22/12/2021 - 20:00h\nArticle d’Amaya Prat, directora de sostenibilitat i R+D+I d’Ametller Origen\nSabies que cada persona genera una mitjana de 527 kg de residus a l’any, dels quals 290 van directament al contenidor de la resta? Per fer front a aquesta situació i coincidint amb la Setmana Europea de la Prevenció de Residus, que es va celebrar la setmana passada, l’entitat Rezero va presentar el Protocol per a la Reutilització per fomentar la reutilització d’envasos i lluitar contra al plàstic d’un sol ús als establiments comercials. L’objectiu d’aquest protocol, que ha comptat amb el suport de l’Agència de Residus de Catalunya, és avançar cap a una societat de residu zero en els pròxims anys.\nEn aquesta línia, i com a companyia compromesa amb la sostenibilitat, des d’Ametller Origen ens hem adherit a aquest protocol, si bé és cert que ja fa temps que promovem una compra més sostenible i conscient entre els nostres clients, posant a la seva disposició envasos i bosses reutilitzables a l’hora de fer la compra com, per exemple, capses de cartró reutilitzable per endur-se la compra, bosses reutilitzables de malla per comprar a granel fruites i verdures i tuppers reutilitzables a la secció de carnisseria i xarcuteria.\nEn el cas de les bosses de malla, ara fa tres anys que les vam posar a disposició dels clients i, des de llavors, hem generat més de tres milions de compres a granel de fruita i verdura. Tanmateix, els consumidors que ho vulguin també poden venir a comprar a les nostres botigues amb els seus propis envasos i bosses de malla.\nEl protocol presentat per Rezero també recull que els establiments comercials hem d’avançar en la implantació de mesures per a l’eliminació o la reducció al mínim dels elements d’embalatge i etiquetatge en les vendes a granel. En aquest sentit, des d’Ametller Origen hem ecodissenyat la safata de maduixes, estalviant així 23,5 grams de plàstic per a cada envàs, les tapes de les cremes de verdures reduint un 3% el plàstic i el packaging dels embotits tallats, reduint un 17% el pes respecte a l’envàs anterior.


Èxit de l’Exin Masters World Cup amb or per a la selecció espanyola masculina +45 | Canal Terrassa\nÈxit de l’Exin Masters World Cup amb or per a la selecció espanyola masculina +45\nLa selecció espanyola +45 masculina s’ha proclamat campiona de l’EXIN Masters World Cup d’hoquei. La final s’ha disputat diumenge a les instal·lacions del Club Egara, i ha enfrontat el combinat que entrena Alejandro Iglesias amb la selecció dels Països Baixos, a qui ha derrotat per 2 a 1. La victòria en la final suposa el segon or per al conjunt espanyol +45, després d’haver-lo assolit el 2012 en l’edició disputada a Canterbury.\nUn partit igualat i en què s’han vist poques ocasions a les dues porteries, fins que Joan Escarré inaugurava el marcador per als espanyols. El joc insistent dels d’Iglesias s’ha materialitzat en el 2 a 0, obra de Jan Dinarés en aprofitar un penal córner. Tot i que els Països Baixos han retallat distàncies, la bona feina defensiva ha deixat el 2 a 1 al marcador.\nL’or no s’ha pogut repetir en el cas de la selecció espanyola masculina +40, que ha perdut la final contra Anglaterra per 3 a 2 i s’ha hagut de conformar amb la plata. El subcampionat tanca un gran paper dels homes de Jesús Carazo, que han anat igualant els gols dels anglesos i per arribar al final del partit amb opcions a forçar els shoot outs. L’equip tanca la participació a l’Exin Masters amb Emilio Astier com a màxim golejador de la categoria +40 amb 14 gols.\nDesprés de 10 dies de competició i més de 450 partits, el pas de l’Exin Masters World Cup per Terrassa deixa un balanç molt positiu tant de participació com d’assistència.\nEn categoria femenina, el millor resultat de la selecció espanyola ha estat en categoria +35. Una victòria per 2 gols a 1 davant Nova Zelanda els ha suposat obtenir la tercerca plaça.\nTags: EXINEXIN Masters World Cuphoquei\nEl Terrassa FC guanya el Cornellà (2 a 1) i es planta a la tercera ronda de la Copa Catalunya\nLa fundació Humana recupera 7 tones de roba a usada a Terrassa durant el primer semestre de 2018


Bademli Pension Bademli Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n11. Sk. No: 23, Bademli, Bademli, Turquia, 35983 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Bademli, no busqui més enllà de Bademli Pension. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Bademli Pension, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Bademli, el Bademli Pension és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Ra-Zona: Pensar desde otros puntos de vista: Els camins de la vida\n“Quan agafes un camí estàs renunciant a tots els demés.”\nAquesta frase és molt certa, i s'aplica en aquelles situacions en que la vida sembla portar-te a una cruïlla, forçar-te a prendre una decisió. I un cop l'has presa, has de ser coherent i comprendre que no es pot tenir tot, que t'has definit i has de seguir el camí que has escollit. Cal oblidar els altres camins, les demés possibilitats, perquè ja no corresponen a la teva realitat. A més, la vida sembla portar-te les grans oportunitats per parelles o fins-i-tot per grups. No us passa que us ofereixen una bona feina i paral·lelament us en surt una altra? O que coneixeu una persona amb qui podríeu compartir la resta de la vostra vida, i en coneixeu una altra que us ompla en d'altres aspectes? Però a la vida cal escollir.\nPensem un moment: què és un camí? Un camí és una ruta que algú altre va obrir fa molt de temps i que ha demostrat ser fiable i conduir a un destí. Una altra persona es va internar a l'espessor del bosc o es va aventurar a les planes inexplorades i, basant-se en la seva experiència i en els seus coneixements va decidir que aquell era el millor lloc per passar. També estava influït pel seu estat d'ànim, pels costums de la època, pels seus interessos personals. Molts camins segueixen traçats perfectament lògics, i d'altres són retorçats i tortuosos sense cap raó aparent. Però una persona rere l'altra han seguit aquest camí, l'han anat marcant més profundament, i un bon dia ens trobem que el camí per anar de A a B és aquest i no un altre. Però potser seguia un traçat determinat perquè anava d'un lloc on es podien abeurar els cavalls al següent. I ara ens movem en cotxe.\nEls camins són una decisió que una altra persona va prendre. Fer el que ella va fer ens estalvia un munt de mal de caps, perquè no hem de començar de zero cada cop que volem anar a algun lloc. Però amb el temps sembla que els camins siguin la única manera de viatjar, i això no és cert.\nNosaltres podem ser creadors de camins, exploradors, inventors de noves rutes, de noves formes de pensar i de fer les coses. Som lliures de triar per on caminem sempre que n'acceptem les conseqüències. Ens podem perdre, ens podem fer mal, però també podem trobar una ruta millor o si més no una ruta que ens vagi millor a nosaltres.\nQuan triem un camí renunciem a tots els altres. Però també podem ser exploradors. O potser, si ho provem, un dia descobrim que en realitat podem volar.\nPublicado por Ra en 11:20\nPita Ten 26 de febrero de 2013, 5:51\n¿El camino que se elige es siempre el correcto?\nNo lo sé, solo sé que lo correcto está en la elección, no en el acierto.


El proper dissabte, 12 de juliol 2014 a les 19,30h. a l´Auditori de la Unió Filharmònica es podrà gaudir del concert que la Banda Municipal de Música d´Alcanar dirigida per Pasqual Arnau Bertran oferirà amb motiu de la seva participació en la 128ª Edició del CERTAMEN INTERNACIONAL DE BANDES DE MÚSICA “Ciutat de València” 2014.\nAquesta formació musical va ser fundada l´any 1845, la qual cosa la converteix en una de les bandes més antigues de Catalunya. No és el primer cop que participa en un Certamen. L´any 2009 va participar en el III CERTAMEN INTERNACIONAL DE BANDES DE MÚSICA “VILA DE LA SÉNIA”, on va guanyar el 2on premi en la segona secció (70 músics), convertint-se d´aquesta manera en la primera banda catalana premiada en aquest certamen.\nSerà una bona ocasió per escoltar les obres que la Banda Municipal de Músic d´Alcanar presentarà el proper 18 de juliol 2014 en aquest 128è CERTAMEN INTERNACIONAL DE BANDES DE MÚSICA “Ciutat de València” 2014.


Desmantellen un grup dedicat a cometre estafes amb les targetes bancàries de les víctimes\nS'han fet 4 detinguts i 3 escorcolls a Barcelona, Mataró i Caldes d'Estrac\nper Marta Romera / ACN 11/05/2022 13:50h\nAgents de la Policia Nacional han desmantellat una organització criminal que presumptament es dedicada a la comissió massiva d'estafes per internet. Els policies han detingut quatre persones en tres entrades i escorcolls simultanis als municipis de Barcelona, Mataró i Caldes d'Estrac.\nEls detinguts utilitzaven l'enviament massiu de missatges SMS a víctimes potencials per aconseguir que aquestes donessin la numeració de la seva targeta bancària, el codi de verificació i la data de caducitat. Així feien compres en nom seu. Segons la policia, utilitzaven tècniques d'enginyeria social per enganyar les víctimes i que aquestes pensessin que estaven responent al reclam d'una pàgina web normal. El frau superaria els 100.000 euros.\nGràcies a l'operació policial s'ha aconseguit aturar els quatre integrants de la xarxa, entre els quals es trobarien els màxims responsables de la trama. Amb les dades bancàries enviades per les víctimes, els detinguts reproduïen còpies d'aquestes targetes i les utilitzaven per realitzar càrrecs fraudulents mitjançant sistemes de 'contactless' a diferents comerços de l'àrea metropolitana de Barcelona.\nEntrades i escorcolls simultanis\nEls investigadors han fet tres entrades i escorcolls simultanis als municipis de Barcelona, Mataró i Caldes d´Estrac i han detingut quatre persones com presumptes autors de delictes d'Estafa i Pertinença a Grup Criminal. Durant els escorcolls s'han intervingut més de 36.000 euros en efectiu, una motocicleta, 19 terminals de telefonia mòbil, tres ordinadors i múltiples targetes SIM. S'ha quantificat en més de 100.000 euros els perjudicis ocasionats amb aquesta estafa i nombroses víctimes repartides per tota la geografia espanyola.\nAlerta: Tiroteig amb un mort en aquesta popular ciutat de la costa catalana


Tema 10. Briòfits  | Botànica (UAB) | Unybook\nTema 10. Briòfits (2014)\nTema 10. Briòfits\nELS BRIÒFITS Els briòfits es coneixen vulgarment com criptògames no vasculars. El grup dels briòfits és parafilètic, en tant que no engloba tots els descendents del mateix avantpassat comú del qual partim. Dins d’aquest grup discontinu distingim: - Hepàtiques, - Molses, - Antocerotes o afins.\n1. CARÀCTERS DISTINTIUS Caràcter primitius compartits pel briòfits (primitius perquè ja estaven a les plantes verdes):  Clorofil·les a i b.\n Substància de reserva: midó.\n Paret cel·lular de cel·lulosa, sense lignina.\nCaràcters derivats que compartiran amb les plantes terrestres:  Embrió.\n Aparició de gametangis amb coberta multicel·lular estèril: arquegoni (ovocèl·lules), anteridi (espermacèl·lules).\n Adaptació (encara incipient) a la vida terrestre.\nCaràcters exclusius dels tres clades de briòfits  Sense arrels o teixits conductors autèntics  conducció per capil·laritat: absorció d’aigua i nutrients des de qualsevol part del cos vegetatiu.\n Plantes petites amb “fulles” primes  morfologia intermèdia entre tal·lòfits-cormòfits.\n Cicle biològic d’alternança de generacions, amb generació gametòfits dominant; i on l’esporòfit viu a sobre del gametòfit.\n• Esporòfit uni-esporangiat (un esporòfit només produeix un esporangi) i mai ramificat (sense branques ni fulles).\n• Tolerància a la dessecació: Poiquilohidres. No tenen teixits especialitzats per retenir aigua, de forma que en perden molta. De la mateixa manera, la recuperen molt ràpid.\n2. CICLE BIÒLOGIC Cicle amb alternança de generacions heteromòrfica. Predomini de la fase gametofítica, que fa les funcions de cos vegetatiu.\nReproducció sexual: oogàmia. Els gametòfits poden ser monoics o dioics i tenen una o més capes de cèl·lules protectores estèrils.\n- Arquegonis ♀ - Anteridis ♂ El zigot (2n) germina formant un embrió sobre el gametòfit.\n1 3. REPRODUCCIÓ VEGETATIVA Podem trobar diferents estructures, tals com: bulbils, fragments (gemmes), propàguls, etc.\n3.1. REPRODUCCIÓ SEXUAL Arquegonis: gametangis femení que conté l’ovocèl·lula, la qual esta rodejada per una capa de cèl·lules estèrils (multicel·lular). Creix en el periantium.\nAnteridi: apareix als caròfits. Els espermatozoides són biflagel·lats i estan inclosos dins de l’anteridi, el qual és també multicel·lular. Creix al perigonium.\nMoltes cèl·lules estèrils que estan associades són paraphysis.\nEl resultat de fecundació és la formació de l’esporòfit, el qual prové d’un embrió. La dispersió dels espermatozoides, en el cas del briòfits, és una dispersió per tensió superfície (per lamines d’aigua). És a dir, que els gàmetes han de recórrer a la presència d’aigua per poder-se reproduir.\nParts de l’esporòfit (seta): - Peristomes: és parets cel·lular, no són cèl·lules. Fan de barrera per l’expulsió de les espores. L’origen del peristome s’utilitza per classificar les molses als diferents clades.\nAplodepits  una sola fila de dents.\nDiplolepidous  dos files de dents.\nEndostomes: segments interiors Exostoma: dents exterior.\n- Càpsula: és l’esporangi on es formen les espores.\n- Caliptra: pell d’origen gamentagi que recobeix l’opercle.\n- Opercle: comporta que impossibilita l’alliberació de les espores. Tenen resposta hidroscòpica: al engruixar-se s’obren.\n4. HÀBITATS I ADAPTACIONS Els briòfits tenen hàbitats molt heterogenis. Viuen pràcticament a tota arreu excepte en hàbitats propers a la costa, ja que no toleren l’aigua salada.\nEx: epífites (sobre altres plantes), saprofítiques (sobre matèria morta), aquàtiques, saxícoles (sobre roques).\nLes condicions sobre les que viuen les molses són humides (per adquirir aigua). Hi ha però alguna que poden viure en condicions molt seques o àrides.\nResolen la deshidratació: - Les espores es dispersen en condicions seques, de forma que sobreviuen en medis secs. Tenen una coberta especial de esporopol·lenina (evita dessecació).\n- Els gametòfits no tenen cutícules (capa de cèl·lules especialitzades en proporcionar aïllament hídric), ni estructures de conducció d’aigua.\n- No tenen forma de retenir l’aigua. Excepte els Shagmun.\n2 - Són organismes poquilohídrics: no tenen mecanismes per no dessecar-se, simplement es sequen. De la mateixa forma, tenen mecanismes de rehidratació.\no Poden mantenir els metabolismes inactiu sota condicions de deshidratació.\no Amb la rehidratació, al alba, poden créixer i fer la fotosíntesi (durant 1-2h).\n5. CLASSIFICACIÓ 5.1. MARCHANTIOPHYTA (HEPÀTIQUES) Considerat el grup de plantes amb embrió més primitiu (germà a molses i antocerotes, i a plantes vasculars). És un grup àmpliament diversificat amb unes 8.000 espècies.\nEls gametòfits tal·losos o foliosos de simetria bilateral, i els esporòfits no tenen estomes.\nTenen una càpsula sense opercle ni perístoma, dehiscent per 4 valves o per descomposició, amb espores + cèl·lules estèrils (elàters). També tenen rizoides unicel·lulars i hialins (incolors).\n5.1.1. Classe Marchantiopsida Hepàtiques tal·loses de tal·lus complex (Marchantiales) • Similars a algunes algues (semblen protonema desenvolupat).\n• Amb una làmina en forma de cinta parenquimatosa. Ramificació dicòtoma.\n• Esporòfits immersos dins del tal·lus *rizoide unicel·lular amb puntadures.\nPresenten reproducció asexual mitjançant gemmes que es troben als receptacles (varien de forma). També poden reproduir-se sexualment mitjançant: - Elevació dels anteridis (millorar la dispersavilitat dels espermatozoides).\n- Els arquegonis (contenen els esporangis) es disposen a part ventral de l’arquegoniòfor i s’eleven un cop han sigut fecundats. D’aquesta forma, els esporangis estan elevats i poder deixar anar les espores.\nDins dels esporangis també hi ha elàters. Aquestes ajuden a la dispersió de les espores fent un moviment de molla que les impulsa.\n5.1.2. Classe Jungermaniopsida Hepàtiques tal·lus simple (Metzgeriales/Pelliales) • Tal·lus de formes intermèdies i uni-estratificats, ramificació dicòtoma.\nTenen una única capa de cèl, amb cambres aerífers i arquegonis dorsals sobre.\n• Esporòfit amb seta més o menys llarg i una càpsula.\n3 Hepàtiques folioses (Jungermanniales) • Constituïts per: caulidi (semblant a la tija), fil·lidis (semblants a fulles) uni- o bi-seriats.\nAlguns grups tenen fil·lidis modificats que s’anomenen amfigastris.\n• Tenen el mateix esporòfit de les hepàtiques de tal·lus simple. No tenen estomes i la càpsula no té opercle ni perístoma, dehiscent per 4 valves o per descomposició.\n• Molt semblants a les molses.\n5.2. BRYOPSPHYTA Es tracta d’un clade molt diversificat ja que consta d’unes 15.000 espècies.\nTenen els gametòfits foliosos (caulidi, fil·lidis i rizoides) de simetria radial: • Rizoides pluricel·lulats (uniseriats), molts cops ramificats i amb colors (vermells).\n• Fil·lidis mono-etratificats amb o sense nervi, disposats en 3 fileres.\nEls esporòfits normalment tenen estomes i la càpsula té opercle i normalment peristoma.\nCicle vital Protonema: part dels gametòfit. Quan hi ha una situació ambientals concreta es comença a desenvolupar els gametòfits pròpiament.\nÉs la fase juvenil del gametòfit, semblant a un alga filamentosa.\nDiferències hepàtiques i molses Hepàtiques: - Fil·lidis sempre amb 2-3 fileres - Fil·lidis a vegades lobulats - Fil·lidis sense nervis - Esporòfits efímers - Elàters presents Molses: - Fil·lidis amb 2 o moltes fileres - Fil·lidis mai lobulats - Fil·lidis amb nervis, normalment - Esporòfits persistents - No tenen elàters.\n4 5.2.1. Classe Sphagnopsida Sphagnales: Sphagnum (gènere únic, però el més divers i amb més biomassa global). Tenen una morfologia atípica, estan constituïts per cèl·lules hialines amb porus i vidres de cel·lulosa (retenen aigua): hialocists.\nLa clorofil·la es troba a la bora de les cèl·lules hilaines: clorocists.\nTenen els caràcters gametofítics molt especialitzats. L’esporòfit és l’elongació del gametòfit; té una càpsula amb opercle i sense peristoma; un esporangiòfor; i no té seta.\nFormen paisatge  torberes i tremendals.\n- Diagrames pol·línics estudis paleoecològics  no hi ha activitat bacteriana (per tant, no descomposició), de manera que hi ha molt registres de vegetacions antigues.\n- Retenció d’aigua en jardineria  capacitat de retenir aigua, tot i que la plantes no esta estancada. Tot i estar mortes segueixen retenint aigua.\n- Combustible (turba) - Apòsits, per les seves propietats bacteriostàtiques (“Sphagnol”) 5.2.2. Classe Bryopsida Molses “veritables”: Càpsula amb peristoma.\n• Fil·lidis generalment uni-estratificats (1 capa de cèl·lules) • Cèl·lules diferenciades amb o sense nervi central.\nMolses acrocàrpiques: El periqueci (i per tant l’esporòfit) neix de l’àpex del caulidi (terminal) i finalitza el creixement del tal·lus o la branca decreixement més jove. El caulidi, en general, és erecte, es disposa de forma perpendicular al substrat.\nMolses pleurocàrpiques: El periqueci (i per tant l’esporòfit) neix del lateral del caulidi i no termina el creixement del tal·lus o la branca. El caulidi, en general, és horizontal o rastrer, es disposa paral·lel al substrat, i és molt ramificat.\n5.3. ANTHOCEROPHYTA Posició filogenètica incerta respecte a la resta dels briòfits.\nD’una banda, per els caràcters gametofítics: - Considerat el grup de plantes terrestres més primitiu, germà a totes les plantes terrestres (amb embrió: molses, hepàtiques i plantes vasculars), per el seu: o Cloroplast similar als Cloròfits (cèl·lules amb 1 cloroplast únic). Les cèl·lules del tal·lus (gametòfit) tenen 1-2 cloroplast: caràcter primitiu (les hepàtiques sempre tenen múltiples cloroplast).\no Tal·lus del gametòfit similar al d’algues (o també d’hepàtiques primitives: Marchantiopsida).\no No tenen protonema.\n… però de l’altre banda, per els caràcters esporofítics: 5 - Considerat el phylum més derivat dels briòfits, germà a les plantes vasculars, per: o Esporòfit estructuralment complex, persistent, i de creixement continuat (columel·la inclòs) o Presència d’estomes nombrosos a l’esporòfit (paret de la càpsula).\no El creixement del meristema és basal, de forma que va produint molt esporòfits contínuament, fins que els més antic s’obre.\no La càpsula de l’esporòfit s’obre en dues valves i alliberes les espores. Dins de la càpsula tenen pseudoelàters/elateris (cèl·lules estèrils multicel·lulars).\nSón els organismes més pròxims a les plantes vasculars.\nBotànica - Tema 10: Briòfits – Molses, Hepàtiques i Antocerotes (BO) (2016) Apunte\nBotànica - Tema 14: Briòfits (2016) Apunte


BEST OF….LOS HOMBRES LOBO DE CASTRONEGRO – Kukut Joguines\nInici / Edat / Més de 8 anys / BEST OF….LOS HOMBRES LOBO DE CASTRONEGRO\nBEST OF….LOS HOMBRES LOBO DE CASTRONEGRO\nSKU: 3558380042129 Categories: Edat, Habilitat i estratègia, Jocs de taula, Més de 8 anys, Novetat, Tipus Etiquetes: Cartes, castronegro, homes llop\nBest of … Els Homes Llop de Castronegro reuneix els millors personatges dels Homes Llop de Castronegro, Lluna Nova, Personatges i El Pacte; una tria acuradament realitzada pels autors del joc i presentada sota la forma de precioses làmines de cartó gruixut.\nEns trobem en un petit poblet perdut en el més recòndit d’un frondós bosc. Una maledicció ha arribat a Castronegro en els últims mesos, i és que part dels vilatans s’han transformat en Homes Llop i estan acabant amb els habitants.\nPel dia tots són afables camperols, però quan cau la nit alguns es transformen en Homes Llop i s’alimenten dels seus veïns. Els espantats habitants de la vila apallissessin en assemblea a un company al dia intentant exterminar als homes llop i aconseguiran la victòria si acaben amb ells.\nPer jugar necessitem un narrador i diversos jugadors que representaran la història. El Narrador coneix tots els secrets, controla els passos del dia a la nit i arbitra les discussions o votacions que es facin. Serà el jugador que guiï la nostra història.\nSota aquesta senzilla mecànica s’amaga una gran diversió d’un grup de jugadors intentant descobrir el traïdor entre les seves files i intentant apallissar perquè a la nit no acabi amb tot el poble. Penseu que els Homes Llop durant el dia són camperols igualment i ficaran jull perquè els vilatans apallissin a la gent normal i ser ells els que sobrevisquin. Qualsevol pista pot ser important per a esbrinar qui és un Home Llop, qui mor a la nit, els sorolls en la foscor, mirades, gestos, etc. Jugar a aquest joc amb més de 10 persones és una de les experiències més divertides que us podeu imaginar.\nLilliputiens Mic Mac Cartes\n1 2 3 Mic Mac cartes per explicar i fer parelles\nA la part davantera 10 trencaclosques de dues peces. Fes les parelles i feu-vos nous i divertits personatges. Al revers, 10 peces dobles per explicar: troba els mateixos colors i fes les parelles amb el nombre correcte d’objectes.\nDjeco Cartes bata plus\nJoc de batalla clàssic, el jugador amb el nombre més alt guanya la partida.\nEdat: A partir dels 7 anys.\nDisfressa Junior "Zorro"\nLilliputiens Lletra O\nLudi Alfombra bàsica animals\n0 - 12 mesos 1 - 3 anys 3 - 5 anys 5 - 8 anys Activitat i moviment Aire lliure i activitat física Animals Aniversaris Complements Construcció i manipulació Cotxes i transports Cuines i complements Demoiselle Doudou Djeco Edat Exterior Festes Haba Habilitat i estratègia Janod Jocs d'imitació Jocs de taula Jocs educatius Joguines per a bebés Kit Benvingut Bebé Lilliputiens Llibres Llibres Llibres i primers pelutx Ludi Manipulació i motricitat Manualitats Manualitats i musicals Marques Més de 8 anys Nici Nines i Complements Novetat Sant Jordi Sonalls, musicals i mossegadors Tipus Tornada a l'escola Trencaclosques Trencaclosques i encaixables Uncategorized\nB. Toys (23)


UCRONIES: "Per / per a" davant infinitiu\n"Per / per a" davant infinitiu\nFa uns quants anys, quan servidor era alumne de Joan Solà, el professor em va fer una pregunta –no recordo quina–, a la qual vaig respondre: “Cap la possibilitat”. I ell em va corregir: “Hi ha la possibilitat”. D’ençà d’aleshores tinc coll avall que, en català, la possibilitat no és qüestió de cabuda, sinó d’existència. Però la llengua -com la vida- dóna moltes voltes, i avui el DGLC recull aquesta accepció per a cabre: "[…] Fig. Ésser alguna cosa escaient o natural que hom la faci. Sobre això, no hi caben discussions". I s’escau que, en el manuscrit de la Gramàtica pòstuma de Fabra (la de 1956), editada per Coromines, hi posa cap (i no cal, com obrà el filòleg de Pineda) en una frase crucial: “Però quan […] el fi que hom es proposa és el motiu de l’acció […], cap emprar la preposició per.\nVagi per endavant que no vull tenir raó: ni l’ús puntual que en podia fer Fabra ni l’afegitó del DGLC no basten per a beneir la cabuda de les possibilitats. No presentaré batalla en aquest front. Allò important és que, a la fi de la seva vida, Fabra donava per bones les dues preposicions en conflicte (per i per a) davant l’infinitiu de finalitat, cosa que acaba de destarotar la ja precària normativa que fa al cas. Parlo de precarietat perquè la regulació de Fabra sempre va suscitar molts dubtes; tants, que la regla oficial ha conviscut fins avui amb altres usos i costums, fent gros el desgavell.\nHom no pot entendre la magnitud de l’embolic si no està al cas dels antecedents, així que miraré de resumir-los. En la Gramàtica catalana de 1918 (avui, encara l’oficial de l’IEC), Fabra estableix el criteri general per a distribuir per i per a: “La preposició per a serveix per a indicar l’objecte, la destinació; la preposició per, el motiu, la causa, el mitjà, l’autor”; el mestre estableix que això sempre és així davant sintagma nominal i tot seguit aborda el cas que ens ocupa: “Davant d’un verb en infinitiu hi ha un cas en què semblen igualment possibles per i per a: és quan el circumstancial que conté el dit verb en infinitiu expressa el fi o objecte de l’acció expressada per un verb anterior i aquest fi o objecte és alhora el motiu d’aquesta acció, allò que ha mogut el seu autor a executar-la. En aquest cas és preferible la preposició simple per a la composta per a. Ex.: Havíem anat a Girona PER veure el nostre pare. Hi enviaré un noi PER saber noves de la malaltia etc. “.\nDos anys després, Fabra va publicar quatre converses filològiques sobre la qüestió al diari La Publicidad (les núm. 57-60 en el primer volum d’El Punt/Edhasa), en les quals justificava la preferència a favor de per en el cas propdit; al·legava que la construcció amb per a és “nada o estesa en l’època moderna sota la influència de la construcció castellana Ir para verle”, argüia que l’ús de per “recolza en l’ús constant dels nostres autors antics” i aportava una llista d’exemples. Però, sobretot, reformulava la norma de la seva Gramàtica: aquell “semblen igualment possibles per i per a" es convertia aquí en “cal usar per i no per a”. Prohibició, doncs, de per a davant l’infinitiu de finalitat, destinació o propòsit. I esca de la confusió : ¿a què s’havien d’atenir els escriptors, a la Gramàtica o a les Converses?\nTrenta-sis anys més tard, quan Coromines publicava la Gramàtica pòstuma de Fabra i hi havia la possibilitat d’aclarir la qüestió, el nus encara es va fer més espès. En el manuscrit, la frase fa: “quan [...] el fi que hom es proposa és el motiu de l’acció expressada pel verb del qual l’infinitiu és complement, cap emprar la preposició per en lloc de per a (o per tal de), i àdhuc en molts casos (...) hom empra per de preferència a per a”; però en el llibre cap ha mudat en cal per obra i gràcia de Joan Coromines. (Poca gràcia, per cert, perquè la manipulació deixa sense sentit la frase darrera.)\nAmb això ens plantem en el 1971, any en què Coromines publica els Lleures i converses d’un filòleg. El llibre conté les cèlebres “Nou converses sobre PER i PER A" , en les quals proposa mantenir la distinció per / per a davant sintagma nominal, tot distingint les nocions de causa i finalitat, però neutralitzar-la davant infinitiu, on tothora s’hi valdrà escriure per. El següent episodi és quan Joan Solà s’adhereix a la proposta Coromines i aplana el terreny als lingüistes i paralingüistes light dels anys vuitanta, que feren tabula rasa de tot per a que treia el nas davant un infinitiu. Mentrestant, la bona gent de l’àrea de Tortosa diu que té “patates per a bullir”, i al País Valencià mostren un regal dient que ”Açò és pa ella o pad ella”. I així hem tombat el mil·lenni, desconcertats i confusos, havent passat tot un segle sense saber si la casa era per llogar o per a llogar.\nPer això ara és tan important descobrir la trapelleria que Coromines va fer sobre la Gramàtica catalana de 1956: perquè ens obliga a qüestionar-ho tot i començar de cap i de nou. I ves per on que els usos medievals de per i per a no eren clars ni consolidats, i que per i per a probablement hi són no per pressió de l’espanyol, sinó per una dinàmica interna de la llengua que demana distingir la causa de la finalitat... també davant infinitiu. Per això, la proposta que acaba de fer Gabriel Bibiloni (L’Espira, suplement del Diari de Balears, 9 i 16 de gener del 2010) cau com aigua de maig damunt el blat. Es tracta, ben simplement, d’usar per a davant els infinitius de finalitat, destinació o propòsit (enfora, crec jo, d’alguns casos especials com aquests, en què el verb expressa una acció que s’espera però que encara no s’ha realitzat: El pis està per llogar. Tot està per fer (i tot és possible). Hi ha roba per plegar.).\nEpitafi: Fabra no ho va fer bé del tot, Coromines ho va empitjorar, Solà li va fer d’altaveu, i els alumnes d’aquest hem estat poc crítics i també poc feiners. La proposta de Bibiloni em sembla congruent i assenyada, per tal com respecta Fabra, restaura la semàntica de les dues preposicions i es basa en l’ús modern dels parlars meridionals. M’hi adhereixo.\nPublicat per Joan Calsapeu a 15:30\nFelicitats per l'apunt. No coneixia la trapelleria de Joan Coromines.\nDissenteixo, però, de la conclusió. D'una banda, sembla que els "lingüistes light dels vuitanta" et fan arrufar el nas; de l'altra, admets una solució igual de fàcil i sistemàtica que la dels lingüistes light (l'única diferència és que dónes preferència a uns altres parlars, també simplificats). Posats a triar, no seria més lògic triar la solució que ja és hegemònica avui dia?\nAtès que en una part molt vasta de l'àrea lingüística només es diu 'per', em sembla necessari acceptar que, entre les dues preposicions, la marcada ha de ser 'per a'. I això vol dir que, en aquells casos en què no hi ha diferència de sentit, el més raonable és preferir la primera.\nAquesta doctrina ens fa dir 'per a' a molts parlants que no usàvem aquesta preposició espontàniament; i alhora fa renunciar a alguns 'per a' molts parlants que l'empren sistemàticament davant d'infinitiu. És un compromís entre els diversos parlars que em sembla assumible.\nAra, el que és trist, trist, és que els senyors de l'IEC hagin estat incapaços, en 92 anys, de posar una mica d'ordre.\n22 de gener de 2010 a les 0:59\nGràcies, Raül. Seria un miracle que una proposta per a revisar la distribució de PER i PER fes dir a la majoria: "Mira, doncs sí, tu". Si en cent anys no ens hem posat d'acord, seria per la fatifat si ens hi posàvem ara. Estic convençut que sobre el duo PER/PER A pesa una maledicció que només pot ser obra d'un poderós bruixot anticatalà, un encanteri que ens priva de desfer el nus. Ja és molt que dissenteixis només de la conclusió!\nA mi la "proposta Bibiloni" -suposo que n'haurem de dir així- em sedueix perquè és congruent (i les regles, quan són congruents, es deixen manejar amb el sol ajut de la intuïció). Perquè el que no ho és, congruent, és escriure "calen diners per ajudar els haitians" al costat de "calen diners per a l'ajuda humanitària". Si en ambdós casos el significat és el mateix, ¿per què hem d'usar formes diferents?\nA banda d'això, crec que en el teu comentari -que agraeixo un molter- hi ha un argument que grinyola: i és que la vasta àrea que només diu PER també diu PER davant sintagma nominal significant finalitat, destinació o propòsit; i bé que entenem (i acceptem) d'escriure PER A.\nVaja, que això no s'arreglarà fins que l'IEC faci un cop de puny sobre la taula i ens cridi a tots a l'ordre.\n22 de gener de 2010 a les 13:16\nÉs veritat que sobta la divergència entre "calen diners per a l'ajuda" i "calen diners per ajudar els haitians". Ara, també tenim parells com ara: "Pensava en l'excursió de l'endemà" i "Pensava a anar d'excursió l'endemà"; o bé "M'adono del problema" i "M'adono que hi ha un problema". Si apliquéssim estrictament la lògica que diu "mateix sentit, mateixa preposició", hauríem de rebutjar la caiguda i el canvi de preposicions.\nLa raó fonamental per la qual crec que val la pena simplificar l'ús de 'per'/'per a' davant d'infinitiu és que no ens podem permetre que un porter, un professor d'universitat o una secretària hagin de dedicar dos minuts a fer anàlisis sintàctiques cada vegada que volen escriure un infinitiu final. Els professionals de la llengua s'ho poden permetre, però els altres no. I com que en aquests casos no hi ha distinció entre causa i finalitat, em semblava més raonable inclinar-se per l'element no marcat de la parella, que, de fet, diria que és el que es fa en la immensa majoria dels llibres que es publiquen avui. Però això em sembla que la proposta Bibiloni és embolicar la troca una mica més; ara, també té la gràcia de la simplicitat, i si s'acaba acceptant jo també l'aplicaré disciplinadament, esclar.\nEnhorabona pel bloc (o blog? Ai, ai, ai...). Una abraçada.\n23 de gener de 2010 a les 1:24\nAra que ho dius, és veritat: l'argument feble és el meu. És cert: la lògica "mateix sentit, mateixa preposició" ens duria a eliminar el canvi i la caiguda de les preposicions.\nProbablement s'hauria de retocar ben poca cosa. A parer meu, n'hi hauria prou d'abandonar allò que deia Fabra sobre la dependència dels verbs d'acció voluntària i canviar la preferència a favor de PER A davant infinitiu quan la noció de finalitat o destinació sigui evident. I en la llegua oral continuaríem com fins ara: el tortosí i el valencià fent la distinció, i els altres parlars sense fer-la.\n23 de gener de 2010 a les 3:54\nEn favor del "per" de finalitat, de destinació o de propòsit, voldria afegir que bé tenim en català dos "perquè" amb diferents valors: causal i final, sempre que no sigui en oracions interrogatives directes o indirectes. Per què no hauríem de tenir dos "per" amb diferents valors davant infinitiu?\n23 de gener de 2010 a les 5:01\nHola, en primer lloc, felicitats per aquest blog; val realment la pena: després de la visita en surts una mica més ric.\nEncara que no provinc del camp de la lingüística sinó del de la filosofia, per raons de vida durant uns anys --a començaments d'aquests, es veu, malaurats vuitant-- vaig dedicar-me de ple a la correcció. I sí, confesso que devia ser dels que va ajudar a estendre a deixar ben solitari el pobre 'per' en la situació al·ludida. No seré pas jo qui gosi argumentar-ne el perquè d'una manera que la meva base no em permet, però sí afegiré que encara és l'hora que en alguna lectura hagi hagut de recular per raó de la possible amfibologia del llegit. A part que la disquisició en molt casos sobre si és finalitat o motiu necessitaria probablement més de dos minuts i de tres entre molta (la major part?) de la gent catalanoparlant.\nD'altra banda, deixeu-me discrepar, només lleument, d'això de la disciplina. És cert que he heretat gens cenetistes i faïstes dels meus avantpassats, però la meva discrepància no és per raons "disciplinàries" sinó per allò que se sol dir que la llengua és una cosa viva i la gramàtica tan sols mira de (i potser només pot) recollir-ne l'estructura de fons dipositada, per dir-ho així, i després, a correcuita, anar-ne recollint els constants i canviants nous dipòsits.\nDit d'una altra manera, per què s'ha consolidat 'bústia' i no 'manca' o 'llur', per exemple, quan fins i tot el paral·lelisme amb el 'cuyo' castellà hi hauria d'haver més aviat ajudat?\nEn fi, valgui solament com a aportació amb l'únic valor de qui ho ha vist des de la trinxera per un breu temps. Sense cap ànim de convèncer, entre altres raons, perquè en una discussió com 'il faut' no hi tindria res a pelar.\nSalut i felicitacions de nou.\nPS: Seria interessant un apunt sobre això del 'blog' --escurçament de weblog en anglès, si no m'erro-- que algú ha apuntat. Personalment, així, d'entrada, no em sembla que 'bloc' reculli ben bé l'original anglès.\n27 de gener de 2010 a les 8:55\nJoan Barril i la llei del cinema\nLa presentació de 'Triomf'\nPSOE-C: signes de naufragi\nNo arribem a ser un\nLa llengua a 'Un bàrbar al jardí'\n'Un bàrbar al jardí', de Zbigniew Herbert\nRegidors pel dret de conquista\nEl mac de fer trons\nEl Congrés va "corregir" l'Estatut\nAvui la Joana fa tres anys\nLa llengua és emoció (i sentiment)\nTirant lo Blanc i les tres bessones\nJosé Montilla i Dino Buzzati


Colau no serà investigada pel covid - Notícies Societat - Notícies Societat - e-notícies\nSocietat · 7 d'Agost de 2020. 17:32h.\nLa magistrada considera que va ser una "situació sobrevinguda i desconeguda fins al moment"\nEl jutjat d'instrucció número 20 de Barcelona no ha admès la denúncia presentada pel sindicat CSIF contra l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, i altres membres del govern municipal per trigar a dotar els agents de les mesures de protecció necessàries per a desenvolupar la seva tasca durant la pandèmia, com ara mascaretes i guants.\nLa magistrada considera que era una "situació sobrevinguda i desconeguda fins al moment" i que, malgrat que "la falta d'encert en alguns casos o dubtes a l'hora d'aplicar unes o unes altres mesures", no aprecia delicte. La jutgessa, en la resolució, no aprecia "indicis que les conductes descrites puguin tenir lloc als altres tipus penals esmentats ni en cap altre il·lícit penal".\nEl sindicat denunciant defensava que hi havia un possible delicte en el fet que no es dotés de mascaretes i guants als agents de la Guàrdia Urbana que actuaven al carrer, fet que ho atribuïa a un increment de casos.\nGuàrdia Urbana, Ada Colau, Ajuntament de Barcelona, coronavirus\n#2 Pere, Blanes, 09/08/2020 - 10:13\nPues discrepo y además mucho con esa decisión, sobrevenida e inédita lo sería en el caso de China, incluso durante las primera semana en Italia pero aquí teníamos 15 - 20 días de margen y se usaron para fomentar y publicitar manifestaciones ideológicas.\n#1 joan, manresa, 07/08/2020 - 19:06\nEl Casal tencant ya la seva paradeta..----Caram...,caram...!!!.Sentim olor de socarrim per aquí....,"per trigar a dotar......"axó no es falta greu...????no es mala gestió....???o dit d'altre manera...,incapacitat devant d'imprevists...???No u tenim gaire clar.Pro axó senta un precedent....,o no...???Axó es una miqueta " olla" de cols triades


La Vall d’Ordino, nomenada reserva de la biosfera en el programa MAB de la UNESCO – FÒRUM.ad\nEl Comú d’Ordino en el moment de saber que la Vall d’Ordino és reserva de la biosfera de la Unesco. Comú d’Ordino\nLa UNESCO ha declarat la Vall d’Ordino reserva de la biosfera avui en la 32a sessió del Consell Internacional de coordinació del Programa sobre l’Home i la Biosfera(MAB),que ha tingut lloc a la seu de la UNESCO, a París. El nomenament ha estat a les 13 h i la notificació ha estat rebuda en directe pels cònsols major i menor, J. Àngel Mortés i Eva Choy, el conseller menor, Eduard Betriu, i l’Ambaixadora del Principat d’Andorra a la República Francesa i delegada permanent a la UNESCO, Eva Descàrrega, que han seguit la reunió en streaming. També hi ha assistit l’exconseller Marc Pons, que va iniciar el procés de candidatura ara fa dos anys. El cònsol major ha fet una intervenció per agrair el nomenament, on ha tingut paraules d’agraïment per la ciutadania, els actors del territori i l’equip de gestió “tots ells han participat en el desenvolupament sostenible de la nostra parròquia d’Ordino conservant les tradicions, el patrimoni cultural i natural”.\nLa candidatura que reconeix la gestió sostenible d’un territori es va presentar el setembre del 2019 i el resultat estava previst conèixer-lo entre el 22 i el 26 de juny a Abuja (Nigèria), data que es va haver de posposar a causa de la pandèmia. La població ha pogut conèixer tot el procés que es va iniciar fa dos anys a través de la web www.biosfera.ad. En els pròxims dies, es farà una compareixença per presentar el full de ruta que seguirà el Comú d’Ordino, liderat pel departament de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat. La participació ciutadana és la clau de l’èxit del projecte, recordem que el dossier de candidatura es va elaborar a partir de les reunions de poble, enquestes ciutadanes i els tallers participatius, on es va convocar tota lapoblació.\nLa delegació d’Andorra que ha participat a la trobada d’avui ha estat encapçalada per Eva Descàrrega, Ambaixadora del Principat d’Andorra a la República Francesa, Delegada permanent del Principat d’Andorra a la UNESCO, i els cònsols d’Ordino, J. Àngel Mortés i Eva Choy. “És una garantia de la qualitat de vida que ja hi ha a la parròquia i un compromís per seguir amb aquesta gestió sostenible des de tots els àmbits”,ha expressat la cònsol menor Eva Choy. D’aquesta manera, es vol continuar treballant amb tots els sectors implicats al territori, de forma transversal. Cal dir que la categoria no delimita reserves naturals, sinó alcontrari, el que es valora són espais on conviuen la conservació del patrimoni natural i les activitats econòmiques amb el desenvolupament sostenible del territori. Una política implementada a la corporació per complir amb l’Agenda 2030 sobre el DesenvolupamentSostenible.\n“És un gran dia per Andorra”, ha expressat Descarrega, ja que l’acceptació de la candidatura “reconeix el potencial d’un dels territoris més bonics com a nou membre de la Xarxa Mundial de Reserves de la Biosfera”. “Andorra és avui guardonada per primera vegada en aquesta categoria, una important etiqueta reconeguda a nivell mundial que permetrà a Ordino i al país seguir conservant el patrimoni que hem heretat de generacions anteriors”, ha ressaltat l’ambaixadora permanent durant el discursd’agraïment.\nL’etiqueta reconeix una gestió òptima i sostenible del territori des de les institucions i tots els agents implicats. Ordesa i Mont Perdut són dos exemples de destinacions al Pirineu que ostenten la categoria. Altres exemples propers serien l’illa de Menorca o la regió de la Dordonya, però al món hi ha 701 regions que són reserves de la biosfera.Sierra Nevada és un altre lloc amb la marca de reserva de la biosfera que, com nosaltres, té en el seu territori una estació d’esquí. La visibilitat mundial i la marca de qualitat que dóna aquest estatus són dos dels avantatges més immediats per a la Vall d’Ordino que també assegura la gestió sostenible a la parròquia.\nNotícia Anterior: El Comú d’Andorra la Vella destina 155.000 euros a les activitats complementàries al Poblet de Nadal\nSegüent Notícia: Teletreball obligatori i dues persones per taula en els restaurants, noves mesures per frenar la Covid-19


Iceta amenaça el Gobierno d'acusar-lo per prevaricació si no tramita els indults Iceta amenaça el Gobierno d'acusar-lo per prevaricació si no tramita els indults\nIceta amenaça el Gobierno d’acusar-lo per prevaricació si no tramita els indults\nSeria "un escàndol"\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha assegurat aquest dijous que l’Executiu “no pot deixar de tramitar una petició d’indult” perquè, sinó, “estaria prevaricant”. “Seria motiu d’escàndol que es bloquegés la tramitació d’una sol·licitud a la qual tenen dret tots els ciutadans”, ha afegit.\nEn una entrevista a ‘La hora de la 1’, recollida per Europa Press, Iceta s’ha mostrat sorprès per “l’embolic” provocat arran de l’anunci del ministre de Justícia, Juan Carlos Campo, que va explicar des de la tribuna del Congrés dels Diputats que els indults per als condemnats en el judici per l’1-O a Catalunya començaran a tramitar-se la setmana vinent.\n“La veritat em costa de vegades entendre-ho. Imagini’s que el ministre de Justícia digués: ‘Ui, com no em cau bé, ho poso al calaix’. No pot. I per tant, no dic que no sigui notícia, però no un motiu d’escàndol”, ha afirmat Iceta.


WWE: Luke Gallows i Karl Anderson es van pronunciar després de ser acomiadats d'empresa de Vince McMahon | FULL-ESPORTS | Ma Volaille\n“Va ser un dia dur”: Luke Gallows i Karl Anderson es van pronunciar després de ser acomiadats de WWE\nLuke Gallows i Karl Anderson van ser recentment acomiadats per la WWE a causa de la crisi originada pel nou coronavirus. ‘The Good Brothers’ no s’havien pronunciat sobre aquest fet, però van decidir fer-ho al podcast que tots dos tenen anomenat Talk’n Shop.\n“Puc dir honestament que ningú mereixia això”, va dir The Machine Gun Karl Anderson, mentre que Gallows va assenyalar que “va ser un dia molt dur per a la qual lluita lliure professional, però això sempre continua”.\n“Així que si us plau, aquest és el millor moment per donar suport a aquests nois i noies . Síganlos a les seves xarxes socials, comprin les seves mercaderies a la botiga de Pro Wrestling Tees. En general, muéstrenles una mica d’amor, perquè quan el món s’obri de nou hi haurà força gent amb moltíssimes ganes de donar el millor de si en el ring, per brindar el millor show possible “, ha afegit Luke.\nI quin serà el futur dels dos lluitadors? Fa uns dies, Anderson va publicar un vídeo en el qual suggeria que la seva propera parada seria la NJPW, al Japó. Tant ell com Gallows ja han lluitat en aquest país i, fins i tot, van formar part de l’llegendari grup ‘Bullet Club’, de manera que la idea no era desgavellada.\nNo obstant això, el mateix Gallows ha assegurat que, de moment, no donaran cap anunci. “Quant a el futur de The Big LG i Machi Gun Karl Anderson, cal esperar. Encara no estem preparats, però quan ho estiguem, direm quin serà el nostre futur. Ara mateix només podem donar-los les gràcies pel suport que hem rebut “, va concloure.\nEstà demanat: EC3 tindria ofertes de treball de AEW, Impact Wrestling i de NWA\nSerà el fi de la seva carrera? Dustin Rhodes es retirarà de la lluita lliure si perd la seva pròxima baralla\nMike Kanellis sobre el seu acomiadament de WWE: “No esperava que alguna cosa així fora a succeir en plena pandèmia de l’coronavirus”\nKobe Bryant va ser homenatjat per la seva dona a 19 aniversari de noces: “Desitjaria que fos aquí per abraçar-me”\nLufthansa ven 40 avions i tanca una filial\nL’experiència d’una jove amb el trasplantament de ronyó


01/08/19 10:50 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nPonderació: 35.00 - Criteri: Millor oferta econòmica\nPonderació: 7.00 - Criteri: -Aspectes de millora en relació a la plantilla del centre\nPonderació: 7.00 - Criteri: Declaració de l¿empresa en la que es compromet a bonificar al 100% l'assistència d'un infant de la llar d'infants (proposat per Serveis Socials).\nPonderació: 4.00 - Criteri: Grau d'adequació a les característiques i context de la llar en relació a l'entorn social i cultural\nPonderació: 4.00 - Criteri: Treball en xarxa en relació a la comunitat educativa i al territori: accions de treball i coordinacions.\nPonderació: 5.00 - Criteri: Treball amb les famílies respecte el plec: a) En relació a com atendre i gestionar diversitat de necessitats familiars (envers l'horari, l'alimentació, etc.).b) En relació a la integració, participació i col·laboració de les famílies vers l'educació\nPonderació: 5.00 - Criteri: Inclusió dins del projecte Educatiu de Centre i el Pla General d'Activitats de Centre d'un aula multisensorial o del projecte de Pati a jardí.\nPonderació: 4.00 - Criteri: . La detecció de les necessitats formatives i planificació.\nPonderació: 4.00 - Criteri: Avaluació diferida\nPonderació: 3.00 - Criteri: Protocols d'actuació segons les NEE ( circuits i actuacions, derivació, treball amb professionals..).\nPonderació: 3.00 - Criteri: Concreció d'eines de detecció, observació i seguiment dels infants\nPonderació: 3.00 - Criteri: Projectes i materials educatius en relació a nee\nPonderació: 4.00 - Criteri: Proposta de millora del Pla de manteniment\nPonderació: 4.00 - Criteri: Proposta de millora del Pla de jardineria.\nPonderació: 8.00 - Criteri: Propostes justificades perquè la llar d'infants tingui el màxim de places ocupades (s'ha d'avalar la seva eficiència).\n02-Llar infants El Cargol INVENTARI 18-19 (actualitzat).xlsx\n02-Llar infants El Cargol llistat subrogació EL CARGOL 2018-19_signat.pdf\n02-Llar infants El CargolANNEX EL CARGOL P1 ACTUAL.pdf\n02-Llar infants El CargolANNEX EL CARGOL PB ACTUAL.pdf\n02-Llar infants El CargolTAULA_SUBROGACIO.xlsx\n01-Llar infants El Cargol MEMORIA_JUSTIFICATIVA.pdf\n08-Llar infants El Cargol Anunci licitació signat.pdf


Albert Ríos, nuevo jugador del Bisontes Castellón – Bisontes Castellón FS\nPublicado en 12 septiembre, 2017 12 septiembre, 2017 por Prensa\nAlbert Ríos, nuevo jugador del Bisontes Castellón\nAlbert Ríos Martínez, más conocido deportivamente como Albert, se incorpora a la disciplina del primer equipo de la entidad Castellonense hasta la finalización de la presente temporada.\nEl veterano jugador vila-realense y muy conocido por la parroquia azulona por haber vestido la elástica del Playas de Castellón en Segunda, tiene dilatada experiencia en la LNFS tras su paso por otros equipos como el Peñíscola FS en Primera o el Playas de Salou de Segunda División.\nAsí valoraba el Presidente del Bisontes Castellón la llegar del ala al club Joaquín Sánchez Amorós. “Estamos muy contentos de poder contar con un jugador como Albert que a buen seguro nos aportará veteranía, rapidez y descaro al juego del conjunto de Manuel Collado»\nPor su parte, Albert Ríos manifestó: “Estoy feliz por haber fichado en un club grande como Bisontes Castellón, trabajaré duro para conseguir que esta entidad siga creciendo en su regreso a la Segunda División.»\nCon este fichaje el Bisontes Castellón FS refuerza el ataque y el número de rotaciones hasta los 14 jugadores, con la intención de conseguir un equipo equilibrado y compacto para poder afrontar con garantías la temporada 2017/18\nDesde el Bisontes Castellon damos la bienvenida a Albert deseándole toda la suerte del mundo en esta temporada.\nEntrada anterior:Anterior Pipi estará seis semanas de baja tras ser operado con éxito de su rodilla derecha\nSiguiente entradaSiguiente FS La Unión Las Palmas – Bisontes Castellón eliminatoria de Copa del Rey


El radar de Sarrià: Bon any!!!\nEm plau desitjar un molt bon any 2010 a tota la clientela d’aquest blog, tant a les persones que només el llegeixen com a les que a més a més dediquen un temps extra a deixar-hi comentaris. No em costa gens admetre que alguns dels comentaris són força més interessants que el propi post que comenten, i això enriqueix molt el blog.\nNo desvetllo cap secret si dic que m’ho passo molt bé escrivint, i sovint encara m’ho passo millor quan participo en els debats que es generen a partir de les vostres interessants aportacions. Vull recordar que El radar de Sarrià va començar mig en broma l’any 2007 sense que el seu autor sabés massa bé on es ficava, i ves per on demà ja estrenem el 2010 amb un blog del tot consolidat i un munt de temes pendents en cartera.\nGràcies novament a tothom i bon any!\nMolt bon any 2010 i moltes gràcies pels debats.\nEls millors desitjos per tots,\n31 de desembre de 2009, a les 9:10\nEls mateixos bons desitjos van de la clientela a l'autor; que 2010 faci realitat tants dels nostres somnis com sigui possible!\n31 de desembre de 2009, a les 9:44\nSense l'autor no hi ha clientela o sigui que aquest any 10 et cal seguir treballant ;) Molt bon any! :)\n31 de desembre de 2009, a les 10:58\nMolt Bon Any! Realment, això del món blocaire un cop hi entres vas descobrint una varietat de blogs, idees i aportacions que el fan molt interessant. Endavant amb tot l'any que ve!\n31 de desembre de 2009, a les 15:21\nBon Any! Tot i que no deixo comentaris, la majoria de vegades per falta de temps, m'agrada llegir-te.\n31 de desembre de 2009, a les 19:33\nBon any Miquel!! espero seguir gaudint del Radar tot el 2010!\n2 de gener de 2010, a les 9:54\nMolt bon any Miquel. Desitjo que poguem seguir gaudint molt de temps de la teva visió de les coses.\n2 de gener de 2010, a les 11:26\nBon any Miquel!\n2 de gener de 2010, a les 13:10\nUn molt bon any a tothom!!!\nEspero que seguiran els nostres debats amb la mateixa correcció que hi ha hagut fins ara.\nEls nostres somnis seran possibles sempre que siguin uns somnis raonables.\nQuan parlava de la clientela participativa pensava que tu n’ets una molt bona representant.\nSeguirem fent-ho el millor que puguem.\nEncara que els meus fills ja passen dels vint jo també et vaig llegint, el teu blog em porta records escolars agradables.\nAra feia dies que no passaves per aquí i el teu blog ja fa tres mesos que no s’actualitza. Una mica de mandra, potser?\nEl mateix et dic de la teva Vida Quotidiana.\nSuposo que ens convocaràs aviat, no?\n4 de gener de 2010, a les 6:33


--> Naranjas de la China - elseisdoble.com\nJa ho deia la cançó: «Naranjas de la China...» d’on anaven a ser, si no? Tan fa que siguen d’origen asiàtic, per a nosaltres, tan acostumats a viure entre olor a tarongina, tractors, colles de collidors, arroves, fanecades, agrets,... vull dir que des de fa molts segles que paulatinament els tarongers asiàtics deixaren de banda les moreres i hem fet nostre el cultiu del cítric. No descobrim res i tothom coneix l’eslògan: Taronges de València, o, de Carcaixent i dolces,.... Estem tan fets a la taronja que fins i tot qualsevol xiquet dels jovenívols d’avui desconeixerà la procedència del fruit agredolç del tarongerar. Però tot açò pertany al temps preterit. També ho saben i no descobrim res. Probablement el temps pletòric del cítric ha passat. —Que ja ho tenia bé!—, i això, els vells ho saben també, i ja ho apuntava abans. Aquesta terra nostra ha passat per diferents conreus massius, no sempre han estat ací els tarongerars, sinó que molt abans estaven les palmeres, les oliveres, els ametllers i les moreres, els tarongerars que portaren els àrabs des la Xina, l’arròs, ara el caqui i per últim el litxi.\nL’altre dia llegia que un enginyer agrònom assegurava que aquesta comarca, la Ribera, era idònia per a produir un litxi fantàstic i que no era cap desgavell produir-ne en massa. El clima, les pluges i la temperatura, juntament amb la fertilitat de la terra era tan semblant o millor encara que la de les zones de la Xina on es produeix, i evidentment no podrem produir en les quantitats industrials com ho fan a Àsia, però en podem fer de molta qualitat. És a dir, que igual com passà amb el caqui ara fa uns anys, ací, a casa nostra, podem fer el mateix que fan a la Xina però amb més qualitat, igual com férem amb l’arròs, la taronja, després el caqui, doncs ara el litxi. A mi com que m’agraden molt els litxis ho veig fantàstic. Ja era hora que férem litxis. D’ací uns anys, de la mateixa manera com ara passeges pel camp i prens de l’arbre una tarongeta i la degustes mentre passeges, doncs podrem prendre uns litxis, sense abusar clar, i degustar-los mentre passegem. No em negaran que no és meravellós!\nTambé llegia fa uns dies que el president de les Corts, el senyor Cotino, magnífic agricultor procedent d’una família d’ancestres «llauros» arrelats a la terra, al cabàs, la llegona, les tenalles de collir, de mans rugoses i callositats protuberants, parits amb pell torrefacta per les hores d’exposició sota el tòrrid sol valencià, havia deixat, rebutjat o declinat l’exclusivitat, és a dir renunciava a cobrar de l’erari públic per la seua feina de president de les Corts per a dedicar-se al cultiu del caqui. Això vol dir que si el senyor Cotino, expert llaurador, decideix deixar el seu privilegiat sou per a retornar a la terra per llaurar-la i extraure-li el suc, o la carnositat del caqui, és que la terra no estarà tan malament com ho diuen els llauradors ploramiques valencians, no? és una reflexió sotto voce.\nAra comprenc perquè fa uns anys essent conseller d’educació el senyor Font de Mora volia incloure dins del seu meravellós programa de plurilingüisme el Xinés mandarí en les escoles. Aprenent xinés mandarí tothom sabrà demanar perfectament quina salsa vol en el Wok, sabrà demanar pel preu al basar Nuevo Mundo, podrà fer negociats d’exportació de les varietats de caqui i de litxi que ací produirem en massa reduïda, però de major qualitat, clar. Aquests senyors són uns visionaris, de debò, ja ho veien clar i nosaltres, rucs de la Ribera, llauradors o descendents de braus empedreïts al clima, les tronades i les pedregades no havíem estat capaços de veure el futur prometedor, de la producció de caquis i litxis i el negoci amb Àsia.\nAra veig un problema, caldrà demolir moltes construccions que havien usurpat, indecentment i indegudament, terres de conreu per a deixar lloc al litxi, i altre problema, no sé si el Xúquer serà capaç de regar tant de camp de litxi, taronja, caqui, arròs,.... i el pitjor de tot és que tant d’importar cultius asiàtics hem acabat també per assimilar els seus sous, els seus jorns de sol a sol i la precarietat entre classes socials.\nNo sé xinés mandarí, per això amb ajuda del senyor Google la intenció era titular l’article: la Ribera, però en xinés. Anem fent camí, per si de cas d’ací uns anys ens governa l’últim emperador o Mao Tse-tung. Qui sap?\nIBI - 11/01/2014\n¿Alguien me puede decir, por favor, qué es o cómo es el litxi? Gracias.


Què tan ràpid es carrega el vostre lloc web des del mòbil? – fotoweekdc.org\nInformeu-vos del temps que es triga a carregar la pàgina web des de dispositius mòbils de diverses ubicacions.\nEl mòbil és a tot arreu i més que 50% de la Cerca de Google prové de dispositius mòbils. Mireu a continuació les estadístiques de creixement dels usuaris de telèfons intel·ligents.\nEts tu preparat perquè el vostre lloc web serveixi en dispositius mòbils? El servei de la versió mòbil del vostre lloc és fonamental i hi ha un motiu.\nLa velocitat de xarxa per a mòbils (2G / 3G / 4G / 5G) no és tan ràpida com internet de banda ampla / fibra. Per tant, la pàgina web pot carregar-se més ràpidament a un escriptori, però més lenta en dispositius mòbils. Heu d’assegurar-vos que el vostre lloc web és amigable per als mòbils i que respon i serveix la versió mòbil de la pàgina web.\nCom diu Google:\nLes persones tenen cinc vegades més probabilitats de sortir d’un lloc mòbil si ho és no és fàcil d’utilitzar.\nAproximadament la meitat dels visitants marxaran si no es carrega una pàgina en 3 segons.\nPodeu considerar el següent per optimitzar la vostra pàgina web per als usuaris mòbils.\nAnar sensible – que la vostra pàgina web respongui per garantir que els elements de la pàgina com una imatge més petita serveixen per reduir la mida general de la pàgina i les sortides de pàgina s’adapten a la mida / resolució del dispositiu per obtenir una millor experiència de l’usuari.\nFer que sigui mòbil – és obligatori. Google ho considera al seu rànquing de cerca, així que assegureu-vos que la pàgina web està dissenyada per adaptar-se al mòbil.\nAra, és el moment de mostrar les eines.\n5 Penseu amb Google\n7 Prova amigable amb mòbils\nTendències de tendència et permetem provar els teus llocs en diversos dispositius mòbils (Apple, Google, Samsung, LG, Nokia, Amazon Kindle) i mostrar els resultats a l’instant..\nPodeu seleccionar per provar des d’Àsia, Europa i Amèrica del Nord. A més, va tenir una opció per triar la velocitat entre nativa a la simulació 2G / 3G / 4G.\nAuditoria del lloc web by Geekflare us permet provar el lloc web des del mòbil. L’eina està basada en Google Lighthouse i posa a prova més de 50 mètriques essencials de rendiment, SEO i seguretat.\nAlgunes de les mètriques es mostren a continuació.\nSol·licituds de cascada sensibles\nEs necessita temps per carregar\nPrimera pintura de contingut\nCaptura de pantalla de la pàgina completa\nGTmetrix és una de les eines de prova de rendiment de pàgines web més populars per a un escriptori. Tanmateix, si feu un registre gratuït, podreu provar-ho des de mòbil mitjançant el navegador Chrome.\nActualment, les proves des del navegador mòbil només estan disponibles des del Canadà en el registre gratuït.\nObteniu totes les mètriques de rendiment que obteniu mitjançant un navegador d’escriptori.\nPuntuació de la pàgina PageSpeed / YSlow\nNombre de sol·licituds HTTP\nGràfic de cascada\nSi no us interessa fer un registre gratuït, llavors GTmetrix serà útil per obtenir resultats de les proves actuables.\nDotcom-Monitor ha aconseguit un dels números més grans de la ubicació per triar un test. Podeu seleccionar per provar de fins a 24 ubicacions a tot el món.\nDotcom-Monitor admet diversos clients:\nUn cop fet un test, podeu veure els resultats mitjans del test o veure una cascada per a cada ubicació.\nCada informe de rendiment inclou un resum, desglossament del rendiment, gràfics de sol·licituds, detalls de l’amfitrió i error, si n’hi ha. Sembla molt prometedor i m’encanta.\nGoogle és conegut pels seus productes i serveis rics en funcions, i un d’aquest exemple n’és Prova el meu lloc servei És una eina útil per provar la velocitat del vostre lloc web en dispositius mòbils, i diria que funciona correctament quan es tracta dels resultats. Mostra el temps de càrrega juntament amb una qualificació que indica si el temps realitzat és ràpid o lent. A més, a continuació, podeu veure el que fa que el vostre lloc web s’alenteixi i els passos que heu de fer per solucionar-lo.\nPer últim, podeu comparar la velocitat del vostre lloc web amb la vostra competència i veure’n la diferència. Un cop acabat, podeu sol·licitar que s’enviï un informe a la vostra adreça de correu electrònic.\nUna altra eina sense cost, MobiReady mostra com el vostre lloc web es carrega en diferents dispositius mòbils i a l’escriptori. Un cop desplaceu cap avall, veureu una petita descripció i una valoració general de la velocitat que resumeix el resultat.\nA més, també podeu veure el rendiment del vostre lloc web en comparació amb els millors 1000 llocs d’Alexa, cosa que segur que dóna una millor idea. Si voleu conèixer les millores necessàries, també ho podeu saber al final de la pàgina.\nProva amigable amb mòbils\nUn servei separat de Google, Prova amigable amb mòbils pot ajudar-vos a esbrinar la facilitat per als usuaris de mòbils de veure i utilitzar el vostre lloc web. En introduir una URL, podeu comprovar ràpidament si el vostre lloc web és mòbil o no.\nDareBoost és fantàstic quan es tracta de detalls detallats. Podeu veure diversos mètrics i resultats, com ara:\nS’han trobat problemes\nPes de la pàgina\nConsells per millorar la velocitat de la pàgina\nFets sobre el vostre lloc web com ara la data de caducitat del certificat SSL\nCoses que han anat bé per al vostre lloc web\nCom no he descobert mai aquesta fantàstica eina d’anàlisi i recomanació …‽ @Dareboost Prova de velocitat del lloc web & Anàlisi de llocs web #SEOhttps://t.co/Jfuu3I3aL4\n– Rich Tatum »∵« (@RichTatum) 28 d’agost de 2019\nTot això de forma gratuïta i podeu sol·licitar l’informe sencer introduint la vostra adreça de correu electrònic.\nPodeu triar entre tones de diferents configuracions quan feu servir WebPageTest, per exemple, el navegador i la ubicació desitjats. Com que hi ha debats interminables sobre determinats navegadors que són més ràpids que els altres, això soluciona completament el problema de la vostra prova. Al menú desplegable, podeu triar una ubicació i el dispositiu des del qual vulgueu provar el vostre lloc web.\nA la pestanya “Configuració avançada”, també podeu definir el tipus i la velocitat de connexió i diverses altres preferències. Un cop seleccionat tot, obtindreu 3 proves en entrar al vostre URL. Cada prova revela un conjunt d’informacions com ara el temps de càrrega, l’inici de reproducció, el nombre de sol·licituds i un munt d’altres.\nAquesta eina podria resultar vital per determinar el temps i els defectes de càrrega de la pàgina, si n’hi ha.\nEl món s’ha anat mòbil, i hauríeu de tenir en compte tot el que cal per optimitzar per obtenir una millor experiència d’usuari mòbil. Si no és així, podeu plantejar-vos l’ús CDN com MaxCDN, Cloudflare, SUCURI que ofereix moltes optimitzacions de rendiment des de la seva gamma de xarxa.


Tornen les queixes dels usuaris a l’estació de metro de les Roquetes – NouBarris.Net\nLes Roquetes Mobilitat\nTornen les queixes dels usuaris a l’estació de metro de les Roquetes\n1 de novembre de 2021 31 d'octubre de 2021 Informatius\tLes Roquetes, Metro, Queixes\nEls usuaris denuncien que amb les pluges hi ha hagut petits despreniments al sostre per les filtracions d’aigua\nCoincidint amb les pluges dels darrers dies, les filtracions d’aigua han tornar a sorgir a l’estació de metro de les Roquetes de la L3. TMB va informar al setembre que les filtracions d’aigua s’havien reparat però va avançar que s’hauran de fer noves actuacions per tal d’acabar amb un nou problema, els desguassos. Usuaris i veïns han tornat a mostrar el seu malestar a les xarxes socials, amb la publicació d’imatges en les quals es veu una part de l’estació acordonada i petits despreniments.\nMejor nos ahorramos los comentarios sobre el techo de la estación de Roquetes.@TMB_Barcelona @TMBinfo @bcn_ajuntament @Bcn_NouBarris @AVVRoquetes @ArxiuHistoric9B @btvnoticies pic.twitter.com/6ZoqhjU3be\n— Javi (@dilojavi) October 31, 2021\nEls usuaris afirmen que pràcticament des que es va inaugurar l’estació de metro de les Roquetes ha tingut problemes de filtracions d’aigua que han anat rovellant plaques i deixant marca a parets i terres. No és l’únic problema d’aquesta estació, una de les més profundes del metro de Barcelona, ja que l’andana es troba a 56 metres. L’AV de Les Roquetes fa anys denuncia la manca de manteniment pel que fa als recobriments de les parets i dels sostres de l’estació. Afirmen que hi falten plaques al sotre i ja ha quedat a la vista algun tros de mur. TMB justifica l’aspecte de passadissos i vestíbul amb el fet que no poden substituir les peces danyades o desaparegudes perquè ja no es fabriquen. Un argument que no accepten els veïns i usuaris.\n← Rescaten tres persones atrapades en un ascensor exterior a Ciutat Meridiana\nAmpliació de l’àrea verda a Torre Llobeta i la Vilapicina →


Un exregidor de Cs acusat de fingir que uns independentistes cremen el seu negoci per cobrar una assegurança La República\nUn exregidor de Cs acusat de fingir que uns independentistes cremen el seu negoci per cobrar una assegurança\nUn autoatac camuflat amb una agressió política. Sembla que els de Ciudadanos s’estan convertint en uns experts de la manipulació en aquestes lamentables situacions. Així es podria definir el que […]\nUn autoatac camuflat amb una agressió política. Sembla que els de Ciudadanos s’estan convertint en uns experts de la manipulació en aquestes lamentables situacions.\nAixí es podria definir el que està investigant l’Ertzaintza, la policia basca, que ha obert una investigació per determinar si l’incendi del passat 25 d’octubre a la fleca d’un exregidor de Ca a Laguardia (Àlaba), sobre el qual inicialment se sospitava que va poder tenir una motivació política, va poder ser un muntatge amb possibles finalitats econòmiques.\nEl “motiu polític” era el que tenia més pes perquè a part de l’incendi a la fleca hi van aparèixer missatges amenaçadors contra el seu amo, com ‘Muérete facha’.\nSegons explica elDiario.es, un dia després, el propietari de l’obrador, José Antonio Mateo, un exregidor de Ciutadans a Laguardia ara integrat en el grup mixt, va denunciar els fets davant l’Ertzaintza, en considerar que va poder tractar-se d’un foc provocat per defraudar a l’assegurança. L’Ertzaintza, doncs, analitza ara si el que va passar va ser, en realitat, un muntatge. Les pistes són els enregistraments de les càmeres del pavelló on es troba el forn.\nJosé Antonio Mateo és germà de l’actual tinent d’alcalde de Laguardia, localitat en la qual governa el PP amb quatre regidors davant dels dos de PNB i altres dos d’EH Bildu. Així, el vot de Mateu és decisiu a l’hora d’inclinar la balança. Fins ara, sempre s’ha inclinat per l’equip de govern del PP.


Reportatge Familiar – Sueños de Atenea\nBona tarda, després d’un temps, tornem a publicar un NOU POST al blog.\nHem estat força ocupats i hem deixat una mica apartat al bloc, però avui vull mostrar-vos un reportatge familiar que ja hem fet aquests dies, en que ja semblava estiu, i ha fet que comencem a realitzar reportatges a la platja.\nCom sempre dic, cada família, cada persona, té marcat un tipus de fotografia que ja va amb ells, si saps mirar més enllà, sense dir molt, ja saps per quin camí pot anar la sessió.\nA la família (AFEY), ja els coneixia d’altres sessions, i saber que anaba a fotografiar a la platja, ja em veia imatges d’ells a la platja, i algunes d’aquestes imatges que tenia en ment, vaig poder realitzar-les tal cual les imaginava. Realment és fàcil treballar amb ells, perquè els hi agrada als 4 la fotografia, i d’aquesta manera tot flueix molt més fàcil.\nSi t’agrada aquest tipus de reportatge a la platja, tenim AGENDA OBERTA per a sessions d’Estiu, i millor anar reservant la teva data com més aviat possible perquè sobretot caps de setmana s’omplen molt ràpid.\nTreballem de Dilluns a Dissabtes, i Diumenges puntualment. Ara per la llum solar, aquest tipus de sessions a la platja, les fem o de bon matí o al final de la tarda, ja que evitem les hores en què tenim el sol molt alt i així poder treballar millor.\nAixí que són hores molt concretes, i s’ocupen els dies fàcilment. Així que recomano que si estàs pensant fer un reportatge a la platja, anem reservant dates, i davant de qualsevol problema, o dia de pluja, sense problema, ajornem la sessió.\nAra us mostraré el time-lapse d’aquesta sessió, i algunes fotos d’elles, realment tenen moltíssimes fotografies, però que per a un petit vídeo no podem posar-les totes, així que fem un resum del que va ser aquesta bonica tarda de platja.\nEspero que us agradi i us animeu a una sessió així amb la família, o amb la teva parella.


El canvi de xip del Barça a la 2a part per marxar amb victòria de Lleó | We Love Barça\nEl parcial del darrer quart d'hora va ser quan el Barça va tenir més possessió (72%) i localització a camp rival (58%)\nXavi: "Em preocupa la situació del planter del Barça"\n1 Novembre, 2018 - 12:29\nEl Barça va aconseguir una soferta victòria en el partit d'anada dels setzens de final de la Copa. Un gol de cap de Lenglet a centrada de Dembélé al 91 va servir per trencar la dura i competitiva defensa de la Cultural Lleonesa i que deixa l'eliminatòria més encarrilada per al partit del Camp Nou de principis de desembre.\nValverde va confeccionar un onze plagat de jugadors no habituals com Denis, Samper, Cillessen, Malcom o Munir i 3 reforços del filial: els centrals Chumi i Cuenca més el lateral esquerre Miranda. A l'inici del partit la majoria de futbolistes van trobar a faltar la manca de rodatge i el fet que fos la primera vegada que juguessin junts futbolistes que gairebé no es coneixien. Hi van haver moltes imprecisions en la passada i va faltar desequilibri als metres finals, ja que l'equip no va rematar ni una vegada a la porteria rival durant la primera part.\nA més, el Barça va patir la desgràcia de la lesió de Samper i això va obligar a canviar els plans de Valverde. Arturo Vidal va passar a jugar de migcentre, en una posició on se'l va veure una mica perdut, i Aleñá va entrar per jugar d'interior. El migcampista d'Alella va oferir molt bones sensacions i va ser una de les notes positives del partit, juntament amb Cillessen, que va protagonitzar diverses intervencions de mèrit davant els atacs de la Cultural.\nEl canvi de xip blaugrana va venir en el darrer tram de partit quan els jugadors rivals van començar a notar el cansament i el Barça va augmentar el ritme a la recerca d'un gol. El parcial del darrer quart d'hora, del minut 75 al final, va ser quan el Barça va tenir més possessió (72%) i localització a camp rival (58%). En aquesta segona part, el conjunt blaugrana va fer 7 xuts a la porteria rival i el premi va arribar amb la diana de Lenglet al temps afegit. En el darrer sospir, Denis va disposar d'una ocasió claríssima davant el porter però va xutar fora en una acció que hauria pogut deixar l'eliminatòria vista per sentència.


Banda sonora i xifres de vendes! Diari d’un confinament – Bearn\nsebastiabennasar 29/03/2020 Diari d'un confinament\nAvui està fent caloreta, una treva en el que diuen que serà una altra setmana de merda, amb aigua i fred. Si hem d’estar tancats, que faci sol i poguem pujar dalt a la terrassa, però no, fot-li que és de Reus. Si necessitem vint-i-sis graus perquè el puta bitxo ho passi puta i la transmissió davalli en picat, idò venga, aire siberià. La treva ha anat bé, hem pogut conèixer els veïns. Ens separa un tros de teulada marró, però la pilota amb la que juguen a alguna cosa semblant a tennis inventat ha caigut a la nostra i els hi hem tornat. Això ha servit per iniciar una conversa que d’altra banda hauria estat impossible perquè ells pertanyen a l’altre bloc, no ens els hauríem trobat mai ni a l’escala ni a l’ascensor. Ara compartim també aplaudiments al sanitaris. Fa tres nits que a més a més hi ha un noi que és dj que treu els altaveus i ens regala una sessió. Fins ara hem escoltat el Dúo Dinàmico i Diego Torres amb allò de “Pintarse la cara, color esperanza…”, a veure què ens té preparats per avui, perquè la banda sonora del confinament és tan penosa que s’ha de tenir molt de sentit del compromís per sortir a aplaudir. I constato que cal que algú trobi un d’aquests himnes de resistència en català urgentment.\nCada dia cau algú que admiro. Les seccions necrològiques dels diaris fan feredat i avui ha faltat Krystof Penderecki, a 86 anys. La seva Metamorfosi em sembla una de les peces musicals més sublims que he sentit mai.\nA La Vanguardia el meu admirat Xavi Ayén, un dels periodistes literaris que més admiro (llegiu-vos els seus llibres i no deixeu de seguir-li la pista, és una de les poques raons que hi ha per llegir el diari) publica la llista de llibres més venuts en la primera setmana de confinament i constata les diferències de llibres venuts respecte la setmana anterior. Per primera vegada veig números reals de venda publicats, quelcom higiènic. I constato que no hi ha cap llibre en català entre els 20 més venuts. I també que per exemple, el novè classificat, Arturo Pérez Reverte, ha venut en una setmana més exemplars que jo amb tot un any de la majoria de les meves obres. És per pensar-hi (i això que ha venut un 39% menys que en una setmana normal). Això vol dir que Javier Castillo, amb els seus més de 2.500 exemplars venuts en una setmana, n’hauria venut 8.000 si no hi hagués hagut tancament de llibreries pel coronavirus.\nEstà bé conèixer aquestes xifres. En català és una heroïcitat vendre més de 700 exemplars en un any (evidentment hi ha escriptors que els venen, tots els coneixem) però moltes vegades els editors fan tirades inferiors a aquests 700). També és curiós que hi ha alguns autors que no conec entre aquests vint més llegits i que no he llegit ni un sol llibre. De fet només un o dos em criden la curiositat (potser els hauria de llegir tots a veure si aprenc alguna cosa).\nMentre, un dels llibres que he penjat a Amazon, “La mar no sempre tapa” ha venut 6 exemplars en una setmana. I s’ha col·locat en el número 17 d’eeboks més llegits en català en aquesta plataforma a primera hora del matí (ara, per sort, és al número 56). Em pregunto com pot ser que un llibre que ha venut només 6 exemplars (no em queixo, és una gran xifra en digital en menys d’una setmana) ha arribat al 17! També ha venut més llibres Javier Castillo sol en una setmana que tots els aconseguits en la primera setmana a la web Llibreries Obertes.\nXifres que fan pensar, xifres que fan pensar en tots els escriptors i escriptores que mai no surten als rànkings i que fan llibres collonuts. Com el meu amic Jaume Benavente, ingressat aquests dies per culpa de la malaltia. O també l’excel·lent novel·lista Alberto Pasamonte, que ha hagut de passar pels hospitals a Madrid. I tants, i tants d’altres, sobretot tots aquells que havien fet els càlculs del seu pressupost anual en base a dos mesos màgics, març i abril, que és quan es fan el gruix de visites a centres escolars i biblioteques, els únics moments que els escriptors poden tenir bolos. No sé com escriurem quan tot això passi, però pitjor ho tenen uns quants amics que fan el doctorat i que treballaven al Mc Donald’s i al Decathlon perquè no havien tingut beca. Tenim un país molt estrany, on paios que fan vídeos demanant cent hamburgueses tenen cinc milions de visites i on els escriptors venen 500 llibres si hi ha sort.\nI encara hi ha un munt de convocants de premis literaris que no deixen que ens presentem on-line. Com si algú pogués fer fotocòpies i anar a correus. I com si algú, quan poguem anar-hi, tindrà diners per fer-ho (perquè us féu una idea, enviar una novel·la de 200 pàgines amb cinc còpies a un premi costa uns 100 euros entre fotocòpies i enviament). Aprendrem alguna cosa d’aquest confinament o continuarem putejant els creadors? Posso tots els meus pèsols en la segona opció convençut que és una aposta guanyadora.\nEn la mort de Carlos Pujol. Diari d’un confinament


Fantàstica jornada forastera la viscuda entre dissabte i diumenge amb només 7 derrotes i 2 empats. La resta van ser victòries, algunes incontestables i d'altres, justes, però d'un valor incalculable.\nMolt bona jornada també per als nostres equips, especialment dissabte on la majoria d'equips va guanyar els seus partits.\nEl mateix número de victòries (8) que derrotes amb 3 empats en una jornada visitant on els equips de CEBLLOB van descansar.\nA destacar les victòries convincents de l’Amateur, Infantil A, Juvenil B, Infantil C i Benjamí A. Cadet A va patir més del compte, però va sumar una altra victòria (5/5) i l’Aleví A i Infantil D van guanyar per primer cop.\nBenjamí C, Cadet A, Amateur, Infantil A, continuen imbatuts.\nRESULTATS CAP SETMANA 8-9/11/14\nRESULTATS CAP SETMANA 4-5/10/14\nRESULTATS CAP SETMANA 27-28/09/14


Tatiana Menal – AMPA LA MAR BELLA\nGràcies a tots per ajudar a que la festa ampa de fi de curs va ser un èxit. Gràcies a tots que han ajudat amb les activitats, el bar, el menjar … i especialment Oscar (speaker i DJ del matí) i DJ Mom (Cristina) per la seva meravellosa actuació de la tarda i a la […]\nLeer más Festa AMPA fi de curs\nLeer más Xerrada Jumping Clay\nXerrada P9 Refugi el dia 9 d’abril a les 7:30h al Casal de barri Bac de Roda. «Fa més d’un any que la ciutadania de Barcelona vam sortir al carrer sota el crit de Volem acollir i des d’aleshores tot ha empitjorat. Espanya ha acollit 1300 persones de les 17.000 a les que es […]\nLeer más Xerrada P9 Refugi\nTorna el Casal de teatre a Can Saladrigas Com cada any convoquen a les famílies interessades a la reunió informativa del Casal d’estiu, el divendres 6 d’abril a les 19 hores al Centre d’imatgeria festiva Can Saladrigas. Es poden consultar i descarregar els fulls informatius al següent blog: http://dracsgegants.blogspot.com.es/\nLeer más Casal de teatre 2018 a Can Saladrigas


L'Agència ha rebut la renovació del certificat del seu sistema de gestió de la qualitat segons la norma ISO 9001:2008 pel procés d'avaluació de la qualitat universitària, que inclou l'avaluació institucional i l'avaluació del professorat universitari.\nLa MEMÒRIA D'ACTIVITATS 2011, aprovada pel Consell de Direcció d'AQU en la sessió del 28 de març de 2012, s'estructura en sis apartats, que coincideixen amb els eixos estratègics de l'Agència: qualitat docent, qualitat del professorat, generació de coneixement, internacionalització, direcció estratègica i comunicació, i organització interna.\nAQU Catalunya ha desenvolupat el Winddat, un web públic en la qual es mostren dades sobre demanda, nota de tall, places ofertades, taxa de rendiment, etc. i a partir de les quals els responsables universitaris poden elaborar els seus informes de seguiment i comparar les dades del seu ensenyament amb la resta que s'ofereixen a Catalunya.\nEl web de l'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari de Catalunya presenta una pàgina d'inici amb un nou disseny i organització dels continguts més usable amb l'objectiu de facilitar la navegació i l'accés a les informacions i serveis que s'hi ofereixen. També s'ha millorat l'accés al web a través dels diferents dispositius mòbils.\nAQU Catalunya ha resolt les sol·licituds per a l'emissió d'acreditacions de recerca i recerca avançada corresponents a la segona convocatòria de 2011, oberta del 17 al 31 d'octubre. El percentatge de sol·licituds resoltes favorablement és del 68% en el cas de les acreditacions de recerca i del 61% en el cas de les acreditacions de recerca avançada.\nUn grup de rectors i vicerectors de les universitats publiques de Bòsnia i Hercegovina s'han reunit a l'Agència per tal d'analitzar els primers resultats de les avaluacions internacionals de 33 titulacions d'universitats bosnianes.\nPer a la correcta gestió del procés, cal que les universitats facin arribar a l'Agència, abans del 20 d'abril, el llistat de les titulacions que participaran en el procés. Del 16 de maig al 6 de juny s'han de presentar els informes de seguiment d'aquestes titulacions. Els informes de seguiment d'universitat (ISU) s'han d'enviar a AQU Catalunya durant el mateix període.\nEn virtut de la Llei 5/2012, de 20 de març, de mesures fiscals, financeres i administratives i de creació de l'impost sobre les estades en establiments turístics, s'han modificat les taxes que aplica AQU Catalunya en l'emissió dels informes, les acreditacions i les avaluacions del professorat universitari.\nEl Consell de l'Estudiantat de les Universitats Catalanes (CEUCAT) va reunir el cap de setmana del 10 a l'11 de març, estudiants i autoritats de les universitats catalanes per celebrar el seu primer aniversari i aportar propostes de millora del sistema universitari.\nOrganitzades per les regidories d'Educació i Joventut i els instituts de la ciutat, aquestes jornades tenen per objectiu informar, orientar i assessorar a estudiants i famílies interessades en estudis superiors i les seves respectives sortides laborals i professionals.\nProp de 200 persones de les universitats catalanes han participat a la Jornada de metaavaluació de les avaluacions de verificació, seguiment i modificació de les titulacions oficials organitzada per AQU Catalunya, amb la col·laboració de la Universitat Autònoma de Barcelona, el 6 de març de 2012.


peter brian biografia medawar, vida, fets interessants - Biòleg, Maig 2021\npeixos i escorpí després del trencament\nPeter Brian Medawar Biografia, vida, fets interessants - Maig 2021\n28 de febrer de 1915\n2 d'octubre de 1987\nPeter Brian Medawar va néixer a 28 de febrer de 1915 . Es va convertir en un famós zoòleg que va rebre un premi Nobel per la seva contribució en fisiologia i medicina. Es tracta d’un premi que se li va donar el 1960 després de descobrir la teoria de la tolerància immunològica adquirida. És a través del seu descobriment que més endavant es van fer possibles els avenços en trasplantaments d’òrgans i teixits.\nPeter Brian Medawar va néixer a 28 de febrer de 1915 . El seu lloc de naixement era al Petròpolis a Rio de Janeiro, Brazi l Era fill de Nicholas Agnatius Medawar i Edith Muriel Dowling. El seu pare treballava com a venedor. El fet de ser un segon fill de la família, Medawar té un germà gran anomenat Felip.\nAl cap d'un temps, els seus pares van emigrar a Anglaterra on Medawar podria seguir la seva formació universitària. El 1928 es va matricular al Marlborough College. Va estudiar aquí fins al 1932. Mentre estudia a la institució Medawar va desenvolupar una afició especial per a la biologia.\nTres anys després, el 1935, Medawar va obtenir la llicenciatura en zoologia. Durant aquest temps, estudiava al Magdalen College d'Oxford. Durant el mateix any, va ser designat per exercir com a manifestant sènior de la mateixa institució. Més tard, va passar a convertir-se en universitari durant un any a partir del 1946. Es va doctorar el 1947. Malauradament, no va aconseguir obtenir el seu doctorat. ja que mancava dels fons d’acabament requerits.\nEn rebre el títol de llicenciat i rsquo; s, Medawar Va ser emprat a l'Escola de Patologia Sir William Dunn. Al mateix període, també treballava al col·legi Magdalen com a manifestant sènior. Es va prendre la seva investigació seriosament el 1937, quan estava investigant el desenvolupament de cèl·lules de teixit connectiu en pollastre. Els seus primers avenços a la investigació es van registrar al Quarterly Journal of Experimental Physiology.\nfamós home de parelles de dones bessons de Leo\nUn any més tard, va exercir com a company del Magdalen College, càrrec que va mantenir fins al 1944. El 1942, va ser reconegut com el Premi Rolleston. Durant la Segona Guerra Mundial, va romandre a Oxford on va realitzar alguns experiments sobre el trasplantament de teixits de pell i rsquo; s. Acabada la guerra, va progressar amb els seus experiments. És en aquest moment que va abordar una teoria que inicialment havia plantejat Frank Macfarlane Burnet. Va ser un immunòleg australià que també li va acreditar descobrir la teoria de la tolerància immunològica adquirida.\nEl 1947, Medawar Va treballar com a professor de zoologia a la Universitat de Birmingham. Va exercir aquest càrrec fins al 1951. Durant el mateix any, el 1947, va formar part d’un grup de recerca al costat de Billingham i Leslie Brent. El 1951 va ser emprat per la University College de Londres com a professor de Zoologia. Va treballar aquí fins al 1962. Després d’això va exercir de director de l’Institut Nacional d’Investigacions Mèdiques fins al 1971.\nPeter Medawar se li acredita haver publicat La singularitat de l’home-1957. Dos anys més o menys, va publicar El futur de l’home. L’art dels solubles, publicat el 1967, també és reconegut com una de les seves obres més grans. Entre les altres publicacions que van seguir, es va trobar The Hope of Progress -1972, The Life Science -1977 i Plutó i República Popular -1982. A causa de les seves aportacions científiques, va ser guardonat amb el premi Nobel el 1960.\nPeter Medawar casat Jean Shinglewood Taylor a principis de 1937. Junts van acollir quatre fills a la relació.\nPeter Brian Medawar va morir a conseqüència d'un ictus que el va afectar mentre estava Londres . Va morir el 2 d’octubre de 1987. Va morir 72 anys quan va morir.


Arasa, 23 colps de porra i l’”obediència deguda”\nAvui s’ha fet pública la sentència del jutge Josep Maria Miquel Porres (la llengua mai no menteix) que absol el sotsinspector dels Mossos d’Esquadra Jordi Arasa dels cops de porra contra David Fernàndez en el desallotjament de la plaça de Catalunya durant la revolta indignada. Es tracta d’un cas més d’impunitat, impunitat de l’únic policia que va poder ser denunciat entre la colla que va provocar fins a 120 ferits i que van deixar algunes de les imatges més dantesques de violència contra les persones vistes als Països Catalans des que van dir que Franco havia mort. El jutge diu que els cops (23 exactament) els va pegar Arasa però li aplica eximent de “compliment d’ordres”. Per tant, cap a casa i a tornar-hi que no ha estat res. Els 57 querellants colpejats, però, no pararan fins que es faci justícia, perquè tot aixo és evident que no ho és.\nEl missatge d’aquesta sentència és clar: ja ho sabeu, policies a qui us agrada rebentar el cap o qualsevol altra part del cos de qui sigui: si us diuen que pegueu, podeu fer-ho fort que no passa res. Bé, potser sí, potser us donen una medalla aquells que diuen que volen tenir “estructures d’Estat” mentre desmunten radiotelevisions públiques, hospitals de totes i tots i escoles democràtiques. Si no mateu no passarà res i si ho feu ja sortirà algun tertulià o columnista llepa defensant-vos perquè “Espanya ataca la nostra policia”.\nL’Arasa va poder ser acusat gràcies a una tasca d’investigació periodística que ara estarà completament prohibida si s’aprova la nova Llei de control social per part de l’”Espanya una” del PP en el Govern de l’Estat (i segurament amb el vot dels de l’”Estat propi” seu, C. i U). Una llei de control social que anomenen de Seguretat Ciutadana (quant de cinisme lingüístic!). Si aquesta llei s’aplica, denunciar a qui ens pegui seguint ordres serà impossible perquè fer una foto a qui et rebenti el cap o dir-li el nom del porc costarà entre 30.000 i 600.000 euros. Fantàstic!\nSense cap mena de dubte, el context de crisi-colp d’estat, d’assalt dels mercats als béns comuns i d’empobriment constant de la majoria social necessita una violència constant contra les persones que protesten per la despossessió, una violència que sigui exemplar i que asseguri el manteniment del desordre i la seva ampliació. Però fins i tot en això hi ha límits i la impunitat i la protecció dels violents amb placa amb lleis com aquesta i altres ens situa en un espai fora de la democràcia.\nQuan la impunitat de les porres substitueix la democràcia, quan els culpables mai no tenen culpa i els violents amb placa sempre poden dir que els ho havien manat, sortir al carrer a defensar les llibertats públiques de totes i tots que encara tenim és una obligació, sense cap mena de dubte. Tenim massa precedents històrics que ens hi obliguen i massa memòria per no saber què passa quan la por es converteix en l’única guia de la societat. I tenim l’exemple de l’Argentina, on l’”obediència deguda” va arribar un dia que es va posar en dubte, va desaparèixer i els criminals van ser jutjats…


20 de d’octubre del 2021. 22:37\nEn la humilitat d’aquest canal que es diu La 2 Carlos del Amor ha estrenat ‘La matemática del espejo’. Del Amor és aquest periodista de l’àrea de cultura de TVE que fa anys que fa coses rares i extraordinàries. En certa ocasió es va passar una nit sencera al Museu del Prado perquè volia veure què fan els personatges dels quadros quan ningú els està mirant.\nAra, amb aquest nou programa, ens torna el plaer de la conversa profunda i pausada. Candela Peña ha sigut la seva primera convidada. Té pocs filtres aquesta formidable actriu nascuda a Gavà. Deixa anar les veritats amb valerosa naturalitat. S’atreveix a fer crítica i catarsi del seu propi gremi. Parlant d’alguns companys, formidables, magnífics, molt famosos i premiats, advertia: «Hi ha molt ‘posturisme’ en aquesta professió. Anem de lliures. D’‘¡Igualtat, Igualtat!’ Però jo no he vist mai un actor que digui ‘Que aquesta cobri el mateix que jo i que vagi la primera al cartell’. Això sí, s’ajeuen una estona al terra de l’aeroport perquè es vegi la seva solidaritat amb Aminatou Haidar».\n¡Ah! Ja els vaig dir que aquesta actriu les deixa anar sense despentinar-se. Que sàpiga la meva admirada Candela que també en el meu gremi el posturisme es practica una barbaritat. No busquin grans índexs d’audiència en aquest programa. Es compleix un paradigma que fa anys que assenyalo: la tele i la matemàtica de la proporcionalitat inversa, van estretament lligades. Audiència i qualitat, solen ser inversament proporcionals.\nEn aquest mateix Museu del Prado al qual anava Carlos del Amor per veure si es movien els personatges dels quadros, van estar ahir un grup d’afectats per la síndrome de l’oli de colza. Es van posar davant de ‘Les Meninas’ amb una senzilla pancarta. Un d’ells, Miguel Ángel, que va en cadira de rodes des de fa 40 anys, li deia a Andrea Ropero (‘El intermedio’): «És molt dolorós per a una víctima l’abandonament institucional. Jo era un nen amb 12 anys acabats de fer. No només em van robar la infantesa, em van robar tota una vida». ¡Ah! Van ser ràpidament desallotjats. Aquesta nit Carlos del Amor hauria de tornar a El Prado. És molt possible que veiés totes les Meninas baixar del quadro plorant. Sobre tot Mari Bárbola i Nicolasito Pertusato, que no eren regis personatges però els va posar allà Velázquez per ensenyar-nos la maleïda gràcia, i mofa, que els dedicaven a la Cort perquè eren ‘nans’.