i desallotjar la casa veïna per precaució. Més tard van arribar els agents de la Unitat Tedax-NRBQ per fer-se càrrec de les dues peces. L’avís es va donar cap a dos quarts de cinc de la tarda, quan una dona estava netejant el garatge i va trobar a l’interior d’una caixa dues peces de la Guerra Civil.\nEls experts del Tedax van veure que estaven molt deteriorades perquè eren de ferro. Una era una granada de mà de procedència polonesa, i l’altra era part d’una granada de morter, a la qual li mancava un tros. Les dues les va utilitzar l’exèrcit republicà durant la Guerra Civil. Els agents van prendre les dues peces i des de Mossos s’indica que qualsevol persona que trobi una artefacte no el toqui i que truqui al 112.


Escola Sant Medir de Barcelona - Lema del curs 2020-21\nLema del curs 2020-21\nEns hem proposat deixar de banda els adjectius negatius. Comencen a fer ja molta nosa aquells mots que volen fer d’aquest, un curs “complicat”, “difícil”, “incert”, “preocupant”. Ens hem proposat obviar-los i alçar la mirada, fer una reflexió i compartir-la.\nAquest any el lema no podia ser un altre que el que us presentem: Acompanyem-nos. I l’hem volgut deixar en aquest temps verbal, no tan imperativament, sinó en format crida. És un lema potent, contundent, imprescindible en aquests temps que corren. Fem-nos companyia, omplim els buits que vam deixar uns mesos enrere. Retrobem-nos. Perquè no creixem, ni aprenem, ni descobrim el món tot sols.\nI la companyia es consolida dins la mateixa classe. Hem hagut d’aprendre que allò que perjudica de manera individual repercuteix en el grup i al mateix temps a la resta de l'escola. La consciència social és la consciència de grup. Si soc responsable, ajudaré al grup. Si em cuido, cuidaré al grup. Ser company adquireix una dimensió pedagògica molt forta i, al mateix temps, molt vital.\nAquestes mirades que han pogut transmetre les ganes de tornar, d’aprendre, de retrobar-nos per damunt les mascaretes són les que tindrem ben presents al llarg del curs.\nEns cuidarem, no restarem sols, ens farem molta companyia.\nCreat el 13 Setembre 2020


Jordi Basté rep l'alta mèdica per coronavirus\nEl presentador d'El Món a Rac1 va ser diagnosticat el passat 17 de març\nper Redacció diumenge, 19 d’abril 2020 - 17:18h\nEl presentador d'El Món a Rac1, Jordi Basté, ha anunciat aquest diumenge, 19 d'abril, que ha rebut l'alta mèdica pel contagi del coronavirus. El periodista va ser diagnosticat el passat 17 de març, el quart dia de confinament, i també va fer ús de les xarxes per anunciar-ho. Aleshores Basté va assegurar que no eren «dies fàcils» però que es trobava bé, però avui, finalment ja pot celebrar haver superat la malaltia.\n«Dia gris però feliç. Ja tinc l'alta 33 dies després. Confinats però avui la pluja a casa meva és ben rebuda. Demà llençaré les escombraries com si fos la celebració del dinar de Nadal. Que tinguem sort», ha expressat el presentador radiofònic. Des del passat 17 de març ha conduït el seu programa matinal des de casa, ja que li van instal·lar un petit estudi de ràdio.\nEl dia del seu diagnòstic, va demanar «posar en valor la sanitat del país». «El pitjor no és que hagi d'estar 15 dies tancat a casa, sinó que no podré abraçar ningú durant aquests dies», deia.\nDia gris però feliç. Ja tinc l’alta 33 dies després. Confinats però avui la pluja a casa meva és ben rebuda. Demà llençaré les escombraries com si fos la celebració del dinar de Nadal. Que tinguem sort.\nUna publicación compartida de Jordi (@jordibaste) el 19 Abr, 2020 a las 6:09 PDT


12.000 bitllets de viatge perquè els joves de 18 anys descobreixin Europa durant el 2019 - Hiperbòlic - Revista digital jove i universitària\nLa Comissió Europea va llançar la segona convocatòria de DiscoverEU. Hi ha temps fins a l'onze de desembre al migdia per als joves europeus de 18 anys, que podran inscriure's per aconseguir un bitllet, que els permetrà viatjar per Europa aquest estiu\nEl comissari d'Educació i Cultura, Tibor Navracsics, ha afirmat que: "És magnífic constatar que els joves tenen una nova oportunitat per descobrir les cultures i tradicions europees, i conèixer què significa la diversitat europea fent amics que no haurien conegut sense aquest viatge. La primera ronda de la iniciativa va mostrar que els joves guanyen confiança en ells mateixos i habilitats com ara l'aprenentatge de llengües, o la iniciativa. La iniciativa DiscoverEU és molt més que un viatge, va d'aprendre sobre la vida"\nAquells joves interessats a participar-hi poden apuntar-se a través del Portal europeu de la joventut on hauran de registrar-se i explicar els seus plans de viatge. Els sol·licitants també hauran de respondre un qüestionari sobre la diversitat i la cultura europea, les iniciatives europees dirigides als joves, les eleccions al Parlament Europeu i sobre aquesta segona convocatòria del programa #DiscoverEU. Els joves seleccionats podran viatjar entre el 15 d'abril i el 31 d'octubre del 2019 durant un màxim d'un mes.\nEls sol·licitants escollits podran viatjar sols o en un grup de fins a cinc persones que tinguin 18 anys. Com a norma general viatjaran amb tren, tot i així, per assegurar-los l'accés a tot el continent, els participants també podran fer servir altres mitjans de transport com ara autocar, ferry o, excepcionalment, avió si és necessari. Això farà que els joves puguin arribar a llocs remots o illes que formen part de la UE.\nCada estat membre compta amb un nombre de bitllets en funció del seu volum de població.\n#DiscoverEU es va llançar el juny del 2018 amb un pressupost de 12 milions d'euros. Fins ara ha permès que 15.000 joves viatgessin per tota la UE. L'objectiu és brindar-los l'oportunitat d'explorar el continent i descobrir el seu patrimoni cultural, conèixer persones d'altres països, aprendre d'altres cultures i sentir què vol dir ser europeu.


El Pla d’Emergències del Concurs de Focs de Blanes clou les Jornades de Seguretat Pública de Catalunya | Blanesaldia\nPublicat el 11 d'octubre, 2014 - 06:22 CEST\nEl Pla de Seguretat i Emergències del Concurs de Focs d’Artifici de la Costa Brava que es fa a Blanes va cloure les Jornades sobre el Sistema de Seguretat Pública de Catalunya que es van celebrar el pasat dijous a les escoles de Policia de Catalunya, Bombers i Protecció Civil, a Mollet del Vallès.\nEs tractava de la segona sessió, que també va analitzar el Mercat de Música Viva de Vic, després que a la primera jornada del 25 de setembre es va tractar el Carnaval de Sitges i la Fira de Teatre de Tàrrega. Totes dues sessions s’han allotjat a l’ISPC, a les dependències on hi ha les Escoles de Policia, Bombers i Protecció Civil de Catalunya.\nLa ponència de Blanes la va encapçalar el responsable del Pla de Seguretat i Emergències del Concurs de Focs, el cap de Protecció Civil Josep Lluís Pouy. Per completar tots els aspectes que contempla el pla, també van intervenir el cap de la Policia Local de Blanes, l’inspector Joan Garcia; el cap de Seguretat Ciutadana de l’ABP de la Selva Litoral, el sergent Santi Serra; el cap del Parc de Bombers de Lloret de Mar, Josep Salmoral; i el coordinador d’Operacions de la Unitat d’Intervenció i Suport del SEM, Alberto Anguera. Completaven l’extensa delegació blanenca l’alcalde de Blanes, Josep Marigó, qui també va intervenir al llarg de la sessió.\nJornades dirigides a càrrecs electes i tècnics municipals\nLes Jornades sobre el Sistema de Seguretat Pública de Catalunya que se celebren des de fa set anys tenen l’objectiu d’aprofundir en el coneixement d’aquest aspecte per tal de crear sinergies que facilitin la col·laboració en qüestió de seguretat i emergències entre els cossos d’aquest àmbit i els representants i tècnics municipals. Per aquest motiu, estan adreçades a càrrecs electes i tècnics municipals, havent comptat aquesta segona sessió celebrada ahir amb prop d’un centenar d’assistents.\nEnguany, les jornades han abordat la gestió i la coordinació integral dels diferents àmbits d’actuació de l’emergència, en base a esdeveniments reals de diferents municipis de Catalunya. Per això, les dues sessions han tingut un caràcter eminentment pràctic i s’han analitzat els dispositius organitzatius i de seguretat de destacats esdeveniments d’arreu del país.\nEl dispositiu del Concurs de Focs de Blanes, únic a l’estat espanyol\nDurant la cloenda de les jornades, que van encapçalar la directora de l’ISPC, Núria Aymerich, i el director general de Protecció Civil de la Generalitat de Catalunya, Jordi Aurich, tos dos van destacar la importància del coneixement i la prevenció. En aquest sentit, Aurich també va remarcar en relació al Pla de Seguretat i Emergències de Blanes que el seu dispositiu és únic a l’estat espanyol i, per tant, és un exemple molt a tenir en compte no tan sols a Catalunya.\nEl què el fa singular és que, per garantir la seguretat del gran nombre de públic que mou el principal ingredient de la Festa Major de Blanes es redacta el Pla d’Autoprotecció, d’àmbit nacional, i el Pla de Seguretat i Emergències, d’àmbit estatal, ja que l’esdeveniment inclou la manipulació d’explosius. Aquest 2014, per quarta edició consecutiva, s’han aplicat les mesures del Reglament de Pirotècnia i Cartutxeria, després que la obligatorietat a l’estat va entrar en vigència tot just l’any passat.\nUna d’aquestes noves mesures és que els efectes pirotècnics no poden superar un màxim de 180 mm de calibre en funció de la distància que es llencen i en relació a on estan situats tant el públic com les edificacions. Cal recordar que al concurs de Blanes s’havien arribat a disparar efectes que mesuraven fins a 400 mm de calibre. El què no ha disminuït és la càrrega explosiva, que cada nit pot arribar a voltar entre els 1.000 i els 1.700 quilos de material.\nD’altra banda, es tracta d’un pla multidisciplinari, ja que hi participen efectius de diversos cossos de seguretat i emergències, tal i com va quedar palès ahir durant les jornades. Això fa que pugui ser aplicable en casos molt extrems on faci falta la intervenció de diversos especialistes.\nUn pla que mobilitza cada nit prop de 200 efectius policials i sanitaris\nEl Pla de Seguretat i Emergències mobilitza cada jornada en què es fa el Concurs Internacional de Focs d’Artifici entre 150 i 200 efectius: agents policials, bombers, tècnics sanitaris, equips de suport d’emergència i de logística. Tot això sense comptar els recursos materials, amb vehicles terrestres i aquàtics d’emergència que inclouen entre 10 i 12 ambulàncies cada nit. Tots ells s’estructuren en diversos grups d’actuació per controlar i tenir coberts tots els possibles riscos.\nEl dispositiu està format pel Grup d’Ordre, on hi ha Policia Local, Mossos d’Esquadra, Guàrdia Civil i Seguretat Privada. També hi ha el Grup Sanitari, amb el Servei d’Emergències Mèdiques, el Consorci Sanitari de Catalunya, Creu Roja, el Servei de Vigilància Salvament i Socorrisme municipalitzat i la col·laboració de SERVIMED. Per la seva banda, al Grup d’Intervenció hi ha els Bombers de la Generalitat, i en el Grup Logístic diversos efectius que vetllen per la instal·lació de tanques, l’avituallament, el tancament de l’enllumenat públic i altres detalls.\nRespecte l’especialització i el renom que ha arribat a assolir el Pla de Seguretat i Emergències de Blanes en tots els nivells, el cap de Protecció Civil, Josep Lluís Pouy, s’ha mostrat taxatiu: ”En el nostre àmbit hi ha una màxima que diu que ‘la seguretat és la base de l’èxit de qualsevol esdeveniment’. Blanes ha fet seva aquesta dita i l’aplica des de fa molt de temps”.\nPer introduir la ponència del Pla de Seguretat i Emergències del Concurs de Focs d’Artifici es va projectar un vídeo elaborat amb imatges del Servei de Comunicació de l’Ajuntament de Blanes. Per a la producció d’aquest vídeo s’ha comptat amb el suport de diversos particulars que van contribuir que fos possible.\n102 fotografies han concorregut al 20è ‘Concurs Focs i Festes’ de Blanes\n120.000 espectadors omplen Blanes la primera nit del Concurs Internacional de Focs…\nPublicat en Associació Amics, Blanes | Etiquetat focs, Pla, seguretat\n← El Consejo de Ministros aprueba el Reglamento General de la Ley de Costas Santa Coloma de Farners acollirà un postgrau d’educació i modificació de conductes canines →


Silvino Martínez Martínez 81 Bellcaire d'Empordà 14/12/2019 Ampliar informació(+)\nVa morir dimecres passat, als 81 anys. Vivia a Bellcaire d'Empordà. Casat amb Rosario Cabrera Izquierdo i deixa tres fills. Exèquies, avui, a les 12 del migdia, a la parròquia de Bellcaire d'Empordà.\nVa morir ahir als 74 anys. Era natural de Montemolin (Badajoz) i vivia a Figueres / Llançà. Vídua d'Eusebio Martínez Fallas i deixa sis fills. Exèquies, avui, a les 11 del matí, a la sala de cerimònies de Funerària Empordanesa-Áltima de Figueres.\nJosep Creixell Ametller 90 Pals 14/12/2019 Ampliar informació(+)\nVa morir ahir, als 90 anys. Vivia a Pals. Casat amb Margarita Hontangas Cuenca i deixa dos fills. Exèquies, avui, a les 4 de la tarda, a la parròquia de Sant Pere de Pals.\nMargarita Cayla Tarrés 86 Sarrià de Dalt (Sarrià de Ter) 14/12/2019 Ampliar informació(+)\nVa morir ahir, als 86 anys. Vivia a Sarrià de Dalt. Casada amb Joan Roura Trull i deixa dues filles. Exèquies, avui, a les 4 de la tarda, a la parròquia de Sarrià de Dalt.


Un tomb pels centres emissors valencians (III): el Bartolo – ELXMÈDIA\nHèctor / Eloy 03/04/2021 04/04/2021\nReprenem les nostres aventures tractant de descobrir des d’on emeten les diferents ràdios i televisions d’arreu del territori valencià. En esta ocasió posem rumb cap a les comarques del nord per a visitar el centre emissor del Bartolo, que n’és un dels principals i dona servei a una part considerable del territori. La visita s’ha hagut de fer en dos ocasions amb setmanes de diferència. Les condicions pandèmiques van propiciar un tancament perimetral i, a més, cal sumar-hi una forta nevada al pic del Bartolo que impedia poder realitzar mesures d’una forma normal.\nEl Bartolo, un centre caòtic\nEstem davant del principal centre emissor de les comarques del nord. Hi trobem infinitat de serveis: TDT, FM, WiMAX, repetidors de radioafició, serveis de radiotaxi… i no és debades: el Bartolo té una situació privilegiada. A uns 740 msnm i a uns escassos 3,5 km de la costa la visibilitat és extraordinària, sense cap obstacle que impedisca les ones arribar allà on deuen.\nSituat al nord de la ciutat de Castelló de la Plana, arribar al Bartolo és senzill si agafem la carretera N-340a. De seguida s’hi visualitzen els senyals que dirigeixen cap al Desert de les Palmes, el parc natural on es troba. S’ha d’anar alerta a l’hora de pujar per la gran quantitat de ciclistes que hi ha. Les corbes són molt tancades i la visibilitat és reduïda: cal ascendir tranquil·lament.\nEl primer viatge el vam fer el dia 2 de gener, per a estrenar bé l’any. Després d’arribar a l’aparcament situat al costat del centre d’espiritualitat, vam començar la pujada. A simple vista ja distingíem la creu i totes les torres, de les quals diferenciàvem dos grups.\nVisió general del Bartolo. Distingim dos grups de torres.\nLa pujada va durar uns tres quarts d’hora. El dia havia eixit inusitadament clar i la visibilitat era excel·lent, i en arribar dalt vam comprendre de seguida per què el Bartolo concentra tantes emissions de radiocomunicacions: deu ser dels pocs llocs des d’on es pot albirar simultàniament el Penyagolosa, Morella i els parcs eòlics dels Ports i el Matarranya, el Delta de l’Ebre, les Columbretes i el Montgó.\nDesprés de retornar a la realitat, vam posar-nos mans a l’obra amb allò que ens interessa: esbrinar els serveis ubicats en cada caseta. Decidírem començar pel grup de torres més proper a la capital de la Plana, que està format per 6 torres alineades de sud-oest a nord-est.\nPlànol general de les casetes que hi ha al Bartolo.\nEl primer emplaçament que ens trobem només arribar dalt (caseta 8) és el de la COPE, una gran caseta blanca i de la qual ixen nombrosos coaxials cap a una torre situada uns metres més a dalt.\nEstat actual de la caseta de la COPE (núm. 8) i inauguració de l’emissor, extreta del documental «50 años de COPE Castellón».\nMàstil de la COPE (núm. 8).\nA la torre observem uns quants dipols enfasats en forma de X per a dotar a les emissions d’una polaritat mixta. També hi ha un parell d’antenes per a enllaçar cap als estudis situats a Vila-real.\nJust al costat nord-est de la gran caseta de la COPE en trobem una altra molt més xicoteta (caseta 7), fins al punt que té la torre i els comptadors elèctrics a fora i sense cap classe de tancament perimetral.\nTorre des d’on suposadament emeten Spektra i altres (núm. 7).\nNo se sentia cap soroll, però ens va cridar l’atenció que a la torre hi havia un panell de TDT lluentíssim i d’un color roig molt intens; i quant a FM, una Yagi i quatre dipols. Com que el múltiplex pirata més nou de Castelló és el que entre altres conté Spektra TV, deduïm que emet des d’eixa caseta i potser també la ràdio corresponent, però no molt més i a poca potència, ja que no hi ha ventiladors en funcionament.\nEsta caseta (núm. 9) podria ser de PRISA.\nDesprés de la caseta de COPE, caminant cap al sud-oest en trobem una altra (caseta 9, potser de PRISA?). Es tracta d’una caseta de color verd, on comptem fins a quatre antenes Yagi dirigides cap a la Plana, una enorme parabòlica per rebre senyal de satèl·lit i un parell d’antenes dedicades per a radioenllaços.\nLes instal·lacions d’Atresmedia (núm. 10) compten amb un generador a combustible.\nTrobem a continuació la gran creu de formigó i, al costat, una caseta verda (10) i una torre amb dipols. L’estructura de la torre i caseta ens recorda molt a les que vam trobar en les instal·lacions d’Atresmedia d’Alginet. En esta torre, els elements radiants no miren només cap a la Plana, sinó que també ho fan cap al nord, atorgant així un feix cap a les comarques dels Ports i el Baix Maestrat. També disposa d’antenes sectorials de telefonia mòbil (Vodafone) i, naturalment, de radioenllaços dirigits cap a la ciutat.\nSi seguim un poc més endavant (sí, hi ha moltes instal·lacions!), trobem a la nostra dreta una caseta blanca (11) amb una torre composta per diversos elements radiants de diferent tipus: dipols, dipols en forma circular, dipols creuats i antenes Yagi. Vam veure tota classe d’aparells escampats per terra, fins i tot diversos antics panells de televisió que potser podrien ser de quan Localia emetia en analògic.\nEmplaçament 11, amb panells de televisió per terra. Arribats a este punt ja comencem a pensar que hi ha massa casetes per a tan poques ràdios.\nJa en l’extrem sud-oest d’este grup de torres, hi ha una última caseta (12 al plànol) pertanyent, pensem, a l’Ajuntament de Castelló de la Plana. Des d’esta ubicació imaginem que emetia la ràdio universitària de l’UJI i es presten o es prestaven serveis de comunicacions per a la policia local.\nAixí, a mesura que passàvem per les diferents torres, vam anar prenent mesures mitjançant un portàtil, un SDR, un tros curt de cable coaxial com a antena i tres atenuadors de 20 dB cadascun, de tal manera que les emissores rebudes amb més potència tenien més probabilitats d’eixir des de la torre en qüestió. Abans de començar a mesurar, ens preguntàvem com era possible que hi hagués tal quantitat de torres per a tan ‘poques’ ràdios emetent. No tardaríem massa a comprendre què estava passant.\nA continuació, vam dirigir-nos cap a l’altre grup d’antenes, el plat fort de la jornada: la part del cim, on podem comptar fins a 8 torres (incloent-hi l’emissor principal de Cellnex) ben juntes en una àrea reduïda.\nA mesura que es puja pel camí cap a l’emissor principal, es veuen a la banda esquerra tres casetes. La primera d’elles (caseta 6) ha de ser la d’ACPV, ja que ara té cartells de Cellnex. Consta d’una torre amb dipols enfasats, també alguns en forma de X, i panells de TDT. Hi trobem també grans antenes de radioenllaços mirant al Caro i a Calicanto, a més d’algunes antenes de recepció de satèl·lit que podrien ser senyal que s’han emés altres continguts des d’allà. A més, també hi veiem diverses antenes de WiMAX.\nTorre d’ACPV (núm. 6), des d’on s’emetia TV3. Es poden observar les grans antenes que enllaçaven amb el Caro i Calicanto.\nLa següent caseta (núm. 5) és d’Iberdrola, i vista des del camí pareix una casa normal amb porta i finestres. Comprovem amb decepció, però no amb sorpresa, que estes instal·lacions alberguen també antenes de TDT, quasi segur pirates.\nA l’esquerra, instal·lacions de la Generalitat Valenciana (núm. 4).\nA la tercera caseta (núm. 4) trobem una torre que, per les antenes que té, ha de ser la de la Generalitat Valenciana. A més de dipols i antenes Yagi per a FM i panells descolorits de TDT, trobem una quantitat de radioenllaços més gran que el que es podria esperar, a més d’alguns monopols. Això és perquè, a més de transportar i emetre els senyals de l’espai públic de comunicació de les valencianes i els valencians, les instal·lacions de la Generalitat estan dedicades també al 112 i a la xarxa Comdes, tal com hem mencionat ja en altres articles.\nLes dues torres de Cellnex (núm. 1).\nA mà dreta podem vore, al costat del vèrtex geodèsic, la caseta principal de Cellnex (caseta 1). És ben gran i, com al Vedat, inclou una vivenda, romanalla dels temps en què hi havia un tècnic permanentment a l’emissor. La instal·lació consta de dos torres, una d’emissió i una altra d’enllaços. Ens centrem en la torre més gran, on hi ha nombrosos panells de TDT, tots ells enfasats i posicionats de forma omnidireccional, cobrint els 360°. El mateix ocorre amb les antenes d’FM en forma de panell que hi trobem pocs metres avall. Des d’esta torre s’emeten tots els múltiplex estatals i el múltiplex local (TL03CS). De ràdio hi trobem les emissores d’RNE i un parell de privades, com veurem un poc més endavant.\nFinalment, hi ha un parell més d’instal·lacions. Al costat de la caseta de la Generalitat i damunt d’una paret vertical que oferix una vista espectacular, trobem les instal·lacions de l’URE (caseta 2), amb els repetidors de radioaficionats corresponents en VHF i UHF.\nVisió general, d’esquerra a dreta, de la torre de la Generalitat (núm. 4), el repetidor d’URE Castelló (núm. 2) i les emissores coubicades amb l’URE (núm. 2 també).\nEns va cridar molt l’atenció trobar-hi dos torres: una d’elles correspon als repetidors i, inexplicablement, hi podem vore dos antenes Yagi com a entrada, cosa que causa que només es puga utilitzar des d’algunes direccions. A l’altra torre podem vore antenes d’emissió d’FM i de TDT, i prop de la caseta observem també una parabòlica blava com les d’HolaWifi. Tot això ens crea fortes sospites que URE Castelló té algun tipus d’acord no massa clar amb l’Imperi i que, per descomptat, deuen emetre les seues ràdios des d’esta caseta de l’URE.\nUn poc més cap a l’est, i ja darrere de la muntanya però al costat de l’URE, arribem a una caseta (núm. 3 al mapa) amb dipols, yagis i panells de TDT que pensem que és la caseta dita “de Marzá”.\nEn primer pla, la caseta de Marzá (núm. 3).\nQuan ens disposàvem a prendre mesures d’este segon grup de casetes, un esdeveniment inesperat va frustrar l’excursió. Estant enmig de totes eixes antenes, el portàtil amb què féiem les mesures es va tornar carabassa, presumiblement a causa de la gran quantitat d’energia de radiofreqüència, ja que el Bartolo és un dels emissors més potents del territori. En concret, el trackpad del portàtil va començar a registrar clics sense parar i va obrir més de 50 instàncies d’SDR#, el programa de visualització de l’espectre. Això causà que Windows es penjara i va caldre una apagada forçosa que va deixar fitxers importants d’SDR# a mig escriure. Quan vam tornar a provar en una ubicació més a cobert dels emissors principals, SDR# no s’iniciava, de manera que no podíem fer res més. Per això i perquè teníem pressa, vam haver d’avortar la missió i vam baixar i tornar a casa amb un regust un poc amarg de faena a mig fer.\nFilomena colpeja fort\nPic del Bartolo nevat.\nA penes una setmana després de la frustrada primera excursió, un potent temporal va sacsejar tot el país. Una gran capa blanca cobria el Bartolo i les autoritats van tallar la pujada, impedint-nos tornar a acabar les mesures que teníem pendents.\nVore el Bartolo nevat sempre és una estampa preciosa, però només unes hores més tard coneixeríem una de les cares amargues d’este temporal. Les temperatures van baixar encara més i començaren a formar-se plaques de gel a les torres. El resultat per a algunes d’elles va ser desastrós. Després de quaranta anys de servei, la torreta de l’URE va cedir, colpejant també la torre que té just al costat on hi ha serveis d’FM i inclinant-la de forma perillosa. El radioclub i el tècnic d’estes emissions van decidir apagar temporalment tots els equips per valorar possibles danys. Si abans hem comentat que a la torre de l’URE hi havia antenes d’HolaWifi, amb l’apagada de les FM ja vam ser plenament conscients de què s’emetia des d’ahí (amb alguna sorpresa inclosa). La caiguda també va provocar desperfectes bastant vistosos en una antena per a radioenllaços de la xarxa Comdes. Desconeixem si s’ha vist afectat el seu funcionament.\nQui va dir que les segones parts no són bones?\nSetmanes després del temporal i del dur confinament perimetral ordenat per la Generalitat Valenciana, estàvem ansiosos de tornar a fer alguna excursió. D’entre moltes opcions (i se’ns acumulen més i més), vam decidir tornar i acabar el que teníem pendent.\nAixí doncs, el dia 13 de març (en dates en què tindrien lloc les festes de la Magdalena) vam tornar cap a Castelló de la Plana. Exactament igual que l’altra vegada, Albert va voler parar al Lidl que hi ha a l’entrada de la ciutat per a comprar l’esmorzar i reposar forces, convertint esta parada matutina en una espècie de tradició cada volta que es passa per la capital de la Plana. Allà es va unir Hèctor a la comitiva i vam pujar xino-xano per la carretera del Desert de les Palmes, no sense que Albert, que conduïa, ens provocara algun esglai. Després vam completar de nou el camí a peu fins al cim del Bartolo.\nLa primera cosa que ens va cridar l’atenció és que totes les casetes de la part del cim excepte la de Marzá tenien a la porta un cartell del parc natural, que volia contactar amb els propietaris. No sabem quina en pot ser la causa.\nNova torre de l’URE instal·lada i efectes col·laterals en la torre de l’Imperi, que està torta, i en un radioenllaç de la GVa, que té un bony notable.\nAra sabíem a què ens enfrontàvem, així que, conscients que el trackpad pogués tornar-se boig de nou, vam anar amb un ratolí extern. Bromes a banda (tot i que no ho és), esta vegada també disposàvem de nou material per fer mesures. Uns dies enrere, Hèctor havia rebut un filtre de rebuig de tota la banda comercial d’FM i, a més, disposava d’un SDR que pareixia haver quedat ensordit. Això ens va vindre de meravella per a fer excursions a repetidors, ja que ens permet rebre els senyals amb major facilitat i sense que saturen el receptor.\nVam dur a terme les mesures de manera sistemàtica: sense tocar els nivells de guany ni cap altre paràmetre, vam parar-nos en diversos punts i vam anotar la potència amb què s’hi rebia cada emissora. A partir de totes eixes dades, de les zones d’ombra que genera la muntanya mateixa i dels suposats diagrames de radiació (a més de factors com les emissores que van apagar quan va caure la torre de l’URE), hem intentat deduir què emet des de cada caseta, i pensem que no anem massa errats.\nEsta vegada vam realitzar les mesures de dreta a esquerra, és a dir, des de Marzá fins a la suposada torre de l’Ajuntament de Castelló. Això sí, amb certa temor que l’ordinador es tornés a quedar penjat per la forta radiació de la torre de Cellnex. No va ser el cas, per sort.\nCaseta 3 (Marzá)\n90,0 Peque Radio – Castelló\n92,2 Ràdio Vila-real / Radio 4G – Castelló\n92,5 Radio Voramar / esRadio – Castelló\n105,4 Radio Marca – Castelló\nCaseta 2 (URE)\n87,7 Radio el Buen Pastor\n94,0 Relax FM\n98,3 Activa FM – Castelló\n100,0 Futura Latina\n101,9 Muy Buena – Castelló\n106,4 Radio Avivamiento\nCaseta 1 (Cellnex)\n89,3 RNE Radio Nacional – Comunitat Valenciana\n90,3 RNE Radio Clásica\n92,8 RNE Radio 3\n95,5 RNE Radio 5 – Castelló\n105,1 Los40 Dance – Castelló\n107,5 Radio María\nCaseta 4 (Generalitat)\n103,7 À Punt\nNo podem distingir si les que pensem que emeten des de la caseta de Marzá no ho fan des de la d’ACPV, però com que a la primera sonaven ventiladors i a la segona no, ens aventurem a dir que no ix cap senyal des de la caseta d’ACPV.\nUna vegada teníem este grup fet, vam desplaçar-nos al següent. Si recordeu el que hem dit abans, a una de les torres hi havia un panell de TDT que feia poc que estava instal·lat i des d’on s’emetia amb tota probabilitat el múltiplex que conté Spektra TV. Doncs bé, cap sorpresa:\nCaseta 7 (Spektra)\n102,4 MDT Radio – Castelló\n107,2 Spektra FM – Castelló\nUns metres més endavant trobem el màstil de la COPE:\nCaseta 8 (Ábside Media —COPE—)\n90,6 COPE – Castelló\n91,7 Cadena 100 – Castelló\nNomés quedaven ja tres torres i teníem clar que una de les casetes al costat de la creu era d’Atresmedia. Abans, però, ens en trobem amb una altra. Efectivament, es tracta d’una torre de PRISA (Radio Castellón).\nCaseta 9 (Prisa – Radio Castellón)\n91,2 SER – Radio Castellón\n94,8 Los40 – Castelló\nNo ens sorprén trobar emissores de Radio Castellón, sinó trobar-ne només eixes.\nEns apropem, ara, a la torre d’Atresmedia. Com en la resta d’ocasions, comprovem amb l’SDR i el filtre de rebuig d’FM què hi ha. Hi trobem les següents emissores:\nCaseta 10 (Atresmedia)\n88,7 Onda Cero – Castelló\n99,2 Onda Cero – Vila-real\n100,8 Europa FM – Castelló\nFinalitzem el nostre recorregut a l’última torre, en la que ja trobem les emissores que queden de Radio Castellón (i alguna més):\nCaseta 11 (Prisa – Radio Castellón (2))\n97,1 Dial – Castelló\n104,7 Kiss FM – Castelló\n105,8 Los40 Classic – Castelló\nA l’última caseta (la de l’ajuntament) no sembla que emeta cap ràdio FM.\nResulta com a mínim curiós que el grup audiovisual més gran de Castelló tinga les seues emissores a diferents emplaçaments: dos que pareixen ser de la seua propietat i, per últim, Cellnex (on es troba Los40 Dance).\n88,4 Código FM\n94,4 Remember FM / La Maxi Radio – Castelló\nDesprés de fer totes les mesures i comprovacions, trobem algunes absències: d’una banda, Código FM al 88,4 es trobava apagada. No és estrany, ja que esta emissora es troba durant dies i setmanes apagada: quan torna és només per funcionar durant unes hores.\nL’altra gran absència és la portadora que hi ha al 88,0. No estava a cap dels emplaçaments. Al principi vam pensar que, potser, fóra una coincidència i estigués apagada. De totes maneres, mai està de més comprovar-ho, així que vam connectar-nos a l’SDR remot que té Hèctor i allà estava, arribant com un tro. Desconeixem on es troba, però ha de ser un lloc privilegiat i emetre amb potència per arribar a les comarques de més al sud, tal com s’ha comentat alguna vegada a l’ELXMÈDIA Xat.\nLa tele no es deslliura de l’examen\nEl llarg període de temps que ha passat des que vam fer la darrera excursió ens ha permés, com déiem abans, millorar el nostre equipament. Una d’eixes millores ha sigut l’adquisició d’un mesurador de camp sense massa pretensions que ens servix per a fer amb la TDT una cosa pareguda a la que fem amb les ràdios FM.\nCom que la TDT emet a freqüències més elevades, les ones es comporten de manera diferent. Així, no són tan propenses com l’FM als fenòmens de difracció, i el fàding espacial es nota molt més: allò que en un lloc es rep d’una manera, dos metres més enllà es rep prou diferent. Llavors, amb la TDT no hem sabut localitzar des de quina caseta emet cada múltiplex, perquè damunt tots els panells de TDT es troben a l’àrea del cim excepte el de Spektra, que sí que s’ha pogut distingir.\nLa potència és suficient perquè només haja calgut el mesurador de camp sense cap tipus d’antena.\n21 474 RGE2\n22 482 RGE1_VAL\nLa 1 – Comunitat Valenciana\nLa 1 SD – Comunitat Valenciana\nRNE Radio Nacional – Comunitat Valenciana\nRNE Radio 5 – València\n23 490 Pirata\nDragoi TV Romania\nCanal Cultura Gitana (carta d’ajust)\n25 506 MPE5\n34 578 Pirata\n35 586 MPE3\n38 610 MAUT_VAL\n39 618 Pirata\nTV Nacional 7\nRadio Test 1 (Pepe Radio)\n40 626 MPE2\n41 634 Pirata\nTV Onda 4\nLogos TV (sense emissió)\n42 642 TL01CS\n46 674 MPE1\n48 690 MPE4\nEs pot comprovar que, tot i que hi ha alguns múltiplex pirata, no n’hi trobem ni de lluny tants com a València.\nDesprés de tanta estona a dalt del Bartolo, vam començar a baixar xino-xano cap a on havíem deixat el cotxe, que eren quasi les 2 de la vesprada i la gana ja apretava una miqueta. Vam dinar a l’ermita de la Magdalena i vam pujar al Castell Vell per a fer DX. La veritat és que vam fer bones caces tant en FM com en AM, com ara algunes emissores algerines, algunes balears i —sorpresa!— la que a l’ELXMÈDIA Xat anomenem “Radio Exterior de Castellón” (l’emissió en OM de Radio Castellón, que no es capta a Castelló però sí a Michigan, EUA). El dia no podia anar millor, fins que furonejant on no havíem pensat abans ens vam endur alguna sorpresa.\nDotors en les bandes d’enllaços\nUna de les coses que teníem pendents des de fa temps era la captura dels enllaços analògics d’alguns dels canals locals que conformen els múltiplex pirata. Disposats a trobar-los, Albert va desplegar el seu dipol i va connectar l’SDR a l’ordinador. Després d’escanejar per diferents bandes, va arribar als 1600 MHz, on sí que en va trobar, d’enllaços, però no els que n’esperàvem.\nEn comptes de trobar enllaços de televisió, ens vam topar amb un bon grapat de diferents ràdios, on alguns d’ells estaven duplicats. També vam trobar-nos amb un mort vivent.\n863,4 RNE Radio 5 – Castelló\n863,54 RNE Radio Nacional – Comunitat Valenciana\n865,5 COPE – Castelló\n867,6 RNE Radio 5 – Castelló\n1661,9 Los40 – Castelló\n1664,8 Vox UJI Ràdio\n1665,1 Onda Cero – Castelló\n1666,4 SER – Radio Castellón\n1667 Europa FM – Castelló\n1667,55 SER – Radio Castellón (emissió en mono)\n1668,2 Onda Cero – Vila-real\nVox UJI Ràdio, la ràdio universitària (batejada abans que el partit polític existira), va deixar d’emetre per FM fa més de 5 anys. Tanmateix, ahí ens la vam trobar: en la banda de radioenllaços transportant fins i tot l’RDS. Com que no donàvem crèdit, vam comparar el que sentíem amb l’emissió online per si era algú reutilitzant equips de l’UJI, però coincidia. Quan Vox UJI Ràdio apagà en l’FM, a algú se li va oblidar apagar el radioenllaç, i encés continua sense ningú que el reba, balafiant energia i diners públics.\nPel que fa a la resta, ens va sorprendre trobar tantes emissores que pugen el senyal per radioenllaç analògic, tot i que potser en alguns casos pot tractar-se de redundància per a un enllaç principal via IP. Algunes emissores apareixen per duplicat, presumiblement per a enllaçar tant al Bartolo com a les instal·lacions d’OM.\nFet tot això, i en vista de l’hora que era, vam començar a baixar, que a més teníem ja el cap com un bombo de pensar tanta estona en ràdios, televisions, freqüències i antenes. A més, excepte en el cas d’Hèctor, encara quedava una horeta de viatge cap a casa. Òbviament, no sense abans parar de nou al Lidl de Castelló per a berenar: el que va davant va davant.\nEn primer lloc, volem reconéixer la paciència i l’interés de qui ens llig per haver arribat al final després de tremenda turra. Se’ns ha quedat un article llarg, però és el que passa quan anem al que és pràcticament l’únic emissor de quasi tota una província i hi mirem moltes coses.\nJustament per eixe motiu ja sabíem de bestreta que el Bartolo era el punt d’emissió de bàsicament totes les ràdios que donen servei a Castelló de la Plana, de manera que els principals coneixements que extraem de l’excursió són relatius a la millora de les tècniques que utilitzem per a obtindre la informació que volem.\nTanmateix, hem aconseguit esbrinar en quasi tots els casos la caseta que alberga cada emissora. Quant a coses destacables o sorprenents, podem citar que Prisa tinga les seues emissores escampades per tot el Bartolo amb 3 casetes diferents, el “mort vivent” que és el radioenllaç de Vox UJI Ràdio, i també l’absència al Bartolo de la potent portadora dels 88,0 MHz. Caldrà seguir investigant. Ja contarem les troballes que fem, junt amb les visites a Orpesa i la Vall d’Uixó que hem dut a terme ja. Fins a la pròxima entrega!\nLes fotos són d’Albert i d’un membre d’URE Castelló.\nEtiquetes BartoloCastellóCellnex TelecomCentres emissorsDesert de les PalmesEmisoras MusicalesEmissions sense llicènciaFMGeneralitat ValencianaIberdrolaMarzáRadioenllaçosSpektraUn tomb pels centres emissors valenciansUREVodafoneWiMAXWISPXarxa Comdes


Carta a Irene Rigau: 'La ben plantada'\nCarta a Irene Rigau: 'La ben plantada'0\n824 12/12/2012, 09:18 | Ara.cat. ALBERT OM\nQuina parella, vostè i el ministre Wert. La ben plantada contra el toro desbocat. La dona catalana educada, ferma i ressentida enfrontant-se a la prepotència de la cort castellana. Per si quedava algun dubte, ara ja sabem qui té el càrrec de consellera assegurat al nou govern Mas.\nEl seu és un cas per estudiar. Sortirà reforçada d'una legislatura en què ha demanat millors resultats a l'escola catalana oferint-los menys mestres, menys recursos, sous més baixos i més alumnes per aula. Les retallades de CiU han castigat amb duresa dos sectors tan sensibles a Catalunya com la sanitat i l'ensenyament. Però mentre que a Boi Ruiz això li haurà costat la carrera política, vostè se n'haurà sortit sense despentinar-se. Ha trobat en el ministre Wert el seu millor aliat per acabar bé el mandat, però és innegable que hi ha uns mèrits personals previs.\nFa la sensació que, per més doloroses que fossin les retallades, la consellera d'Ensenyament no s'ha amagat mai. És una persona que no defuig el cara a cara amb la gent a qui no agraden les seves polítiques. Com si parlant amb ells els pogués convèncer un per un. L'avala la seva trajectòria en el camp educatiu. Ha fet classes a parvulari, a primària, a secundària i a la universitat. Aquest és el seu món des de fa quaranta anys. Sap de què parla, es creu el que diu i ho defensa amb passió i amb tossuderia. No és una tecnòcrata de les que es porten ara, que pren les decisions més polèmiques i s'amaga al despatx fins que hagi passat el temporal.\nHi ha alguna cosa en el seu aspecte físic que condiciona la imatge que tenim de vostè. S'assembla a les nostres tietes, a un personatge costumista de La Cubana, fins al punt que si volguéssim parodiar la dona tradicional catalana de mitjana edat, segurament la dibuixaríem a vostè. Però quan després la veiem actuar, ens adonem que no respon a aquest arquetip. És el que vostè ha dit tantes vegades: "Els que em coneixen saben que no sóc tan carca com em pinten".\nTé aquella capacitat empàtica tan pròpia del pujolisme de ser la primera de les mestres quan parla amb una professional de l'ensenyament i la primera de les mares quan a davant hi té pares d'alumnes. Porta molts anys en política, però no ha agafat cap dels pitjors tics d'alguns dels seus companys. De Rigau només n'hi ha una. I tot fa pensar que hi serà per uns quants anys més.\nEls resultats de les eleccions fan pensar que no tothom que ara està contra el ministre Wert està, automàticament, a favor de les polítiques de la conselleria d'Ensenyament. De la mateixa manera que no tothom que va anar a la mani de l'11-S va votar el president Mas.


Miniexcavadora Kubota U17 - Obres públiques - Miniexcavadora\nMiniexcavadora: de fàcil manteniment i seguretat pedregada a l'operari\nKubota incorpora un sistema antirrobo al model O17-3a de 1.650 kg. Amb motor Kubota I-TVCS, aquesta miniexcavadora obté una potència excel·lent, bajísimas vibracions i un reduït consum de combustible.\nAquesta màquina pot dur a terme un ampli ventall d'obres ja que, reduint l'amplària del tren de rodatge, pot accedir en espais reduïts i, en ampliar-ho fins als 1.240 mm, pot obtenir major estabilitat. En els treballs més exigents, aconsegueix una gran profunditat i abast d'excavació.\nLa seguretat per a l'operari està garantida amb les estructures antivuelco i caiguda d'objectes, Rops i Fops. A més del seu fàcil manteniment, la protecció dels flexibles redueixen les avaries i augmenten la vida de la màquina.\nÉs important afegir que a la potent força de translació que té aquest model, és un dibuix de les erugues de goma, que ha reduït les vibracions en el desplaçament.


Radiacions: Llet i cabres\nLlet i cabres\nDe petits, a casa, bevíem llet de cabra, de les cabres que tenia el meu pare. Ara ho escric i sembla que parli de molt lluny, oi? Però no, no sóc gaire gran ni gens neorural. Aquella llet era altament saborosa i recordo com un trauma el final de la mamella –eh quina metàfora?– quan a casa van deixar de tenir cabres i vam haver d'acontentar-nos amb els brics de llet normal que, de primer, resultava altament aigualida. L'altre dia, vaig menjar una amanida que duia uns germinats de soja i vaig estendre una estranya associació amb la llet de cabra. Com per oposició d'idees. Els germinats de soja em semblen una cosa més propera a herbam per al bestiar. A pesar del gust insípid, el mateix gust que li vaig trobar una sola vegada a la llet de soja, el producte ha obtingut una veneració extrema. (Per seguir llegint, vés cap aquí)\nPublicat per Anna Ballbona a 5:04


La Catalunya lliurepensadora de Santiago Castellà | Blog Espai de Llibertat\nLa Catalunya lliurepensadora\nAbril 2011 - Laïcitat - Autor/s: Santiago Castellà\t- 1 comment\nFa un temps em feien arribar que, entre l’staff de l’MLP, la gent que pul·lula per l’ediﬁci del carrer d’Avinyó, corria el comentari que, darrera les aparences, “el Santi no és tan seriós i formal com semblava”. Efectivament, no ho sóc, sempre he pensat, intuïtivament, que la vida no dóna per prendre-se-la massa seriosament: per a cadascú, o potser millor no generalitzar; per a mi, la vida, des dels seus inicis, és un projecte força malaurat. Hi ha un poeta de la generació dels 50, la generació més propera dels Goytisolo, Gil de Biedma, Barral, Alberto Oliart, Gabriel Ferraté… Un d’ells, l’Alfonso Costafreda, de qui quasi tota la seva obra està publicada de forma pòstuma per Tusquets, en la seva dessacralitzadora i llibertària col·lecció “Nuevos Textos Sagrados”, que juntament amb la col·lecció “Malditos” són les dues gran referències intel·lectuals de Tusquets per a la ﬁ del segle XX –no estic segur si també per als inicis del XXI-. Doncs bé, l’Alfonso Costafreda té un poema duríssim que comença dient.\n“Vida tan malograda no debiera contarse, // a quien hablar con que lenguaje“ i continua dient, com a nàufrag en la intempèrie d’un univers inintel·ligible que “De haber verdades o razones o respuestas, // para mi mismo las tuviera.“\nPerò al moment, i amb aquell lleu panerotisme dels que són generosos perquè necessiten sentir-se estimats, acaba dient: “Si delicada o poderosa // pudiera mi mano consolarte, // a ti te la daría, // mas no la tengo para nadie.”\nDes d’aquesta perspectiva, o t’enfonses o no et prens la vida massa seriosament. I jo he tontejat amb les dues possibilitats, i he optat ﬁnalment per la segona. I penso que més que per una decisió raonada i meditada, ha estat per un instint natural de supervivència i perquè apostar per no prendre’s massa seriosament la vida convidava més a la festa, a la conversa íntima amb una ampolla d’espirituosos al costat, a la possibilitat d’un petó, al riure sempre alliberador, i a gaudir d’alguns moments en què la impressionant arquitectura del Tot en comptes de neguitejar-te et convida al plaer contemplatiu.\nI pensareu… perquè ens explica tot això, perquè aquestes intimitats en un acte polític? Doncs bé, tot això ho dic perquè cada cop crec més que, quan fem política, estem discutint i parlant d’aquestes coses. L’altra, la política en minúscules i en recargolades cursives, ens interessa poc. Per això he assumit amb tanta il·lusió presidir, representar i coordinar el projecte de l’MLP. Per fer política en majúscules, política en termes, en lògica MLP. Em crec molt la idea de persones lliures, sense lligams esotèrics, a la recerca sempre complexa de la felicitat… Em crec aquesta llibertat no tràgica, aquesta recerca feliç de la felicitat, dessacralitzada, oberta, d’espais compartits, de compromisos no totalitzadors, d’experiències enriquidores. Una llibertat profundament laica. No aquella llibertat totalitzadora, romàntica, que t’abocava sovint a una esquizofrènica tendència creadora i destructora, eròtica i jupiterina, sobrecarregant-nos de responsabilitat en mig de la incertesa. Sinó una llibertat més, si em permeteu, procedimental. Una llibertat com va dir Fernando de los Ríos, interpel·lat per Lenin amb un “¿Llibertat. Per a què?” que obtingué com a resposta simple “Llibertat per a ser lliures”. Doncs bé, el MLP és un espai de llibertat, es un projecte pedagògic en acció de la llibertat, és un nexe de persones que fan de la llibertat, de l’autoexercici, de la seva extensió, i de la seva pedagogia, de la política de la llibertat la seva referència ètica. I quan dic que em crec molt el projecte MLP ho dic també amb tot el convenciment dessacralitzador: no és imprescindible, com quasi res, no és absolut, no és l’únic, no és el millor; però és possible, és divertit, és útil, i és profundament ètic i republicà… Constructor obert i dialogal d’un espai públic més proper a la idea de fer possible la lliure realització personal.\nPer això avui ens conjurem amb tots vosaltres, ens autoconvidem, des de múltiples tribunes, espais oberts, versos corals, llenguatges diversos, a aixecar les veus de la Catalunya Lliurepensadora. Preguntem-nos: I si Catalunya ha canviat? I si aquella realitat explicada sempre com a fractura entre “la Catalunya Catalana” i “l’Altra Catalunya” ja no fos real? I si la ideologia del “kumbayanisme” -amb radicals discursos de bonisme pel món (sempre amb l’església per darrera), però legitimant sempre l’ordre benpensant a casa- no fos més que un engany dels de sempre per continuar manant? I si un país només pogués ser lliure amb aquella alquímica combinació entre llibertat individual de consciència i la construcció d’espais públics sobre els valors de la justícia i de l’equitat?\nPotser la incapacitat, cada cop més freqüent, per explicar el que passa a la Catalunya real –els resultats electorals, les dues ànimes de les esquerres, el vot a l’àrea metropolitana de Barcelona, el suposat augment de les simpaties independentistes, la desafecció envers Madrid, la celebració del triomf de “la roja”, l’escàs entusiasme al carrer per la visita del Papa -retransmesa sovièticament per TV3… -, potser aquesta incapacitat per entendre el país es deu a que intentem encaixar una realitat nova, plural, diversa i oberta en els vells esquemes conceptuals dels anys 80, creats com a discurs mitològic de la vella burgesia carrinclona per mantenir quotes de poder en la seva transició del tardofranquisme al pujolisme. Potser Catalunya ja no és aquella Catalunya.\nA partir dels anys 90, diverses entitats juvenils vinculades a l’educació en el lleure –Esplais Catalans, Casals de Joves de Catalunya, Acció Escolta de Catalunya– es van confederar progressivament al voltant de la Fundació Ferrer i Guardia, i d’un ideari lliurepensador, articulant la formació de quadres amb la creació de l’Escola Lliure El Sol, generant el Grup Cooperatiu Entorn, el projecte d’Ateneus Laics i Progressistes, atraient a Cooperacció i la Fundació Terra, i articulant un ampli teixit de complicitats associatives –polítiques, sindicals, cooperativistes, en el lleure, de pensament, cíviques i ciutadanes– com pot ser la Lliga per la Laïcitat- conﬁgurant la realitat del Moviment Laic i Progressista.\nAvui, la maduresa i la consolidació del projecte ens ha permès donar un nou salt cap endavant, fent de la seva Assemblea –La Catalunya Lliurepensadora- una proposta oberta d’entendre i de transformar Catalunya sobre els tres eixos d’acció que ens caracteritzen: la pràctica de la pedagogia lliurepensadora i l’educació amb valors; l’articulació associativa, cooperativista i ateneística; i el compromís ètic en la recerca de la felicitat individual. Retrobant a la Catalunya de la segona dècada del segle XXI les paraules de Josep Anselm Clavé quan aﬁrmava: “Instruïu-vos i sereu lliures, associeu-vos i sereu forts, estimeu-vos i sereu feliços”.\nLa Catalunya lliurepensadora: un nou relat per a la construcció dels discursos progressistes? Una proposta de debat obert per recompondre les aliances entre els actors més dinàmics de la societat catalana? Una forma de ciutadania cívica que ofereix un recorregut vital des de l’esplai o l’agrupament escolta, passant pel casal de joves, i continuant en l’ateneu i la cooperativa? L’educació en valors, motor de la revolució sense passamuntanyes? El lliure pensament com a arquitectura espiritual de la ciutat? Tot això, i més… La Catalunya Lliurepensadora és una vivència, és praxis, és realitat.\nDemanaria als membres de la candidatura que pugin aquí dalt per rebre el nostre aplaudiment… i mentre pugen… Vull agrair-vos a totes i a tots els que compartiu aquestes vivències transformadores amb nosaltres, i que avui sou aquí presents, i als més de tres-cents amics que ens han fet arribar el seu suport. Gràcies a entitats sindicals, partits, activistes culturals, espais de pensament, creadors, ciberactivistes, esplais, agrupaments escoltes, casals de joves, cooperatives, ateneus, institucions, universitats, aventurers, escriptors de futurs, cooperants, diputades, regidores, germans, companys, camarades, amics i amigues: Visca la Catalunya Lliurepensadora, llarga vida al Moviment Laic i Progressista, Llibertat, Igualtat i Fraternitat!\nSanti Castellà, nou president del Moviment Laic i Progressista.\nDiscurs de clausura de l’Assemblea del Moviment Laic i Progressista\nOne thought on “La Catalunya lliurepensadora”\nPingback: Qué hacemos por una sociedad laica | Perspectiva laica\nSantiago Castellà Espai de Llibertat Eddy Bonte Joan-Francesc Pont Josep Sellarès Antoni Castells Duran Vicenç Molina Tono Albareda David Prujà Jordi Serrano Quique Toledo Jordi Miralles Ferran Escoda Francesc Trillas Gemma Martín David Sempere Hungria Panadero Javier Otaola Joffre Villanueva Xavier Bretones Oriol Illa Xavier Domènech Txus Sanz